prot · FZ09111 · 1975-12-31 00:00:00 — Är det mestlönsamt att tillverka engångsartiklar och dyrbara förpackningar så gör man det,oavsett den resursförbrukning det förorsakar. Uppoffrande av naturresursertill ändamål som framstår som Energihushållningen,m. socialt onyttiga och sominte tillgodoser primära mänskliga behov är oförsvarbart mot bakgrund av ensnabbt växande världsbefolkning och sinande tillgäng till oundgängliga råvaror. Viär helt på det klara med att det inte går atl helt komma till rätta med dessaproblem inom den kapitalistiska marknadsekonomins ram. Men vi anser, trols attvi har denna insiki, all del går alt vidla en del ålgärder redan inom ramen förden nuvarande ekonomin. Det bör gå atl införa ett ökal mått av planering redaninom det nuvarande samhällel. Men då måste statsmakten vara beredd att ingripamot slöseriet och skaffa de styrmedel som är nödvändiga härför. Vihar sagt i motionen att om en förmyndare, som förvaltar ett arv i form avpengar, förskingrar dessa pengar så kan förmyndaren straffas därför att hanbegått en kriminell handling som drabbar en människa som ingår i en ännu inlemyndig generation. Men om dagens kapitalister i profitsyfte förskingrarvärdefulla nalurresurser som annars kunnat till-godoföras ännu omyndiga ellerofödda generationer, då är del inte kriminellt eller straffbart. I elthushållningssamhälle måste, enligt vår mening, handlingar som inle står iöverensstämmelse med samhällets i lag fastlagda målsättning förresursanvändningen bli kriminella. Den utredning om naturresurserna somutförts i och som omnämns i utskottsbetänkandet kommer fram lill allpriset inle kan fungera som ell tillräckligt styrmedel då det gällerhushållningen med naturresurserna. Del enda effektiva medlet är en styrandeplanering frän samhällets sida. Bådei vår motion om resurspoliliken och i utskottels belänkande redogörs förpågående utredningar och gällande system i fråga om exploalering avmineraliska tillgångar inom . I motionen har vi åter framfört det kravsom vi ställde då nu gällande gruvlag antogs, nämligen att alla nyupptäcktamineral som ligger under koncessions- och inmutningssystemetfortsättningsvis hell skall tillhöra samhället. Den som finner föresläsi stället få annan form av materiell uppmuntran från samhället än rält altkommersiellt utnyttja den upptäckta fyndigheten. Nusom förut avsiyrker ulskottet med hänvisning till att samhället genom systemetmed kronoandelar och särskilda villkor vid koncessioner ändå har ett visslinflytande över mineraltillgångarna. Ivår motion tar vi också upp en viktig fråga, som fått ge rubrik till motionen,nämligen en samlad hanlering av samtliga resursfrågor. I ulskottets skrivningmedger man att en samordnad behandling av resursfrågorna är den lämpliga, menman menar att det räcker med all la ställning i samband med budgelbehandlingenoch att någon särskild redovisning för just resursfrågorna finns det inteanledning att begära hos regeringen. Vi hävdar emellertid för vår del att ensådan redovisning skulle vara lämplig. En summarisk redovisning av lägel skullekunna ges i anslutning till varje års budgetproposition och en mera detaljeradredovisning med mellanrum i sammanhang med de periodiskt redovisadelångtidsutredningarna. Ianknytning lill den av mig nu refererade resurspolitiska motionen yrkar jag,herr talman, bifall till reservalionerna 2, 3 och 4 vid näringsutskoitelsbetänkande nr 41. Imotionen 509 tar vi upp frågan om utnyttjande av de svenska skiffertillgängarna.Molionen är närmasi föranledd av en ansökan om undersökning och provbrytning ide skiffertillgångar som finns i . Under bröts sombekant skiffer i Kvarniorpsområdei i i syfte att utvinna olja. Dennaverksamhet, som bedrevs av , pågick under och denärmaste åren efter kriget. Skifferbrytningen påverkade landskapet i betydandeomfattning. Men utsläppen av gaser från skifferoljeverket och deponeringen avskifferaskan vållade de besvärligaste miljöstörningarna. Askan - som från börjanär pyrofor, dvs. den självtänder i