prot · FZ09117 · 1975-12-31 00:00:00 — Delär bra att vi fått ett förslag om att ingångsvärdet får medräknas vid statligbelåning lill ombyggnader. Resultatet blir alt man får räntebidrag också förkostnaderna för ingångsvärdet. har lidigare krävl deila. Omman försöker bena upp hur kostnaderna fördelar sig mellan olika typer avbyggherrar vid ombyggnad av flerfamiljshus hamnar man i en komplicerad härva avregler. Del är fråga om räntebidragens storlek, bostadslånets storlek, olikaskatteregler och fastighetsägarens inkomst, dvs. Dessutomfinns dt stort osäkerhetsmoment dä man inle vet hur stora reparationsavdragskallemyndigheterna medger. Det är alltså skattereglerna som spökar. atljustera skatlelagsiiftningen kan vi inte få en rättvis och riktig lösning påproblemel. Tyvärrhar statsrådet vall atl söka komma fram genom atl använda olika procenttal påden garanierade räntan. Den vägen är oframkomlig, om man vill skapa rättvisamellan olika företagsformer. Utskotld visar delta i tabeller på s. 41.Visserligen blir del i regel billigare för alla byggherrar, men vinnare i heladen här karusellen är enskilda personer med höga inkomster, dvs. just den typav ägare som i vissa fall spekulerat Anslagtill bostadsbyggande, m. m. Anslagtill bostadsbyggande, m. m. i ombyggnad eller använtsina fastigheter uteslutande för att komma undan skall. Dä skall kammarenobservera all utskottet i tabellen endast har räknat med en marginalskatt på 7596. De fiesta av dessa privatpersoner har i marginalskatt, och då blirdet ännu fördelaktigare än vad tabellen visar. Delfinns olika vägar man kan pröva via skattereglerna. Man kan medge även dekonventionellt beskattade att göra avsättningar till reparationsfonder. Mankan försvåra korttidsspekulalion genom att som villkor för statligaombyggnadslån föreskriva att reparationsavdragel måste slås ut på en längre lidför nyförvärvade fastigheter. Man kan också tänka sig all rätten tillreparalionsavdrag begränsas till den del av ombyggnaden för vilken statliga lånej utgår. Dennasista tanke har jag räknat på en del, och den innebär tydligen en bättrekostnadsneutralitet än propositionens förslag. Denegativa verkningarna av proposilionen drabbar hårdast de försäkringsbolag somär fastighetsägare och inte utnyttjar reparationsavdraget. Dessa företagfår nu inle längre möjlighet att placera försäkringspengar i fasligheter. Delvar väl ändå inle meningen! Allade här reglerna är krångliga och besväriiga. Tyvärr har de inte varit föremålför vare sig utredning eller remissbehandling. Det hade behövts. När manförsöker tränga in i proposilionen och hela dess problematik kan man inteundgå en slutsats. Regeringen har sökt vara sträng och bestämd mol deprivatpersoner som sanerar fastigheter för atl komma undan skatter eller föratt kortiidsspekulera. Men regeringen har misslyckats. är dellönsamt för enskild person med 80 96 i marginalskatt att spekulera i sanering.Däremot slår regeringen ul alla seriöst arbetande enskilda företag. De behövsför alt ge de allmännyttiga konkurrens. Varför inte följa förslagoch ändra skattereglerna? Vi är ändå helt överens om att vi måste se till altgamla bostäder kan rustas upp. Jag anser alltså att likaräntesatser skall gälla för kommunala m. fi. och enskilda företag och att ickeönskvärda effekter av olika avdragsmöjligheter bör justeras genomskattelagstiftningen. Omfolkpartiets förslag om lånegräns på 92 96 för enskilda byggherrar skullegenomföras, bör man ompröva dessa reparationsavdrag i vad avser fördelning övertiden. Två verkliga slutsatserkan jag dra av bostadspolitiken just nu: Socialdemokrater ochkommunister hindrar ökat boendeinflytande för hyresgästerna genom att förköpaden fastighet de boende hade tänkt bilda bostadsrättsförening av. Majoriteten i kammarenacceplerar regler för sanering vilka gynnar privatpersoner med 80 96 imarginalskatt men gör del omöjligt för seriöst verkande enskilda företag attsanera. Jag yrkar bifall lill reservationerna 10 b, 11 b och 16 samt i övrigtlill civiluiskotteis