prot · FZ09138 · 1975-12-31 00:00:00 — fick jag ett brev från en ung man i ett samhällehemma i , en 16-åring, f. ö. den ende av dem som skrivit till mig underde här månaderna som har varit kritisk mot mitt agerande när jag var med ochmotionerade om att, som det heter, avskaffa mellanölet. Detvar ett intressant brev. Han erinrade om en episod som inträffade för inte sålänge sedan i hans egen ort, där två unga pojkar, en 15-åring och en 16-åring,sniffade ihjäl sig . De hade försökt köpa mellanöl och blivit nekade föratt de var för unga. hade de försökt göra inbrott i en livsmedelsaffäroch misslyckats. De hade också försökt göra inbrott i Systembolaget ochmisslyckats. lyckades de la sig in i sin egen skola och desskemilaboratorium och fick där tag i en flaska thinner. hittades dedöda i akut thinnerförgiftning. Nusäger den brevskrivande 16-åringen till mig: "Tror du verkligen att de somär så beroende av alkohol och har ett sådant begär efter ruset, kan hjälpasgenom att du tar bort mellanölet ur butikerna?" Svaret är: Självfallet inte. Delär väl inte konstigt att en 16-åring i inte går vidare med den frågajag tycker är självklar; många ledamöter i gör det inte heller. Jagvet väl, och alla vet, att de där två killarna, , inte kundeha hjälpts ett dugg med några som helst restriktioner. Vad de behövde var vårdoch social hjälp, sannolikt även kvalificerad medicinsk vård i det här fallet.Men den fråga som pojken där hemma inte ställer - och söm t. ex. herrWennerfors inte heller ställer - är: Hur blev de såberoende? Härtalade och flera till om just dessa problemgrupper som har ettutvecklat alkoholberoende och som icke kan hjälpas med restriktioner. Jaghåller med - de kan icke hjälpas med restriktioner -men hur blevstorkonsumenterna storkonsumenter? De är ju inte det från början. De har jubörjat som små konsumenter. Den som har ett sådant alkoholbegäratt han tar på sig riskerna och besväret av ivå inbrottsförsök och ett inbrottoch därefter tar till ett medel som han inte vill ha - för det är öl han villha - är beroende på ett sätt som säger oss att han har ägnat sig åt flitigt ochrikligt drickande , sedan tio-tolvårsåldern minst. Det är därproblemet ligger. Vi kan icke med några restriktioner hjälpa dem som redan ärberoende eller redan är skadade. åtgärd mot det alltför starka och det alltför lättillgängliga ölet är iegentligaste mening en förebyggande - inte en botande - åtgärd, vilken vi kanhoppas minskar rekryteringen av nya storkonsumenter i mellantonåren och uppåt.Det är ju egentligen bara delta frågan gäller. Jaglalar då kanske i första hand endast för mig själv och mina medmolionärer. Vihar uttryckligen sagt ifrån att vi inte tror att man löser det svenskaalkoholproblemet med ett mellanölsförbud. Vi tror inte ens att man löserungdomsalkoholismens problem med ett mellanölsförbud. Men vi tror att när detgäller de allra yngsta åldersgrupperna, när del gäller dem som flera talare häri dag redan har kallat för barnen - inle ungdomen - kan man.få en förebyggandeeffekt. Inte ens där kan vi få en fullständig effekt - men vi kan få enförbättring. Det är egentligen det enda skälet till alt vi har ställt upp påden här linjen. och månaderna har det surrat omkring oss ensky av siffror, undersökningar och opinionsmätningar. Jag skall inte fördjupamig mycket i dem, men det är ett par saker som jag ändå tycker bör sägas. Dethar hävdats att vi. skulle vara på väg att fatta ett beslut mot en klar ochuttalad folkopinion, och det skulle man i demokratins namn inte få göra. Jagvill nu gärna hoppas att vi över huvud taget aldrig skall få en SIFO-demokratii det här huset; det är vi som måste fatta besluten. De väljare som har valtoss har rätt inte bara till vårt arbele och vårt knapptryckande pekfinger utanockså till vårt förstånd, i den mån vi har något, med vars hjälp vi skall fattasjälvständiga beslut. Vi som kommer från - i varje fall från - drabbas f. ö. uppenbarligen inte av denna kriiik. i Kungälvhar berättat om sin partikongress. kan