luften, råkar i glödning och lämnar ifrånsig gaser - bildar ett uppskjutande "fjäll" i det i övriglplatta landskapet, och ännu kan man se rök från pågående processer inne i denstora askhögen. Det är begripligt om ortsbefolkningen mol denna bakgrund ärmisstänksam mot ny skifferhantering. De lantbrukare vars jordbruksjord befinnersig ovanför skifferiagren är också oroliga för alt man skall ta åkerjordenifrån dem. Defrågor rörande den svenska skiffern som vi tar upp i motionen avser emellertidinle bara skiffern i utan de svenska skiffertillgångarna i sin helhel.Vi har inte motsatt oss att skiffertillgängarna undersöks med sikte påframtida exploatering. Men vi menar att redan undersökningen bör ligga isamhällets händer, liksom självfallel en tänkbar framlida exploatering. Visäger uttryckligen i motionen alt förutsättningen för alt exploatering allsskall fä ske är all miljöstörningarna kommer att bli bevisligen godtagbara. Ettvillkor skall bl. a. vara att den åkerjord som ligger över skifferiillgångarkan återställas lill åkerjord igen. Skiffrarnainnehåller både organiska ämnen och elt fiertal metaller. Beslut omskifferbrytning bör enligl vår mening endast ske om man är beredd all samtidigtta till vara praktiskt laget alla nyttiga som finns i skiffern; Althantera ofantliga mängder material enbart för att ta till vara ett eller ettfåtal ämnen anser vi mindre välbetänkt om man ser det i elt långtidsperspektiv.Det bör få räcka med att skiffern bryts och bearbetas endast engång. Med sinande hög-haltiga tillgångar ute i väriden av de som ingårlorde skiffern bli alltmera intressant och ekonomin för utvinningen alllbälire. Nya och miljövänligare utvinningsmetoder kommer sannolikt också atlkunna utvecklas. Enligtvår mening talar både ekonomiska skäl och miljöskäl för alt myckel noggrannaoch långsiktiga överväganden görs innan någon exploatering av de svenskaskiffrarna tilläts. För att åsidosätta korlsikliga profilintressen är det ocksänödvändigt att en eventuell exploalering sker i samhällelig regi. Meddet anförda, herr lalman, yrkar jag slulligen också bifall lill reservationen5 vid näringsutskotlets betänkande nr 41. Energihushållningen,m. Energihushållningen,m. i (s): Jag kommer all mycket kort behandla näringsutskotlets betänkande nr 41. Förbrukningenav råvaror och energi i sin helhel las upp i de moiioner som vi nu behandlar,och att tillgängen på vissa råvaror är ganska begränsad är vi alla medvetnaom. Man hävdar att en bättre hushållning med och fördelning av jordensråvaruresurser bör komma lill stånd. Ulskollet är helt på det klara med attett system för en mer planmässig användning av och hushållning med all väridensresurser är av myckel stor betydelse. Av den anledningen kan utskottsmajoriteieni långa stycken instämma i motionärernas synpunkler om långsiktig målsättningför samhällets handlande i dessa frågor. Kravetfrån m. fi. i motionen 280 om lillsältande av en parlamentariskuiredning för ularbetande av en plan för hushållning med naturresurserna harbehandlats ocksä lidigare. Med hänsyn lill de pågående utredningar somdel redogörs för i belänkandet finner ulskollet nu liksom all detinte kan vara välbetänkt att en ny stor uiredning skulle sättas i gång. Deulredningar som pågår kommer all leda frarn lill poliliska ställningstagandengällande resursfrågorna i stort. Imotionen 281 av m. fi. anhålles om en samlad behandling av densvenska resurspolitiken. Som ulskottet framhåller är del självklart attresursfrågor av betydelse för samhällets politik måste breddas och lösas medhänsyn lill ett vidgat perspektiv. Samordningen är viktig och är enförutsättning för att goda resultat skall kunna nås. Så sker också, varförnågon speciell framställning frän utskottet inte kan anses behövlig. Isamma molion tas även upp inriktningen av den svenska resurspoliliken.Utskottet kan inte ansluta sig till dessa tankegångar utan yrkar avslag påmolionen i denna del. Imolionen 1746 av m. fl. hemställs atl begär en utredningav möjligheterna all införa en