prot · FZ0939 · 1975-12-31 00:00:00 — Det finns människor som attackeras avdessa . Psykiska problem som t. ex. dolda halkänslor mol föräldrarnaöppnar för angrepp. Del finns också människor som genom alt medvetet gå in förell liv i homosexualitet, har låtit sig besällas av dem. Bön, fasla ochbefrielse i namn är vägen till frihet i detla fall." Artikelförfattarenutgår från den gammaltestamentliga synen på homosexualitet, som väl dessbättre inte är typisk för kärnan i del kristna budskapet. Men delta är alltsåell av de grova exemplen på fast förankrade attityder inom väsentliga delar avsvensk folkopinion. Vore del inte på sin plats, i , medlitet kommendering i del här fallet i stället för denna slappa passivitet somni visal när ni handlagt ärendet och som inte fört saken elt enda steg framåt. Hen (): ordförande säger all det inte är någon skillnad mellanutskoiismajoriieiens och reservanternas förståelse förde homosexuellassituation. Del är bra med förståelse, , men det räcker inte. Detbehövs åtgärder också, det behövs en siörre aktivitet för alt påverka attityderoch fördomar. Förall förebygga alla missförslånd vill Jag understryka att Jag inte tror all mankan kommendera människor lill nya attityder. Jag vel inte vem som har uttalatnågon sådan tanke; i varje fall går det inte alt kommendera i vårl samhälle.Men om man anser att det finns fördomar som leder till att en stor gruppmänniskor blir förtryckta, är det en angelägen uppgift all fundera över hur viskall bli av med dessa fördomar. Vad skall vi göra ulan all förgripa oss på denfria opinionsbildningen? Vad kan vi göra för all människor som lever i enbeirycki siluation. skall kunna få leva etlfriare liv? Vihar sagl all en första sak man kan göra är att ta fram en dokumentation sominnehåller en modern syn på homosexualitet och som visar vetenskapens syn på demånga vanföreställningar som finns. Vi tror att en sådan dokumentation skulleha mycket stor inverkan på opinionen, helt enkelt genom atl fakta kommer framoch genom att vetenskapen och det officiella släller sig bakom dessafakta. Sedanmåste självfallet opinionsbildningen fungera så att olika människor, grupperoch medier lar lill sin uppgift atl föra ul detta material. Men det gällersjälvklart också alt i skolan, där vi skall meddela undervisning som bygger påvetenskapens nuvarande ståndpunkt, la upp fördomar och mänskliga relationerlill diskussion. Detta är en viklig uppgift. Om den sköls på ell riktigt sättunderlättas de homosexuellas situation. Deltaär inte alt kommendera eller all göra våld på den fria opinionsbildningen. Manbehöver inte välja mellan de två ytterligheterna att kommendera människorstänkande eller att inte göra någonting - det är ett fel som utskottet hargjort. Delbör alltså tillsättas en ulredning med den dubbla uppgiften atl dels lägga framen utföriig dokumentation, dels göra en karlläggning av de många olika områdendär de homosexuella är diskriminerade och där åtgärder behöver sällas in föratl rätta lill förhållandena. Här kan man ha god hjälp av det material som RFSLhar tagit fram. Deltautredningsarbete skulle kunna gå relativt snabbt och vara av stor betydelse föratl lätta den betryckta situation, som många homosexuella befinner sigi. Hen i (s): Jag kan försäkra i - med anledning av citatet urtidningen - att jag inte tror på några eller är beroende av dem.Jag sade alt man inte kan kommendera fram någon ny inställning hos människor.Det är ett uppfosiringsproblem och ell utvecklingsproblem, och sådana löser maninte med någon specialutredning kring frågorna. Det är i stort setl desynpunkterna som ligger bakom utskottets ställningstagande. Dettainnebär inte att vi är negativa till de homosexuella och inte förslår derasproblem, men vi tror helt enkelt inte på en utredning på samma sätl som herrSvensson i gör. talade om USSU och . Jag vill bara understryka att vii utskottet har sagl atl det finns anledning alt vid den fortsatta beredningenav USSU:s förslag om sexual- och samlevnadsundervisningen ägna de