prot · FZ0998 · 1975-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1975/76:98 §1 Fyllnadsval till utskott Depå föredragningslistan upptagna valen är föranledda av all ersällaren för herrÅberg skall beredas plais i ulskoli. Folkpartietspartigrupp har anmält som suppleant i utrikes- ochjordbruksutskotten. Jagförklarar härmed vald till suppleant i utrikesutskottet ochjordbruksutskottet. §2 Justerades protokollet för . § 3 Om vårdbidragentill handikappade Herr finansministern erhöll ordet för altbesvara (vpk) anmälda interpellation, 1975/76:154,och anförde: har frågat mig om jag i likhet med skalleexperterna iNorrbottens län anser att del råder ett anställningsförhållande när enhandikappad vårdas av familjemedlem och vårdbidrag utgår och, i så fall, vilkaslutsatser man bör dra beträffande vårdbidragens storlek. harockså frågat vilka åtgärder som kommer all vidtas för all klargöra för såvälskattemyndigheter som enskilda vilka skattetekniska regler som skall gälla förvårdbidragen. Debidrag som syftar på lorde främst vara de s. k. hemsjukvårdsbidragen.Berättigade lill sådant bidrag är bl. a. långvarigt sjuka och vissahandikappade, som är i behov av vård men kan vårdas på ell lillfredssiällandesäll i hemmei. Bidragen belalas ul av landsiing eller kommun. Villkoren förbidragsgivningen varierar mellan olika landsting. I många fall betalas bidragetdirekt lill den vårdbehövande. Bidragel är då skallefriit. Hemsjukvårdsbidragsom utbetalas till en vårdare räknas däremot som skattepliktig inkomst fördenne. Värdaren är i sådana fall all anse som anställd av ellerkommunen, som också betalar arbetsgivaravgift på beloppet. 1de fall bidragel betalas ul direkt till den vårdbehövande och denne i sin turersätter en vårdare kan ibland ell anställningsförhållande föreligga mellanparterna. Den vårdbehövande får i så fall betala vederböriiga arbetsgivaravgifter.Om bidraget då inte har avvägts med hänsyn lill skaiie- och avgiftsskyldighetenkan svårigheter uppkomma. Även belräffande vårdbidragen till föräldrar somvärdar handikappade barn har olika meningar i skattefrågor förekommit mellanbidragsmottagare och skattemyndigheter. De här berörda problemen är emellertiduppmärksammade av landsting och skattemyndigheter, och överväganden pågår föratt åstadkomma en lämplig ordning på det aktuella området. (vpk): Jag ber att fätacka finansministern för svaret på interpellationen. Tyvärrger finansministern, som ju annars är känd för att ha nog sä bestämda åsikterom saker och ling, inte uttryck för någon uppfattning i de frågor som jagställt. Finansministernsäger alt det ibland kan föreligga ett anställningsförhållande mellan parternai de fall då bidragel utbetalas till den vårdbehövande och denne i sin lurersätter en värdare. Detär just sädana fall som föranlett min interpellation. Människor som i sinadeklarationer yrkat avdrag för kostnader i samband med vård av handikappade ihemmet och inte fått dessa avdrag godkända har hört av sig. Ipressen, bl. a. i en finansministern närstående tidning i , har detälergells uttalanden frän oroliga handikappade, som påtalat det orimliga i delsalt förälder, maka, barn eller annan nära anhörig skall betala skatt förvårdnadsbidraget, dels att den vårdade skall erlägga arbetsgivaravgift. Alltdet här har finansministern säkert fått vetskap om också på annat säll än genommin interpellation, och jag har svårt all tro alt de som vänt sig lillfinansminisiern har blivil mer lill freds med finansminislerns besked än vadjag är. Demänniskor som vårdar handikappade anhöriga gör ju en myckel slor insals - iniebara genom att göra del möjligt för den handikappade all leva så normall sommöjligt ulan också för samhället. Allakänner vi till bristsituationen pä vårdområdet både i fråga om personal ochplatser. Alla vet vi också vad vård på institutioner kostar samhället. Mot denbakgrunden är de vårdnadsbidrag som utbetalas i de aktuella fallen en mycketbillig lösning för samhället. Principenalt vårdnadsbidraget skall utgöra ATP-grundande inkomst