säga detsamma - även moderatasamlingspartiet i län har på stämma beslu tälla sig bakom den linje somvi företräder. Mendet intressanta och egendomliga är det sätt på vilket siffrorna har utnyttjats.Vad vi skall besluta om är, enkelt uttryckt, ingenting annat än hurstarkt öl som skall få säljas i den allmänna handeln. Det är detta beslutetgäller. som åberopats för alt visa att vi är odemokratiska finnsen siffra som verkligen handlar om detta, nämligen att endast 40 96 av detillfrågade ville ha ölet kvar i handeln. Alt sedan de resterande delarupp sig på olika alternativ hör liksom inte dit. Men bara 40 96 vill ha öletkvar i den allmänna handeln. Närdel gäller de andra undersökningarna av konsumtionsvanor och levnadsöden, såfinns det väl ingen som bestrider, att vi bland storkonsumenterna,missbrukarna, de skadade, har de grupper som bl. a. harberättat om - de som lider av ångest, de som har svårigheter i skolan, de sombehöver dricka för att våga bjuda upp till dans och allt detta. Det är riktigt.Men kom ihåg att i alla sådana undersökningar har vi en stor restgrupp. Tag enpopulation, som statistikerna säger, som är storkonsumenter av alkohol ochförsök ta reda på varför de är det. Då finns det några grupper som man kandiagnostisera och det är just de här. Men sedan blir det ett stort antal kvarsom bara får redovisas som "andra orsaker", vilket är ett annat sättatt uttrycka att vi ingenting vet om orsakerna. Jaglycker det ligger någonting nästan osocialt i talet om att storkonsumenternaav alkohol bland ungdom och barn är de här problem-grupperha - del är de somkommer från de dåliga hemmen, del är de som kommer från de fattiga miljöernaoch alla dessa som vi brukar tala om som fall och klienter. Med det taletlägger vi ju sten på en redan tung börda, uttalar en sorls anklagelse motdem.som redan är anklagade för så myckel - och dessutom en falsk anklagelse. Fylleri,alkoholism, storkonsumtion av alkohol är inte bara en företeelse i dessautslagna, missanpassade, missgynnade grupper. Det är lika mycket en renöverklassföreleelse. Varför finns inte de barn, som kommer från vad vi tror ochlycker oss se är goda miljöer, goda hem med god ekonomi, med i undersökningarnaav de här problemfallen? Jo, av samma skäl som fylleristalistiken är sned; Vihar en socialgruppsindelning av dem som är haffade och dömda för fylleri - detär från socialgrupp 3 och neråt, så djupt man kan komma. Några andra finns därpraktiskt tagel inte. Men vi vet att del betyder ingalunda att andra intesuper. Det är bara del all de inte blir tagna av polisen, för de går inte ut pågatan.- Närbarnen från de goda miljöerna missbrukar alkohol hamnar de inte hosbarnavårdsnämnden - de hamnar hos mamma och pappa. Därför får vi inle med dem istatistiken; annars skulle den grupp där vi inle vet orsaken vara ännu större. här sifferexercisen, som jag vill vara väldigt försiktig med, finns ensiffra -jag har nämnt den förr-som såvitt jag begriper är helt ostridig. Det ärden som säger att av alla 18-åriga pojkar odugligförklaras förmilitärutbildning på grund av en diagnos där missbruk ingår som väsenllig del.Av dessa 7 96 är rena alkoholmissbrukare - 18-åriga alkoholister. Densiffran kommer inte från någon stickprovsundersökning, utan den bygger påindividuell kontroll av varje enskilt fall, individuell diagnos. Håller vi ossbara till.de3,5 96 där det är fråga om ren alkoholism, så handlardet om 1 700-1 800 killar i varje ny 18-årsgeneration. Och eftersom vivet att skillnaden i konsumtionsmönster mellan flickor och pojkar harpraktiskt taget försvunnit kan man anta att det är ungefär lika många flickor.Tre och ett halvt tusen 18-åringar är varje är sä gravt skadade att de inteduger til) militärutbildning. Delta är en minoritet, . Ingenmänniska har sagt att svenska nationen består av försupna alkoholister, inteheller den svenska ungdomen. Det är en minoritet. Vad vi diskuterar ärett minoritetsskydd. Man kan t. o. m. säga skydd för en liten minoritet. Menför mig är siffran