homosexuellaspeciell uppmärksamhet. Det är precis vad vi vill göra. Men vi kan inte härdiskutera USSU:s förslag eflersom det i varje fall inte nu hör utskottet till. Jagvågar säga att attitydförändringar inte kan kommenderas fram, ,Del gäller atl påverka genom upplysningsverksamhet. Jagvill sedan säga ett par ord till . hade länge etlförslag om att utreda de ensamståendes problem. avvisade varje gångdenna begäran om utredning därför atl det är en mängd frågor som finns för deensamstående lika väl som för de homosexuella. har funnil sig idetta och är tydligen på del klara med atl man i stället bör lösa problem efterproblem. Del behövs inte någon speciell, övergripande utredning för den saken. Jag ber än engång atl få yrka bifall till utskottets förslag. Hen i (vpk): Jag förstår i mindre och mindre för varje nyttinlägg han gör. tycks han vilja sätta likhetstecken mellan kommendering ochall sorts medveien påverkan från statens och samhällsorganens sida. Tänkvilken kalastrof del skulle bli om vi inte i skolväsendel hade bestämdaattityder i olika värderingsfrågor. Nästan varje beslut vi fattar här iriksdagen är på etl eller annat sätl etl ideologiskt ställningstagande, varsanda vi vill skall prägla samhällslivet och människorna. använder argumentet alt man inte kan kommendera framattitydförändringar som ett skydd alt krypa bakom därför att han egentligeninte vill göra någonting och därför att ulskoltel inte heller har föreslagitnågon som helst ytterligare åtgärd i denna fråga. Låtmig la en liten parallell som visar vad Jag menar. Om i Huskvarnahade förl samma resonemang som han nu för gentemot de homosexuella mot en annanminoritet i samhället, nämligen invandrarna, tror jag all var och en hadeinsett - även han själv - att det hade varit en fullständigt oförsvarliginställning. När del gäller invandrarna och deras problem har vi inte i denhär kammaren varit rädda för alt acceptera övergripande utredningar. Då har viinte varit rädda för alt göra en samlad kartläggning för att få fram programför in-vandrarpolitiska åtgärder, och vi har heller inte varit rädda för attlåta staten och samhällsorganen manifestera en bestämd attityd i invandrarfrågorna. Jagskulle vilja fråga 'i : Om det i del svenska samhälletskulle uppstå en tydlig opinion av diskriminerande natur riktad molinvandrarna, skulle del då vara en för oacceptabel form avkommendering om den svenska siaten log bladet från munnen och officielltdeklarerade att sådan diskriminering var oförenlig med det svenskastatsskickels grunder och ovärdig elt samhälle av den typ vi vill sökaförverkliga här i landet? Jag är övertygad om atl han hade stött etl sådantyrkande. Det är bara det alt hans inställning till olika minoriteter förefallernågot annorlunda. Varför kan han inte resonera med en parallell logik här? Deolika minoriteternas problematik är ändå varandra ganska lika. allmänna och rätt svepande formuleringar har vikit undanfrån den fråga jag ställde och som jag gärna - i detla som jaghoppas sista inlägg av mig i denna debatt - vill söka etl svar på. Utskottetanser det vikligi alt man "så långt det är möjligt" skall skapa likaregler för hetero- och homosexuella i lagstiftning och förordningar. Fär jag dåfråga: Var skulle det inte vara möjligt att skapa en sådan likhet? Var skullesärbehandlingen vara acceptabel? Till dess vi får svar på den frågan skingrasicke min misstänksamhet gentemot socialutskotlets passivitet ochfördomsfullhet på den här punkten. HenROMANUS (fp): Jag skulle bara vilja råda i all inte draalltför stora växlar på det faktum att inte uppreparmotioner som avslås i . Det betyder inte att vi medger att de skullevara felaktiga. Vadsom skiljer de homosexuellas situation från de ensamståendes är all det finnselt särskilt behov atl lägga fram en dokumentation som kan skingra fördomarnakring homosexualitet. Det har vi inte riktigt samma behov av när det gäller deensamslående. 