prot · FY0931 · 1975-12-31 00:00:00 — I andra fall kanbarnavårdsnämnden behöva ställa en del frågor till modern om hennesförhållanden då barnet avlades." Jagnoterar alltså alt statsrådet menar all sådana frågor kan ställas"i andra fall", men alltså inte i de fiill som jag här har tagit upp,nämligen när föräldrarna lever tillsammans som gifta. Del finns kanskeingenting i lagen som gör det nödvändigt all ställa de frågorna. Men de ställsi praktiken, även i de fall då mannen och kvinnan tillsammans upplever sinsituation som jämförlig med äktenskap. Jag utgår från alt ombarnavårdsnämnderna lar del av detta svar av statsrådet , så kommer deatt ändra sin praxis på den punklen, och det betraktar jag somtillfredsställande. Denandra frågan som jag har ställt kanske kunde tarva ytterligare en kommentar.Bör man uppfatta statsrådets svar sä, att inte heller personlig inställelse ärnödvändig i dessa fall? Jag tror att och jag i grunden är rörande ense i dessafrågor. I stort sett kan allting gå så enkelt till som önskar vidfastställande av faderskap. Lagen lägger inget hinder i vägen. Närsedan efteriyser åtgärder, vill jag bara göra den enklakommentaren alt mot eventuellt överdrivet nit eller mol brist på takt hosenskild fiänsteman bör man kanske inte tillgripa lagstiftningsåtgärder. Omgarantier för sekretesskyddet beträffande kriminalstatistiken HenROMANUS (fp): Jag har inle efteriysl några särskilt drastiska åtgärder. Jag anser attdet svar som herr statsrådet har givit här är tillfredsställande på den enapunkten som jag har tagit upp - om det nu bara beaktas. Del innebär enprecisering i förhållande lill tidigare ultalanden, och del är jag lacksam för. Omherr statsrådet också vill säga att personlig inställelse inle skall varanödvändig i dessa fall, så är den andra delen av min fråga också tillgodosedd,och del skulle i så fall vara ännu bättre. Jag skall göra ännu mera nöjd. Jag anser att del ickebehövs någon personlig inställelse i de av åsyftade fallen. Överiäggningenvar härmed slutad. § 8 Om garantierför sekretesskyddet beträffande kriminalstatistiken Herrjustitieministern erhöll ordet för att besvara () den7 februari anmälda interpellation, nr 32, och anförde: har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd an vidtaför att garantera sekretesskydd beträffande kriminalstatistiken. Deuppgifter som ligger lill grund för kriminalstatistiken kommer frånrikspolisstyrelsen och . Sålänge uppgifterna finns hos dessa myndigheter är de skyddade enligt särskildabestämmelser i sekretesslagen. Regler som ålägger all lämnauppgifter för den officiella statistiken finns bl. a. i kriminalregisler-ochpolisregisterlagarna. I dessa lagar anges uttryckligen all uppgifterna inle fårinnehålla upplysning om namnen på dem utdragen avser. Förkriminalvårdsstyrelsens del lämnas uppgifterna till kriminalstatistiken enligten särskild kungörelse. Bestämmelsernaom den s. k. stalisliksekretessen finns i 16 S sekretesslagen. Enligt dennaparagraf får för statlig statistik lämnade uppgifter Omgarantier för sekretesskyddet beträffande kriminalstatistiken och myndighelsbearbetningar av dem, om de avser enskilda personer som är angivna med namneller annan idenlitetsbeleckning, i princip inte lämnas ul förrän harförflutit från uppgiftens datum. Bestämmelsen innebär att uppgifter som ingåri kriminalstatistiken och som är försedda med idenlitetsbeleckning åtnjutersekretesskydd. Jagvill i sammanhanget understryka all skyddet enligt 16 S sekretesslagen ärberoende av att uppgifterna är försedda med personnummer eller annanidentitetsbeteckning. Det är alltså ingen tillfällighet att man vid tillkomstenav registerlagarna väl föreskrev att namnen på dem som dömts inte skulle lämnastill den officiella statistiken men inte uteslöt personnumren. Tvärtom ändrademan i 16 ij sekretesslagen just för alt även andraideniitelsbeteckningar än namn skulle ge sekretessskydd. Sekretesskyddetär alltså garanterat, men givelvis kan det diskuteras om del nuvarande skyddetför kriminalstatistiken