inte liten - tre och ett halvt tusen av 100 000 18-åringarsvårt skadade av enbart alkohol, och sedan lika många lill med biandmissbruk -det är ingen liten siffra! Jagtycker att detta är motiv nog för att göra någonting. Men varför skall vi göradet nu? Det finns mycken klokskap i talet att vi skulle kunna skjuta upp dettabeslut . Självklart gör det det - i all synnerhet som utskottethar kommit fram till att vi inte kan få något ikraftträdande förrän den 1 julinästa år. Jag beklagar det, och jag har inte blivit helt övertygad om att enfullt så lång övergångstid är nödvändig, men det kan jag inte bevisa: Vad jagemellertid vet är, alt om det är sant att bryggerinäringen och handeln i dagbehöver omställningstid, så behöver de det även om vi fattarbeslut i stället för . Och kan vi hamna i det läget altvi har fått en proposition som tar upp hela problemet och där det föreslåsåtgärder - som vi kommer att besluta om - av vilka många kommer att vara av denkaraktären att de kan sättas i kraft tämligen , t. ex. skattefrågor,informationsfrågor osv. De åtgärderna kommer att sättas i kraft den 1 juli1977 eller . Och så kommer ölfrågan attligga kvar som ett arv från en äldre alkoholpolitik, därför att den avpraktiska skäl har. Och det, om inte annat, gör detsvårt att värdera resultatet av de andra åtgärderna. Enligt mitt sätt att se ärdetta skäl nog för att ta ett första beslut som låser fast detta till ettvisst datum. Vadär del egentligen vi här skall besluta om? Det finns ingen lagtext föreslagen.Både reservationen 2 och utskottsmajoritelens skrivning innebär en beställningtill regeringen, eller om man så vill att den nu arbetande beredningsgruppenskall ges ett på en gång bindande direktiv. Sedan har gruppen frihet att prövadet material som finns. Men på en punkt har den som sagt bindande direktiv,nämligen det att har sagt att i det system som gruppen arbetar framskall ingå en reform på ölsidan, som vi nu kommer att besluta om. Det är vadsom händer. Och många kolleger med uiredningserfarenhei håller säkert med migom att del inte självklart behöver vara en nackdel för en utredning all ha enfast punkt att utgå från i utredningsarbetet. Det kan rent av vara till nyttaför arbetet. Detkan se litet löjligt ut att vi här står och väljer mellan ett öl med 3,0 eller2,8 96 alkoholhalt. Det är väl inte dessa 0,2 96 som är så av- Personligen stårjag alltså bakom reservationen 2, som rekommenderar ett öl på 2,8 viktprocent.Det är också den reservation som närmast sammanfaller med den motion som jagoch ett antal andra moderater har väckt. Men det finns ett alldeles särskiltskäl för all föredra just den lösningen och inte den som innebär 3,0viktprocent, och det har inte så mycket med procentsatsen att göra. Det är istället delta, att om vi beslutar om en ölgräns på 3 viktprocent får vi ett nyuöl som inte finns , med allt vad det innebär av introduktion, marknadsföringoch nyfikenhet på en ny produkt. Det tror jag skulle vara skadligt. Det ärbättre att återgå till någonting som redan finns. Det blir mindre dramatik då.Och det är mitt huvudskäl för alt föredra gränsen 2,8 viktprocent, alltså inteatt den fysiologiskt eller på annan grund skulle vara bevisat överiägsen, finns där , den innebär ingen nyhet och förutsätter inte någonintroduktion av en ny produkt. Det tror jag kan vara till någon hjälp. Vi vetinte hur det kommer alt gå. Jag tror att vi rätt väl känner på oss hurvoteringen kommer att gå, men vi vet inle hur det kommer att verka. Det ärockså huvudargumentet som framförts mot en restriklionsreform: Vi vet inle, ivarje fall tror vi inte, alt den får någon positiv effekt. Här står tro moltro, vetande mot vetande. Del finns faktiskt bara ett sätl att slita dentvisten, och det är au försöka. Jag försäkrar att om vi efter två, tre, fyra,med en annan ölpolitik inte kan iaktta någon förbättring är i varje falljag för min del beredd att säga: Den vägen var inte framkomlig. Det gördetsamma - vi kan lika gärna släppa loss del öl folk vill