prot · FY0986 · 1975-12-31 00:00:00 — Reformeringav högskoleutbildningen m. m. Förhandlingarnaleddes lill en börian av fru tredje vice lalmannen. § 1 Reformering av högskoleutbildningen m. m. Fortsattesöverläggningen om utbildningsutskottels betänkande nr 17. Hen FISKESJÖ(c): Avden debatt som förts om högskolereformen skulle man kanske kunnai tro all detfinns en stor och samlad minoritet som yrkar avslag på förslaget som helhet.Det bör, lycker jag, förden allmänna debatt som väl kommer att fortgå ävenefter kammarens behandling av della ärende understrykas att det inle förhållersig på det sättet. Det är endast kommunisterna som från sina speciellautgångspunkter yrkat avslag på förslaget som helhet. I övrigl gällerreservalionerna enskilda punkter i ulskollsbetänkandel. Det innebär såvitt jagkan se att grunddragen i reformen accepleras av en bred majoritet i kammaren -även om man här och var lydligen känner behov av alt försöka ge inlryck av egentligen inte ansluter sig lill förslaget. Dennaförhållandevis breda uppslutning i var kanske mer än vad man kundeförvänta när debatten om den ursprungliga U 68-ulredningen drog i gång. Delförändrade läget beror nalurliglvis, som lidigare talare påpekat, i hög grad påde modifieringar och förändringar som skett i de ursprungliga förslagen pågrundval av kriiik och förslag från remissinstanser, frän poliliska partier ochfrän andra häll. Den särskilda U 68-beredningen vidtog pä en del punkter rällomfattande förändringar i de ursprungliga förslagen, och sedan har iproposiiionen och särskilt under utskottsbehandlingen ytterligare förändringarskett. Dellaär enligl niin mening en rält rimlig ordning, som litet oftare borde tillämpasäven i andra frågor. Tyvärr framställs ju ofta ell utredningsförslag som någoldefinitivt, och debatten läses vid delta förslag, även sedan det inle längre äraktuellt i alla delar. Något sådant har man väl kunnai observera även i denfråga del nu gäller. Mänga debattörer i press och annorstädes diskuterarfortfarande U 68;s ursprungliga förslag frän positioner som man en gäng förlänge sedan intagit. Den karak-täristiken gäller för övrigl även en del avinläggen lidigare . Detär inte min avsikt, fru lalman, all anlägga synpunkler vare sig på U68-debatten eller på del nu aktuella förslaget i alla detafier. Ulskotlsförslagethar ju redan ventilerats länge i kammaren och med be- Reformeringav högskoleutbildningen m. m. Rentallmänt vill jag säga alt jag lycker all del är bra att vi får en reform av denhögre utbildningen. Jag tycker alt del är bra alt denna reform innebär en ökadbreddning av utbildningsutbudet totalt och regionall, att den innebär vidgademöjligheter för nya grupper i samhället att fä tillträde lillhögskoleutbildning, att den innebär en långsiktig inriktning mot återkommandeulbildning, alt den innebär en decentralisering av utbildningsutbud ochulbildningsbeslul, att den innebär ökade kontaktytor mellan högskolorna ochsamhället i övrigt och alt den innebären avdramatisering av akademikerbegreppelsom sådant. Högskolereformen fullföfier därmed de intentioner som legat lillgrund för reformeringen av den gamla realskolan och av del gamla gymnasiet, ochdet är också bra. Inomdet nya högskolebegreppets ram kommer del att finnas elt stort utbud avutbildningar för skilda intressen bland ungdomar och yrkesgrupper. Men en avde viktigaste uppgifterna i del fortsatta utvecklingsarbetet blir onekligentrots della att söka finna nya ulbildningar och utbildningskombinationer somkan motsvara behovet inom nya yrkesroller i samhället. Samhället förändras,och vi mäste ständigt försöka få fram utbildningsvägar som leder lill jobb -och lill meningsfulla och för ulbildningen relevanta jobb. Denmotsättning som man ibland försöker konstruera mellan yrkesutbildning ochhögskoleutbildning har jag aldrig riktigt begripit mig pä.Universitetsutbildningen har ju alllid syftat lill någol yrke. Felet med del av utbildningen har varit alt den gett yrkesförberedelseför