prot · FZ0928 · 1975-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1975/76:28 §1 Justerades protokollet för den 14 innevarande månad. §2 .VIeddelande om tidpunkt för besvarande av interpellation 1975/76:37 om en nyekonomisk världsordning Meddelandeom tidpunkten för besvarande av interpellationen 1975/76:37 om en ny ekonomiskvärldsordning Herrstatsministern : Om åtgärder fÖr att På grund av bl. a. utlandsresa har Jaginte haft tillfälle underlätta export alt inom föreskriven tid besvarainterpellationen av i Kung- //// älv om en nyekonomisk världsordning. Min avsikt är atl lämna svaret . § 3 Om åtgärder för attunderlätta export till Herr handelsministern erhöll ordet för atlbesvara () anmälda fråga, 1975/76:103, ochanförde: har frågat mig om regeringen avser vidta några åtgärderför atl underlätta svensk export lill . Bakgrunden till frågan ärde uppgifter som förekommit i massmedia om att bl. AB KarlstadsMekaniska Werkstad gått miste om en stor exporlorder till . Svenskaförelag förlorar ibland i kampen med utländska konkurrenter. Detta väckernaturligtvis speciell uppmärksamhet när det gäller uppdrag i miljardklassen.Huvuddelen av den i frågan nämnda ordern har gått lill kanadensiska företag.Förhandlingar om ytterligare delleveranser pågår dock fortfarande. Denstatliga exporifrämjande utlandsorganisalionen, handelssekrete-rarkontoren ochambassaderna, har kontinuerligt byggts ut i . Sverigesexportråd har också avdelat särskilda resurser för att främja exporten lilldetta område. Regeringen har lagt fram en proposition - 1975/76:72 -med förslag om vidgad rätt att göra avdrag för räntekostnader videxportkrediter. Härigenom får exportföretagen ökade möjligheter alt lämnakonkurrenskraftiga krediter. Dessaåtgärder understryker den vikt regeringen fäster vid exporten lill . Jag ber atl få tacka handelsministern för svaret påfrågan. I pressen har det skrivitsom all företag här i har gått miste Omåtgärder för att underlätta export till om flera stora exportorderlill och lill andra östländer. Del är en stor nackdel för oss atl så skeri en lågkonjunktur. Vi behöver arbete och sysselsättning för våra anställda.Handelsbalansen uppvisar ett stort underskott, och även en förbättring av denär i högsta grad nödvändig. Då behöver vi göra allt vad vi kan för att främjavåra intressen. Handelsministernssvar är positivt. Jag har ställt frågan generellt men pekat på att den bl. Handelsministern har svarat generelltmen även anmärkt alt förhandlingar om delleveranser från det aktuella företagelfortfarande pågår. Delär synd alt de generella åtgärder handelsministern nämner inte har kommit igång tidigare mot bakgrund av att vi har en lågkonjunktur atl förvänta. Jaghoppas atl åtgärderna skall kunna vara lill fördel, men del är kanske inte isamtliga fall som just de åtgärder handelsministern här åberopar hjälper. Delkan röra sig om andra situationer. Jaghoppas alt regeringen följer denna fråga. Den är utomordentligt viktig både försysselsättningen och för våra exportaffärer. Jag ber än en gång att få tackaför svaret. Jag borde kanske komplettera del lämnade svaret med några uppgifter. Detär viktigt, som säger, att vi inriktar oss på att öka utbytet medöststaterna, däribland , och försöker stödja de svenska förelagen i derasexportansträngningar. Under senare lid har fått en del atlglädjas ål i del sammanhanget. Förinte så länge sedan var det normalt au av vår totala export låg påÖsteuropa. har den siffran stigit till . Och andelen för uppvisaren märklig ökning. under detta år har exporten ökat med 50 %.Naturligtvis är det en utveckling som delvis skall ses mot bakgrund av deåtgärder som vi har vidtagit för atl stödja handeln med de östeuropeiskaländerna. Anslaget till exportfrämjande åtgärder har ökatsunder innevarande budgetår med . Sedan kommer alt visasig effekten av det vi föreslagit i propositionen, där vid söker undsättasvenska företag på en speciellt känslig punkt, nämligen deras möjligheter altge krediter. Där får de genom propositionens förslag