prot · FZ0910 · 1975-12-31 00:00:00 — Statsrådet har ju f ö. lämnat liknande uppgifter. Utskottet pekar vidare på en rad beslutade eller aviseradepolitiska I\r 10 reformer, som också kan tänkas öka behovet av lärarkrafter. Bör i så fall inle hänsyn tas också härtill, när man planerar för den kommande utbildningskapaciteten? Det ökande kravet på fortbildning av lärare kom mer också all öka det totala behovet av lärare, då det kommer att behövas Om lärarulbild- åtskilligl fler vikarier. Dessutom ställer man sig onekligen, liksom utskottet ivåras, undrande inför en så drastisk nedskärning och koncentration avutbildningskapaciteten som den som tycks äga rum. Är det rimligt all låsautbildningskapaciteten till den av arbetsgruppen föreslagna låga nivån? Det ärju inte alls otroligt att del inom återigen blir behov av ökadutbildning. Då skall man på nytt rycka i lärarutbildningsorganisationen tillförfång för alla berörda parter. Jag kan förstå om man i departementet måste få framunderlag för årets budgetarbete, men då skall man inte göra så djupgåendeingrepp att man sätter käpp i hjulet för den långsiktiga planeringen. Den börrimligen göras av lärarutbildningsutredningen och av de organisationskommittéersom tillsatts för den regionala planeringen av högskolan. Lärarutbildningsutredningenhar visserligen haft arbetsgruppens förslag på remiss, men den alltför kortaremisstiden på ungefär en månad kan inte ha tillåtit någon djupare penetrationav en så komplicerad fråga. Den kräver betydligt mera omsorgsfull behandling. Dessutom vill jag instämma i UKÄ:s bedömning att detskulle vara högst otillfredsställande om ett förslag till förändring av utbudetav högskoleutbildning på vissa orter nu skulle handläggas och prövas helt vidsidan av del planeringsarbete som pågår med anledning av den av riksdagenbeslutade sammanhållna högskolan. Därför, herr talman, vill jag upprepa minfråga till statsrådet; Är statsrådet beredd att låta den nuvarandeläraruibildningsorganisalionen bestå i avvaktan på att 1974 årslärarutbildningsutredning skall lägga fram sina förslag till långsiktig lösningav frågan och -kan jag tillägga -deolika organisationskommiiiéerna förhögskolan hunnit behandla ärendet? Hen i (c): När den arbetsgrupp inom kanslihuset somägnat sig åt lärarutbildningsfrågor lade fram sittförslag alt både klasslärarutbildningen och ämneslärarutbildningen i Växjöskall dras in väckte det förstämning och förvåning i orten. Det finns ingenanledning alt tro annat än att förhållandel var likartat på de andra femorterna där hot om nedläggning av motsvarande utbildning blev känt. Det har välför all del talats om ett läraröverskott framöver, men altnedskärningen av utbildningen på delta område skulle ta sig sådana drastiskauttryck var oss fjärran. Jag vill inte påstå att Jag i alla delar satt mig in idetta avsnitt av vårt utbildningsväsende. Så myckel har jag dock klart för mig- och det kan jag väl säga ulan alt framstå som specielllokalpatriot för Växjös vidkommande - som att arbetsgruppens 105 förslag ärminst sagt förbryllande. Nr 10 Från fiera håll har bl. a. talats om den osäkerhet som vidlåder deprog- t; ,1,.,,,,, /U,-, noser som arbetsgruppen haft som mall när den gjortupp sitt förslag, -,0 l,l,-,Kpr 107<; Såsent som framförde utbildningsutskottet i sitt betänkande tvek- samhet omprognosens tillförlitlighet. Ont Idrariithild- iStaffanstorp har bl. a. anfört det i sin interpellation. ningen att en prognos endast kan klarlägga en tendens och att man därför inte kan förvänta sig attprognossiffrorna ger uppgift om det exakta behovet. Fru statsrådetHjelm-Wallén säger också i sitt svar att det alarmerande läraröverskott som dettalals om tidigare inte är så farligt . Utskottetpåtalade också alt det läraröverskott som kunnat konstateras inte har inneburitfull täckning av lärarbehovet i hela landet. Del förhåller sig nämligen så attfrämst de arbetslösa lärarnas lokala bundenhet har medfört lärarbrist på mångaorter. Det är inte ovanligt alt man tvingats