1 det fallet var del mera en praktisk fråga, om man skulle utredapå det ena eller andra sättet. Här finns verkligen ett behov av det som Jagkanske litet slag-ordsmässigi kallade en svensk Speijerrapport - med den effektpå de homosexuellas situation som själva framläggandet av fakta kan ge. HenKARLSSON i (s): Jag skall inte fortsätta diskussionen med i . Hanvarken vill eller kan förstå utskottet. Jag kan förstå att han är hel i sinvilja all skapa förbäiirade förhållanden för de homosexuella, men jagförsäkrar au vi har lika stor önskan som . Det är bara del att vivalt skilda vägar. Vi tror nämligen inte att den utredning villha löser problemen, utan vi är övertygade om att man bör gå en annan väg,nämligen att steg för steg ändra situationen och alt det ger del bästaresultatet. Det är vår väg och vi gör anspråk på att den är lika effektiv ochger de homosexuella lika goda möjligheter som den väg propagerarför. Del är egentligen alll jag vill säga. HenSVENSSON i .Malmö (vpk): Jag blir yllerligare överraskad. Hur kan man säga au en väg kan geresultat när man inte anvisar någon väg, när man inte har några konkretaförslag att komma med? Om förslår mig eller inte är mindreväsentligt. Men det vore rimligt atl svarade på de frågor jagställt så atl han åtminstone manifesterade att han förstått vad han själv varitmed om att skriva i utskottets betänkande. Överläggningen var härmedslutad. Nr 39 Propositionergavs på bifall till dels utskotiets hemställan, dels re- Tisdaeen den servationenav herrar och i , och förklarades '''"'' propositionen vara med övervägandeja besvarad. --------------- Romanusbegärt votering upplästes och godkändes följande voterings- Vissa abortfrågor proposition: Densom vill all kammaren bifaller socialutskottets hemställan i betänkandet nr 19röstar Ja, den del ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen av herrar och i . Vid omröstning genom uppresning förklaradesfiertalet av kammarens ledamöter ha röstat förja-proposilionen. Då rösträkning verkställdes volering med omröstningsapparal. Denna omröstninggav följande resultat: Föredrogs socialutskottets betänkande 1975/76:20med anledning av motioner om vissa abortfrågor. 1delta betänkande behandlades molionerna 1975:1241av m. fi. (m), vari hemställts atl hos regeringenbegärde sådan författningsändring att av denna klart framgick att läkare ochannan sjukvårdspersonal som av eller religiösa skäl begärde befrielsefrän att delia i abortingrepp skulle medges denna rätl, 1975:1259 av fröken . (fp) och 1975:1274av i Agnas (m), vari hemställts att beslutade att hosregeringen begära förslag om ny abortlagstiftning på indikationer enligtmotionens syfte. 1. beträffandebegäran om förslag till ny abortlagstiftning att skulle avslå motionen 1975:1274, 2. belräffande vissa socialafrågor m. m. i anknytning till abortlagstiftningen att skulle avslåmotionen 1975:1259, 3. beträffande rätt försjukvårdspersonal till befrielse från deltagande i abortingrepp atl riksdagenskulle avslå motionen 1975:1241. 160 Reservaiion hade avgivils belräffande rätt försjukvårdspersonal lill befrielse frän deltagandei abortingrepp av herrar Carishamre (m) och () som ansett allutskollel under 3 bort hemställa attriksdagen med bifall lill motionen 1975:1241 hos regeringen skulle anhålla omsådan författningsändring atl av denna klart framgick atl läkare och annansjukvårdspersonal som av etiska eller religiösa skäl begärde befrielse från attdelta i abortingrepp skulle medges denna rätt. Tillbelänkandel hade fogats ett särskilt yttrande beträffande begäran om förslagtill ny abortlagstiftning av herrar i (s) och Åkeriind (m). Hen (): I socialutskottets betänkande nr 20 behandlas bl. a. motion 1274 avherr i Agnas. I den motionen yrkas att skall begära förslagom ny abortlagstiftning som innehåller bestämmelser om att abort skall tillåtasendast i de fall då indikationen uppenbar fara för moderns liv föreligger. Införriksdagens behandling av abortlagen yrkade jag själv i en motion altabort skulle få beviljas endast efter vissa indikationer och att tillämpningenskulle vara strikt. Jag menade också atl