ha. Det må i så fallvara hänt. Dethar sagts i tidningar, radio och TV att det är nykterister somgaddat sig samman mot resten av för att mol svenska folketsvilja genomdriva sin ideologi. Det är inle sant. Jag tog för en stund sedanreda på att det finns inle fullt 25 96 nykterister i . Del är enöverrepresentation i förhållande till nykteristernas andel av hela folket. Menman fattar inga beslut av rösterna - det krävs 51. Detär inte en konspiration av nykterister som skall genomföras . Jag gissaralt om man efteråt analyserar hur vi var för sig har röstat så skall man finnaatt det inte som vanligt går någon skiljelinje mellan partierna och inte hellernågon skiljelinje mellan nykteristerna och oss andra. Möjligen skulle man kunnase att socialpolitiker i egentlig mening finns tämligen mangrantsamlade på den ena sidan, den där de finns som vill göra någonting åt detta.Detta är, ärade kolleger, icke uttryck för ringaktning av dem som sysslar medandra ting. Vi är i det här huset specialiserade och vi ägnar oss var och en åtsina frågor. Men är del någon erfarenhet, någon situation som påverkarledamöternas ställningstagande i den fråga vi diskuterar , så är det inteen nykler-heisideologi utan möjligen de erfarenheter som de har, som - litetmer än vad alla kan hinna med - sysslar med och står mitt uppe i de socialafrågorna. Det är en social motivering och icke en nyklerheisideologiskmotivering som ligger bakom delta försök. Jag yrkar bifall tillreservation nr 2. Hen i (fp): Jag har redan instämt i det anförande höll i början avdebatten. Det finns många andra som jag skulle kunna instämma med. Jag villinstämma i det anförande som höll nu allra senasl. Jag lyckerdel var mycket starkt, buret av en social känsla, som jag noterar med mycketslor glädje. Mångaav oss som lämnar fr. o. m. detta slut hade hoppats få varamed om att utforma en ny alkohollagstiftning, innan det blev dags att avslutavårt riksdagsarbete. Men det blev tyvärr inte möjligt för oss. Den utlovadepropositionen kom aldrig. Detta beklagar jag. Detär länge sedan vi blev överens om att det behövdes en ny alkoholpolitik ochdärför beslöt tillsätta en utredning. som gått harmycket förändrats i det svenska samhället. Men kvar står att alkoholfrågan ärvårl största sociala problem. Och problemet har inte blivit mindre under dessaår. Det har tvärtom ökat i styrka. Och det mest allvariiga är alt alkoholbrukettränger ned i allt yngre åldrar. Orsakerna lill detla förhållande kan vidiskutera hur länge som helst, men ingen kan förneka alt införandet avmellanölet här har spelat en betydande roll. Jagskall inte här och gå tillbaka till den argumentation för och emot som harframförts här och inte heller till den argumentation som jag och andrahar fört i tidigare debatter. Själv hade jag tillfälle att redan för flera årsedan diskutera de här frågorna med finansministern i ett parinterpellationsdebatter. Vad det nu gäller är ett ställningstagande för elleremot mellanölet, som uttryckte det. För mig är det ställningstagandetinte svårt. Solidariteten med de många ungdomar och andra som riskerar att blialkoholskadade får för mig vara utslagsgivande. Omsorgen om de svaga får ingenav oss glömma. Delhar talals myckel här och vi här fått lyssna till skiil både för och emotmellanölet. Utan all gå längre in i den debaiien vill jag la upp ell parargument som har återkommit ganska ofta. Mansäger från visst håll att del inte har någon betydelse om alkoholhalten sänksmed sex eller åtta tiondels procent. De som talar så måsle enligt min meninggöra det mot bättre vetande. På denna punkt har vi dock ett erfarenhetsmaterialsom ingen kan bestrida. När vi hade det 3,2-procentiga pilsnerdrickat hade viett mycket uttalat ölalkoho-listproblem - ölgubbarna som man sade på den tiden.När sedan alkoholhallen sänktes till 2,8 viktprocent försvann praktiskt tagetölpro-blemel. Om en sänkning med 0,4 96 vid det tilirället hade så storbetydelse är det svårt att förstå att man nu försöker hävda alt en sänkning