hemställan i dess betänkande nr 22. i (c) kortgenmäle: i talar om det olyckliga i de olikaräntesatserna, och jag håller med om all del är olyckligt atl det är så. har ju samma syn som - atl vi bör lösa detta problemskattevägen. Vi har gått sä långt som vi från vår sida anser det möjligt attvårt utskott går. Vi skriver att vi tar del här som en temporär lösning, och viförväntar oss atl man skall lösa problemel skattevägen. Jag vill också klartsäga - och jag ulgår från att alla i utskottet ställer sig bakom detta - attdet inte är så här man skall lösa problemet ulan att vi verkligen förväntar ossall det snabbt skall komma förslag från regeringen om ändrade skalleregler pådetta område. Anslagtill bostadsbyggande, m. m. (fp) kort genmäle: Herr lalman! Jag lackar för deklarationen frånutskoliels ordförande. Del är väsentligt all vi får ändrade regler mycketsnabbt. Annars riskerar vi en situation där de enskilda företagen kommer attslås ut. har de ingen möjlighet att konkurrera, och de harinte möjlighel att varie år plocka in en massa egna pengar för all läcka förlusterna. (vpk): Låt mig allra först säga något till det som i Botkyrkavar inne på i sitt anförande, där han ställde en direkt fråga och krävde ettsvar om vad som har förevarit beträffande en fastighet i . För vpk:svidkommande vill jag deklarera att vi ser frågan om hyresgästernas inflytande ikombination med lagstiftning och sådana bestämmelser som omöjliggör spekulationi samband med boendet. Sä länge vi inte har sådana bestämmelser som omöjliggörspekulation med bostadslägenheter och bostadsrättslägenheter och handeln meddem, sä länge menar vi alt den riktiga linjen måste vara all kommunen skall ägaoch i sin tur upplåta bostäder åt invånarna, med etl reellt inflytande för deboende. Debetänkanden vi nu behandlar tar upp en rad frågor som gäller den förda bostads-och hyrespolitiken och kan sägas vara ett första försök till avstämning av deganska omfattande beslul som fattades av . Vissa märkbaraförändringar har inträtt, bl. a. en omläggning av finansieringssystemet fränparitets- och ränielån till direkta räntesubventioner. Kapitalkostnaderna inya årgångar av hus kom därvid att sjunka, och del ledde till en vissuppbromsning av hyresutvecklingen. Trotsdetta har hyrorna ökat mycket kraftigt , ja, fråga är ominte hyressiegringstakten varit slörre än under någon annan periodefter det . I regeringens budgetproposition, bilaga 14,anger att för samtliga lägenheter i nyproduceradestatsbelånade flerfamiljshus ökade hyrorna i genomsnitt med 11,4 96 från år1973 lill . Del anges vara ungefär dubbelt Anslagtill bostadsbyggande, m. m. så myckel som under vartoch ett av de närmast föregående tvä åren. Omdenna utveckling inle sloppas, innebär del inte bara alt hyresgäster ochbosladsrältshavare blir utsatta för ökad hyresulplundring ulan också all denbostadssegregation som finns kommer att förstärkas. De höga hyrorna är ellallvarligt socialt problem. Låginkomsttagarna drabbas hårdast, och all höjdhyra innebär detsamma som sänkt lön har många fått erfara. Om inlelevnadsstandarden skall sjunka måste ökade hyror kompenseras med höjd lön.Mänga lönarbetare som fåll en hyreshöjning med . per kvadratmeter måsleför alt klara den högre hyran kompensera sig med . i limmen i höjdlön. Man kan också uttrycka del så all en höjning av hyran med . perkvadratmeter kan innebära en löneminskning med . Ingentingtalar för atl den nuvarande hyresutvecklingen kan sloppas ulan atl ingrepp frånsamhällets sida sker mol dem som spekulerar i människornas behov av boslad. Nyahyreshöjningskrav kommer ständigt frän fastighetsägarna, inle minsl efterhyresregleringens slopande. Kommunala taxor och avgifter höjs, ochbränslekostnaderna har fortsatt att stiga. Den nuvarande situationen är långtifrån resultatet av någon "socialistisk bostadspolitik" som iblandhävdas frän de borgerliga partierna, framför allt då och demnärstående näringslivsorganisalio-ner. Denär tvärtom resultatet av en eftergifispoiilik från