lill ränteavdrag vidfinansieringen ett ökat stöd. Etl 2-procenligt avdrag har ju förekommittidigare, nu höjs del till etl 4-procentigt. Jag lackarhandelsminisiern för de ytlerligare upplysningar som han gav och även försifferuppgifterna. Delär bra om vi kan få denna utveckling. Vi behöver så väl detta stöd i den situationsom vi befinner oss i. Del är bara synd att del inte kommit starkare åtgärdertidigare, men del synes nu som om man var inne på rätt väg. Jag tackar för svaret änen gång. Överläggningen var härmed slutad. §4 Om svenska åtgärder med anledning av rättegång i Herr utrikesministern erhöll ordet föratt besvara () anmälda interpellation,1975/76:38, lill herr statsministern, och anförde: har frågat statsministern om regeringen överväger altvidta några åtgärder som kan vara ägnade att leda till att fem personer, som iEstland har åtalats för brott mot siaten, ges en rättegång som motsvararberättigade anspråk på objektivitet och rättssäkerhet. Interpellationen haröverlämnats till mig för besvarande. Tillde mänskliga rättigheterna hör rätten för en åtalad person att få en opartiskrättegång och rimliga möjligheter au försvara sig mot anklagelser för brott.Våra möjligheter att inverka på rättegångar i andra länder är dock ytterstbegränsade. Särskilt gäller detta i fall då den som har ställts inför rätta iett annat land inte är svensk medborgare och då vi följaktligen inte kan pådenna grund ingripa till hans förmån. Därtillkommer alt det ofta är svårt att erhålla tillförlitliga och uttömmandeupplysningar om anklagelsepunkter och räliegångsförfarandet i enskilda fall.Även i det av åberopade fallet föreligger svårigheter av dettaslag. Såvitt vi kunnat utröna har emellertid dom redan avkunnats mot de femåtalade personerna, som därvid dömdes lill varierande straff Del strängastestraffet synes ha varit fängelse. HerrSTRINDBERG (m): Jag ber all få tacka utrikesministern för svaret på min interpellalion.Svaret är intetsägande och säger kanske mest genom det som inte slår i det. Interpellationenvar egentligen ställd lill statsministern, och del är ingen ringaktning frånmin sida mot vare sig herr utrikesministern eller del ämbete som statsrådetföreträder, när jag ändock beklagar atl svaret ej lämnas av statsministern. Hanhar ju ofta, mer än någon annan representant för den , i mereller mindre väl valda ord uttalat sin avsky för diktaturer och medefteuryck hävdat de små nationernas rätt lill frihet och självbestämmanderätt.Det hade mot denna bakgrund varit angelägel atl just med statsministern fådiskutera i min interpellation aktualiserad fråga. Statsrådetkonstaterar i interpellationssvaret att våra möjligheter alt inverka pårättegångar i andra länder är ytterst begränsade, särskilt när del gällerpersoner som inte är svenska medborgare. Av detta drar Jag den slutsatsen, ävenom det inte är direkt utsagt, all den inte sökt vidta någrasom helst åtgärder lill förmån för de fem Omsvenska åtgärder med anledning av rättegång i Omsvenska åtgärder med anledning av rättegång i ester som dömts iTallinn lill frihetsstraff av varierande längd. Jagfinner denna passivitet från regeringens sida milt uttryckt märklig. Regeringenkunde ju inte vara omedveten om alt de åtalade riskerade stränga straff- t. o.m. dödsstraff- för sina s. k. brott mot siaten. Jag kan förslå all svårigheterfinns när del gäller att påverka rättegångs-förfarandet i andra länder, menutrikesministern vill väl ändå inte påstå att det är omöjligt? Regeringen har juagerat förr och därtill myckel hårt, men då har del gällt andra diktaturer.Underlåtenheten att söka påverka räliegångsförfarandet i gör alt Jag -och jag tror många med mig - finner vissa statsråds uppträdande somvärldssamvele i olika sammanhang alltför ensidigt. Som en stark kontrast lilldenna passivitet står den aktivitet när det gällerförhållandena exempelvis i . Trots de svårigheter som enligtinterpellationssvaret föreligger när det gäller atl påverka rättegångar iandra länder agerade den både skyndsamt och kraftfullt