prot · FY0952 · 1975-12-31 00:00:00 — yrkande om enskyndsam översyn av formerna för och konstruktionen av statens driflbidraglill barnstugorna. svarar socialutskottet föfiande; "Underhänvisning lill kommunalekonomiska utredningens arbete avstyrker utskottet femmotionsyrkanden som med väsentliga inbördes variationer syftar till att nyaslatsbidragsregler på barnomsorgsområdet skall föreläggas ." 1970års riksdagsbeslut är överspelal. Barnstugeulredningens förslag tog riksdagenhösten 1973. Något samiidigi ställningslagande i vad gäller siaisbidragengiordes inle då. hänvisar utskottet lill en ny utredning, denkommunalekonomiska ulredningen. Hur länge man skall vänta på den ulredningenvel väl ingen - eller kan måhända dess ordförande ge besked? Utskottetsskrivning är knappasl välvillig. Som LO-medlem och ordförande i dag- och fritidshem i har jag blivit övertygad om altdriftbidragel har den allra största belydelse för taklen i daghemsutbyggnaden.Jag tror också alt det är synnerligen angelägel all fä en annan konstruktion pädriftbidraget. Siödet till daghemsulbyggnaden måste prioriieras förevårdnadsbidragei. Med tillfredsställelse har jag tagit del av statsministerPalmes uttalande i en debatt i , att regeringen undersökermöjligheterna lill statliga styrmedel för en ökad utbyggnad av daghemmen.Statsministern var upp- rörd över den låga takleni utbyggnaden. Den upprördheten delas av niånga. 1delta anförande instämde (). FruDAHL (s): Både i del material som ligger till grund för debatten och undersjälva debatten har del presenterats mänga siffror som beskriver denkatastrofala situation som råder pä barnomsorgens område. Jag skulle kunnaupprepa dem, men jag tror alt siffror ibland just genom sin storhet kan verkabedövande på vår förmåga att sälla oss in i de vardagsproblem för de enskildamänniskorna som ligger bakom siffrorna. Den saken har LO;s ordförande, , påmint om i ell uppmärksammat anförande som han höll och därhan upprepade och underströk LO:s krav på barnomsorgens område. Han sade då;"Bakom siffrorna ryms bekymmer och oro i massor av barnfamifier. De ärtvingade till improvisationer och uppslitande omställningar. Framförallt gårbristerna ul över barnen. De riskerar att fä betala ell högt pris förvuxensamhällets oförmåga att klara grundläggande behov." Vadär det då barnfamifierna tvingas lill? De tvingas alt improviserabarntillsynslösningar som inle är bra för barnen, som inte ger barnen trygghetoch som inle heller ger föräldrarna trygghet för att barnen har del bra.Föräldrar tvingas lill skiftarbete pä olika tider och till arbete pä obekvämarbetstid, som har en förödande inverkan på familjelivet. Föräldrar tvingas pägrund av sina otillräckliga ekonomiska resurser till lösningar som ärotillständiga också för dem som skall värda barnen som får alldeles för dåligersättning. Föräldrar tvingas all stanna hemma frän elt yrkesarbete som deskulle vifia ha och som behövs för famifiens försörining. Det förekommer t. o.m. fortfarande all föräldrar pä grund av all del brister i barntillsynentvingas leva pä socialhjälp med allt vad det medför av isolering för t. ex. enensamstående förälder all ständigt dygnet runt vara isolerad med barnel ochinle ha kontakt med andra vuxna. Kvalitetenpä daghemmen och pä den värd som ges där påverkas naturligtvis av dennuvarande bristsituationen. Man tar till nödlösningar av typ överinskrivning,som är förkastliga med hänsyn till barnen. Föräldrar och barn fär restider närdaghemmen förläggs långl frän hemmifiön pä ell sätt som naturligtvis inte bordeaccepteras. Den sociala prioritering som man tvingas lill vid antagningen lilldaghem leder lill en faktisk segregation i barngrupperna. Brislen på vård närbarnen blir sjuka är en annan ständigt ängesiskapande faktor för både barnenoch föräldrarna. Bristen på omsorg i andra avseenden är också något somnegativt påverkar barnens uppväxtmifiö. Jag vill understryka alt delsannerligen inte bara är de förvärvsarbelande föräldrarnas barn som är i behovav gemensam omsorg. Ocksä de barn som har en förälder hemma och deras föräldrarhar behov av insatser frän samhällets sida. Ekonomisktstöd åt barnfamiljer, m. m. Ekonomisktstöd åt barnfamiljer, m. m. Pådel