och därmed stalisliksekretessen över huvud laget ärtillräcklig. Som bekant övervägs emellertid dessa frågor f n. avoffentlighets- och sekreiesslagstifiningskom-mitlén som väntas lägga fram sillbetänkande . Jag vill därför inle föregripa deställningstaganden som blir aktuella när utredningsförslaget föreligger. Jag ber alt få lacka justitieministern för svaret på mininterpellation. Inledningsvisvill jag säga alt det här är ganska svåra, frågor om sekretesskydd ochdataregister, och därför uttrycker jag mig med en viss försiktighet, för del ärsvårt all komma med några entydiga påståenden. Jag konstaterar i alla fall attdet svar som justitieministern har gett på min fråga -en fråga som jag tyckerär väldigt angelägen - inle har skingrat den osäkerhet som jag känner när delgäller vilket rättsläge som egentligen råder beträffande sekretesskyddet ikriminalstatistiken. Utgångspunktenär ju all då det gäller polisregister och kriminalregister finns del väldigtrigorösa bestämmelser om när sådana uppgifter får lämnas ul. Herrjustitieministern känner lika väl som jag till att inte ens den person somsjälv är berörd kan få utdrag ur registret såvida inte hans rält är beroende avatt han får ta del av upplysningarna. Det finns också bestämmelser som reglerarrikspolisstyrelsens rätt att lämna ul uppgifter ur polisregisirel, exempelvistill länspolischef eller annan polismyndighet. Man får bl. a. inte lämna utuppgift om böter som ligger längre tillbaka i tiden än - då har manskyldighet att gallra ul uppgiften. Helagrundtanken bakom bestämmelserna om vad som får lämnas ut är ju alt man skallvara mycket restriktiv. Därför har vi också de båda lagar som jag nämnt i mininterpellation och som herr statsrådet nämnt i sitt svar, nämligen lagen omallmänt kriminalregister och lagen om polisregister. Där finns det i enparagraf regler för vad som skall iakttas när myndigheterna lämnaruppgifter ur kriminal- resp. polisregistren lill den officiella statistiken,och det stadgas förbud mol att utlämna namn. Menvad jag tycker är konstigt är att som det råder förbud mol att lämnaut namn är det, enligt vad justitieministern tycks mena, fullt lagligt alt lämnaut personnummer. Där föreligger det en diskrepans som jag gärna vill ha belystav herr statsrådet. Vad finns del för skäl för alt vi i lagen har bestämmelserom förbud alt lämna ul namn, när man - som justitieministern säger i sill svar- inle handlar i strid mol någon lag när man lämnar ut personnummer? Eltpersonnummer ger ju en mycket tydligare identitet än ett namn. Denna diskrepanshar jag inle fått någon som helst förklaring på, och jag vill gärna höra hurherr statsrådet ser på den saken. Om det är lagenligt all lämna ul personnummer,varför har vi då kvar förbudet att lämna ut namn? Och om det finns några skälför ett förbud att lämna ul namn - och det måsle det ju finnas, eftersom vi harförbudet i vår lagstiftning - vill jag fråga statsrådet: inte ännustarkare skäl för all vi borde ha ett förbud att lämna ut personnummer,eftersom dessa ger en fullständig identitet, något som uppgift om elt namnvilket som helst inle gör, även om också del kan vara identiteiskränkande? Jagtycker alltså alt det råder en viss tveksamhet rörande rättsläget i delta fall,och jag menar alt när vi nu har elt förbud mol att lämna ut namn borde mananalogivis kunna påstå all lagstiftarna skulle ha tagit med också personnumreni förbudet om de hade varit aktuella när lagen kom lill och att lagsliftarna dåhade sagt alt man inle får lämna ul personnummer. Dessutom- och där vill jag uttrycka mig med ännu större försiktighet - frågar sig mångaom 16 § sekretesslagen ger något verkligt skydd, när uppgifterna primärt inteär insamlade för stalislikändamål ulan insamlandet har gjorts på helt andragrunder. Jag har ingen bestämd mening i del fallet, men del är en fråga somexperterna ställer sig. Jagtror man kan påslå all rättsläget här inte är riktigt klart. Om min tolkningskulle vara riktig - alltså att man analogivis kan säga, att eftersom vi haretl