prot · FZ09111 · 1975-12-31 00:00:00 — Läggtill della del värmepumpsystem som har utvecklats och som säljs genom ettförelag i och det system som utnyttjar jordvärmen - prakliska prov i hus i olika delar av landel visar atl energibehovet reduceras medtvå tredjedelar. Hur länge skall det dröja innan inmontering av etl sådantsystem faller inom energi-spariånens bestämmelser? När skall vi fä seregeringen avdela folk för atl räkna ul vad en medveten politik i dennariktning skulle leda lill i form av sysselsättning för byggjobbare och för demsom arbetar i byggnadsämnesindustrin osv. fram lill 1985? Vilkakapitalresurser skulle ett sådant investeringsprogram ta i anspråk? Hur mycketlägre kommer energibehovet att vara 1985, om man driver en sådan politik istället för kärnkraftspolitik? Närdet gäller industrins energiförbrukning finns det ocksä exempel på besparingar.Vallviksexemplet behöver jag inle upprepa, men vi vet alt ,som man brukar räkna lill de främsta experterna pä området, har sagt att ensulfatmassefabrik för blekt torkad avsalumassa skulle kunna göras helt självförsörjandei fråga om energi. vid har sagt att det börvara möjligt att producera volym av massa och papper med hälften avden ulifrån tillförda energin. Järn- och stålseklorn bör ocksä radikaltkunna skära ner energiförbrukningen - det visar undersökningar som harredovisats i Vår induslri . Detsamma gäller cementsektorn. De här tre industrigrenarnasvarar för två tredjedelar av industrins hela förbrukning. Jagfinner det verkligen egendomligt att när del gäller kärnkraften tycksregeringens och tillit till teknikernas förmåga att klara allaproblem vara fullständigt obegränsad. Om det däremot är fråga om alt utnyttjakänd teknik för alt effektivare la lill vara den energi vi redan har är dentilltron närmasi obefintlig. Detär lill 1985. Om vi beslutar atl medvetet satsa på hushållning ocheffektivare användning av energi, har vi nio är på oss att göra de vinster somär nödvändiga på den sidan också. Som jag har visal, finns det färdig teknikför besparingar på många områden, och vi har anledning att räkna med framstegpå de områdena i slörre utsträckning än när del gäller kärnkraftens säkerhet.Genom att slälla re- 8 protokoll 1975/76:111-112 Energihushållningen,m. Energihushållningen,m. surser till förfogande försparande och för effektivare utnyttjande av redan tillförd energi kommer detalt vara lillräckligl med en ökad tillförsel med en procent , och det ärvad alternativ i energipolitiken innebär. Pådet viset kan vi undvara kärnkraften, och därför säger vi att kärnkraftsutbyggnadenskall avbrytas. De aggregal som ännu inle är påbörjade skall inte sättas igång. De som är under byggnad avbryts så snart avlösning av kontrakt medgerdetta. För de fem aggregat som är i drift upprättas en beredskapsplan försuccessiv avveckling. När denna plan är färdig sälls den i kraft, omkärnkraftens säkerhetsfrågor icke har kunnal lösas. Ännu finns det handlingsfrihet, men varje är som går med regeringenspolitik alll svårare att komma ifrån kärnkraftens risker. Regeringensjälv har kastat handlingsfriheten överbord. Man lägger nu ner slor möda påatt bevisa atl vi måste gå vidare på kärnkraftens väg, att den handlingsfrihetsom statsministern lovade i sitt tal i inte längregäller. Så mycket var alltså den deklarationen lill folk frän landetsstatsminister värd. Man låter sina räknemästare försöka räkna utkapitalförluster som skulle uppstå om man avbryter regeringens felaktigakärnkraftspolitik. Det enda dessa räkneövningar lär oss är all ju längreregeringen får fortsätta sin politik, desto större blir kapitalföriusterna närverkligheten tvingar fram en förändring. Själva utgångspunkten för moderala samlingspartiets energipolitiskaställningstagande har varil önskemålet att dämpa oljeförbrukningen. Orsakernatill denna inställning är i korthet följande. Vihar funnit del helt oacceptabelt all till över tre fjärdedelar skall vara beroende av import för sin energiförsörjning, allra helst som importen lill slor del