isamband med de enligt svensk rätlsuppfatlning summariska rättegångarna mot defem unga basker som stod åtalade för alt i sin frihetskamp ha begått polismord.Den gången gjorde representanter för via diplomatiskakanaler - dvs. beskickningarna i och - klart, att vi i Sverigemed' oro såg på dels införandet av den nya lerroristlagen, dels inledandel avde summariska rättegångarna. Därutöver aktualiserade vi situationen i Spaniensåväl i som i . Jag behöver här inte erinra omden svenska reaktionen när dödsdomarna blev kända. Jag kan se en speciellsvårighet - som dock inte ursäktar passiviteten - när del gäller förhållanden iexempelvis de tidigare fria staterna i , och den svårigheten ligger iden så effektiva mörkläggningen av vad som händer där, trots alldessa stater ligger oss geografiskt så nära. Där skiljer sig systemen, om vi nuskall - som utrikesministern gjorde i denna kammare för sedan -gradera diktaturer. Del som händer i många andra diktaturstater har vi på etthelt annat sätt insyn i, därför atl den fria världens press, radio och TV harhelt andra möjligheter atl verka där. Utrikesministern säger i sitt svar - ochhelt rätt - alt domarna nu avkunnats och att det "strängaste straffetsynes ha varit fängelse". Jag vet inte om jag skall tolka dettasom om statsrådet menar att del var en mild dom. Jag hoppas all detta inte ärstatsrådets mening. Det är givelvis glädjande alt de åtalade inte dömdes tilldöden; all domen efter sovjetiska förhållanden inte blev hårdare berorsäkerligen på den uppmärksamhet som rättegången tilldragit sig utomlands,liksom på den internationella reaktionen, där dock den svenska regeringenförhöll sig lyst. Glädjandenog har inte hela den svenska opinionen förhållit sig passiv. Fleratidningar har, och det torde inte ha undgått utrikesministern, såväl påledarplats som i artiklar behandlat rättegångarna i . I Malmöområdel hargjorts en namninsamling till förmån för de fem åtalade. På kort lid skrev intemindre än 6 500 människor - av detillfrågade - på insamlingslistorna, listor som jag förmodar att vårstatsminister erhöll redan under gårdagen. De har också sänts till den ryskestatschefen . Jag har stor respekt för denna opinion, då den ärett uttryck för att vi måste reagera mot våld och förtryck var det änuppträder, då de som trampar frihet och rätt under fötterna är samma andasbarn, oavsett vad de kallar sill system. Ävenom man nu kan glädjas över att de fem esterna får behålla livet, så kan maninte undgå alt uppröras över atl etl "brott", som i stort sett endastinnebar alt de i brev till vädjat om hjälp för all derasland på nytt skall bli en fri stat, skall bestraffas med upp till "förlust av friheten", som det heter. Denna förlust av friheten kaninnebära fängelse eller inspärrning på mentalsjukhus. Vad detta innebärbehöver jag inte gå in på utan kan hänvisa utrikesministern till AmnestyInternalionals rapport om behandlingen av fångar i . Det finnsmånga fruktansvärda exempel på vad man kan åstadkomma med såväl fysiskt sompsykiskt välutrustade människor genom exempelvis överdosering av psykofarmakasåsom aminazin, trif-tazin och haloperidol - medel väl kända inom svensksjukvård men här använda för att hjälpa sjuka människor; det kan de göra medrätt dosering. I för stora doser kan de dock snabbt bryta ned en människa,säkerligen lika effektivt som kroppslig smärta. Låt mig också på tal om dessadomar erinra om alt frihetsstraffen på fem ä tyvärr inte är helasanningen. Till dessa frihetsberövanden kommer sä förvisning av varierandelängd, varför straffen kommer atl ligga på kanske nio lill . Jaghar uppehållit mig vid detta, herr talman, bl. a. därför att enligt uppgiftväntas ytlerligare rättegångar i . En 48-årig man, , haranklagals för liknande brott som de fem esterna nu dömts för. Han arresteradesi januari och spärrades in på mentalsjukhus. lär han sitta fängslad iTallinn i väntan på rättegång. Jagvill därför fråga utrikesministern, om man nu från regeringens sida övervägerall mera aktivt än vad varit fallet verka