yrken där köerna av arbetssökande redan varit långa. Debeslul som nu kommer all la löser ingalunda i elt slag de här antyddaproblemen. Men de bör kunna medverka till alt minska dem pä litet längre sikl.Det ges en institutionell ram inom vilken ett utvecklingsarbete bör kunna ske. Detfinns andra värden i högskolestudierna än yrkesförberedelse, brukar manpåpeka, och del är naturligtvis riktigt: kritisk skolning, problemlösning,allmänbildning. Men del råder, som jag ser del, ingen konflikt mellan dessavärden och kravet pä att utbildningen också skall leda fram till en meningsfullsysselsättning eller till mera lillfredsslällande insatser inom del jobb manredan har när man går in i ulbildningen. Kommunisterna - och för resten en heldel av ungdomarna vid universiteten - gör det, tycker jag, otillätet enkeltför sig när de påslår alt syftet med högskolereformen är all anpassa högskolantill de slora ka-pilalinlressenas behov. Oavsett om vi lever och verkar föreeller efter den slora revolutionen kommer vi, trorjag, att vara intresserade avall vi kan använda den ulbildning vi skaffat oss i någol yrke. Inte ens i desocialistiska staterna lär man stå sig särskill bra med enbart kunskaper imarxistisk teori. Särskillfrän universilelshäll har man uttryckt farhågor för alt högskolereformenskulle innebära försämrade villkor för forskningen och elt försvagat sambandmellan grundutbildning och forskning. ål kan man naturligtvisbeklaga all dessa frågor inle genomlystes mera ingående parallellt med U68-ulredningens genomgång av den högre ulbildningen. Forskningsfrågorna lågsom bekant i huvudsak utanför U 68:s uppdrag. Inom U 68-beredningen tog vifasta på den kritik som framförts och skisserade en rad förslag som var avseddaatt bidra till en mera betryggande forskningsanknytning, som vi alltså ansågvara väsentlig. av dessa förslag finns med i proposiiionen, och de har godtagits avutskottet. Jag skall här inle gä in pä detafierna. Del viktigaste och mestgrundläggande av de förslag som har kommii med är, som jag ser del, etlprinciputtalande som snart kommer att ställa sig bakom - att detskall finnas ett samspel mellan forskning och all grundläggandehögskoleutbildning. Det är ju i själva verket ett mycket vittgåendeprinciputtalande, inte minst med tanke på det vidgade högskolebegrepp somkommer alt gälla . Del kommer all krävas en betydande satsning föratt man skall kunna leva upp lill den angivna ambitionen, och en rad olikavägar måsle prövas. Vihar i en motion från cenlern i anslutning till U 68-beredningens förslag angetten del åigärder som vi menar bör genomföras. Men vi har dessutom anseit atthela denna fråga är av sådan omfattning och vikt att den bör utredasylleriigare. Vi har härvidlag haft utskottets öra. Ulskottet har gäll oss tillmötes och uttalar enhälligt all en sådan översyn skall ske. Etl realiserandeav det principuttalande som jag berört är av vikt, inte bara förulbildningens inriktning och kvalitet utan ocksä för forskningen, främst i tvåavseenden. Del bör innebära en vidgning av forskningsvolymen såsom helhet, ochdel kommer att betyda forskningsinsatser inom områden som hillills inle harbeaktats i samma utsträckning som de som faller inom de traditionellauniversitetsämnenas ram. Enfråga som har en viss beröring med det som jag här närmast uppehållit mig vidbehandlas i reservaiionen 20, som jag har anslutit mig lill. Del gäller fråganom befordringsgrunderna för universitetslektorer. En förulsällning för att påsikl säkerställa forskningssambandel är nalurliglvis alt i ökad utsträckninganvända även universitetslektorer inom forskning och forskarutbildning och gedem möjlighel till egen forskning. Enkonsekvens av delta är alt vetenskaplig och pedagogisk skicklighet börtillmätas lika värde vid tillsättningen av universitetslektorer. Detta krävs ireservationen 20, som andra lalare här i kammaren mer utförligt har motiveratoch som jag, fru lalman, ber all få yrka bifall lill. Forskningspolitikeni