kommer från politiskt oroliga länder. Vi har tagit starkt intryck avrapporterna om de fossila bränslenas miljöpåverkan. Oljetillgångarna är begränsade.Vi kan inte decennium efter decennium bara öka vår konsumtion. Närman diskuterar energipolitiken är det vikligt att klargöra skillnaden mellanenergikonsumtionen som sådan och konsumtionen av elkraft. Jag vill därvidlaginstämma i vad industriministern sade alldeles . Del ligger nämligen snubblandenära att förväxla dessa bägge begrepp. Detta gör att många människor tror attdel existerar en enkel formel, där man kan byta t. ex. oljerävaror motvattenkraft eller kärnkraft hur som helst, atl en dämpad energikonsumtionautomatiskt skulle vara delsamma som en dämpad elkonsumtion. Naturligtvis ärdelta en felsyn. Man kan ha en aldrig så stor ambition att dämpaoljeförbrukningen, t. ex. genom att kraftfullt arbeta för mera fjärrvärme, mensamtidigt tvingas konslalera att behovet av elkraft ställer krav på utbyggnadav kraftproduktionen, trots atl man når en dämpning av den totala ener- Jag troratt det är viktigt all slå fast detta, eftersom så mycket av missförstånden idebatlen berott pä de här förenklingarna. Närvi i moderata samlingspartiel försökt angripa de energipoliliska problemen, harvi förutom kravei på alt dämpa oljeförbrukningen ställt upp följande tvämålsättningar. Pä läng sikt är del nödvändigtall successivt dämpa och plana ut energikonsumtionen, dels för alt möjliggöraen minskad oljeimport, dels för alt över huvud taget medverka till att denglobala energiomsättningen inte rusar i väg likt en exponentialkurva. Vi ärallvarligt oroade över de ekologiska konsekvenserna av en sländiglökande energiomsättning. Forskning och utveckling kringalternativ. Varken olja, kol eller kärnkraft ger långsiktigt en lösning päväridens energibehov. Vihar från första början varit hårt inställda pä att energisparandet måsteprioriteras. Vi har som de övriga partierna haft avsevärda svårigheter allklara ut vilka medel man skall använda för atl verkligen uppnå resultat ochmedverka till en bättre hushållning. Rent generellt borde, när energiprisernaökar, incitamenten lill sparande också öka. Vi kan konslalera att detla sambandinte är enkelt och entydigt. Det går helt enkelt trögt både i hushällen ochindustrin när det gäller installation av ny energisnålare teknik, även omobjektiva fakta talar för att det är god ekonomi i varje enskilt fall altinvestera i sparande. Detverkar, herr talman, som om det skulle behövas någon form av press ochpåtryckning på konsumenter och näringsliv för att hälla sparviljan på en högnivå. Åtminstone gäller detta för de enskilda konsumenierna. harredan anfört hur stark ökningen av elkonsumtion har varit i de enskildahushällen. Jämför man genomsnittssiffrorna , finner man allefterfrågan inom gruppen hushåll och handel har ökal med . När deomedelbara verkningarna av oljekrisen var borla, minskade ocksä snabbtvaksamheten hos konsumenterna. Detta gör naturiigtvis atl vi under de närmastkommande åren utomordentligt noga måste utvärdera insatserna på spårområdet Detär fattade beslut om energipolitikenför den kommande tioårsperioden. När del gäller sparande och satsning påenergiforskning är programmet besläml fram lill 1978. Även om vi i värtparti redan tycker oss se brister, framför allt i energisparprogrammet, tyckervi alt det är föga meningsfullt all redan nu gä in och justera i delta program.Vad blir det av långsiktigheten i planeringen om polilikerna inte låter ens ettår gå från det alt en åtgärd beslutats till dess man börjar ändra i programmen?Detsamma gäller forsknings- och utvecklingsprogrammet. Det är ell ambitiöstprogram som är antaget och det är , , väsentliga summor som äröver därför alt man inle har kunnat "pytsa ul" de här pengarna. Au ytterligare"plussa på" med är måhända elt uttryck Energihushållningen,m. Energihushållningen,m. för höga ambitioner, mendet är inte särskill myckel konkret substans i en sådan politik. Enåtgärd har vi dock speciellt velat förändra . Del