deklaration av råvaru- och energiförbrukningenvid framställning av konsumtionsvaror. Såsom redovisas i utskoltsbeiänkandelhar vissa undersökningar gjorts, men resullaten av dessa är ännu mycketbegränsade. Utskottet är därför inle bereii au tillsiyrkamoiionsyrkandet Motionernafrän vpk - 281 och 509 - gäller ändringar i gruvlagen samt undersökningar omoch utnyttjande av skifferiillgångarna i vän land. 1 båda frågorna hardiskussioner förts under sistlidna är. och jag vill bara hänvisa tillulskottets skrivningar i dessa avseenden. Något annat ställningstagande ärulskollei inle berell all göra. Utskottet förutsäller all alll kommer altgöras för alt lösa miljöproblemen, om brytning av skiffer blir aktuell. Någonspeciell framställning finner utskottet inie påkallad. Med hänvisning till utskottets fylliga skrivning nöjer jag mig meddella och yrkar bifall lill utskottets hemställan och avslag på samtliga reservationeri näringsulskotlels betänkande nr 41. Enligt de riktlinjer för energipolitiken , som godkände , bör vi"allvarligt pröva möjligheten all sänka energikonsumiionensökningstaki" och som ell av energipolitikens mål slälla upp att ökningenav energikonsumtionen i begränsas till 2 96 i genomsnitt t. o.m. och atl nollutveckling skulle kunna uppnås omkring 1990. Delfinns emellertid anledning framhålla alt i fråga om förbrukningen av elektriskenergi hade vi att inom ramen av den 2-procentiga ökningen för den lolalaenergiförbrukningen vänta en ökning med ca 6 96 under den aktuellatidsperioden. Denivåer för resp. energi- och elförbrukning , som jag nu har nämnt, ärinte - som man på vissa håll vill göra gällande - förbrukningsnivåer som vitill varje pris måsle uppnå. Talen utgör i stället det tak under vilketenergiförbrukningen bör kunna inrymmas med beaktandeav att de centrala målen för samhällspolitiken beträffande sysselsättning,ekonomisk tillväxt ekonomisk utjämning, bosläder, offenllig service etc. intefår bli eftersatta. 1973är basår för de här nämnda beräkningarna. Det finns anledning att se hurutvecklingen pä energiområdet har varit under de som gått ochnågot kommentera den. Utvecklingenhittills har i flera avseenden avvikit från mönstret under denärmast föregående decennierna. Redan åren var ökningslakten lägre,ca 3 96 i genomsnitt, mot ca 5 96 under 1950- och 1960-lalen. En lägretillväxttakt gällde även för förbrukningen av elektrisk energi. Vintern1973-1974 inträffade, som alla känner till, oljekrisen med produktions- ochleveransnedskärningar från de oljeproducerande länderna och, inte minst,kraftiga höjningar av priset på råolja. Delta ledde i flertalet industriländertill ransoneringsåtgärder och besparingskampanjer, som gav påtagliga effekterpå energiförbrukningen . I vårt land sjönk således förbrukningen meddrygl 7 96 jämfört med , beroende i första hand på sparåtgärder iinduslrin och i hushållen. har utvecklingen vänt igen. Det rör sigom ca 3 96 ökning, men fortfarande ligger förbrukningssiffrorna årsnivå. Ävenvad gäller användningen av elektrisk energi präglas de tvä senasle åren avåterhållsamhet sjönk således elförbrukningen med ca 1 96 jämförtmed 1973. Ökningen uppgick till inte fullt , vilket skalljämföras med i programmet beräknade . Denhär korta översikten över utvecklingen under de senasle åren kan tyckas lyda påatt energiförbrukningen kommer att öka betydligt långsammare än som har antagitsi det energipolitiska program som beslutades . Det kan synasfrestande alt hänvisa lill de nämnda siffrorna som bevis på atl regeringen ochriksdagsmajoriteten har överdrivit vårt framlida behov av energi. Del vore i och för sigglädjande om det förhöll sig så. Energihushållningen,m. Energihushållningen,m. a. innebära attbelastningen på vår handelsbalans blir mindre än vi har räknal med, till följdav minskad oljeimport. Det skulle innebära alt belastningen på kapitalmarknadenblir mindre än vi har räknat med på grund av ett minskal utbyggnadsbehov inomkraftindustrin. Det skulle innebära att resurser kan frigöras för andraangelägna