övrigl får vi tillfiille att diskutera mer ingående i anknytninglill förslag frän elt par arbetande utredningar och i anslutning lill den nyaulredning som skall tillsättas enligt utskottets nu aktuella förslag. Avgörandeför forskningsvolymen i stort är nalurliglvis i första hand inte organisationenulan medelstilldelningen, den totala satsningen. Jag vill gärna ansluta mig tilldem som tidigare i debatten hell allmänl har understrukit hur viktigt det äralt vi i värt land satsar pä forskning såväl Reformeringav högskoleutbildningen m. m. Reformering av högskoleutbildningen m. m. Forskningen är utan tvivel av avgörande belydelse för den totalavälståndsutvecklingen. Delhar i debatten om högskolereformen funnits de som sett ell hot mot forskningensfrihet i förslagen om ny högskoleorganisation. Del inslaget i debatten har vällynat bort numera. Jag skall inle kommentera det mer ingående. För mig är delsjälvklart att forskarna själva skall välja sina objekt och sin metod.Samtidigt är det lika självklart alt genom anslagsbevifining i dessasom i andra frågor måste tillerkännas rätten att göra den övergripandeprioriteringen. Enbetydande del av den allmänna debatten kring högskolereformen har gällt deninstitutionella organisationen. U 68-beredningens förslag innebar härvidlagbetydande förändringar i U 68-ulredningens förslag. Proposiiionen harhuvudsakligen föfil beredningen. I elt avseende har utbildningsutskottet undersin behandling av dessa frågor tillgodosett krav som framförts i en moiion fråncenlern. Del gäller kravet på en mer flexibel organisation av linjenämnderna.Utskottet säger i sitt betänkande att denna fråga bör avgöras av de lokalautbildningsmyndighelerna, vilkel bl. a. innebär att det sätt pä vilkel de s.k. avnämarintressena skall knytas till linjenämnderna kan komma all varieraallteftersom man finner lämpligt. Iövrigl har inle den lokala organisationen givit upphov till särskill omfattandemeningsbrytningar i utskottet och inle heller här i kammaren. Det innebär att U68-beredningens och därmed propositionens förslag i sina grunddrag acceplerasav alla, vilkel är värt all noiera med hänsyn lill den debatl som lidigareförekommit pä den här punklen. Enighetenhar varit mindre i vad gäller den regionala organisationen. För mig, somtillhör majoriteten i ulskottet i den här frågan, har del varil rätt naturligtatt det bör finnas elt regionall organ i var och en av de sexulbildningsregioner som landet delas in i. Del bör finnas etl regionall organsom kan la hand om en del frågor som under alla omständigheter måsle avgörasav andra än enhelsslyrelserna pä del lokala planet. Förslaget, som lanseradesav U 68-beredningen, bygger på remissutlälanden frän ell par universitet ochen del andra remissinstanser, men även de remissorgan som inle direkt förordatregionslyrelser har liksom reservanlerna i utskottet ansett att det i vart fallbör finnas etl organ för samråd pä det regionala planet. Förvär del har vi menat all del är riktigt all ge del organ som alla lycks menabehövs status av styrelse. Därigenom blir del möjligl att lägga vissabeslutsfunktioner på delta organ. Regionslyrelserna kommer bl. a. att fåviktiga uppgifter för samordning och vidareutveckling av utbildningsutbudetinom resp. regioner. Regionstyrelserna är avsedda att tilldelas uppgifter somannars skulle ligga centralt. De blir således instrument fören vissbeslutsdeceniralisering inom den högre utbildningen och kan ocksä bli grundenför ylleriigare decentralisering i framliden, när vi fåll erfarenhet av hurorganisationen verkar. Vad gällerregionslyrelsernas sammansättning lalar de uppgifter som styrelserna tilldelats ochsom jag här inle har berört med någon slörre utförlighet för att de allmännaintressena ges majoritet inom styrelserna. Hur dessa representanter förallmänintressena skall utses är någol oklart i propositionen och iutskollsmajoritelens förslag. a. hänvisar man där lill länsstyrelserna -märk väl i den nya lappning som dessa kan komma att få om länsberedningensförslag genomförs - som val korporationer för en del av regionstyrelsernasledamöier. Det är en något märklig ordning all lita till organ vilkas utseendevi ännu inle med säkerhet vel något om. 1 övrigt vill regeringssidan attregeringen skall bestämma vilka som skall sitta i regionslyrelserna. 