gällerenergisparkommilléns arbeie. Vi menar - i likhet med och centern-all kommittén måste ges större resurser och vidare befogenheter för atlverkligen nå ul med sin information, men ocksä för alt uppnå en mera fastsamordning av sparinsatserna. Det är för mig oförklarligt, herr talman, all viinte har kunnat enas över partigränserna om detla, atl inle socialdemokraternahar anslutit sig. Låtmig ta ett konkret och mycket intressant exempel som belyser hur viktigt det äralt uppnå en bättre samordning av sparinsatserna. Det anknyter i viss grad tilldet redan har nämnt om möjligheterna att spara inom industrin. Delskulle gä att snabbt spara stora mängder olja genom att installera modernavärmeväxlare i de slatliga och kommunala lokalerna över landel. Investeringenskulle sluta på 6-7 miljarder enligt experlet Oljebesparingen uppskattas tillca olja . Del gör - om beräkningarna är riktiga, jagreserverar mig för detaljavvägningarna - att investeringen vore klart lönsam. Trotsdetla är del väldigi få myndigheler i landel som verkligen försökt lägga upp ettprogram i den här riktningen. Energisparkommitlén redovisar alt det hittillsendast är etl landsling, nämligen i , som radikalt gåll in föratt spara olja den här vägen. Vad skulle det inte innebära om en sådan politiktillämpades i landel i övrigt? Ef feklerna skulle bli en kraftigt dämpadoljeimport och därmed minskat tryck på handelsbalansen, etl behagligare klimati våra offentliga lokaler samt en bestående besparing pä uppskattningsvis enknapp miljard per är inom den offentliga sektorn, i pengar räknal. Jaghar fått dessa siffror först och vi har alltså inle fränpartiets sida kunnat inarbeta dem i någon molion, ej heller iutskottsbetänkandet, men det är alldeles uppenbart alt delta är ett konkretförslag för att snabbt tjäna både pengar och olja. Låtmig, herr lalman, gå över till produktionsfrågorna. När jag inledningsviskonstaterade att vi på lång sikt strävar efter en dämpad kon-sumlionsutvecklingvar del inte tomma ord. Vi slöder fullt och fast ansträngningarna att i förstarummet satsa på sparande. Det måste samhällsekonomiskt vara vettigare attinvestera i sparåtgärder än i ständigt nya värmeanläggningar och kraftverk.Detta innebär dock inte att vi för den kommande 10-15-årsperioden tror på såstarka besparingar att vi kan avstå från en viss ulbyggnad avkraftproduktionen. Vi tror att det blir omöjligt alt hålla tillbakaelkraftsökningen så starkt. Mantvistar ofta om hur den kalkylerade elkraflskonsumtionsökningen kommer attanvändas. var inne på del och ävenså tidigare . Jagtror alt vi måsle vara realister och konstatera att en stor del kommer attförbrukas i hundratusentals nya småhus över vårl land. Man kan naturligtvisarbeta för en högre andel fjärrvärme för dessa småhus ochdärmed minska behovet av elvärme, men jag tror att delta är orealistiskt rentekonomiskt som bebyggelsestrukturen ser ut. Del blir nämligen i högsta gradoekonomiskt för mera glest placerade småhus atl salsa på fjärrvärme.Investeringarna är som bekanl mycket dyra, och vi kan trots allt inte tumma påde vanligaste ekonomiska lagarna i det här sammanhanget. Det måste finnas enrimlig grad av lönsamhet bakom de sparinsatser vi föreslår. Närvi frän moderata samlingspartiet accepterar elt kärnkraftsprogram om 13aggregat gör vi det naturligtvis efter utomordentligt noggranna studier avsäkerheten. Vi har funnii - och det är vår uppfattning - altsäkerhetsproblemen kan bemästras, och jag inkluderar där behandlingen av detradioaktiva avfallel. HerrFälldin kritiserade den formulering som står i utskottets betänkande,nämligen alt inga betydelsefulla fakta har kommit fram som gör en ändradinställning aktuell. Jag tycker, , alt det verkligt intressanta somkommit fram , det som kommer att presenteras ,det är jusl , utredningen om det högakliva avfallels hanlering,lagring och förvaring. Den ulredningen är det genomgripande nya som harinträffat Uppgifter om den har redan läckt fram i ålskilliga pressorgan. Jagkan avslöja, utan att föregripa