ändamål. Men,ärade kammariedamöter, jag vill varna för en alltför överdriven optimism pä denhär punkten. Ty del finns faktorer med i bilden som manar till försiktighet vidtolkningen av utvecklingen Den minskning av den totalaenergiförbrukningen som har skett sedan är 1973 hänför sig i stor utsträckningtill industrisektorn och lorde delvis bero på vidtagna besparingsåtgärdet menframför allt på den svaga konjunkturen under är 1975 och en bit in på 1976.Starkt energikrävande branscher såsom massa- och pappersindustrin, järn- ochstålindustrin har varil särskilt häri drabbade. Konjunklurernaser emellertid nu ut all ha nått botten för , och vi kan förutse eltuppsving för industriproduktionen och den svenska ekonomin redan innevarande årmed ty åtföljande ökning i energiförbrukningen, framför allt elkraften. Entredje faktor som bör uppmärksammas i delta sammanhang är attomvandlingsföriusterna har minskat kraftigt tack vare atl produkiion avelenergi i oljeeldade kondensverk i betydande utslräckning kunnat ersättas medproduktion i de fem i drift tagna kärnkraftaggregaten. Det har gett enenergivinst av engångskaraktär, som förhoppningsvis skall bli beslående men somman inte kan vänta ge någon nämnvärd ytteriigare minskning avenergiförbrukningen . Motdenna bakgrund bör det stå klart att det inte är möjligl alt dra några säkraslutsatser på på grundval av utvecklingen . Del ärvisseriigen sanl att energiförbrukningen efter den kraftiga minskningen 1974ännu inte har kommit upp till nivå, men det har, som jag nämnt, sinasärskilda förklaringar. Delfinns tecken som tyder på att vi nu har att vänta oss en betydligt snabbaretillväxttakt än . Jag har redan pekat päkonjunkturuppgången. Jag kan också nämna att elförbrukningen under de senasletvå månaderna legal betydligt högre - 96 och 96 övermoisvarande månader . För hela innevarande är ärökningen 10 96. Detfinns, herr talman, all anledning att uppmärksamt följa utvecklingen päenergiområdet och därigenom skaffa oss en säkraregrund för de bedömningar och överväganden som behöver göras inför näsla storaenergipoliliska beslut, 1978. Vadman främsl måste iaktta i den ambitiösa programuppläggningen är dels atlsparåtgärderna spelar en mycket väsentlig roll, dels att del egentligen enbartär på elkraftsidan som vi har accepterat en fortgående ökning. Vi kan där inleförbise en stigande efterfrågan, som beror pä alt i hushållen installerasalltmer av modern utrustning såsom eluppvärmning, elspisar, kylanläggningar,tvättmaskiner osv. Vihar också att tänka på industrins växande behov. Vårt beroende av en effektiv,konkurrenskraftig industri är allmänt omvittnat Varje åtgärd som ökarslagkraften har som regel större åtgång av energi som förutsättning. Detsammagäller fiertalel åtgärder på miljöområdet. Detta utsluter inte all man inominduslrin kan göra besparingar - och måste göra besparingar - på energiområdetEljest kan vi inle hålla förbrukningsökningen för elenergi nere vid de 6procenten. Uppvärmningenav exempelvis industrilokaler kommer ofiast från andra energikällor änelkraften. De angelägna besparingsåtgärderna begränsar därför användningen avandra energislag, framför allt olja. Meningarna är här inte delade beträffandeviklen av sådana besparingsåtgärder. De har ekonomiskt värde bl. a. med tankepå vår handelsbalans och de har värde miljömässigt genom minskad förorening iluften, på marken och i vattnet. Av våra energikällor är oljan den störstamiljöfaran. Mol den bakgrunden är den successiva tillväxten av elenergi fränkärnkraften tillfredsställande, den är ekonomiskl fördelaktig och den innebärminskad miljöförstöring. Vid en produktion av 16-18 96 av elkraften från kärnreaktorerär oljebesparingen ca . - Och nedfallet av svaveldioxid ca90 mindre. 