regeringens sida under mångaår genlemol dem som hävdar atl de s. k. fria marknadskrafterna skall styrabostadsförsöriningen, dvs. alt bosladskonsumenterna skall betala priset förbosläder på ungefär samma säll som priserna för bilar, TV och andra varor.Regeringen tar inte ordentlig strid med de kapitalistiska spekulations- ochmonopolinlressena pä bostadsmarknaden som finns i hela produktionsprocessen.Man blundar tydligen för atl det bara är genom alt göra slut påprofilintressena, genom samhällsingripanden då det gäller kapital, mark,byggnadsmaterial, privat byggande och privat ägande av flerfamiljshus, som mankan stoppa den nuvarande hyresutvecklingen och sänka hyrorna - på kapitaletsbekostnad. Vänsterpartietkommunisterna har alllid hävdat att bostaden skall vara en social rättighet ochatt samhället måste ha del avgörande inflytandet över samtliga led i bostadenstillkomst och ägandet av hyreshusen. Del kan inle åstadkommas i samarbete elleri samverkan med vinst- och spekulalionsinlressena ulan bara i strid mol dessainlressen. Hyrorna måste sänkas pä vinsternas bekostnad, och man måsle angripaorsakerna lill situationen på bosladsmarknaden i stället för atl försöka lappapå etl system som bygger på vinst- och profiliniressen. Delfinns många människor som bor däligl och irängl, och det är nödvändigl allsnabbi förbättra deras boendeförhållanden. Ett högt bostadsbyggande måsle genomförasför all avskaffa alltjämt rådande trångboddhet, de omoderna och dåligabostäderna, den öppna och den dolda bostadsbristen. Det är också vikligl altuppnå ekonomisk likställighet mellan olika boendeformer. Den merkostnad förboendet som hyresgäster och bosladsrältshavarealltjämt har i förhällande lill bosladskonsumenier i egenägda småhus måsleutjämnas. Bostadsbidrag i olika former behövs för all ge barnfamiljer, vuxnautan barn med låga inkomster, handikappade och pensionärer möjligheter till engod bostadsstandard. Deskillnader i bostadsstandard som beror av olika inkomst- och betalningsförmågamåste emellertid i huvudsak undanröjas genom en grundläggande förändring avbostadspolitiken och inte genom nya bostadsbidrag. Nya och högre bostadsbidraglöser inte problemen med de höga hyrorna och de ständiga hyreshöjningarna.Dessa bidrag utgör, trots de positiva effekterna i övrigt, ett slags garantiför bygg-, mark- och bankkapitalets profiter och i själva verket möjligtall ta ul orimligt höga hyror. En av de främsta uppgifterna förbostadspolitiken måsle vara att ge varje vanligt hushåll möjlighet atldisponera en rymlig och välutrustad lägenhet lill rimliga kostnader utananlitande av bostadsbidrag. Undersenare år har problemet med outhyrda lägenheter varit livligt diskuterat, ochdet har redan kommenterats i den här debatten. Jag vill säga att en ordentliglägenhetsreserv naturiiglvis behövs, men också alt ett statligt stöd för atl klaradessa problem måste utgå så länge problemen kvarstår. Så länge vi har enbostadspolitik som inte stoppar hyreshöjningarna och sänker boendekostnaderna,sä .länge vi inte får en avgjort bättre planering av nya bostadsområden och enordentlig förbättring av de gamla områdena, så länge vi inte får störreekonomisk rättvisa mellan olika upplåtelseformer, ja, så länge är delnödvändigt all staten lar huvudansvaret för atl betala de outhyrdalägenheterna. Vänsterpartietkommunisterna har under många är väckt motioner och ställt olika förslag lillålgärder i syfte att stoppa hyreshöjningarna och pressa boendekostnaderna. Dethar gällt krav på statlig bostadsbank för lån till bostäder ochföljdinvesteringar med fast och låg ränia. Det har gällt krav på att stoppamarkspekulationen och alt endasl samhällsägd mark får stadsplaneläggas, attbestämmelserna för markvillkoret skärps, alt anslagen ökas till kommunernasmarkförvärv och alt lånevillkoren förbällras. Del har gällt krav på all statenskall överta den lunga byggmaterialindustrin och främjande av kommunernas ochbostadskoopera-lionens byggande. Det har gällt krav på överförande av privatahyreshus (samhällets ägo, införande av obligatorisk bostadsförmedlingoch andra förslag som vi ansett vara nödvändiga att realisera för all kunnaförverkliga målsättningen om bostaden som en social rättighet. Rättentill bostad måste jämställas med rätten till undervisning och sjukvård, och enpolitisk målsättning för hur samhällel och del sociala livet skall fungeramåste även innehålla en målsättning för hur bostaden skall fungera för - ochpåverkas av - människorna i samhället. Man måsle ge boendet ett socialtinnehåll. Alla människor, barnfamiljer, pensionärer, ensamslående ochhandikappade måste ges möjlighel alt bo tillsammans och att tillsammansutnyttja gemensamma utrymmen och kollekliv service. Man måste bygga ochförändra för gemenskap mellan människorna och inle för en privatisering avfamiljen. Anslagtill bostadsbyggande, m. m. Anslagtill bostadsbyggande, m. m. Delär också därför som vpk sedan många är tillbaka krävt ökathy-resgäslinfiylande. En av våra utgångspunkter är atl hyresgästerna skall habestämmanderätten över sina boendeförhållanden. Kollektiva boendeformer ochkollekliv service i såväl saneringsområden som nyare områden måste genomföras,liksom ändrade förvaltningsformer där hyresgästerna får mer alt säga lill om isitt boende. Det behövs också en ökad satsning på boendemiljö och boendeservicemed social, samhällelig och privat service, frilids- och rekreationsmöjligheteri direkt anslutning lill bostaden. Servicehussom på ett rationellt och ekonomiskt tillfredsställande sätt övertar familjensuppgifter i hushållet och som tjänstgör som ett slags föriängning av denenskilda bostaden aren sådan möjlighet som dessutom skulle ge slörre rättvisaåt kvinnorna. Hyresgästerna och.kommunerna måste visa vad kollektivt boende kanvara, visa vad som kan förverkligas, vilka fördelar del kan medföra, vilkalivsformer det kan erbjuda osv. Flerfamiljshusens möjligheter lill socialservice och vård, uppluckrande av stela familjeroller och moiverkan av socialstegring måste las till vara på ell bättre säll. Mina partikamrater skall senare i debattenkommentera reservationerna 4, 5 b, 15 och l7b om statlig loialfinansiering,bostadsbank, låg och fast ränla, bidrag lill förbättring av boendemiljön ochmarkförvärvslån. Jag övergår lill au kommentera övriga vpk-reservationer ochett särskilt yttrande till de båda betänkanden vi nu behandlar. 1motion nr 1917 har jag tillsammans med några medmolionärer tagit upp en frågasom diskuterals mycket , nämligenbostadsförmedlingarnas roll och uppgifter. Det krav vi ställer är alt riksdagenskall uttala sig för införandet av obligatorisk bostadsförmedling istorstadsområdena och i större kommuner med bostadsbrist. Avsaknadenav obligatorisk bostadsförmedling har gynnat svarlabörshandel medbostäder, systemet med andelslägenheter och smygkontoriseringen i många avlandets kommuner. Etl genomförande av förslaget skulle bl. a. kunna bidra lillalt bosläder av god kvalitet anvisas de människor som bäst behöver dem. Densegregering i boendel som tilltar år skulle kunna minskas och enrättvis fördelning av bosläder efter sociala skäl åstadkommas. Jagpåstår inle all man på en gång kan lösa problemen, t. ex. åstadkomma enallsidigare hushållssammansältning eller sälla stopp för all svarlabörshandeloch smygkonioriseringar, genom införandet av obligatorisk bostadsförmedling påvissa orter. Jag hävdar emellertid att förslaget, förutom alt det uppfyllergrundläggande rättvisekrav och har en bostadssocial målsättning, har såpåtagliga fördelar atl bör uttala sig härför. De förslag somboendeutredningarna framfört och som eventuellt kan bli föremål för regeringsförslagbör inte förhindra detla. Ett genomförande av moiionsförslaget omuttalande från kan väl förenas med utredningsförslagen. Jag yrkardärför bifall till re- servation nr 18 i civiluiskotteisbetänkande nr 22. Icivilutskoitets betänkande nr 26 behandlas en rad hyresfrågor av skiftande art.Bl. a. gäller det förslag lill förändringar av hyreslagen och lagen omavveckling av