är naturligtvis helloch hållet riktig. Men då måsle givetvis vårdbidragen uppgå lill belopp som kanbetraktas som ersättning för ell utfört arbete, och det är del sällan frågan omi dag. Finansminislernshänvisning till all landsiing och skaltemyndigheter uppmärksammat de härproblemen är i och för sig obehövlig. Landslingen måste självklart ta reda påvad en uppräkning av vårdnadsbidragen till belopp som efter beskattning skullege mottagaren ungefär samma summa som skulle kosla för landstingen.Skattemyndigheterna har naturligtvis anledning all la ställning lill vilkaregler som skall gälla. för att åstadkomma ensådan "lämplig ordning", som finansministern talar om, måste välockså centrala myndigheter uttala en mening. Jag har svårt att se att enlämplig ordning kan åstadkommas genom åtgärder av det slag som förekommit iNorrbotten, och som i pressen, med fog, har kallats för skatteklappjakt påhandikappade. Jagskulle önska alt finansminisiern ville göra ett klarläggande av sin egen åsiktom de aktualiserade förhållandena. Jag kan väl delvis hålla med interpellanlen om att det varit enrelativt stor oreda på det här området; en oreda som plågat både landsting ochde som varil direkt berörda av den. Men den har , om jag förstält saken rätt,retts upp. Jag skall återkomma lill det. Närfru vill ha besked av mig i en fråga som rör tolkning av skattelagar iett specifikt fall är det helt naturligt att jag inte gör den tolkningen. Dentillkommer - om den skall göras - de skattedomstolar vi har. Det är intefinansministerns sak att göra sådana tolkningar. Närdet gäller frågan om värdnadsbidragens storlek är del klart att de kan ochmåste variera med hänsyn till vårdnadens omfattning. Jag föreställer mig attfru måhända är underrättad om att denna fråga varit föremål förprövning i . har släppt en pressrelease,som jag fick i min hand och som jag tycker på ett tillfredsställandesätt reder ut de här begreppen. Landstingethar beslutat sig för all hemsjukvårdsbidragen skall uppräknas med 50 96 ochbeskattas. Dessa bidrag skall alltid utbetalas till vårdaren och inle lillpatienten. Även om del är en anhörig som är vårdare skall vårdaren ha bidraget.Det betyder att , antingen direkt eller via kommunen, går in somarbetsgivare gentemot värdaren och drar skatten och betalar de socialaavgifterna och ATP-avgiften i sedvanlig ordning. Man är beredd att genomföra uppräkningenav själva bidraget med 50 96 retroaktivt från och la på sigskyldigheten att betala arbetsgivaravgifterna från . Genomdella arrangemang klarar man ut begreppen och dessutom äventyrar man inteATP-poängen för dem som svarar för vårdnaden. Jag vill gärna gratulera läns landstingför en elegant lösning av ett ganska besvärligt problem. (vpk): Jag är bereddatt instämma i finansminislerns gratulation till läns landsting.Jag kände inte till denna lösning. Den stämmer emellertid väl överens med vårsyn, alt inkomsten skall vara ATP-grundande men också uppgå till belopp som person som lar hand om den handikappade en summa som i någon mån kanmotsvara arbetsinsatsen. Jagär alltså glad för all åtminstone en del av de oklarheter som harfunnits när del har gällt den skattetekniska behandlingen av värd- 10 protokoll 1975/76. bidragen ochersättningarna till dem som värdar handikappade barn eller andra anhöriga ihemmen nu kanske undanröjts. Tack för svarel! Överläggningenvar härmed slutad. På hemställan av herr talmannen beslöt kammaren alt ajournera sina förhandlingar till §4 Förhandlingarna återupptogs under ledning av fru tredje vicetalmannen. § 5 Om åtgärdermot narkotikamissbruket Herrsocialministern erhöll ordet för alt i ett sammanhang besvara dels fruKristenssons (m) anmälda interpellation, 1975/76:145, dels herrTorwalds (c) anmälda interpellation, 1975/76:151, och anförde: har frågat mig om jag vill delge de nyakonkreta, kraftfulla åtgärder som planeras för att hejda narkotikamissbruket iallmänhet och heroinmissbruket i synnerhet. HerrTorwald har frågat mig vilka åtgärder jag ämnar vidta dels med anledning