anställa icke behöriga vikarier,vilket som regel knappast är alt föredra. Därför underströk utskottet att enviss överutbildningskapacitet är motiverad. Arbetsgruppenslärarbehovsbedömning tycks inte heller ha påverkals av senare årsriksdagsbeslut om exempelvis föräldrapenning , om rörligpensionsålder och om särskilda åtgärder på skolområdet som innebär en ökadlärartäthet. Arbetsgruppenframhåller att de föreslagna åtgärderna kommer alt få stor betydelse urekonomisk synpunkt. Det kan tyckas vara obestridligt att så skulle bli falletnär utbildningskapaciteten dras ned. Men synar man problemen närmare skall manfinna att ett sådant resonemang inte är helt relevant. En del besparingar ärgjorda på grund av redan genomförda nedskärningar av intagningen. Vidare harman löner till övertalig ordinarie lärarpersonal, sysselsatt med andrauppgifter, eller kostnader för förtidspensioner. 1 stället för besparingar kanordet kostnadsförändringar vara mer täckande. Vadsom också förbryllar är atl utredningen föreslår en organisatorisk förändringav lärarhögskoleorganisationen innan lärarulbildningsulred-ningen, den s. k.LUT 74, har lagt fram sitt betänkande. Jag vill inte närmare gå in på det,efiersom inlerpellanterna har redogjort för vad denna utredning skall sysslamed. Det framstår klart att det är alldeles fel att - innan denna utredning ärfärdig - vidtaga några drastiska åtgärder när det gäller dimensionering ochförändring av lärarutbildningen. Växjöskall få behålla förskollärarutbildningen. Men skulle man kommafram lill att denna utbildning skall integreras med annan utbildning, såsomlåg- och mellansladielärarulbildning - Ja, då måste en nyorganisationsförändring ske. Sådana kastningar i utbildningspolitiken är intelill gagn för någon. LUT har bl. a. fått i uppgift att syna just integreringenav olika ulbildningsvägar, och man har tänkt sig att förskollärarutbildningskall kunna integreras med lågstadie- och mellanstadielärarutbildning,exempelvis. Auframställa prognoser inom utbildningsväsendet tillhör den svåra 106 problematiken. Särskilt lärarutbildningens historiai detta land kan väl betecknas som något av enberg- och dalbana. Vad som varit sanning det ena decenniet har decenniet efterbedömts som i hög grad diskutabelt, ja, helt enkelt felaktigt. Med detta förögonen bör vi verkligen lägga oss vinn om alt den ena handen vet vad den andragör. Sticki stäv mot U 68, där decentralisering förespråkas, föreslår arbetsgruppen encentralisering av ämneslärarutbildningen. Den utbildning vi på detta område hari sorterar under i . Filialen inrättades 1967 närbristen på ämneslärare var slor. Det går inle alt bestrida. Och ett faktum äralt överskottet av denna kategori lärare finns i de stora städerna - iStockholm, , och . Del vore ju därför mera logisktatt de små enheterna i landsorten behölls utan att läraröverskoitet istorstäderna ökar. Enligtinhämtad uppgift förhåller det sig så att ämneslärare som utbildas i landsortenockså tar arbete i dessa regioner, där det för resten fattas behörigaämneslärare, speciellt adjunktskompeienta. Jag har varit i kontakt med läraresom bedriver denna ämneslärarutbildning. Man pekar på den personliga kontaktsom råder mellan handledare och kandidater och mellan kandidaterna. Den lillaenheten skapar en stimulerande atmosfär, och man drunknar inle i mängden,vilket däremot kan vara fallet vid de stora lärarhögskolorna. Detta konstaterandeborde ju snarare medverka till all man ökade denna utbildning i landsorten änatt man gjorde tvärtom. Menvad som är kanske allra mest illavarslande med den här avlöv-ningen avutbildningsmöjligheter i enligt arbetsgruppens förslag är ju, att denbefintliga universitetsfilialen kommer i en egendomlig dager som helt stridermot intentionerna en gång hos riksdag och regering. Närutbildningsministern besökte ansåg han sigkunna utlova, att universitetsfilialorterna i den nya högskoleorganisationenskulle komma i fråga i första hand med största möjliga utbud av olikautbildningar, däribland självfallet