hyresregleringen. På hyresmarknaden finns en brisiande jämlikhetmellan fastighetsägare och hyresgäst som grundas på äganderätten och desstillämpning i hyreslagsliftningen. Hyreslagsliftningen är dessutom så snårigoch svårtillgänglig att bara ett fåtal, specialister behärskar den hell.Hyresgästernas ställning måsle stärkas väsentligt och lagstiftningen förenklasoch förtydligas radikalt. Några exempel har tagils upp i de vpk-molioner somnu är föremål för behandling. Bestämmelsernai avvecklingslagen gäller inte för hyresupplåtelser som sker efter den 1 oktober1975 av lägenhet som var hy-resreglerad. Detta innebär att hyrakan bestämmas oberoende av tidigare förhandlingsöverenskommelse ellerhyresnämndsbeslut. Förhållandet leder tveklöst till alt hyrorna för dessalägenheter och därmed också hyresnivåerna pressas upp. Överenskommelser ochbeslut om högsta hyra borde givetvis gälla resp. lägenhet och inle hyresgäsl. Delskydd som avvecklingslagen innebär mot oskäliga hyror gäller sålunda inte vidbyte av hyresgäsl; då kan fastighetsägaren dra lill med vilken hyra som helst.Går det så går del. Hyresgästen måste ha "is i magen" och avsevärdakunskaper eller experthjälp för all vinna rättelse i hyresnämnd. Det vi kräverär alltså att avtal eller beslul om villkor skall knytas lill lägenheten och intelill hyresgästen. 1linje härmed har vpk även föreslagit en ändring av 48 S hyreslagen så attvärden inte får begära en hyra som är högre än hyran för lägenheter som medhänsyn till bruksvärdet är likvärdiga. Vi har även upprepat värt lidigare kravpå ändring av hyreslagen så all vid prövning av hyra denna skall anses oskäligom den är högre än hyran för lägenheter som med hänsyn till bruksvärdet ärlikvärdiga. Vi vill alltså la bort den inbyggda hyreshöjningsmekanism somligger i all fordrad hyra skall anses oskälig bara om den är påtagligt högre änhyran för jämförelselägenhder. Motdetta förslag har ofta invänts att del är önskvärt med en rörlighet, att delinle kan anses tjäna de allmänna bostadspolitiska intentionerna, att del inteär möjligt alt åstadkomma någon exakt mätning av bruksvärdet osv. Man bortserdå tydligen hell från del enkla faktum att man - om man vill begränsa ochstoppa oskäliga hyreshöjningar - myckel väl kan erhålla önskad röriighet och undvika en stel hyresbildning om man har ordentliga spärrar uppåt och om rörligheten får finnas nedåt mot lägre hyror. Vår avsikt med förslaget är atl göra del svårare alt höja hyror ochhyresnivåer. Ett hyreslak bör läggas fast vid jämförelsenivän, dvs. hyrorna iallmännyttiga bostadsförelag, ulan möjlighel all överskrida denna. Någotingrepp mot avtalsfriheten, som det ibland har påslälls vara, kan detta inteanses innebära. Däremot skulle avtalsfriheien bli ett insirumeni för alt få enrörlighet mol lägre - och inie mol alll högre Del kan inleanses förenligl med den sociala bosiadspolitik som Anslagtill bostadsbyggande, m. m. Anslagtill bostadsbyggande, m. m. regeringen säger sig viljaföra att behålla ell system som ger utrymme för en ständig prisskruv uppåt iden hyresnivå som bestäms vid jämförelseprövningar och vid tillämpningen avden s. k. spärregeln. Hyreshöjningar kan nu ske inte bara med hänvisning lillde högsta hyrorna i ett jämförelsematerial - dessa hyror kan också fåöversligas bara de inle är påtagligt högre. Jagyrkar bifall till reservationerna 1 och 7 vid civilutskoitets belänkande nr26. Vpkhar även i är kommit tillbaka med sill tidigare krav på införande av elltemporärt hyresstopp i avvaktan på beslut om ålgärder som kan stoppahyreshöjningarna och sänka hyrorna. Argumenten härför- utöver vad som finns imotionen 1975/76:667 och reservationen 2 vid civilutskoitets belänkande nr 26- har jag redan försökt framföra i detta inlägg. I avvaktan på del mycketomtalade andra steget i bostadspolitiken, en fortsatt genomgång av helahyressättningssyslemd, finansieringsvillkoren osv., bör uttala sigför ett temporärt hyresstopp. Det är en nödvändig och befogad åtgärd som ettled i att uppnå en social bostads- och