för alt dessa enligt svenskrätlsuppfatlning helt orimliga rättegångar upphör mot enskilda, som medfredliga medel söker förverkliga FN:s deklaration om de mänskligarättigheterna. Jagvill också fråga utrikesministern - och här beklagar jag på nytt all det inteär statsministern som lämnar svaret på min interpellation - om regeringen isamband med statsministerns besök i kommer atl ta uppden omänskliga behandlingen av politiska fångar i och i Baltikum.Jag ställer frågan bl. a. mot bakgrund av innehållet i artikel VII islutdokumentet från Helsingforskon-ferensen. Där slår bl. a.: "De" -dvs. de deltagande staterna - "kommer att främja och uppmuntra ettverkligt utövande av de medborgerliga, politiska, ekonomiska, sociala,kulturella och andra rättigheterna och friheterna, vilka alla härrör från delinneboende värdet hos varje människa och är väsentliga för hennes fria ochfulla utveckling." Delta dokument ärju bl. a.undertecknat av generalsekreteraren i kom- Omsvenska åtgärder med anledning av lättegång i protokoll 1975/76:26-28 Nr 28 munistpartiet i Socialistiska rådsrepublikernas union. den "påstötning från statsministern synes därför angelägen när han till Låtmig, herr talman, citera sista meningen i uppropet i av Om svenska den24 , ställt till generalförsamling åtgärder med frånEstniska demokratiska rörelsen och Estniska nationella fronten: ", anledning av näräven de minsta av världens nationer tillerkänns oberoende förväntar rättegång i sig det estniska folket snaroch effektiv hjälp från ". Ja, det bör väl gälla såvälEstland som och - eller hur, herr utrikesminister? Nuär det, herr talman, inte bara balter som hoppas och tror atl den fria världeni längden inte skall acceptera förtryck av nationer och enskilda någonstans,och atl detta måste leda lill nationell frihet och oberoende för folken iBaltikum lika väl som för andra folk, som lider under främmande eller inhemskadiktatursyslem. Dessa system har inte byggts upp genom någon uttalad önskan avfolkflertalet, nej, de existerar endast med den starkares rätt och med hjälp avterror och förföljelse av oliktänkande. Så lill vida har rättegångarna i detännu efter krigets slut Sovjetockuperade gjort balterna entjänst genom att de på nytt väckt en opinion runt om i världen till insikt omdet där rådande förtrycket. Jagbeklagar dock på nytt atl den i del här fallet förhållit sighelt passiv, och jag hoppas verkligen att utrikesministern har något merapositivt att redovisa här i kammaren än det som framgår avinterpellationssvaret. Vi vet ju allesammans att rättssystemet i skiljer sig -t. o. m. mycket starkt - från det som vi har i . Inte minst gäller det ifråga om straffrätten och i fråga om domstols- och fängelsesystemet. I Sovjetkan straff utdömas för sådana handlingar som anlisovjetisk agitation,aniisocialisiiskt beteende osv., dvs. handlingar som vi måste beteckna sompolitiska. I tillämpas inte sådana straff för motsvarande handlingar.Personer som döms för sådana handlingar i blir enligt vår meningpolitiska fångar. Självfallettycker vi atl vårt system är myckel bättre, och vi skulle önska alt andra folkflck ökat lagligt skydd för att verka politiskt och för all driva opposition,som man får göra i . Men vi är medvetna om alt det här rör sig omväsentliga skiljakligheler, som del inte går att snabbt ändra på. Ävennär det gäller tillämpningen av rättssystemet, t. ex. i fråga om behandlingen av fångar, har vi tidigare hört många vittnesmål, och sådana förekommer även , om missförhållanden och övergrepp. Det gällde särskilt under Sialinliden, men även under senare lid har sådana på pekanden om missförhållanden inte varit ovanliga. Den senaste redo- 102 görelsen, som vi diskuterade här i kammaren , nämligen Amnesty Internalionalsrapport, ger myckel detaljerade upplysningar om tillämpningen av detsovjetryska rättssystemet. VarSverige slår vet man mycket väl i . Vi har från regeringens sidaupprepade gånger erinrat om de åtaganden som många stater, däriblandSovjetunionen, har gjort om att främja de