sättet påverkas barnens uppväxtår ofta i förödande riklning. görnaturligtvis också alt de är som för de vuxna, för föräldrarna, skulle kunnavara de rikaste och mest givande i livet på många säll kommer all förstöras avoro och bekymmer. Del har gjorts många försök att åstadkomma förbättringar, menjag tror det är nödvändigt att vi nu inser att dagens situation uppfordrar lillhelt andra handlingar än de som vi har nöjt oss med. Statsbidragetär i och för sig otillräckligt, och del måsle ökas. Men della måste ske ikombination med att garantier skapas för alt statsbidraget verkligen användsför de ändamål som har avsetts. Jag vill här påtala alt det ser ul som om deökade statsbidrag som tillkommit i konjunkturstimulerande syfte fakiiski inlehar använts för alt öka ulbyggnaden. Summerar man kommunernas utbyggnadsplanerför , 1975 och 1976 kommer man nämligen fram lill att det totalt sett inleblir större utbyggnad än man efiest skulle ha fån, beroende på all den kraftigaökningen kommer all motsvaras av en minskning i ulbyggnaden och1976. Jag känner till kommuner som har byggt daghem med hjälp avde ökade- statsbidragen men som inte anslår medel för att öppna daghemmenfaslän de står färdiga. Del beror alltså inle bara pä brislen på personal, ulandel förekommer också all man begär dispens därför att man hell enkelt inle haranslagit medel för driften. Pä motsvarande sätt har man skurit ner tillsynen avsjuka barn genom dagbarnvårdare och motiverat det med alt föräldraförsäkringenger föräldrarna möjlighel all vara hemma hos sjuka barn. Denna nedskärning ståri uppenbar strid med vad som uttalades när beslutet härom fattades. Jaghar - det vill jag gärna säga - ofta förvånats och upprörts över det gnäll ochden ovifia som man möter just när det gäller åtgärder på barnomsorgens område.Del är sant alt barnomsorgen kostar mycket pengar. En daghemsplals brukarberäknas kosta . brutto, därav . Räknarman med den tid som rekommenderar, nämligen 230-260 värddagarper år innebär det en bruttokostnad per dag pä . och en nettokostnadför kommunen på . Jämför den kostnaden med andra kostnader som vi acceplerar,t. ex. inom sjukvården och åldringsvärden, och som är mångdubbelt högre men somingen skulle komma pä tanken att ifrågasätta! Eller jämför den med kostnadernaför andra områden, som i och för sig är mycket viktiga men där det socialabehovel kanske ändå måsle sägas vara lägre! Varie gång någon av oss går ochsimmar i en offentlig badinrättning kostar del samhället . sedan vi harbetalat avgiften, alltså ungefär hälften så mycket som del kostar kommunen anvårda ell barn på daghem. Manmåste säga sig att bakom del här resonemanget kan spåras en upprörande brist påvifia att satsa pä barnen, en brist på förståelse för att barnen måsle fä kostanågonting av våra resurser. Häri ligger också en upprörande brist pä respektför vårdarbetets värde. Jag vill säga alt del är betecknande för deborgerliga partierna alt deras förslag om vårdbidrag lill sin omfattning permånad liknar de usla ersättningar som offentliga och privata arbetsgivarebrukar ge just praktikanter och barnflickor. Vimåste som sagt vänja oss vid alt della skall få kosta någonting av våraresurser. Delhar sagts en hel del om resurserna. Såvitt jag förslod försökte herrRomanus antyda att det var tack vare folkpariiel som den här frågan över huvudtaget berördes i Hagaöverenskommelsen. Jag måsle säga alt jag med storförvåning lyssnade på detta - enligt vad jag har hört glunkas har isamband med Hagadiskussionerna över huvud taget inte tagit upp frågan om hur resurserskulle skapas för barnomsorgen, och del som där sägs har tillkommit påsocialdemokratiskt initiativ. Men jag kanske har hört fel? Jagtror inte heller, herr talman, att de förskoleplaner som kommunerna nu är ifärd med all upprätta kommer all visa sig vara tillräckliga instrument för attåstadkomma den förändring som alla här har sagt sig önska. Fördet första är det kommunerna som själva avgör ambitionsnivån - det kan ingenmed aldrig så myckel ordklyveri bestrida. För del andra finns inga stadsplanereller finansieringsbeslul kopplade till fullmäktiges anlagande av planen. Delinnebär naturiiglvis att dess förverkligande