av demånga beslagen av tung narkolika, dels för all öka so-cialarbeiarnas benägenhetall samarbeta med polisen bl. a. vid tillämpningen av lagen om tillfälligtomhändertagande. Jag besvararinierpellalionerna i ett sammanhang. Närdet gäller narkotikamissbruket i allmänhel är läget enligl de ansvarigamyndigheternas bedömningar i huvudsak delta. Tillgångenpå cenlralsiimulerande medel har åler ökat med varierande tillgång.Amfetamin är pä nyll del dominerande medlel. Tillgången på cannabis äroförändrad. I fråga om morfinbas har lillgången minskal påiagligl. Delallvarligaste draget i den senaste utvecklingen i och i övrigaVästeuropa är del ökade utbudet av heroin. 1 gjorde sig detla utbudpåtagligt gällande . Heroinet härstammar från odlingar i den s.k. gyllene triangeln, dvs. gränsområdena mellan , och Thailand.Amsterdam anses sedan fiera år vara centrum för handeln med heroin i Europa.Något heroin från odlingar i tycks däremot inle tillföras marknaden.Den kontroll som de turkiska myndigheterna har genomfört i samråd med berördaFN-organ synes alltså f n. framgångsrik. Missbruketav narkolika i landei förefaller som helhet inle att ha undergått några störreförändringar . Cannabis är fortfarande det dominerande medlet.En viss minskning av missbruket av cannabis bland ungdomar lycks dock ha skett. Vadbeträffar s. k. tung narkolika och etablerat missbruk dominerar fortfarandecenlralstimulantia. Biandmissbruk tycks ha blivit vanligare. I detta missbrukingår även alkohol och olika tabletter. heroin förekommer främst i men också i vissa mellansvenskastäder och i . Opialmissbruk tycks fortfarande vara av ringaomfattning i . Heroin utnyttjas av redan etablerade missbrukare.Dessa uppges dock föredra morfinbas och morfintablelter framför heroin. Närdel gäller det stora parti heroin som beslaglogs på flygplatsen i någon tid sedan pågår utredning f n. Pä nuvarande stadium iutredningsarbetet kan man inte av detta beslag dra några slutsatser om densvenska marknaden för heroin. Uppgifter från fältet och om andra mindre beslaglyder dock pä alt det finns en viss om än ganska liten marknad för heroin iSverige. Detta är självklart oroande och kräver skärpl uppmärksamhet. Narkotikaproblemetangrips genom insatser för att förhindra införsel och handel och för attförebygga missbruk och pressa tillbaka efterfrågan på narkotika. Närdet gäller att begränsa tillgången på narkotika är det internationellasamarbetet av utomordentlig betydelse. Från svensk sida har vi arbetatintensivt för all förbättra den internationella kontrollen och samarbetet.Delta arbete förefaller nu att bära frukt. Sålunda har bestämmelserna i denallmänna narkotikakonventionen skärpts under är 1975. Konventionen ompsykotropa ämnen beräknas träda i kraft under detta år. Närdet gäller den illegala odlingen av opium inom den s. k. gyllene triangeln kannämnas att länderna i området har ökat sina motåtgärder. Detta sker i samrådmed bl. a. olika FN-organ. Den internationella polisorganisationen fått sina resurser förstärkta. Detta gäller även den regionala verksamheteni t. ex. och . En effekiivisering av verksamheten har ocksåskett. En mycket slor del av organisationens kapacitet tas i anspråk avinsatser mot den illegala narkotikahandeln. Enligt rikspolisstyrelsensuppfattning fungerar polissamarbetet helt tillfredsställande. En ökning av detinternationella tullsamarbetet har också skett . fungerar samarbetet väl. Densvenska polisen har fält betydande förstärkningar, bl. a. närdel gäller tjänster för spanings-och utredningsverksamhet. Inom polisen arbetarman också på att i all möjlig utsträckning effektivisera spaningsarbetet.Narkotikabrollen priorileras i polisarbelet. Ansträngningarna riktas särskiltmot handeln med opiater. Inom skilda delar av landet har personal avdelats församlade aktiviteter mot misstänkt nar-kotikabrottslighel. Erfarenheten avverksamheten är positiv. Äventullens smugglingsbekämpning har effektiviserats. Inom generaltullstyrelsenövervägs förutsättningarna för att i ännu högre