antalet indikationer borde vara färreän enligt tidigare lagstiftning. Förslagen i reservationerna 1 och 2 tillsocialutskottets betänkande nr 1974 var i del avseendet av liknandeinnebörd. Jag anser forlfarande att dä borde ha tagit beslut i denriktningen, dock inte fullt sä långtgående som den nu föreliggande motionensförslag. Trotsalt jag har både stor förståelse och respekt för den syn på frågan som framförsi motionen av i Agnas och delar mycket av de uppfattningar som därframförs harjag inte ansett mig kunna tillstyrka motionen, av deklarerade skäl.Jag vill med detla förklara anledningen till det särskilda yttrande som jagtillsammans med i fogat till utskottsbetänkandet vadbeträffar begäran om förslag till ny abortlagstiftning. 1betänkandet behandlas också motionen 1241 av m. fi. I denmotionen begärs sådan författningsändring atl del klart skall framgå alt läkareoch annan sjukvårdspersonal som av etiska eller religiösa skäl begär befrielsefrån att delta i abortingrepp skall medges denna rätt. och jaghar reserverat oss för motionen och alltså för denna rätt försjukvårdspersonalen. Närabortlagen behandlades fanns del i en rad motioner krav påförfattningsreglering. Sålunda fanns kravel bl. a. i en partimotion frånmoderata samlingspartiet och i enskilda motioner med många undertecknare delsfrån , dels från socialdemokraterna och dels från . Ireservationen 2 till utskottets betänkande sägs: "1 deltasammanhang vill utskottet också understryka vikten av atl läkare och annansjukvårdspersonal, som av etiska eller religiösa skäl har svårt att accepteraabortingrepp, skall slippa delta i verksamheten 11 protokoll 1975/76:37-39 Enligt utskottetsmening bör sjukvårdspersonals rätl alt vägra medverka vid abort förfallningsmässiglregleras," I reservationen I heter del angående sjukvårdspersonalens rätlalt slippa delta vid aborter:"Ui-skottet finner denna princip så viktigatt den bör införas i lagen eller i särskilda anvisningar," I bådareservationerna till förra årets betänkande fanns alltså detta krav med. Närreservationerna gemensamt ställdes mot utskotiets förslag, som avstyrkteförfattningsreglering, flck de båda reservationerna över 100 röster ikammaren, I den skrivning frän utskottets majoritet som då vann omröstningen ikammaren sägs att man förutsätter "att läkare och annan sjukvårdspersonal,som av etiska eller religiösa skäl har svårt alt acceptera abortingrepp, skallslippa delta i verksamheten härmed, varför någon författningsmässig regleringav frågan inte är påkallad". Denna skrivning ansågs då vara ett bestämtslällningslagande emot alt något som helst tvång mot sjukvårdspersonalen skullefå förekomma i den här frågan. Delhar tyvärr inte gått som utskotts- och riksdagsmajoriielen då förutsatte. Delhar i stället gått så långt som till en JO-anmälan från sjukvårdspersonal, somav sin huvudman vägrats den rätt som förutsatte att de skulle ha, Pås,7 i föreliggande betänkande skriver socialutskottets majoritet bl, a. följande:"Det är därför beklagligt atl inte ansett sig i sinaanvisningar böra ansluta sig till ulskoltels synpunkter belräffandesjukvårdspersonalens medverkan vid abort. Eftersom JO aktualiserat denna frågahos får emellertid anledning att ånyo övervägainnehållet i sitt ovan angivna cirkulär. För den händelse socialstyrelsendärvid omprövar sitt tidigare uttalande rörande sjukvårdspersonalensmöjligheter att slippa medverka vid abort till förmån för den avsevärt merarestriktiva ståndpunkt utskottet gett uttryck åt, framstår behovet av särskildförfattningsreglering som klart mindre än f n." Dessauttalanden av socialutskoitel innebär nalurliglvis att man kan tänka sig enförbättring på detta område, och det är bra atl utskottsmajoriteten uttalarsig sä bestämt gentemot i denna fråga. Men jag tycker inte delär tillräckligt. Utskottets skrivning slutar ändå med att man förulsätterattsjukvårdspersonal, som av etiska eller religiösa skäl har svårt atl accepteraabortingrepp, skall slippa delta i verksamheten härmed, och så avstyrker mankravel