mänskliga fri- och rät-lighelerna. Dei FN-konvenlionen fastslagna rällighelerna anser vi vara förpliktigande. IESK-dokumentel inskärps dessa åtaganden ytlerligare. I dokumentetsägs dessutom uttryckligen all utvecklingen av vänskapliga relationer mellanstater har att göra med hur staterna behandlar sina medborgare. Nufinns det inte något egentligt kontrollsystem som gör det möjligt att övervakahur olika stater följer bestämmelserna i eller iESK-dokumenlet. Därför tillhör de stater som i harverkat för all det skall finnas en internationell kommission, som enskildamänniskor och stater kan vända sig lill för alt påtala brott som begås mot demänskliga fri- och rättigheterna. Våramöjligheter att direkt påverka andra stater och deras straffiag-sliftning är,som Jag säger i mitt svar, självfallet små. Opinionsbildning är det medel somkan användas. Det är också den metod som vi här i vid många tillfällenhar använt när del gällt att söka väcka internationell uppmärksamhet och göraklart för vederbörande stats politiska myndigheter alt man ute i världenmycket noga följer vad som händer i fråga om framför allt naturligtvisrättegångar som gäller vad vi menar vara politiska brott. Meni fråga om - del framgår också av Amnesty Internalionals rapport- är det ingalunda lätt atl få det faktaunderlag som oftast är förutsättningenför alt kunna med framgång väcka internationell opinion. Hurrättsväsendet fungerar i de baltiska staterna följer vi inom UD kontinuerligtsä gott vi kan, dels i den sovjetryska pressen, dels genom våra kontakter medAmnesty International. Men svårigheten att få tillförlitliga uppgifter är ettfaktum. Del står ofta påslående mot påstående. Att få klarlagt vilka brott defem balterna åtalats och dömts för har inte varit möjligt. I varje fall påslåsi rysk press alt det ingalunda enbart var fråga om skrivelser lill FN utan attdel rörde sig om en hel rad namngivna brott, som är av det slag atl de iSverige icke skulle föranleda någon rättegång eller något straff alltsåpolitiska handlingar, men som enligt den sovjetryska straffrätten ärstraffbelagda. Närdel gäller - som log som elt exempel på ett annat sättatt handla från regeringens och folkopinionens sida - ligger Ju skillnaden däriall del då var fråga om fem ungdomar som dömdes ulan att de hade någonmöjlighet att försvara sig och utan att någon som helst insyn tilläts irättegången samt att dessa fem ungdomar sedan, trots protester från alla håll ivärlden, avrättades. Det var vad som ansågs vara elt brott mot de mänskligafri- och rättigheterna, dels därför all de anklagade inte fick något tillfälleall på normall sätt försvara Omsvenska åtgärder med anledning av rättegång i Nr 28 sig,eftersom det var en summarisk militärdomstol som dömde dem. Tisdagenden dels eftersom dödsstraffet kom till användning. Det våren så storskillnad "'"ändessa båda fall, , alt de inte går alt jämföra. jagmedger att om uppgifterna är riktiga och om rättegångar av det här Om svenska slaget -med politisk bakgrund - skall fortsätta att inträffa i de baltiska åtgärder med staterna,finns det självfallet möjligheter för oss, om vi kan erhålla till- anledning av räckligtfaktaunderlag, att påpeka atl detta förfarande enligt vår upp- rättegång i fattning strider mot demänskliga fri- och rättigheterna. Några andra möjligheter att verka i ett sådant fall föreligger såvitt jag vet tyvärr inte. HerrSTRINDBERG (m): Del sista som utrikesministern sade vill Jag gärna lacka honom för; delvar i.varje fall ett löfte om litet större aktivitet , för denhändelse rättegångarna skulle komma att upprepas. Jagkonstaterar emellertid att - såsom jag uttryckte det - farhågan för attregeringen här hade varit-helt passiv var riktig. Jag tycker fortfarande atldet är myckel märkligt alt man agerar med sådan kraft gentemot andradiktaturer men atl man undviker att göra det gentemot . Herrutrikesministern säger - och det har han naturligtvis rätt i - atl vi ofta harväldiga svårigheter alt få uppgifter om vad som verkligen händer iSovjetunionen