som en tungt vägande beståndsdelklasslärarutbildning. Häremot kontrasterar departementsgruppens förslag fiagrant.Härtill kommer, att även den nuvarande universitetsfilialens utbildningsutbudminskar på den ekonomisk-administrativa sektorn. Viskulle hamna i den besynnerliga situationen att mellan en förskollärarutbildningutan vidare anknytning och den akademiska utbildningen finns ingenting. Detfinns ingen som helst motivering för en sådan diskriminering av . Vi villän en gång peka på de speciella möjligheter till integration mellaninstitutionerna vid lärarhögskolorna och universitetsfilialen som justsituationen i och t. ex, erbjuder och som kan växa framäven vid andra högskoleenheter. Detär viktigt alt påpeka, att institutionen i pedagogik vid den nuvarandeuniversitetsfilialen aren resurs, som får sin naturliga användning bl. a. i ettnära samarbete med praktisk lärarutbildning på olika linjer. Det måsteföljaktligen även från denna utgångspunkt anses ytterst allvarligt att, såsomföreslagits, beröva högskolan i såväl klasslärar- utbildning som praktiskämnesläraruibildning. I ett sådant läge blir allt tal om integration mellanlinjerna totalt meningslöst. Universiletskanslersämbelet har skarpt kritiserat arbetsgruppensförslag och bl. a. sagt följande: "Enhuvudtanke i den förestående högskolereformen är som bekant att regionala ochlokala högskolemyndigheter skall få stort inflytande. Då kan inle helaplaneringen föregripas av ett beslut om nedläggning av justlärarutbildning." Dellåter klokt och bör vara ett rättesnöre för såväl kanslihus som beslutsfattarei detta hus. Detta innebär från min sida också en förlitan till statsrådet fruHjelm-Wallén. Hen i (fp): Man har här uttryckt farhågor för atl lärarutbildningen skulle åkaberg- och dalbana. När vi genomförde den stora skolreformen , ficklärarutbildningen en dimension som det var lätt att se var alltför slor om mantog hänsyn lill det egentliga behovet inom skolan. Men hadevi en betydande övergång från läraryrket till andra yrken, och det var för atttäcka den avgången som den här kostymen gjordes så stor som den kom att bli.Sedan visade det sig alt avgångarna blev färre än beräknat på grund av denändrade situationen på arbetsmarknaden. Akademikeröverskottet t. ex. kom ju allbetyda mycket i det sammanhanget. Delta visar att det är mycket svårt attställa prognoser. Detär atl emellertid att hoppas att den ökade satsning som ochstatistiska centralbyrån nu vill göra skall ge resultat och att vi ifortsättningen pä ett bättre sätt skall kunna bedöma lärarbehovet. Ävenom den fråga som jag har diskuterat med statsrådet gälldede arbetslösa lärarna - de ställdes i fokus i det sammanhanget - så får minfråga inte betyda all utbildningskapaciteten utan vidare skall betecknas såsomalltför hög. Jag delar den uppfattning, som har framförts här underdiskussionen i samband med interpellationssvaret, att man bör skynda långsamtvid sådana här förändringar och inte utan vidare krympa lärarutbildningenalltför mycket. Det finns, som jag nämnde tidigare, behov på lärarområdet somger utrymme för ett större antal lärare än vad det egentligaarbetsmarknadsbehovet anger, och del var det jag här med några ord villeunderstryka. Dit hör, som jag också nämnde tidigare, fortbildningsbehovet, somjag anser vara utomordentligt stort och där det är mycket angeläget att man gören ordentlig satsning. Det inverkar givetvis på lärarbehovet. Det har sagts härtidigare. Ettannat behov är utökningen av den undervisande personalen i grund-ochgymnasieskolan, som har visat sig möjlig att genomföra tack vare del särskildabidraget som har utgått och som statsrådet tidigare talade om.Jag tror det är utomordentligt viktigt och angeläget med en sådan ökning avlärartätheten som vi talat så myckel om, dvs. mindre klasser och mindreläraravdelningar. Jag anser att det är en utom-ordenlligt angelägen reform, ochjag tror det är viktigt att gå vidare på den väg man här slagit in på. Gör mandet kommer det givetvis att påverka lärarbehovet