utredningens presentation, atl det verkar som om tiotalet ledamöter och elt drygl tiotal experter kommer att vara ihuvuddelarna överens om hur man skall hantera och lagra avfallet i framtiden.Det finns naturiigtvis på enskilda punkter avvikande uppfattningar om den enaeller andra detaljen, men i huvuddragen är vi överens. Vi kommer också attskissera etl par allernativa modeller för alt ta hand om detta högaktiva avfallpä ett betryggande sätt. HerrFälldin sade också atl bristen pä uran borde göra att vi verkligen drog ål ossöronen och ändrade beslutet från föregående år. Det är rikligt, ingen kanbestrida att urantillgången innebär en flaskhals . Men jag troratl det är väldigi farligt att dra sådana slutsatser att det skulle råda engenerell knapphet på uran redan under detta sekel. Pro-spekteringsverksamhetenhar varit låg . Till gårdagens uranpriser var del hellenkelt inte lönsamt att prospektera. Jag tror inte att det här kommer all varanågot problem, åtminstone inle på denna sida av 2 000-ialet Det är dock riktigtatt det finns tendenser lill fiaskhalsar under vissa år pä 1980-talel. Vi hardock inte, som tycktes mena, entydigt tagit avstånd från allatankar på att bryta uran i det här landet. Del är, som bekant, inte baraVästergötland som är akluelll. Det finns intressanta fyndigheter i Västerbottenoch även i , där ju miljöpåverkan och andra problem ställer sig heltannoriunda än i fallet . HerrFälldin frågade också om man måste ha bridreaklorn i bruk 1990. Det är ingensom bestämt uttalat sig om delta. De enda som tycks ha en hundraprocentig fasltro på bridreaklorn är - såvitt jag har kunnat studera - de ryska teknikerna.Vare sig i , , Eng- Energihushållningen,m. Energihushållningen,m. land eller finns detens någol preliminärt beslut om bridreaklorn. I och med atl uranprospekteringenkommer att öka så kommer ocksä etl eventuellt kraschprogram på bridreaklorninte att behöva aktualiseras under de kommande 20 eller 25 åren. Jag tyckeralltså all del är föga meningsfullt att diskutera en så komplicerad ochavancerad teknik, som sannolikt inte finns i kommersiell drift före är 2000 -om den över huvud taget kommer att installeras. Sedan,herr talman, pekade på kärnvapenframställningen, och jag instämmerverkligen i att det är ett problem. Jag kan dock inte, hur jag än studerar denfrågan, för mitt liv komma och säga lill folk att spridningen av kärnvapen äroch förblir sammanhängande med kommersiella kraftreaklorer. Det finns nämligeni dag - och del är på sätl och vis det beklagliga - åtminstone två betydligtenklare och billigare sätt att framställa dylika vapen; antingen via små,billiga forskningsreaktorer - den tekniken är känd i säkert ett drygt 20-talländer - eller också via nyaanrikningsmetoder för uran. Den tekniken har ju, beklagligivis, utvecklats helt parallellt och vid sidan av den civila kärn kraftsproduktionen. Jag tror att vi är hell överens om att kärnvapen spridningen är en av de stora frågorna för mänskligheten på lång sikt. Men den kan inte kopplas så automatiskt till kärnkraftsprogrammen. Även om vi stoppade de civila kärnkraftsprogrammen skulle det vara ytterst problematiskt att följa upp och slå vakt om Tillsist herr talman, ytterligare en kommentar till . Han talade omolyckorna som inte kunde hända. Jag har aldrig ullalat mig så att det inte kanhända olyckor, att inte tekniken kan ha sina brister Del finns ingenting som äridiotsäkert. Ingen har utlovat hundraprocentig säkerhet Vad som har sagts fråndem som stöder kärnkraftsprogrammen - dil lär vi väl ävenräkna folkparliet, som vill ha 11 reaktorer - del är att riskerna för olyckor som har allvariiga konsekvenser är mycket, myckel små. Det finns ingenting, ärade kammarledamöter, som inträffat som bestrider ell sådant påslående. Tillsist; Vi har också sagl från moderala samlingspartiet att kärnkraften inte fårbli elt självändamål. Vi har därför föga till övers för den typ av propagandasom ibland har kommil från regeringspartiet och som går ut på atl ett samhälleulan kärnkraft