förbud mot alt lämna ul namn, sä bör man kunna hävda att vi också borde haell förbud mol att lämna ul personnummer - då finns del inte heller någotsådant sekretesskydd i 16 ij sekretesslagen som herr statsrådet här angav. Jagpåstår inte all det vid en strikt juridisk tolkning förhäller sig så som jaghär säger; jag har bara velat peka på att del där föreligger tveksamhet. Sedansade statsrådet att man kan diskutera huruvida skyddet är tillräckligt, uppfattar jag inle i och för sig som ell svar på min fråga utan mera somett inlägg i diskussionen om huruvida de angivna 20 åren är en tillräckligtlång lid eller inle. Det är egentligen frågan om sekretessiidens längd somoffentlighets- och sekrelesslagsliftnings-kommiiién skall överväga. Eller kanman tänka sig att kommittén också överväger utformningen av lagen ompolisregister resp. kriminalregister? Jag uppfattade inte den sista delen avstatsrådets svar om offentlighets- Omgarantier för sekretesskyddet beträffande kriminalstatistiken ochsekretesslagsliftningskommilléns arbete som elt svar på den konkreta fråga jagställt och som jag tycker är utomordentligt viktig. Det får inle råda något somhelst tvivel om alt de uppgifter som lämnas ul verkligen blir sekrelessbelagda. Avslutningsvis vill jag ställa denna fråga: När vi har bestämmelser somsäger att inle ens man själv får ta del av uppgiften i ell register - utom i defall då ens egen rält är berörd - och när inte får lämna uluppgifter lill polismyndighet i alla fall ulan med vissa begränsningar, hur kandet då vara möjligt alt sädana uppgifter rent allmänt får lämnas lillstatistiska cenlralbyrån? Är det inte egendomligt alt man i ena fallet ärmyckel restriktiv medan man i andra fallet behandlar uppgifter ur dellaregister som vilka andra statistiska uppgifter som helst? Förövrigl skulle jag vifia ställa ytterligare en konkret fråga lill herrstatsrådet: Vad finns det för gallringsbeslämmelser inom SCB när det gällerpolis- och kriminalregisiren? Har SCB gallringsbestämmelser motsvarande demsom gäller för och ? säger nu att hon vill uttrycka sig med storförsiktighet i dessa frågor. Det hade varit bättre om tänkt pådet vid författandet av inlerpellationen; i den säger ganskakategoriskt alt hon anser att registerhantering äranmärkningsvärd, vilket ju har en klandrande innebörd. Det är därför etlframsteg att nu menar all man bör vara försiktig när manuttalar sig om hantering av dessa statistiskauppgifter. Jagskulle vifia säga några ord om bakgrunden lill den bestämmelse som gersekretesskydd för uppgifter ur kriminal- och polisregister. Delkan knappast råda något tvivel om all kriminalstatistiken hos statistiskacenlralbyrån omfattas av stalisliksekretessen enligt 16 vj sekretesslagen.Ordalagen talar om uppgifter lämnade för statlig statistik, och denbeskrivningen passar ju bra på kriminalslatistikuppgifterna frånrikspolisstyrelsen lill statistiska cenlralbyrån. Att16 § sekretesslagen skulle gälla bara uppgifter från enskilda motsägs klart avförarbetena lill kriminalregisteriagen och den ändring som gjordes 116 4;sekretesslagen. Lagrådet konstaterade nämligen att även om namn pä den dömdeinle logs upp i utdrag av kriminalregist.ret till den officiella statistiken -som del stod i förslaget lill kriminalregislerlag - så kunde vederbörandesidentitet tämligen lätt röjas av den som hos SCB gick igenom utdragen, eftersomdessa innehöll de registrerades födelselid och födelsenummer. Lagrådet föreslogi syfte alt täppa till denna lucka all 16! ; sekretesslagen skulle kompletterasså all sekretess skulle gälla för statistikuppgifter som avser enskildapersoner m. fl. som är angivna med namn eller annan idenlitetsbeleckning. Föruttalades del i paragrafen bara om"namngivna" personer. Statsmakternaföfide lagrådets förslag. Resonemanget lill stöd för utvidgning avstalisliksekretessen utgår uppenbarligen från att kriminal-statistikuppgifterlill SCB i och för sig faller under 16 ! ; sekretesslagen, även om de kommerfrån en annan myndighet. Annars hade ju lagändringen