i inte obetydlig grad. Dettagör att man kanske bör gå fram litet försiktigare när man nu står i begrepp attkrympa lärarutbildningen. Det innebär inte att jag tar tillbaka något av vadjag sagt, nämligen atl del gäller alt se till att de utbildade lärarnafår anställning. Det är Ju också utomordentligt viktigt. Vad det här gäller äratl följa utvecklingen mycket nära och mycket noga. Jag hoppas att della kommeratt ske, och det är med verklig tillfredsställelse som jag noterar det intressesom statsrådet visar för de här frågorna. Först vill jag säga att del inte är möjligt för mig att taställning lill arbetsgruppens förslag. Arbetsgruppen har utsatts för eningående granskning av remissorganen. Remissvaren strömmar nu in tilldepartementet, och Jag försöker i mån av kraft att noggrant gå igenom dem. Jagblir då också via en mängd uppvaktningar, som fortfarande äger rum,uppmärksammad på alla de problem som uppstår för de respektive orterna isamband med neddragningen av lärarutbildningen. Det är alltså inle möjligt förmig att gå in i en sakdiskussion, även om det skulle vara frestande attnågot kommentera särskilt framställning. Vi får dock väntamed det tills regeringen tagit ställning och har fått tillfälle attta del av regeringens bedömning. Jagvill till i säga atl del är alldeles riktigt attlärarutbildningsutredningen skulle höras - det var ju det som riksdagenönskade. Så har också skett i två led: dels har arbetsgruppen haftöverläggningar med utredningen , dels har utredningen iremissvar till departementet fått ange sin åsikt i frågan. Jag vill gärnacitera slutsatsen i lärarutbildningsutredningens remissvar. Den lyder så här:"Den generella slutsatsen som LUT 74 drar vad gäller förenligheten är altförslagen icke binder utredningens fortsatta arbete. LUT 74 konstaterar ocksåalt förslagen icke innebär några förändringar i utredningensuppdragsbeskrivningar." - och för den delen också fröken - ville att de regionala kommittéernainom högskoleväsendet skulle få komma in i det här arbetet. är emellertidsituationen den, att arbetsgruppen tillsattes innan de regionalakommittéerna tillsatts, och gruppen måste därför utföra en stor del av sittarbete innan kommittéerna hade hunnit komma i gång, vilket inte har skettförrän . Vi behövde arbetsgruppens förslag i så god tid att det kundebeaktas under höstens budgetarbete. På den grunden var det alltså inte möjligtatt låta de regionala kommittéerna i det här ledet komma med i arbetet. Jag vill verkligeninstämma med fröken och övriga som säger Nr 10 att det är synnerligen svårt attgöra prognoser på det här området. -T-- ,, I sadeockså budgetproposition att det råder stor osäkerhet be- 78 oktober1975 träffande prognoserna. Likväl måstebåde regering och riksdag redan i våras - det kunde inte undvikas - besluta om en kraftig neddragning Omlärarutbild- av kapaciteten vidlärarhögskolorna. ningen är alltså redan gjord - denbeslutades - och gäller innevarande När nu arbetsgruppen har kommit med sina förslag påpekarden ytterligare en gång att prognoserna är osäkra, men trots osäkerheten kanvi som ansvariga politiker inte sticka huvudet i busken och hoppas att slippata ställning. Vi måste ju under alla förhållanden göra en bedömning avlärarutbildningskapaciteten under nästkommande år. För regeringens del sker detalltså i budgetpropositionen 1976. Det var intressant att återigen se i Ljusdali talarstolen, eftersom han var uppe och talade i den förra frågan. Dendebatten gällde rädslan för arbetslöshet bland lärare, och deltar han idebatten som bygger på rädsla för atl utbildningskapaciteten kan komma att drasned för mycket. De förslag som i nu kommer med för att fåden här ekvationen att gå ihop är utomordentligt dyrbara förslag av typenreservvikarier och fortbildning - i så fall i mycket stor skala, om de skall fånågon effekt. Jag menar att de här mycket långtgående och storaförslagen går det inle att bolla så enkelt med. Här rör del sig om kostnaderuppemot miljardbelopp. Jag tror att vi måste ta en