och i de ockuperade baltiska staterna därför all uppgift står motuppgift. Det viiinar om del systemets effektivitet och hårdhet, men dethindrar ju inte att man följer utvecklingen. Jag förmodar attutrikesdepartementet noga har följt de artiklar som har skrivits av olikajournalister, som via skilda kanaler fått information om hur rättegångarna iTallinn har gått till och vilka åtalspunkter som åberopats. Jag vet också attåtalspunkterna ändrades under rättegången till helt orimliga anklagelser,kanske för att därigenom ge mera stöd för del straff som sedan utdömdes. Jagkan, herr utrikesminister, tyvärr inte underlåta alt uttrycka min oro - ehuruJag hoppas all den är oberättigad - över atl den sätt attreagera ofta är mera högljutt mot länder som ligger längre bort. Här gäller detJu ändå ett land som ligger nära geografiskt sett. Om jag får använda etlargument som jag tycker är elt viktigt sådant, vill jag påpeka all del härgäller tre små folk, som - såsom själv uttryckte det iriksdagen - likviderades . Det gäller tre små nationer med vilkaSverige har etl myckel nära historiskt samband - en stor del av vår historiahar varit gemensam med de baltiska folkens historia. Jag tycker att också dettagör att den med kraft inte bara bör konstatera att man iMoskva vet var vi slår, ulan all regeringen också bör ansluta sig lill deninternationella opinionen mot del våld och det förtryck som råder i debaltiska staterna. Överläggningenvar härmed slutad. § 5 Om kompensation förskador genom myndigheters långsamma handläggning av ärenden Herr kommunministern erhöll ordet föratt besvara i (m) anmäldainterpellalion, 1975/76:43, och anförde: i har frågat mig hur jag avser atlkompensera de skador som genom långsam handläggning av ärende hos myndighetvållas såväl enskilda personer som det allmänna. Föreliggerfel eller försummelse vid myndighetsutövningen kan ersättning utgå enligtskadeståndslagen. Till fel eller försummelse hör enligt förarbetena till dennalag bl. a. oförsvariigt dröjsmål med att ta upp ärenden till behandling ochförseningar vid deras handläggning. Beredningenav ärenden fordrar ofta klarlägganden, kanske utredningar och sist men inteminst kommunikation enligt förvaltningslagens föreskrifter. Det är klart alldetta lar tid, särskilt när det är fråga om ärenden av invecklad natur. Det ärväl därför naturligt atl den som behöver ett beslut av myndighet för altvidtaga någon åtgärd får räkna med all del kan ta viss lid att få fram erforderligtbesluisunderiag. Omkompensation för skador genom myndigheters långsamma handläggning av ärenden Interpellanten, i , är på grund av uppdragvid förhindrad att ta emot interpellationssvaret . Jagber därför i hans slälle atl få lacka kommunminislern för del och göra någrakommentarer. Relationenmellan den enskilda individen och det allmänna har ju förändrats väsentligt,låt oss säga under . Vi vet alt den offentliga .sektornhar ökat i betydande omfattning. Förvaltningsapparaten - både den statliga ochden kommunala - har byggts ut i väsentlig grad. På allt fler områden görstatliga och kommunala intressen sig gällande. Verksamheten har successivtblivit alltmer komplicerad. Vi har fått en alltmer långtgående och inveckladreglering av förvaltningen på del offentligrätlsliga området. Dennautveckling har fått många konsekvenser för den enskilde. En är atl allt flerenskilda medborgare i olika avseenden blir beroende av skilda myndighetersverksamhet och beslut. Man kan också uttrycka det på säu som gjort i sin interpellation: "Engenomgående lendens i uivecklingen på olika områden av sam-hällslivei undersenare år är en inskränkning i den enskildes handlingsfrihet." Eftersominterpellationen närmast berör frågor av fasiighetsräitslig art kan Jag hållamig inom del området. Naturvårdslagen, byggnadslagen, expropriationslagen,förköpslagen och Jordförvärvslagen är några exempel på lagar - ochförhållandevis nya lagar - som har gjort all den enskilde i sitt handlande harblivit beroende av förvaltningens arbetssätt i största