varit ett slag i luften. Förmin del kan jag därför inte komma fram till annat än alt det är helt klart attuppgifter om enskilda inom kriminalstatistiken innefattas istalisliksekretessen. Något utrymme i det här fallet för resonemang om atttryckfrihetsförordningens offentlighetsprincip skall ta över i tveksamma fallfinns inte. Sedan är del en annan sak alt den nuvarande stalisliksekretessenför kriminalstatistiken kan behöva göras starkare. Jag nämnde detta iinterpellationssvaret, och jag tänkte då närmast på 20-årsgränsen, som fruKrislensson också nämnde. får väl också utgöra svar pä fråga,om offentlighets- och sekrelesslagslifl-ningskommittén kan väntas komma mednågra förslag som rör tiden för sekretessen. Jag vet inte vad i övrigt somoffentlighets- och sekre-tesslagstiflningskommillén kan tänkas la upp, men ivafie fall ligger ju stalisliksekretessen inom ramen för vad kommittén sysslarmed. Omgarantier för sekretesskyddet beträffande kriminalstatistiken Min mening med formuleringen i inlerpellationen beträffande SCB:shantering av detta var självklart inle att rikta någon kritik mot SCB. Ifalljag skulle väga mig på att rikta någon kritik var del i så fall mol enlagstiftning som jag tyckte var motsägande. Och justitieministerns senasteinlägg gav mig inte något förtydligande svar på den första frågan som jagställde och som jag vill upprepa. Närman i 16 S sekretesslagen tog in bestämmelsen om all namn skulle kompletterasmed personnummer, frågade man sig inte då hur det var med lagen ompolisregister och lagen om kriminalregisler - om inte där också behövde görasen komplettering? Vad är anledningen till att del i lagen om polisregister ochlagen om kriminalregisler står alt namn icke får lämnas ut? Del måste ju finnasnågot rimligt skäl till della. Talar i så fall inte det skälet med ännu störrestyrka för alt man inte skulle få lämna ut personnummer? Jaghar inte fått något svar från justitieministern på frågan varför det ansesnödvändigt alt ha kvar bestämmelsen i lagen om polisregister och lagen omkriminalregisler alt del är förbjudet all lämna ut namn. Den bestämmelsenhänger ju i luften, när man - som herr justitieministern gör - sägerall man kan lämna ul personnummer, som ju är något väsentligt myckel merkonkret när det gäller alt avslöja en persons identitet. Det är delta som ärkärnfrågan. Jagmenar att när man har kvar lagen om förbud mot att lämna ut namn kan delanalogivis med visst fog göras gällande att avsikten måste vara all när manskall skydda namn skall man med ännu större styrka skydda personnummer. Därförskulle det strängt taget - i vafie fall med Om garantierför sekretesskyddet beträffandekriminalstatistiken en vid tolkning av lagen -inle vara helt invändningsfrilt alt lämna ul personnumret. Då frågar jag mig:Är det vid en rättslig prövning av detta länkbart att regeringsrätten skullefinna alt här har personnummer lämnats ut i strid med lagens anda och attsekretesskyddet i och med det blir tveksamt? Men jag konstaterar an herrstatsrådet i sill svar till mig säger all det knappast kan råda något tvivel omatt sekretess gäller. Jag noterade ordel "knappast", för del innebarju i och för sig någon liten tvekan. vill jag säga all det är myckelegendomligt att herr justitieministern tycks vara så säker på sin sak, när såmånga experter är tveksamma och oroade. Jagskulle för min del, herr talman, inte vifia att man lugnt avvaktade tillsoffentlighets- och sekretesskommillén kommer med sill förslag. De lagändringarsom kan bli föfiden av det reformarbetet har ju ändå grundlagskaraktär ochkommer alltså inle att träda i kraft förrän . Det vore enligt minmening djupt olyckligt om vi skulle acceptera etl rättsläge som inte är heltkristallklart när del gäller detta viktiga område. Från den enskilda människassynpunkt som har begått en brottslig gärning är det angelägel alt dessauppgifter verkligen är sekrelessbelagda. Jag trodde för min personliga del attherr juslilieminislern själv var intresserad av att man hade så entydiga ochklara