mycket grundligare funderarepå sådana förslag än man kan göra i den här debatten. Hen HENMARK (fp): Jag har inte haft tillfälle atl höra den härdebatten i dess helhet, och därför vill Jag be om ursäkt om möjligen någontingupprepas som har sagts tidigare. Den arbetsgrupp som har sett över lärarutbildningen ochföreslagit en viss begränsning av denna har tydligen grundat sitt förslag påprognoser som är uppgjorda i ett rätt tidigt skede. i det länjag representerar, län, har i sitt yttrande - som väl statsrådetfår under sina ögon - bl. a. påtalat att det har inträffat ganskamycket på just det här området . Exempelvis är det betydligtvanligare med deltidsanställning och partiell tjänstledighet nu än det vartidigare. Det har kommit nya regler om ledighet för tillsyn och vård avminderåriga barn, och det har kommit bestämmelser om rörlig pensionsålder.Utredningar pågår om studieledighetens omfattning nu och vid planerad utökningav lärarfortbildningen, lärar-ulbildad personals yrkesverksamheisgrad ochsysselsättning utanför lärarområdet osv., och mera kommer. Det är enhel del omständigheter som gör att de prognoser som gjordes 1972kanske inte är alldeles aktuella . 110 lagt fram sitt betänkande. Vad detkommer att leda till för förslag frän statsrådet vet vi väl inteän, men vi vet alt det är en mycket allmän åsikt, åtminstone från lärarhåll,att ett bidrag lill att lätta de bekymmer som råder vore alt få mindreklasser och därigenom också en ökad lärartäthet. Det kan väl också tänkas attdet kommer nya bestämmelser om arbetstidsförändringar för lärare osv. Vidarehar från mitt län pekats på den mycket starka önskvärdheten av att det på någotsätt skapas en reservlärarkår. Väldigt många som kanske inte är helt kompetentafår nu sättas in som lärare därför att man behöver tillfällig hjälp. Detta ärett skäl för all yrka på att man i de konkreta förslagen då del gäller altminska lärarutbildningen verkligen beaktar atl de prognoser som arbetsgruppenhar gjort kanske inte är alldeles aktuella. Enannan omständighet som Jag här vill peka på är att bland de platser där eninskränkning föreslås återfinns , och det berör mig naturligtvisväldigt nära. Man har sagt att man vill ha en jämn geografisk fördelning avlärarulbildningsplatserna, och det är kanske rikligt i och för sig, menväsentligt är ändå att de som skall gå på utbildningen får så nära som möjligttill sina utbildningsplatser. I del avseendet är väldigtstyvmodedigt behandlat i förslaget, som upptar en utbildningsplats i . Vivet alt i alla fall haren miljon invånare - en åttondel av helalandets befolkning bor alltså i . Då tycker Jag nog att det bör vara mer än en utbildningsplats i . Detfinns givelvis också regionalpolitiska synpunkter som gör sig gällande. Denvästra delen av har en mycket stark koncentration av befolkningen. Denöstra delen av däremot är glesare befolkad. Vi tycker att det i ettsådant läge inte är riktigt att man tar bort en utbildningsplats från den delav landskapet som väger lätt; hellre skulle man tynga på där. Itidigare frågor har också sagts att tillsammans med ärett primärt centrum. Det gäller alltså oner som såvin avser arbetsmarknad,service, kommunikation och utbildning är tänkta atl utvecklas,så att de ifråga om boende och lokalisering av skilda slags verksamheter kan utgörareella alternativ till bostadsområdena. Departementschefen, som talade för densidan av vår statsförvaltning som gäller regionalpolitik och planering, sadeatt i ett område som är klassat som storstadsområde skall en förändring i dettaavseende, om den blir aktuell, alltid ersätta.s med annan jämförlig utbildning. 