3 miljoner lon olja koslar . Iframtiden gäller det således att hushålla med resurserna och spara på energin.Denna inriktning av energipolitiken har under de senasle åren blivit alltmerdominerande. Därför har etl stort antal åtgärder vidlagits av statsmakternaför att förbättra energihushållningen. Vi har i gång omfattande utrednings- ochplaneringsverksamhet som skall ge oss förutsättningarna för att planera ochbygga ut vårt samhälle mer energisnålt . Som exempel kan jag nämnaförberedelserna för att införa en energiplanering, som skall omfallaalla energislag och alla former av energianvändning. Andra viktigaplaneringsarbeten avser att rationalisera utnyttjandet av energi i deenergikrävande processindustrierna och all la till vara möjliga energivinstergenom kombinationer av kraft- och värmeproduktion. kommer viatl ha en hel del nytt underlag för att gå vidare på dessa områden. Resultatenav forsknings- och utvecklingsarbetet kan i många fall inle få effekt förrän pälängre sikt. På kortare sikl, och med omedelbar effekt, kaninformation och ulbildning om energisnål hantering, skötsel av apparater osv.ge goda sparresultat Jag skall ge ett par intressanta exempel på vad som görshär. a. kan jag nämna en aktivitet kallad Ekonomisk panndrift Projektetinnebär att ett 40-tal större orter i landet 1975/76har fått veckolånga besök av en grupp instruktörer, som med hjälp avinformation och praktiska demonstrationer lärt ut hur man sköter sin oljepannarationellt. Del har varit elt stort intresse från villaägare för den härinformationsverksamheten. Enligt preliminära uppgifter är verkningsgraden imånga villapannor redan relativt god och framför allt betydligt bättre än förfemtio är sedan. Men ungefär en tredjedel av deltagarna har ändå kunnat Energihushållningen,m. Energihushållningen,in. höja sina pannorsverkningsgrad med hela 10 96. 1det här sammanhangei kan jag också erinra om att energisparkommitlén nyligenhar lagt fram ett förslag om obligatorisk inspektion av byggnaderseldningsanläggningar - ett förslag som f n. bereds inom . Denoffentliga sektorns byggnader kan ocksä fä energisparstöd. Det är viktigt attnämna det. finns många kommunala representanter, och ute ikommuner och landsting har man varit avvaktande med sädana åtgärder. tycksintresset vara väsentligt slörre och en rad ansökningar har kommit in. Men lälmig ta ett exempel på vad de olika åtgärderna kan ge för resultat. Jag kannämna kommun, som såsom mål satte att minska sina fastigheters oljeförbrukningmed . Man läl göra en genomgäng och trimning av alla sina oljepannor, nådde25-procenlsmålet och sparade . Utöver intrimning avvärmepannor har kommunen satsat på t. ex. regleringsutrustning för värme ochvarmvatten i skolorna, en särskild arbetsgrupp har bildats för att samordnaenergisparandet i kommunen och planer finns på att starta en kommunalupplysnings- och rådgivningsverksamhet i energihushållningsfrågor förkommunens invånare. Jaghar här bara nämnt en kommun. Det finns säkerligen mänga andra som skulle kunnaåberopas som bra exempel pä vad som är möjligt att göra. Jag skall endasterinra om att i är aktiviteten stor. a. har kommunett energisparår, som har gett minsl minskning av el- och värmekostnaderna- vilket belyder en inbesparing av 1,3 milj. kr. läns landslingligger också mycket väl framme i det här programavseendet. Energisparkommitlénhar dessulom fält i uppdrag att undersöka om del finns energianvändningsområdendär restriktioner eller tvingande bestämmelser skulle kunna sältas in ulanalltför stor välfärdsförlust Kommittén har inte slutfört denna undersökningmen har lagt fram två förslag, elt om obligatoriska tidur vidanvändning av motor- eller kupévärmare och ett om obligatorisk pannkontroll ibyggnader. Behovet av sådana mer tvingande regler blir naturiigtvis i hög gradberoende av hur mycket energisparande frivilliga ålgärder kan ge. harpå regeringens förslag anslagit totalt som stöd tillenergisparåtgärder i bostäder och i näringslivet. Visparar alltså energi på alla områden och är beredda att ökaspår-ansträngningarna ännu mer, om det visar sig nödvändigt. Men det är vikligtatt hålla i minnet alt energisparandel inte får bli ett självändamål och intefår drabba hur som helst. Det får exempelvis inte bli så att vi för att