bestämmelser som möjligl. Jag tror inte det går, , att försöka prata runt det häroch göra det mer invecklat än vad det är och döfia all varitute i ogjort väder. Omjag sade all del knappast kan råda något tvivel, skall jag be all få tatillbaka ordet knappast för att tillfredsställa på den punklen.Vi skall inle genom del här resonemanget komma runt själva grundfrågan som fruKristensson lar upp, huruvida det råder eller inle råder sekretesskydd. Jaghade verkligen troll att öppet skulle ha erkänt att det finnssekretesskydd. I stället sade hon alt del råder delade meningar härom. Del vetjag inte om all det gör; jag tycker det verkar som om hardåliga rådgivare och bör skaffa sig sakkunnigare sådana. frågan om alt personnamnen inte får lasmed men däremot personnumren. Det är väl inle så märkvärdigt, centralbyrån kan vid sin registerhanlering behöva göraundersökningar om låt oss säga återfallsförbrylare. Då är det av värde att manhar personnumren så att man på den vägen kan bearbeta statistiken. Jag kanalltså inle finna alt resonemanget om all det skulle råda diskrepans mellan denena och den andra lagen är någon realitet. Jag noterar med en viss förvåning att herr statsrådet inte kan ge migett enkelt svar på en som jag tycker mycket enkel fråga; Vad finns del föranledning till alt man i lagen om polisregister och i lagen om kriminalregislerhar en bestämmelse inlagen som säger all ochkriminalvårdsstyrelsen inle får till statistiska cenlralbyrån lämna uluppgifter ur resp. statistik som anger namn när man , efter vadstatsrådet har sagl , utan hinder härav kan lämna ul uppgifter ompersonnummer som är ännu mer identitets-avslöjande? Vad är skälet, herrstatsråd, till alt man har förbudet mol att lämna ut namn? Jagskulle önska att jag fick ett svar på den frågan. Jag kan inte tycka att jaghar varit ute i ogjort väder förrän jag av herr statsrådet har fått ettfullständigt svar rörande rättsläget. Detgäller här en ömtålig materia som lagsliftarna har omgärdat med så rigorösasäkerhetsbestämmelser all inte ens den som är berörd av frågan får la del avuppgifterna, såvida inle hans egen rätt är beroende av dem. Är det då lämpligt- della är en öppen fråga - all statistiska cenlralbyrån får la del av allt dethär materialet? Kunde man inte länka sig att man kompletterar lagen ompolisregister och lagen om kriminalregister med en uppgift om att varken namneller personnummer får lämnas ul men att man låter resp.kriminalvårdsstyrelsen själv behandla det statistiska materialet? Jag tror attde skulle kunna få fram myckel intressanta uppgifter, som kunde vara av värdeför lagstiftarna i det fortsatta arbetet, ifall de fick göra sådana här meringående analyser. sade att jag har haft dåliga rådgivare, när jag vågade ha en meningom alt rättsläget är oklart och att tveksamhet kan råda. Men båderegeringsrätten och datainspektionen har uttryckt oro över det oklararättsläget och om herr statsrådet vill kalla dem dåliga rådgivare är detintressant. Omgarantier för sekretesskyddet beträffande kriminalstatistiken är fortfarande inne på annat än det sominlerpellationen gällde, nämligen om det föreligger sekretesskydd eller ej förde uppgifter som lämnas lill statistiska cenlralbyrån. Och så ställer fruKristensson diverse frågor om vad som kan vara anledningen till att man enligtden ena lagen inte får lämna ut namn medan man i sekretesslagen har givit ettsekretesskydd. Ja, det är ju sedan de här bestämmelserna kom lill, menjag tycker inle alt det är så svårt att se vad som är anledningen. Del kan juvara rätt lämpligt att man, när man bearbetar de här uppgifterna i statistiskacentralbyrån, bara rör sig med personnumren och inle med namnen. Del måsle välfru själv tycka vara en liten fördel? Omfru anser att vi skall ha kriminalstatistik och om del skall varamöjligt att göra bearbetningar som är värdefulla och behövliga för oss alt fådel av - ja, då behöver personnumren användas. Det är i själva verket svaret påfru fråga. Omgarantier för sekretesskyddet beträffande kriminalstatistiken