grad än f. n. inrikta kontroll-och tullkriminalgruppernas verksamhet pä bekämpning av narkotikasmugglingengenom fler pädrag och razzior pä gräns- Styrelsen avserockså att ytteriigare intensifiera det internationella samarbetet ochinformationsutbytet. I detta syfte anordnas detta år en internationelltullkriminalkonferens i . Föratt kampen mot narkotikamissbruket skall bli framgångsrik krävs också betydandeinsatser för alt begränsa efterfrågan på medlen. Orsakernalill alt människor börjar använda narkolika är ofta komplicerade. För attkomma lill rätta med problemen krävs aktiva sociala åtgärder på samhällslivetsolika områden. Vi behöver ett ökat och mångsidigt utbud av kultur- ochfritidsaktiviteter med nya gemensamhetsformer. Omfattande åtgärder vidtas föratt komma lill rätta med ungdomsarbetslösheten, som bl. a. kan innebära riskerför olika slags missbruk. Ettmycket viktigt moment i den förebyggande verksamheten är informationen. Deninformation som ungdomsorganisationerna har bedrivit med stöd av statligamedel har inneburit värdefulla insalser och gett positiva erfarenheter. I enproposition föreslås därför att verksamheten fortsätter och byggs ut. Vidareföresläs en höjning av medelsanvisningen för nästa budgetär för bl. a. fortsattupplysning i narkotikafrågan. Skolansundervisning om narkotikaproblemen har fortlöpande förbättrats.Narkotikaproblemen uppmärksammas också i ökande utsträckning inom denelevvärdande verksamheten. Isträvandena att minska efterfrågan på narkotika intar vården en betydelsefullroll. har utformat riktlinjer för hur vården bör bedrivas.Ansvaret för vårdens utbyggnad och innehåll ligger pä huvudmännen, dvs.landstingskommuner och kommuner. Staten stimulerar till särskilda insatser pädetta vårdområde genom betydande statsbidrag. Detla markerar att regeringentillmäter vården av narkotikamissbrukare en hög angelägenhetsgrad. Enfortlöpande förstärkning av behandlingsmöjligheterna för narkotikamissbrukarehar också skett, främst genom inrättande av vårdcentraler. Ett nytt drag iutvecklingen är tillskapandet av s. k. ungdomsmottagningar med huvudsakliginriktning på missbrukare. I storstäderna råder dock fortfarande viss brist påresurser för akutvård och avgiftning. En omfattande försöksverksamhet som ävenberör narkomanvården pågår f n. i . Bidrag lämnas vidare lill olika organisalionersom ägnar sig åt rehabilitering av narkotikamissbrukare. Somsvar på fråga om samarbetet mellan polis och socialarbetare villjag framhålla att utvärdering f n. sker av tillämpningen av lagen omtillfälligt omhändertagande och av försöksverksamheten med socialjourtjänst.Enligt uppgifter från fungerar samarbetet mellan polis ochsocialarbetare väl på de flesta håll i landet. Det är främst i somproblem har uppstått. Vi måste ha klart för oss au det här rör sig om tvåyrkesgrupper med delvis olika roller i samhället, olika utbildning m. m. Föratt komma till rätta med dessa problem lorde bl. a. krävas ökade kunskaper hosbåda yrkesgrupperna om varandras arbetsuppgifter. Dessa frågor uppm.ärksam.massärskilt. Jag har först ett behov av att tacka socialministern för att ni. trotsett besvärligt lidsprogram, ändå kunde besvara interpellationen vid del härtillfället. Sedan ber jag också all få tacka för innehållet iinterpellationssvaret, som dess värre är ungefär som svaren brukar vara,nämligen en redovisning över välkända fakta och just ingenting om de nyheterjag trodde man skulle ha fäll reda pä. Anledningen,fru talman, till min litet provokativa fråga - för den var kanske provokativnär jag efterlyste vilka nya konkreta, kraftfulla åtgärder som planerades föralt hejda narkotikamissbruket i allmänhel och heroinmissbruket i synnerhet -var ju att socialministern själv sade följande: "Om viskulle få in heroin i landet vore del rriycket oroande.