automatiskt skulle leda lill massarbetslöshet ochvälfärdssänkning. Vi har valt kärnkraften för alt producera mer elkraft, främsldärför alt vi vill dämpa oljeberoendet och öka vår försörjningslrygghel, är ju hell uppenbart atl samhällel på lång sikl skulle fungera även utankärnkraft. Alternativet vore all importera mera olja och kol för kraftproduktionensamt att bygga ut vattenkraften. Det blir en läng och besvärligomställningsperiod men det behöver inte pä något sätt leda tillmassarbetslöshet och kris i det här landet. Jag lycker all den PM somproducerats inom industridepartementet andas tillnyktring pä denpunkten. Den klarar ju ut, åtminstone något så när objektivt, att det här ärfråga om stegvisa operationer, och ingen har ju krävt någonting annat. Jag kani övrigl inle kommentera den utredningen eftersom jaginte haft tid och möjlighet alt analysera den. Jagvill, herr talman, konstatera att de här frågorna sannolikt är svårare än någraandra vi har ställts inför under 1970-lalet. Enklast skulle det naturligtvis havaril all ducka och skjuta besluten på framliden. Men det går inte, främsldärför alt planeringen pä detla område av renl fysiska skäl måste varalångsiktig. Vi är medvetna om frågornas komplexitet och behovet av ytterligareforskning och ytterligare ulredningar av t ex. kärnkraftens säkerhet Vårattityd är flexibel. Skulle vi finna luckor i våra resonemang om säkerheten, ärvi beredda att omvärdera vår inställning till energipolitiken, och främst kärnkraftsprogrammetDet blir dä en omvärdering av vår inslällning till hela programmet - inte enavvägning till förmån för 11 aggregat i stället för 13. Skillnaden mellan 11och 13 aggregat är ju högsl marginell i sammanhangei. Detär dock min förhoppning att bl. a. belänkande skall klara uten del av frågetecknen på detta område och alt vi skall kunna arbela vidare föratt göra kärnkraftsproduktionen ännu säkrare för framtiden. Ävenom det finns mycket som skiljer i bedömningarna av jusl kärnkraften är det,menar jag, väldigt mycket som förenar partierna i synen i övrigl. Inle minstgäller della den borgerliga oppositionen, där enigheten är slor om behovet avökal energisparande och forskning kring alternativa energikällor. Vi är för vårdel beredda att gå långl för atl verkligen åstadkomma något pä dessa områden. Jagvill också understryka att vi inte är bundna längre än till 1978. Efterutvärdering av olika sparåtgärders effekt, forskningsprogrammens resultat samtallmänt det vidgade erfarenhelsunderiag som driften av kärnkraftverken ger ärdet uppgifi att bestämma om det fortsattaenergiprogrammet Förhoppningsvis har vi då möjligheter att mera handfast läggaupp ett sparprogram. Då vet vi bl. a. hur dagens subventioner har verkat.Förhoppningsvis vet vi dä också mer om alternativa energikällor.Huvudargumentet mot att basera en del av 1980-talels energibalans pä vissamängder vindkraft och solenergi är inte något ointresse för dessa energislag,utan enbart att vi vet alldeles för litet såväl om möjlighelerna att pädetta sätl producera energi som om koslnaderna för del. Närdel gäller kärnkraften vet vi betydligt mer om såväl den dagligadriften av aggregaten som de olika frågor som rests angående bränslecykeln.Finner vi då att säkerheten inte är tillfredsställande, är naturligtvis allapartier beredda att ompröva sin inställning. Det är ingen ansvarig politiker,ingel ansvarigt parti här i landet som medvetet vill gå ut och spela hasard medväljarna och framtiden. Men min förhoppning är alltså att säkerhetsanalysenskall styrka oss i vår uppfattning atl det är rimligt att fullfölja denbegränsade utbyggnad som beslutats. Tillsist hoppas jag atl den fortsatta diskussionen skall kunna bli mer avspänd ochframför allt mer nyanserad än den vi bevittnat. Överord ochöverdrifter har både motståndare till och anhängare av kärn- Energihushållningen,m. Energihushållningen,m. kraften gjort sig skyldigatill. Från sida skall vi göra vad vi kan för att medverka tillstörre sans och balans i debatten - inte primärt för att