sparaenergi låter förbrukningen av andra resurser rusa i höjden eller lägger hinderi vägen för ökad sysselsättning. Det betyder atl det finns gränser förenergisparandet och all vi måsle godta vissa ökningar i energianvändningenockså framöver. Framförallt får vi inte gripas av den panik som en del försöker sprida när det gällerett energislag, kärnkraften, och dess problem. Del enda förnuftiga är attangripa samtliga energislags samtliga problem, så att vi gör den utbyggnad avenergiproduktionen, som trots sparandet ändå behövs, så miljövänlig och säkersom möjligt. För att klara detla har vi en omfattande verksamhet i gång. Jagvill erinra om t. ex. vallen-kraftinvenleringarna i och utredningar omhälso- och miljöeffekter av olika slag av energiutnyttjande. Närdet gäller speciellt kärnkraften har vi under fiera år koncentrerat oss påsäkerhetsfrågorna. I och för sig har säkerhetsriskerna vidkärn-kraflsproduktion varit kända . Jag vägar påslå att vi i harvarit förutseende och lidigt byggt upp ett stort kunnande på kärnkraftsomrädet.Detta kunnande innefattar också säkerhels- och miljöaspekterna pä kärnkraften.Med stöd av den lagstiftning, aiomenergilag, som ligger till grund församhällets insatser på kärnsäkerhetsområdet ställs mycket stora krav påsäkerheten vid reaklordrifl och vid hantering av bränsle och annat radioaktivtmaterial. Isyfte atl göra återföring av erfarenheter och kunskaper alltmer effektiv ochförfina kontrollen ytteriigare har myndigheternas resurser förstärkts. Sålundaföreslås för nästa budgetär bl. a. nio nya tjänster vid statenskärnkraftinspeklion. Kärnkraftinspektionen ger fr. o. m. 1975 ut kvartalsrapporterom driftstörningar vid de svenska kärnkraftverken. En genomgående kommenlar avinspektionen till de rapporter som har lämnats är att aggregatens säkerhetssystemhar fungerat på avsett vis och atl säkerhetsrisker inte har förekommit. Undersenare är har debatten särskilt kretsat kring frågorna om hur vi skall hanteradet utbrända bränslet och det radioaktiva avfallet. Jag kan förstå den oro sommänniskor känner inför dessa problem, som jag konstaterar att delförefaller som om man av internationella erfarenheter att döma kommit längre pävägen all lösa kärnkraftens avfallsfrågor än när det gäller andra farligabiverkningar av industriproduktion. FörSveriges del vill jag erinra om det arbete som utförts av ,vilken tillkallades . Utredningen har lämnat tväbeiänkanden och vänlas i är lämna sitt slutbetänkande. I avvaktan påen permanent organisatorisk lösning av dessa frågor inrättade regeringen islutet av ett programråd med uppgift att t. v. ansvara förinriktning och uppföljning av utvecklingsarbeten rörande kärnkraftensradioakliva avfall. Kostnaden för det svarar kärn-kraflsproducenterna för. Omjag sammanfattningsvis skall lämna ett omdöme om kärnsäkerhetsfrågornasbehandling vill jag säga, att lärdomarna av de fem aggregatsom nu är i drift i bestyrker tidigare erfarenheter av civilakärnenergianläggningar såväl i som utomlands. Det finns anledning attpå nytt erinra om atl de utländska erfarenheterna nu sträcker sig över entidrymd av reaktordrift och omfattar mer än 1 000 reaktorär. Destränga normerna för utsläpp av radioaktivitet har mer än väl kunnal följas ivärt land. Säkerhetssystem och kontrollfunktioner har haft avsedd Energihushållning -en, m. m. Energihushållningen,m. effektivitet Min slutsatsav dessa erfarenheter är att säkerhetsfrågorna är mycket väl bevakade i dendagliga kärnenergiproduktionen. De förläggningsprinciper som tillämpas i vårtland innebär också en belryggande säkerhet för omgivningen. Närdet gäller att lösa avfallsproblemen har jag goda skäl lill optimism. Vad somåterstår är att 11 i gång en industriell hantering och lösa de frågor somhänger samman med den. För den slutliga förvaringen tycks de geologiska förutsättningarnai vara mycket goda, vilket bestyrks av det fortlöpandeundersökningsarbetet. En ytterligare belysning av de här frågorna får vi närAka-utredningen om en knapp månad blir offentlig.