på författningsreglering. Harman då anledning alt tro atl det skall bli någon förändring? Nej, inte all dömaav det svar som efter utskottsbehandlingen har avgivit lill JOi denna fråga. Man har etl enligt min mening anmärkningsvärt synsätt när manbl. a. skriver: "Elt abortärende bör enligt meningbetraktas som vilket annat medicinskt behandlingsärende som helst." Sedangör något så förbluffande som att gradera de etiskabetänkligheterna och skriver: "Med hänsyn till den speciellafrågeställningen i förevarande ärende, vill härutöver framhållaatt etiska och religiösa skäl mot utförande av aborter måsle bedömas med djupareallvar och större förståelse ju senare under Nr 39 havandeskapet frågan om abort blir aktuell." Denna gradering är rätt den ""'''8- Jag vill delge kammarennågra ytteriigare citat ur skrivelsen från so- ---- ex.: "Den i detta ärende aktuella frågan om Vissa abort frågor :sjukvårdspersonalens skyldighet atl medverka vid abortoperationer kan i och försig sägas vara oberoende av vilken verksamhei sjukvårdshuvudmännen bedriver.En grundförutsättning ärju att sjukvårdspersonalen liksom annan personal iallmänhet är skyldig att fullgöra de arbetsuppgifter, som arbetsgivarenålägger dem. Sålunda föreligger principiellt skyldighet försjukvårdspersonalen alt även medverka i abortverksamheien, om vederbörandesjukvårdshuvudman så bestämt." Vidaresäger man: "Varken socialutskottets eller departementschefens uttalandenrubbar den principiella skyldigheten för sjukvårdspersonalen att eftersjukvårdshuvudmannens bestämmande medverka i abortärenden." Litellängre fram heter del: "Finns inte sjukvårdspersonal i tillräcklig omfattning atl tillgå kan sålunda abortlagens syfte komma alt förfelas. --- Om sålunda situationen skulle vara sådan att önskemålen från sjuk vårdspersonalens sida inte hell kan tillgodoses ulan atl handläggningen av abortärendena avsevärt fördröjs eller eventuellt omöjliggörs och frågan inte kan ordnas pä något annat sätl, måsle enligt mening - liksom i andra medicinska behandlingsärenden - personalintressei rim ligen vika för patientintresset." Härframkommer återigen det synsätt som innebär att man jämställer aborter medandra medicinska behandlingsärenden, vilket enligt min uppfattning är rättmärkligt. Tillsist säger ; "Som framgår av vad ovan härom framhållits,anser dock styrelsen departementschefens och socialutskottets uttalanden varainnehållsmässigt likvärdiga," Motbakgrunden av vad här uttalat lill JO tycker jag atl man måslese rätt mörkt på möjligheterna atl få en annan ordning lill stånd. Det gerenligl min mening inte slort hopp om en ändring i synsättet. Enförfattningsreglering framstår , efter denna skrivelse från ,som ännu nödvändigare, , som på egel initiativ sedan man fält kännedom om att motionenväckts skrivit till utskottet i frågan, framhåller att man varmt villtillstyrka den i föreliggande motion gjorda hemställan. Jag tycker alt detta uttalandebör väga tungt när skall fatta beslut i denna fråga. Dethär är inte en fråga om aborter skall tillåtas eller inte, utan det är igrunden en fråga om all ta hänsyn till de anställdas intressen och behov. Riksdagenhar lidigare uttalat au man skall ge de anställda ökad insyn och ökat inflytande på arbetsplatserna och att man inom sjukvården lik som inom arbetslivet i övrigt bör la hänsyn till de anställdas intressen 163 Nr 39 och förutsättningar i olika avseenden. Så långl är del bra. Tisdaeenden ' försöker på allt sätt i andra sammanhang skyddade anställda '°'fysiska och psykiska hälsorisker. Det skall vi fortsätta med. --------------- dåmåste vi också vara både konsekventa och generösa när det gäller Vissa abortfrågor dem bland sjukvårdspersonalen somhar belänkligheler mot att delta i abortverksamhei. I de fall där de självaupplever, all de har betänkligheter som grundas pä etisk eller religiösövertygelse, så skall de känna och veta alt del skydd för de anställda som vialla talar sä ofta om även gäller dem. Den anställdes inställning till dessafrågor skall