meddet dubbla eller skulle vara betydelselöst. Var och en måste förslåalt den argumentationen inte håller. Och skulle den vara riktig måste det gällainle endast mellan 3,6 och 3,0 eller 2,8 96 utan även uppål, t. ex. upp till4,2 eller neråt lill 2,4 96. Men ingen har vågat eller velat föra fram sådanaåsikter i debatten, och det kan jag förstå. Detandra argumentet som förs fram i debatten är att sysselsättningen ibryggerierna hotas om mellanölet försvinner. hävdas att del inte blirbättre för ungdomen om vi får ett svagare öl - man kommer bara att dricka såmycket mer i stället. Det är svårt att förstå också den argumentationen. Intekan väl sysselsättningen i bryggerierna bli mindre om man dricker mer. Såvittjag kan förslå är delta en logisk kullerbytta. Manhör också ofta försvarare av mellanölet hävda - vi har hört det här - altdet är den sociala verkligheten som skall angripas och inte mellanölet. Ochvisst behöver vi angripa den sociala verkligheten, men det är ingen genväg föralt lösa alkoholproblemet. Alkoholmissbruk förekommer på olika nivåer och iolika sociala sammanhang i dagens samhälle. framhöll också detmed myckel slor skärpa. Manlöser inte heller alkoholproblemet med att avskaffa mellanölet, det är jaggivetvis också på det klara med. Vi behöver göra mycket mer om vi skall kommatill rätta med alkoholproblemet. Vi måste fråga varför super - gå tillkärnan, som uttryckte det. Vi behöver satsa mycket mer på atthjälpa dem som hamnar i farozonen eller som redan har kommit snett. På denpunkten kan jag ansluta mig till vad sade. Visst skall vi satsapå att hjälpa dem som har kommit snett. Vivet att det i första hand är en fråga om livsinnehåll eller rättare sagt bristpå livsinnehåll. Skall vi nå fram till kärnan, till det innersta, i denproblemalik det här gäller, slår det klart för mig - jag vill gärna bekänna det- att vad vi framför alll behöver i vårt land är en andlig väckelse, som lederfram till en ny livsstil och ger ett nytt livsinnehåll. Mennär delta är sagt vill jag framhålla att vad vi här och kan göraär att genom våra beslul och åigärder lätta frestelseirycket på våra ungdomar.Ett beslut om avskaffande av mellanölet löser inle hela detta problem. Men detär ett viktigt sleg i rätt riktning, och vi bör inte tveka att ta det. Jag yrkar bifall tillreservaiionen 2. iLandskrona (s): Hela den alkoholpolitiska debatt som förts i vårl land sedan APUlämnade sitt betänkande har kommit att domineras av frågan om mellanölets varaeller icke vara. De mera väsentliga orsakerna lill alkoholproblemen har därvidkommit att skjutas i bakgrunden. Del har medfört att den bild av förhållandetsom manats fram inte stämmer med verkligheten. Detta gäller i lika mån devuxnas som ungdomens alkoholproblem. Vad man i stället borde diskutera är hurvi skall kunna undvika alkoholmissbruk eller alkoholskador. Ungdomensproblem på områdel har i stor utsträckning kommit all stå i förgrunden fördagens debatt. Men vi löser inga problem genom att generalisera, eftersom deflesta ungdomar är skötsamma och ambitiösa. Vi löser inle heller problemen fördem som är missbrukare genom Det ärhelt andra åtgärder som skall till. Debåda experterna i APU och säger i utredningen att deflesta ungdomar som konsumerar öl har en låg eller måttlig konsumtion. Deungdomar som har en hög ölkonsumtion har. också i flera fall en hög konsumtionav andra alkoholhaltiga drycker. Bland ungdomar svarar ölkonsumtionen förmindre än hälften av den totala alkoholkonsumtionen. Drygt halvatolalkonsumtionen utgörs således av vin och sprit. Dessabåda experter utdömer också folkölsförslaget och anser att detta i stället föratt leda till förbättringar innebär stora risker för negativa följder. De menaratt minskad ölkonsumtion kan leda lill att missbru-kargrupperna i ställetövergår till starkare drycker i ännu större utsträckning. Jag delarpersonligen hell denna uppfattning; risken all även andra berusningsmedelkommer in i bilden är överhängande. Mellanölet är enligl min och många