Jag delar helt herr justitieministerns uppfattning att det ärnödvändigt att vi får ordentliga bearbetningar av kriminalstatistiken - det kan vara värdefullt för ossalla som sysslar med lagstiftningsfrågor. Jag tror att en sådan statistiskbearbetning med större fördel skulle kunna göras inom resp.kriminalvårdsstyrelsen. Därtill skulle man vinna den myckel stora fördelen slapp lämna ut personnummer till en annan myndighet när det gäller materiasom normall är omgärdad med så rigorösa bestämmelser angående rätten att lämnaul uppgifter. Jag tycker alltså all del vore naturligt att man förde över dethär arbetet till resp. myndigheter. Men fortfarande kvarstår min fråga - herr statsrådet vägrar allsvara på den, och jag skall inle pressa honom ytterligare på den punklen: Vadär anledningen lill att man förbjuder utlämnandet av namn när man inte harnågonting emot att lämna ul personnummer? Del är en fullständig gåta för mig. Tillslut, herr talman, skulle jag bara vilja fråga: Borde det ändå inte åvilajustitiedepartementet att se lill att lagstiftningen på del här myckel känsligaområdet är entydig och täckande för all man skall undvika oklarheter och sålångt som möjligt efter lagens anda kunna skydda dessa mycket känsligauppgifter? Jag konstaterar all nutagit ytterligare elt steg tillbaka och böriat diskutera var man lämpligastskall bearbeta kriminalstatistiken. Det är i rimlighetens namn en helt annanfråga än frågan om sekretesskyddet. Eftersom återkommer tilldella måsle jag ställa frågan: Önskar alt vi skallgöra den ändringen alt man även lämnar ut personnamnen till statistiskacentralbyrån? Hen (); Jag tycker alt del varit utomordentligt värdefullt med det klarläggandesom vi fått av justitieministern beträffande sekretessen förkriminalstatistiken. har man från visst håll gjortgällande att någon sekretess över huvud taget inle skulle gälla förkriminalvårdsuppgiflerna hos statistiska cenlralbyrån. Del är därför mycket värdefulltatt vi nu fått bort den diskussionen - del är nu helt klart all det här finnssekretess. Svaghetenmed dagens lagstiftning är naturiiglvis, herr justitieminister, all man måslegå lill förarbetena lill 16 ! ; sekretesslagen för att få klarhet på denpunklen. Eftersomoffentlighets- och sekretesslagslifiningskommiiténs arbete omnämnts vid fleratillfällen vill jag bara nämna all i princip är färdig med sitt arbete ochkommer att presentera ett betänkande . I det förslag lill lagstiftningpå detta område som lägger fram kommer alla dessa oklarheter att varaundanröjda. sekreiesstidernas längdkommer att regleras sä att del blir en koordinering mellan sekretessbestämmelsernaför kriminalvårdsregistren och statistiksekretessen i övrigl. När dettaförslag kommer inom en myckel snar framlid undanröjs som sagl oklarheterna. FruKRISTENSSON (m): inlägg var intressant. Först tackar han herr justitieministernför del klariäggande som denne gett. Det innebär naturiiglvis att det hittillsrått en viss oklarhet. Sedan säger avslutningsvis all näroffentlighets- och sekretesslagstifiningskommiilén framlagt sitt förslag såkommer de ytteriigare oklarheterna all vara undanröjda. Jagkonstaterar alltså att , som verkligen är sakkunnig på områdetsåsom ledamot av offentlighets- och sekretesslagstiftningskommittén, har varitfullt medveten om alt de nuvarande sekretessbestämmelserna inle är såentydiga. Del är vad jag också försökt säga, och jag trodde faktiskt, herrtalman, att justitieministern var intresserad av att försöka få en klar ochtydlig lagstiftning på della område, eftersom del ju är viktiga frågor delgäller. Nuställer herr justitieministern en fråga lill mig om jag anser all man skalllämna ut namnen också. Del är ju faktiskt en ganska ointressant fråga. Jag harfrågat herr justitieministern vad anledningen är lill att del finns ell förbudmot att lämna ut namn när det är tillåtet alt lämna ul personnummer. Jag fattarinle varför inle justitieministern vill förstå eller åtminstone vill erkännaalt han förstår att här föreligger en diskrepans.