- Kraftigaåtgärder måste sättas in för att sä långt möjligt förhindradet." Jaghar inte noterat några speciella åtgärder för att förhindra detta missbruk. Ivarje fall har det inte lyckats, eftersom heroinet bevisligen nu är i vårtland. Eftersom vi alla vet vilka förödande verkningar heroinet har påmissbrukarna sä trodde jag faktiskt att ochjustiliedepariementet i samråd nu skulle kunnat komma med några älgärder somman kunde beteckna som kraftfulla och som innebar ett visst hopp om en bältreframtid. Jag skall emellertid först kommentera svaret något. Socialministernredovisar den internationella situationen och nämner bl. a. alt sedanflera är anses vara centrum för handeln med heroin i . Detta är säkertriktigt. Det är glädjande att konstatera all nu har skärpl sinnarkolikalagsliftning. Även om den kanske inle blev hundraprocentigttillfredsställande är den i alla fall ett steg ål rätt håll. Jag vill inomparentes säga att det inte var lack vare några kontakter från den svenskaregeringen man gjorde detla, utan det var främst pä grund av det polissamarbetesom ägt rum mellan olika länders polis, inte minst mellan den svenska och denholländska polisen. Sedan har vi faktiskt också haft pariamentarikerkontakter.Även om jag inte vill stå här och påstå att de spelat sä stor roll, har de ändåhaft en viss betydelse, eftersom holländska pariamentariker ansåg att de bordekomma hit för att höra hur vi i vår riksdag skulle kunna uppfatta det förslagde då skulle behandla. Menden skärpta lagstiftningen i borde, för att fä effekt, också leda lillökade polisinsatser. Kvar står frågan vad länker göra föralt förmedla den oro man har rätt att känna inför det faktum att vi så nära värtlands gränser har en sådan central för heroinet som vi har i . Jagskulle vilja fråga - även om statsrådet inte är direkt ansvarig förpolisen - om ni vill tala om för kammaren huruvida det finns några planer inomregeringen pä sådana kontakter. De behöver inte uppfattas som inblandning iannat lands angelägenheter utan bara som ett uitryck för den helt nalurligaoro man måste känna för situationen. Sedanåterkommer statsrådet till den kända frågan om lägel pä narkotikamarknaden. Nisäger dä att den inte förefaller ha undergått några större förändringar undersenare tid. Jag skulle vilja fråga statsrådet: Med vilken tid jämför ni? Är detläget , , eller med läget i mitten av1950-talet, då man började diskutera dessa problem? Med vilken tidpunkt vill nigöra jämförelsen att narkotikamarknaden inte undergått några störreförändringar? Om man inte kan få någon liten precisering där är det faktisktett uttalande som är lill intet förpliktande. Personligen tycker jag det ärganska upprörande alt man år efter är får hälla på med gissningar ommissbrukets omfattning. Det är väl ungefär vad man gör, eftersom man inte harnågra dala till ledning för sin bedömning. Skall man komma ät problem, är detväl bättre att veta problemens omfattning än att hålla på och gissa. Jag skullevilja fråga statsrådet om det inte är dags att nu försöka sig på någon form avundersökning för att få ett underlag för en bedömning av hur stornarkotikamissbrukets omfattning är och speciellt då heroinmissbruketsomfattning. Annarstycker jag att det finns mängs samstämmiga uppgifter som tyder på att läget ärrelativt allvariigt när det gäller missbrukets omfattning. Antalet dömda förnarkotikabrott har ökat rätt avsevärt. Jag har bara uppgifter på antalethäktade, som var 917; 1975 var siffran 1 159. Jag hörde påen kriminalvårdskonferens som jag besökte att man nu räknar med att päcentralanslalterna inom kriminalvården är inte mindre än 30-40 96narkotikamissbrukare. Inom fångvårdsanstalter noterar manen kraftig ökning av opiatmissbruket inkl. heroin. , uppgav man,finns det nästan enbart heroinmissbrukare bland dem som missbrukar narkolika påStockholmsregionens fängvårdsanstalter. Man börjar nu också spåra kokain. Jaghar en uppgift frän , som också lämnades på konferensen. Därhar man undersökt samtliga häktade från liden till i år.Antalet häktade var 60, och av dem var 42 narkotikamissbrukare. Av dessa 42var inte mindre än 12 heroinister. Narkotikavårdsteameti uppskattar andelen häktade narkomaner här i Stockholrnsregionentill 40 ä 50 96. Det