1utskottet har och anslutit sig till den linje somcenterpartiet drivit i den här frågan. Den innebär alt företrädarna förallmänintressena skall utses i enlighet med länsdemokratiska principer avlandsting eller kommun utanför landsting. Det medför således altregionstyrelserna får fast politisk förankring ute i regionerna. Det medförockså alt vi får etl förhållandevis enkelt sätt att utse styrelsernas ledamöter. Jagber, fru talman, att med vad jag sagt på den här punklen få yrka bifall lillreservaiionen 17. Detbör kanske tilläggas alt och anslutning på den härpunkten är villkorlig. Varken eller vill ju ha någonregionstyrelse. I stället vill man ha samrådsorgan, som tydligen skall ha enren fiänstemannasammansätlning, alltså utan något politikerinslag. Del varkanske därför litet märkligt all höra speciellt entusiastiskaargumentation för linje i den här frågan. Vad han sade var i övriglbra på den punkten. Ienhelsslyrelserna som skall ha hand om den mera direkta ledningen avhögskolorna skall flnnas etl minoritelsinslag av representanter för allmännaintressen. Även i vad gäller sättet att utse dessa menar vi från , tillskillnad från regeringssidan, att berörda landsting och kommuner skall utgöravalkorporation. Det flnns ju ingen rimlig anledning alt gå omvägen över regeringen,när vi inom såväl kommuner som landsting har representativa demokratiskaförsamlingar som kan fylla dessa funktioner. Med detta ber jag, fru talman, altfå yrka bifall också till reservationen 18. Debeslut som snart kommer all fatta är i stor utsträckning ram- ochprincipbeslut. Särskill på den organisatoriska sidan lämnas i en hel del lalluppgiften att komma med förslag mera i deiafi ät organisationskommittéer - encentral och sex regionala. Jag har inget att erinra mot delta förraringssäll ioch för sig. Det möjliggör att man i nära samverkan med de berörda viduniversitet och högskolor kan *"° fram en organisation som är anpassadefter de särskilda förhållandena på olika högskoleorter och inom olikaregioner. Enligtproposiiionen skulle del emellertid vara regeringens sak alt i flertalet fallta slällning lill organisationskommittéernas förslag, och det har vi fräncenlerns sida inte anseit vara en rimlig ordning. Reformeringav högskoleutbildningen m. m. Reformeringav högskoleutbildningen m. m. samband med denursprungliga U 68-ulredningen framhöll jag i ell särskilt yttrande att deviktigaste bestämmelserna om högskolan borde sammanställas i en särskildhögskolelag, anlagen av , och att högskolan således inte som hittillsskulle regleras enbart i stadgor och förordningar utfärdade av regeringen. Jagupprepade della krav inom U 68-beredningen. Det flck ingen resonans under varesig första eller andra resan. Men inle minst för att säkerställa riksdagensbeslutanderätt i grundläggande frågor är del viktigt att en sådan högskolelagkommer till stånd. Det är svårt all begripa varför vi jusl inom detta fäll inleskulle ha en lag i botten som grund för beslul och även som utgångspunktför regeringens förordningsmakt. Iproposiiionen har utlovats att skall föreläggas förslag tillhögskolelag senast , och jag noterar naturligtvis detta medtillfredsställelse. Det är emellertid oklart vad denna högskolelag komnier altinnefatta. Frän cenlerns sida har vi i vär motion framhållit att det underalla omständigheter är rimligt alt i samband med alt den behandlarhögskolelagen också fär la slällning lill vikliga organisatoriska frågor. a. sådana betydelsefulla ting som indelningen i högskoleenheler påde slörre högskoleorterna och i en del fall enhetsstyrelsernas sammansättning.Vi har fått gehör för detta krav i utskottet, och