andrasmening inte den bov i dramat när del gäller del grova missbruket bland ungdomensom man gärna vill framhålla det som. Docent vid sociologiskainstitutionen vid har tillsammans med fll. kand. BjörnHibell sammanställt och analyserat en rad undersökningar, bl. a.skolöverstyrelsens åriiga alkoholvaneundersökningar bland ungdomar iårskurserna 6 och 9. Dessabåda forskare säger att det inte finns några belägg för att man måste vara sårädd för mellanölet. Tvärtom, säger de, har konsumtionen i dessa gruppersjunkit. Vad alla förväntat.sig är, framhåller man, att mellanölskonsumtionenökar bland skolungdomen och att detla är inkörsporlen till vin- ochspritkonsumtion. Årliga undersökningar som genomförts visar att bland elevernai årskurs 6 antalet alkoholkonsumenter minskat markant. Minskningen gälleralla alkoholhaltiga drycker, men främst mellanölet. Manframhåller också att relativt få elever är konsumenter av enbart enalkoholdryck. Det vanligaste är all man dricker såväl mellanöl som vin ochsprit när man dricker alkoholhaltiga drycker. För eleverna i årskurs 9 har detkonstaterats att mellanölet endast svarar för ungefär hälflen av den totalaalkoholkonsumtionen. Resten är alliså drycker från Sys-lembolagei. Mankonslaterar också att av eleverna i årskurs 9 svarar 5 96 för en tredjedel avden totala mellanölskonsumiionen, hälften av vinkonsum-lionen och drygt 40 96av spritkonsumtionen. Har eleverna en hög konsumtion av en dryck, dricker deockså mycket av de andra dryckerna. Man framhåller vidare att man inte kanfinna något belägg för att mellanölet har blivit inkörsporten till starkarealkoholhaltiga drycker. Dessaullalanden av forskare och experter på området måste väl ändå mana oss allalill eftertanke. Ingen kan på fullt allvar mena att vi löser denykterhelspolitiska frågorna genom att sänka viktprocenten i ölet med 0,6 96.Det är enligt mitt sätt att se närmast löjeväckande att diskutera ett socialtproblem på delta sätt. Stora grupper av människor uianför detta hus undrar, ochmed full rätt, vad vi egentligen håller på med. Au den grupp som här iriksdagen driver denna fråga representerar en minoritet av vårt folk slår förmig helt klart efler de undersökningar som i olika sammanhang publicerats. Ochden grupp som här driver linjen att en sänkning av viktprocenten alkohol imellanölet skall lösa våra problem på della område gör sig skyldig till en grovfelbedömning. Jag får dock hoppas att den grupp som här driver frågan såenkelriktat kommer att bringas i minoritet. Här krävs en långt mer både breddadoch fördjupad debatt för att komma till roten med de problem som finns ochdärigenom få möjligheter att angripa de reella faktorerna till alkoholmissbruk.Detta gäller inte minst det missbruk som råder bland viss ungdom. Jagtrodde att restriktionslänkandet tillhörde en förgången lid, men på den punktenhar jag uppenbarligen misstagit mig. Det framgår inte minst av vad som sagts idagens debatt. Dentanke som låg bakom regeringens beslut att inle framlägga något förslag påbasis av APU var enligt mitt sätt att se på dessa frågor väl: betänkt. Utredningenblev, vilket också framgått av dagens debatt, hell sönderskjuten. Att manbeslutat överarbeta det hela med hänsynstagande till remissvaren och förstdärefter komma med ett övergripande förslag i hela frågan, är därför logisktoch riktigt. Samhällets åtgärder på detta område måste i större utsträckningsättas in i sitt sociala sammanhang. En ständig strävan att lokalisera ochundanröja orsakerna till missbruk, det är den enda realistiska väg som finnsför att nå ett bättre förhållande på detta område. Del måste skapas nya formerför fortlöpande samråd. Här måste hela föreningslivet medverka. Det räcker intemed samråd mellan myndigheter och nykterhetsorganisationer, utan i detta arbetemåste jämväl fackliga och politiska organisationer som ungdomsorganisationeroch idrottsrörelsen medverka, ja allt vad vårt land har av folkrörelser. Menförst och sist måste skolan medverka på ett helt annat sätl än .