1Skåne råder som sagi en klar slagsida mellan västra och östra delen. Från såvälregionalpolitiska som utbildningspoliiiska synpunkter är det därför nödvändigtatt det primära centret i nordöstra , för att kunna utvecklas till ettslorsladsalternativ, även på utbildningspolitikens område ges allt stöd.förstärkta resurser och servicemöjlighctcr. - jag vill ge deterkännandet åt såväl regering som riksdag - genom det beslut som fattats om atl högskoleutbildningen skall förläggas till . Därför ter det sig som ett hårt och chockerande slag, när det beslutet har fattats, alt en ny utredning säger att denna utbildning skall tas bort frånKristianstad. Det är nämligen inle alldeles säkert att man kan få dit någonannan jämbördig utbildning. Jag har mycket svårt atl förstå det inträffade ochvill från regionalpolitisk synpunkt verkligen vädja till det handläggandestatsrådet att inte dra in utbildningen där. Jag såg i svaret påinterpellationen att statsrådet hade planerat att det konkreta resultatetskulle komma i stalsverkspropositionen. Även här i ville jag gärnaframhålla dessa synpunkter, som givelvis kommer från länsskolnämnden iKristianstads län. Jag hoppas och vädjar alt statsrådet skall beakta dem vidutformandet av propositionen. iStaffanstorp (c): Jag vill gärna ta fasta på vad statsrådet här sade,nämligen att hon hade för avsikt att följa dessa frågor med stor uppmärksamhet.Det vill Jag tacksamt notera, och Jag ifrågasatte egentligen inte heller någotannat. Men man blir ju lite fundersam när arbetsgruppens förslag kommer. Dethar blivit så modernt att tillsätta arbetsgrupper inom departementen, och detär inte alltid det har visat sig vara så lyckligt - det vill jag gärnaunderstryka. LUT skulle höras. Ja, fru statsråd, man har haft en limmessammanträde med LUT och informerat om vad man skulle framlägga. Är detta denöverläggning som vi avsåg från utbildningsutskottet? Vidareär det en annan sak som jag tycker alt man kan ta fasta på. Jag kom att länkapå det när man här talade om vissa arbetslösa grupper. Det är den aspekt somanläggs på s. 55 i arbetsgruppens rapport, där det heter: "Givetvis bör iförsta hand möjligheten prövas att bereda lärarutbildare tjänstgöring inomskolväsendet." Menman sade inte något mer om det, och ett sådani schablonmässigt synsätt kan juknappast accepteras av dem som berörs. I så fall måste arbetsgruppen komma mednågot förslag i detalj, om jag faltal rätt. Statsrådetsäger att det är svårt att diskutera i sak nu'när det gäller t. ex.högskoleorganisationen, överkörningen av de regionala kommittéerna osv. Detkan jag kanske hålla med om. Men då skall man observera alt arbetsgruppensförslag inte gäller en begränsad fråga - antagning till lärarutbildning hösten1976 eller någonting sådant - utan man avser här en planering för framtiden. Delär i det sammanhanget jag ber statsrådet observera dessa förhållanden, för dethär förslaget har ju faktiskt kommit . Delta tror jagstatsrådet kan vara enig med mig om, när vi har både LUT och de regionalahögskolekommittéerna som skall planera inom regionen. De har väl nästan intehunnit ha mer än ett eller två sammanträden vardera. Egentligen fick de ju somförsta uppgift att yttra sig över arbetsgruppens förslag, och Jag vet att detså att säga kom över dem i en handvändning. Jag kan som upplysning förstatsrådet nämna att H 75 avstod från alt yttra sig på grund av den knappa tidenoch på grund av den egendomliga situation som uppstått. Men Jag tar fasta på, herrtalman, att statsrådet följer de här frågorna Som jagsade i mitt inledande anförande har jag Nr 10 också tolkat statsrådets myckel knapphändiga uttalande att det blir ett -p- , , ställningstagande ibudgetpropositionen så, att detta ställningstagande 78 nktoher l975 kanske kan vara rättpositivt för läraruibildningsorganisalionen. Fröken (): ningen Statsrådet sade att det inte var möjligt att ta ställning tillarbetsgruppens förslag , då uppvaktningar fortfarande pågår och man fåravvakta all den information som går att få in på det sättet. Jag kan förstådella, och jag räknar med att vi också här i kammaren får anledning attåterkomma lill diskussionen i sak. Menjust mot denna bakgrund tycker jag det finns anledning för statsrådet attlägga på minnet vad vi sagt här , och jag är glad över att statsrådet ärså medveten om de svårigheter som föreligger när det gäller att göra prognoserbeträffande lärarutbildningen.