inte heller tillåtas inverka på vederbörandesanställningsförhållande. Det tycker jag att vi klart skall uttala, och det ärbra om det deklareras från olika håll. Det flnns mycket som talar för författningsreglering av den här frågan.Därför yrkar jag bifall till reservationen vid socialutskottets betänkande nr20. HenKARLSSON i (s): När antog en ny abortlag var det många som späddeall denna skulle leda lill en enorm ökning av antalet aborter. Det saknadesinte skräckskildringar. Jag behöver inte upprepa deras innehåll. Jag barakonstaterar att olycksprofetiorna har kommit på skam, alt den nyaabortlagstiftningen innebär tidigare aborter och att det därmed har blivitlättare all klara aborterna både sett ur den behandlade kvinnans synpunkt ochvad gäller rent materiellt sjuk-värdsresursmässiga bedömningar. Jaganser det angeläget att slå fast detta. Antalet aborter har visserligensiffermässigt ökat, men ökningen är måttlig. Tar man i beräkningen alt illegalaaborter nu är borta, så är den siffermässiga ökningen säkerligen ytterst liten. Desom nu kräver en ny abortlag är således ute i fullständigt ogjort väder. Eltenhälligt utskott har avstyrkt tankarna pä en ändring av abortlagstiftningen.Del enda som skiljer utskottets ledamöter åt är att tvä moderaterantecknat sig för en reservation belräffande sjukvårdspersonalens rätt allbefrias från all deltaga i abortingrepp. Denfrågan föranledde även en liknande reservation. Men den avvisades avkammaren. Utskottet följer nu riksdagsmajoritetens linje och föreslårall den nuvarande ordningen belräffande sjukvårdspersonalens befattning medabortingrepp skall bestå. Man avvisar frän utskottets sida enförfattningsmässig reglering av dessa förhållanden och understryker vadutskottet och sade , att man förutsätter alt "läkareoch annan sjukvårdspersonal, som av etiska eller religiösa motiv har svårt attacceptera abortingrepp, skall slippa delta i verksamheten härmed". Jag vill understryka allvad utskottet skrev och som alltjämt gäller är atl sjukvårdspersonalsom har betänkligheter i angivet hänseende 164 inte skall vägra medverka då det är fråga om abortingrepp som är nöd- vändiga för atl undvikafara för moderns liv eller hälsa. Detär också på de grunderna som utskollel avvisar en författningsmässig regleringav frågan. Vi förutsätter atl sjukvårdshuvudmännen kommer all handla i enlighetmed vad uttalade. Idebatten om abortsitualionen är det just den här frågan som är aktuell. Den haraktualiserats också av anvisningar, som skrevs inte medutgångspunkt i riksdagsmajoritelens uttalande utan med utgångspunkt i denproposition som förelåg . I sak kanske del inte skiljer så mycket mellanpropositionens innehåll och utskottets skrivning. Det var bara del allutskottet i sin formulering mer skärpt betonade det som i propositionenanfördes om sjukvårdspersonalens ställning. Jagdelar uppfattningen atl borde ha använt den formulering somriksdagen godkände. Del är den som borde gälla. När nu i sittyttrande till JO i ett ärende vidhåller sin formulering lycker jagatt den handlar fel. bör inte godtyckligt ta den formuleringden själv finner , ulan det borde vara dess självklara uppgift atlfölja vad begärde . Någon egen tolkning kan Jag inte finnaatt bör göra. - Detta är alltså också ett svar på det som herrÅkeriind anförde i detta avseende. Minrekommendation till är: Ändra på anvisningarna. Skriv dem somriksdagen vill ha dem. Sedanvill jag också säga att del i slort sett inte har förekommit några svårighetermellan huvudmännen och sjukvårdspersonalen. Det fall som Jag lidigare antyddeoch som föranlett klagomålen lill JO gäller , där både läkare ochannan medicinalpersonal begärde befrielse från atl delta i abortbehandling.Observera: det gällde - enligt uppgift jag fått från - helapersonalen vid kvinnokliniken i . Och i ell sådant läge är del förståeligtom sjukvårdshuvudmannen, i detta fall , svaradenegativt på framställningen. Man kunde ju knappast på en enda gäng låta helapersonalen bli befriad från atl delta i aboribehandling.