är alltså en väldigt stor grupp av de häktade eller dömdasom är narkotikamissbrukare, och av dem är en oroande stor del heroinister. Därförförstår jag egentligen inle hur statsrådet kan påstå att vi har en ganska litenmarknad för heroin i . Man kan givetvis ha olika uppfattning om vad"ganska liten" betyder, men nog är situationen bekymmersam. Jagskulle vilja fråga statsrådet om ni inle också upplever situationen sombekymmersam när det gäller heroinmissbruket. Frånpolisen uppger man att det tidigare, när man fick tag på någon person somsmugglat heroin, rörde sig om tiotals gram eller möjligen något hekto. ärdet kilopartier som man upptäcker eller får erkännande om. Det beslag somgjordes i sedan visar all den svenskamarknaden kunde svälja detla enorma parti. Det slår alltså utom allt tvivel attvi har en så slor skara etablerade heroinmissbrukare att det finns underiagför så stora kvantiteter. Nusäger statsrådet all narkotikaproblemet angrips genom insatser för altförhindra införsel och handel och för att förebygga missbruk och pressatillbaka efterfrågan på narkolika. Får jag fråga statsrådet: ernarkotikapoliiik varit framgångsrik? Anser ni själv att den varit framgångsrik,eftersom svaret tyder på att ni ämnar fortsätta på den inslagna vägen? Detbrukar man göra om man anser att den varit lyckad. Personligen kan jag intetycka det, eftersom jag påslår att läget successivt har förvärrats, inte baraså att antalet narkotikamissbrukare har ökat ulan också därför all missbruketriktat sig på allt svårare ämnen, på heroin och kokain. Jagvill ställa en fråga till statsrådet: Vad innefattas i det ni säger om altbestämmelserna i den allmänna narkotikakonventionen skärpts ? Jag harsjälv inte lyckats skaffa mig någon uppgift om vad det innebär, men det skullevara intressant att veta vad detta konkret betyder. Jagvill gärna vitsorda del som sägs om all det internationella polissamarbetetfungerar bra. Också tullsamarbetet fungerar tillfredsställande - även om detkunde förbättras något. Sedan påstår statsrådet att den svenska polisen fåttbetydande förstärkningar, att man nu prioriterar narkotikabrott och atterfarenheterna av narkotikabekämpningen är positiva. Del kan man naturiigtvissäga, på ett sätt. Men sakläget är alt polisen inte har tid med den narkotikabekämpningsom man menar skulle vara absolut nödvändig. Det är nämligen så attkriminaliteten har ökat på ett våldsamt sätt bara under det senaste halvåret.Det gör att man inte kan splittra resurserna på de här båda mycketresurskrävande områdena. Man måsle prioritera. Från polisdistrikt tillpolisdistrikt har man gjort den erfarenhelen att man måste lägga ned desärskilda spaningsgrupper för narkotikabekämpning som man har haft, därför helt enkelt inte har resurser för sädana. är det inte statsrådets avdelning,men eftersom ni själv berör det, vill jag säga att det finns anledning föroppositionen att rikta kritik mot all man icke har fullföljt det beslut somriksdagen fattade 1973 och som innebar att man skulle satsa på den grövre brottsligheten,särskilt narkotikabrottsligheten. har ju barafått en förstärkning med summa summarum fem personer efter 1973 och i landei iövrigt har det snarare blivit ett minus än ett plus i personaltillgången pågrund av arbetstidsförkortningen. Omde förebyggande insatsernas vikt råder det inga delade meningar. Det är baradet att det inte hjälper att tala när verkligheten är somden är. Man måsle också göra någol annat. Visst kunde man väl ha gjort mera pådel förebyggande området, t. ex. när del gäller informationen till skola ochföräldrar om vad narkotika är för någonting. En enkätundersökning blandskolelever visar alt många av dessa över huvud tagel inte har fåttnågon information om narkotika. Detsamma gäller föräldrar. Också de saknarinformation om detta. Jag hörde på den kriminalvårdskonferens som jag deltog ihäromdagen att även personalen pä våra fängvårdsanstalter anser att de har enutomordentligt bristfällig kunskap om hur man kan se verkningarna av olikapreparat.