utskottet ullalar således allriksdagen skall ges möjlighel alt la ställning lill principiellt vikliga delarav organisalionskommittéernas förslag. Del innebär att på nytt,, fär möjlighel att värdera viktiga delar av högskolereformen. Deltaär rimligt inle minst med hänsyn lill karaktären av de beslut som nugår alt fatta och med hänsyn lill den förhållandevis länga förberedelsetid somskall föregå genomförandet av högskolereformen. Jagskall, fru lalman, avslutningsvis säga något om den s. k.total-dimensioneringsfrågan. Det är inle min avsikt att dra i gång en ny debattpå den här punkten. Frågan har behandlats ganska ingående. Särskilt ianförandena av i och har utskottsmajoriletensställningstagande redovisats på ett klarläggande sätt. Jag skall bara hell kortmotivera min anslutning lill utskottsmajoriletens skrivning på den här punklen. De huvudsakliga skälen förmig har varit fyra. Fördet första är det föreslagna systemet elt ramplaneringssystem, som ger slorflexibilitet och slor frihet för de planerande myndigheterna. Fördel andra är del efterfrågan pä de olika orterna och pä olika utbildningar somskall vara avgörande för fördelningen av och disponeringen av medlen. Fördet tredje ger systemet de lokala myndigheterna elt avgörande inflytande övermedelsanvändningen. Beslutet innebär ju mycket långtgående decentralisering avmedelsdisposilionen, vilkel är etl värde i sig och vilkel dessutom universitetoch högskolor krävt . Fördel fiärde har planeringsialen satts så högl alt del inte finns någon rimliganledning att anta att sluderande kommer att avvisas under över- skadlig framlid med deutvecklingstendenser som finns vid universiteten. Det är således intekorrekt att - som man av propagandistiska skäl fortfarande gör frän en delhåll, även här i kammaren - tala om ett spärrsyslem. Tvärtom torde del i mångaulbildningar vara i samhällets intresse all bedriva en positiv rekrytering föratt tillnärmelsevis kunna fylla det antal plalser som anges. Del är inte hellerlill gagn för samhällsutvecklingen vare sig med höga loppar eller djupa dalari tillströmningen till högskolan. Jagför min del har litet svårt all se var de avgörande gränserna i den här frågangår mellan ulskoltsmajoritet och reservanter. Jag har också litet svårt attförstå den bitvis något upphetsade debatten. Även reservanterna anseruppenbarligen alt det är statsmakterna som skall bestämma anslagsramen förverksamheten vid universitet och högskolor. De säger inle mycket om del, menjag utgår från att reservanterna inle har nägol emol en betydande frihet för delokala myndigheterna vid medelsdispositionen. De planeringslal som skall liggalill grund för planeringen har för övrigl accepterats av utskottet som helhet,även av reservanterna. Reformeringav högskoleutbildningen m. m. Vid saknas möjlighel alt studera juridik. Trotsdetta läser vafie termin mellan 300 och 400 personer juridik i . Detsker vid Stiftelsen vid . Stiftelsen ärfristående i förhällande till . Kurserna är inte statsunderstöddautan finansieras genom avgifter frän de studerande. Dessa juris sluderande,som inle äger rält att uppbära studiemedel, är inskrivna vid Lunds universitetmen studerar och tenterar i . Undervisningen bedrivs i huvudsak avprofessorer och andra lärare från . Dennakur.sverksamhel böriade i liten skala /68 med kurser i ell fåtaljuridiska ämnen. Kursutbudet har vidgats sä all del fr. o. m.1971 är möjligt att avlägga juris kandidatexamen efter studier enbart iGöteborg. Pävästkusten har del myckel länge funnits önskemål om en juridisk fakultet i Göteborg.Redan i börian av gjordes en framställning till Kungl. Maj:t ominrättande av en sådan fakultet. De juridiska fakullelerna i , ochStockholm och universitetskanslern uttalade sitt gillande över förslaget.Någon juridisk fakultet fick vi emellertid inle den gången - det var 1963 -och motiveringen var att frågan "torde kräva ylleriigare allvarligaöverväganden". Ocksåunder flera föfiande år fick liknande motioner samma