det skulle gynna ossulan främst därför all denna viktiga fråga bäsl gagnas av saklighet Under deila anförande övertog herr andre vicetalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. HerrFÄLLDIN (c) korl genmäle: Det är alldeles rikligt au man via forskningsreakiorer kan komma åt denteknik som krävs för all tillverka atombomber. Men det är väl ingen ursäkt föratl fortsätta det svenska kärnkraftsprogrammet Jag vill ställa en molfråga,: När någonsin skulle vi ha större framgång i den inlernalionellaopinionsbildningen än om vi vore beredda alt ta steget fullt ul på hemmaplan? Detkrävs framgång i della arbeie för att människor på denna jord skall kunna levanågotsånär i trygghet med tanke på den våldsamma plutoniumproduklion som bliren följd av kärnkraftsprogrammet OECDhar undersökt om det med hänsyn till tillgången på uran är möjligt att klara enkärnkraflsproduklion utan atl gå över till bridreaklorn. Detta organ, som fåranses ha den största och bästa överblicken över detta område, har kommit tillslutsatsen atl det krävs en övergång lill bridreaklorn med alla dess risker.Den kan hamna i en okontrollerad utveckling, och riskerna vid själva reaktornär av en hell annan natur än för lättvattenreaktorerna. Det fasansfulla är allvi kan tvingas gå över till denna reaktorform, därför alt man har baserat såmyckel av elkrafts-produktionen på just kärnkrafl. Tretekniker vid , som har arbetat med kärnkraften som tekniker ochforskare, som har gåll in i jobbet med entusiasm -det beskriver de också - ochselt detla som den nya och renaste möjligheten för energiförsörjningen, somhar levat på hoppet och tyckt att de gjort framsteg, kommer slutligen till enpunkt där de upplever att problemen hopar sig. De har erfarenhet från 69anläggningar i och 29, tror jag det är, utanför som de harvaril med om att bygga. De säger; "Av omtanke om våra barn och kommandegenerationer varken vågar eller vill vi delta i delta arbete i forlsällningen. Vivill inle ta ansvaret för detta." Vilkenexpertis i kan motsäga deras erfarenheter? () kortgenmäle; Jag skulle tippa att man kan plocka fram mellan 15 000 och 20 000kärnkraftstekniker och experter i väriden. Del är klart all del finns expertersom har hoppat av här i , i , i och i . Men deär väldigi få i jämförelse med dem som jobbar kvar. Det kan man ha olikateorier om, men jag tror att det är farligt att plocka fram enstaka uttalandenfrån vissa experter och ställa dem mot den trots alltöverväldigande majoritet av experter som har en annan och mera optimistiskbedömning av denna teknik. Det är farligt att svänga sig med den typen avuttalanden, därför atl de så lätt blir tillspetsade och vi ingenting vet ombakgrunden. Men jag säger som förut; Vi kommer med den största noggrannhet attfölja säkerhetsarbetet, och vi kommer inte att gä vidare om vi inte tycker attdet finns en rimlig säkerhet. Den lycker vi finns . Delär, , föga meningsfullt att diskuiera bridreaklorn . Det ärungefär som om vi skulle diskutera fusionsreaktorn, Bo Lehnerls projekt, ellersolenergins möjligheter i början på näsla sekel. Vi vet alldeles för litet omden tekniken. Om vi är överens om bedömningen alt vi skall försöka plana utenergikonsumiionens ökningstaki i slutet på 1980-talel kommer vi vid dentidpunkten i en situation där vi alla - även ni - har ungefär samma problemförutsatt att ingenting drastiskt händer . Jagmenar atl man inte kan hävda atl riskerna för kärnvapenspridning ökar i världenpä grund av den kommersiella kärnkraftstekniken, när det i landefter land finns flera andra framtagna sätl att tillverka dessa ohyggliga vapenoch när de sätten är billigare, enklare och dessutom "säkrare" om manvill få fram en bomb med effekt Att gä vägen över civil kärnkrafl och plutoniumär utomordentligt dyrbart, krångligt och osäkert - man vet inte vad man får förvapen. Därför är detla en hårdragning av debatten. Iövrigt är vi uppenbariigen helt överens om att vi måste slå vakt om NPT-avtaletoch arbeta vidare pä all öka kontrollen. Energihushållningen,m.