hyrespolitik - en politik som skall geell billigare, bättre, tryggare och rättvisare boende. Jag yrkar bifall tillreservationen 2. Föröver 30 är sedan lovade socialdemokratin i arbetarrörelsens efter-krigsprogramalt successivi överföra mark och privata hyreshus i samhällets ägo. Om dettalöfte hade uppfyllts skulle bl. a. förutsättningarna för ell ökatboendeinflytande och saneringar ha varit väsentligt bättre. Kommunernahade då i hög grad kunnat styra utvecklingen av våra slörre tätorters centraladelar. Privalägandels dominans har i stället snedvridit utvecklingen.Innerstäderna har konloriserals, kommersialiserats och delvis förslummats.Överföringen av privata flerfamiljshus i och kooperativ ägo är etlgrundläggande krav och mål. Detta mål måste åstadkommas ulan hänsyn till de"värden", dvs. priser som faslighelsspekulation och hyresulplundringresulterat i. Förköp till marknadspris är en otillfredsställande lösning.Likaså expropriation pä de villkor som f. n. gäller. Del finns i vari fallingen anledning alt kommunerna vid inlösen skall betala mera än högstfastighetsägarens eget kapital. Lån i fastigheten kan överföras pä den nya ägaren- kommunen. Hyresgästernasinlressen kan tillgodoses på ett helt annat säll än nu om fierfamiljshusen ägsav kom'muner och allmännyttiga bostadsföretag eller, efter en upplåtelse medkommunens medverkan, av bostadsrättsföreningar med insyn och ulankoniakt med byggintressen. Ettsuccessivi överförande av flerfamiljshusen i samhällets ägo kan möjliggöra ökatansvar och inflytande för de boende och bli ell bidrag i kampen mol en ökadprivatisering saml stimulera till ökat kollektivt boende. Vihar frän vpk:s sida i motionen 1932 föreslagit en uiredning om ändradeförvallningsformer för boende i flerfamiljshus i syfte all skapa ett ökathyresgäslinflylande. Även om viss försöksverksamhet pågår på detta område, anser vi delväsentligt atl få ell samlat program för vidareutveckling av flerfamiljshusensom kollekliva boendeformer. De förslag, överväganden och erfarenheter som bl.a. servicekommittén, boendeutredningarna, planverket och den bosladssocialadelegationen redovisat och arbetar med, bör tas lill vara och omsättas ipraktisk handling. Detta är såvitt jag förslår inle möjligt utan ett samlalgrepp och en samlad statlig utredning. Jag yrkar därför bifall lillreservationen 5. Förekomstenav olika klausuler i hyreskontrakten vid beräkning av kostnaden för bränsle,vatten och avlopp har under senare lid varit föremål för stort iniresse blandallmänhet och massmedia. Orsaken är de mänga gånger ogynnsamma ekonomiskaulfall för hyresgästerna som dessa klausuler medför. Enligt hyreslagensbestämmelser är en hyra, som med hänsyn lill bruksvärdet påtagligt överstigerhyran för jämförliga lägenheter, att anse som oskälig. Vid sådan prövning skernu i flesta fall jämförelser med utgångspunkt i lägenheternas totala hyror.Genom hyreslagens 19 a ! ; kan emellertid fastighetsägaren inte hindras frånatt ha en röriig debitering av kostnaderna för uppvärmning, vatten och avloppoch el, medan hyran i övrigt lill beloppet skall vara bestämd. Delta innebärall en hyra, som vid faslsiällelsen är skälig, kan stigatill oskäligt belopp på grund av konstruktionen av vissa klausuler för röriigabelopp. Det är detta vi vill komma lill rätta med, då vi i vpk-molionen 1931föreslår att uttalar sig för förbud mot till-lämpningen av sådanaklausuler, och en sådan ändring av hyreslagen all hyresfaslslällelse skall avsetolalhyra. Jag yrkar bifall lill reservalionen 6. Icivilutskoitets belänkande nr 26 finns pä s. 13, 14 och 15 ett särskiltyttrande belräffande hyresgäströrelsens medverkan vid hyresavtal m. m.. närmastföranlett av en moderat molion om ändring i hyreslagen, som skulle hindra altmedlemmar i hyresgäströrelsen tillförsäkras särskilda förmåner vid hyressättning.Utöver mitt instämmande i särskilda yttrande vill jag tillägganågra ord. Hyresgästföreningarna har alltid haft uppgiften att verka förförmåner och fördelar åt sina medlemmar.