kyliga mottagande. Efteralla bakslag i log göteborgarna saken i egna händer, ochjuridikundervisningen böfiade byggas ul genom Kursverksamhetens försorg, somjag redogjort för. 1971komplicerades situationen för de juris sluderande i . De fick då beskedom att studiemedel inte längre skulle utgå till dem. Reformeringav högskoleutbildningen m. m. går alltså dejuris sluderande i miste om den förmånen. Iriksdagen angavs som skäl för en sådan åtgärd bl. a. att det är riksdag ochregering som beslutar om lokalisering av högre utbildning och att studiestödinle kan få användas för okontrollerad lokalisering av den högre utbildningenpå enskilt initiativ. 1moiion 1387 har jag begärt all skall besluta att en juridisk linjeskall inrättas vid . svarar utskottet på s. 70 allfrågor av detta slag i ell inledningsskede bör prövas samlat avorganisationskommittéerna och all inte bör göra något uttalande ienskilda ulbyggnadsfrågor. Enliglmitt säll alt se befinner sig de 300-400 juris studerandena i i eltmärkligt ekorrhjul. De kan enligl etl besked inle få några studiemedel innanriksdagen beslutar om lokalisering av den juridiska undervisningen och enliglell annat besked skall inte uttala sig om lokaliseringen. Skalldå aldrig dessa studerande få någon rätsida på sina förhållanden? Någonjurisiutbildning skall uppenbarligen inte komma till stånd, och någrastudiemedel skall de inte heller få. Kan vi verkligen låta sädana förhållandenfortgå år ulan all ingripa? Ellcyniskt svar skulle vara att ingen har bell dem att läsa juridik i ,men många av dem har yrkesarbete vid sidan av sina studier, och andra är avfamifieskäl bundna till . 1 vart fall gör mänga av dem stora ekonomiskauppoffringar och lever under fem års studietid pä en standard som betydligtunderstiger en vanlig universitetsstuderandes. Efter avlagd examen kommer dockallas yrkesverksamhet samhället till godo. Detär naturligtvis inle enbart omtanken om dem som är läser juridik iGöteborg som gör all jag anser att förhållandena måste ändras. Det äranmärkningsvärt att man i en hal vmifionstad som saknar möjligheter lillregufiära universitetsstudier i juridik och att juris sluderande från helavästra måsle söka sig långt bort från hemorten för att komma lill enjuridisk ftkultet. Enstilla jämförelse kan göras med och förhållandena pä ostkusten, därdel finns tvä juridiska fakultetsorter pä elt inbördes avstånd av 7 mil attväfia mellan. Genomatt den jurisiutbildning som bedrivs i är avgifts-belagd och inleberättigar till studiemedel är del i huvudsak redan yrkesverksamma personereller ungdomar som efiest har egna inkomster eller vars föräldrar förmår bidralill sludiekostnaderna som kan läsa i . ,Mla övriga ungdomar uteslängsfrån undervisningen, och det medför alt rekryteringen inte blir tillräckligtallsidig. Västkustensbehov av jurister är stort. Där flnns - förutom hovrätt, kammarrätt, fleratingsrätter, länsstyrelser och stora kommunala förvaltningar-ocksårederinäringen och andra företag med inriktning på sjöfart och internationellverksamhet. Göteborgär redan nu centrum för sjörältsforskning. All doktorandul-bildning i sjörättsker i . Också forskning i marknadsrätl, beskattningsrätt ochtransporträtt är koncentrerad dit. Där finns alltså redan en utmärkt grund attbygga en juridisk undervisning på. Minasynpunkter har tyvärr inte vunnit utskottets förståelse, och jag ämnar i daginte framställa något yrkande. Men jag vill ändå, fru talman, förutsätta attnågot avgörande i sak kommer till stånd, därför att del sammanfattningsvis ärorimligt alt studerande i dagens samhälle med dess utbyggda bidragssystem underså läng studielid som del här är fråga om skall vara utan något som helslsamhälleligt stöd och därför all och västra behöver tillgänglill juridisk universitetsutbildning. Reformeringav högskoleutbildningen m. rn. /ENKEL (fp); 1 moiion 1870 av fröken och mig begärs att beslutarall även vidareutbildningen av sjuksköterskor skall ingå i elt centraltantagningsförfarande.