är beroende av alt kommunernafattar sådana beslul. Man hoppas - och jag delar den förhoppningen - att planarbetetskall vara opinionsbildande, skall skapa elt tryck på kommunerna. Men jag villdä påminna om att jusl småbarnsföräldrarna hör till de grupper som pä olikasäll är så hårt pressade alt de har svårt att hävda sina intressen. Sedanvill jag påpeka alt de behovsberäkningar som görs i kommunerna, delvis medslöd av socialsfyrelsens anvisningar, är sådana att jag ställer mig mycketskeptisk till om planerna kommer alt vara realistiska. Den prognos förframskrivning av förvärvsfrekvensen som man använder sig av trorjag måsleunderkännas. För alt räkna fram det s. k. praktiska behovel av barntillsynsäger alt från antalet barn till förvärvsarbelande föräldrarskall dras de som kan beräknas föredra annan barntillsyn. Så slår det i socialstyrelsensanvisningar. Efter vad jag har erfarit tolkas det i mänga kommuner på detsättet att man helt enkelt drar bort alla som inle fär samhälleligbarntillsyn utan fär nöja sig med något annat - och som i de flesta fall ärförtvivlade häröver. Gör kommunerna pä del sättet bibehålls bara dagens myckelotillräckliga resurser - det blir ingen höjning av ambitionsnivån. Jagvill också peka på något annat i socialslyrelsens anvisningar som jag finnerutomordentligt upprörande. Där sägs att när del gäller behovel av barntillsynför sjuka barn skall man räkna med endasl 50 96 av behovet bland dem som harkommunalt anordnad barntillsyn. Man räknar alltså bort alla dem - och det ärmajoriteten - som får ordna barntillsynen på annat sätt. Med hänvisning lillbl. a. föräldraförsäkringen, alltså rätten Ekonomisktstöd åt barnfamiljer, m m. Nr 52 för föräldrarna att vara borta , sägs att man baraskall Onsdaeen den räknamed hälften av del faktiska vårdbehovet bland dem som är in- skrivnavid kommunens daghem och famifiedaghem. Det är, jag upprepar --------------- det,upprörande att t. o. m. sanktionerar att behovet be- Ekonomlskt stöd åt räknaspå det sättet. barnfamiljer, m. m. säger klartifrån att sociala centralnämndens planer bör vara färdiga innande skall behandlas i kommunstyrelser och fullmäktige, alltså iår, för alt kunna bli föremål för debatt i vida kretsar. I många kommuner äremellertid sociala centralnämnden ännu inte färdig med della, och jag förstårinle hur man under sådana förhållanden skall fä i gång en debatt. Detär naturiiglvis allt della som ligger bakom ullalande i sammatal som jag citerade: "Den planeringsskyldighel som ingår iförskollagen tvingar möjligen kommunerna att tänka sig för. Någon garanti föratt del kommer att höja ambitionen ges inle." Dagenssituation uppfordrar alltså till ell hell annat sätt alt närma sig problemen änman har prövat. Del lönar sig inle längre att plocka med de olikadelarna av problemet, ulan regeringen måsle försöka arbeia fram enhelhetslösning, en paketlösning som självfallet skall innefatta såvälbidragssystem som planeringsmetoder och styrande åtgärder för den händelsekommunerna inte handlar på del sätt som man har räll att vänta sig. Delär del kravel som framförs i motionen 769. Bakom del kravet finns en myckelbetydande opinion i vårt samhälle och i stora organisationer, inle minst i denfackliga rörelsen. Jag vill ännu en gäng återkomma lill taloch citera vad han dä sade: "Tiden är enligt vår mening inne all fränregeringens sida förutsättningslöst länka igenom vad som kan göras för alldriva fram en snabb utökning av barnomsorgen." Det är detta den härmolionen syftar till. Jaghar med stor besvikelse tagit del av utskottets betänkande. Jag tror nämligenatt del tålamod som utskottets belänkande andas är någon dygd i denhär frågan. Del finns inget hinder om regeringen redan nu sätter i gång med dethär planeringsarbetet att också beakta kommunernas redovisade förskoleplaner.Jag har med särskilt slor besvikelse tagit del av utskottets belänkande på denpunkt där man lar avstånd från tanken all regeringen skulle gripa in styrandepä del här området. Nuhar statsrådet gjort en deklaration som jag för min del finner mycket hoppingivande. Socialministern har sagt alt famifiepolitiken och inom denna barnsiugebyggandet skall prioriieras och tillföras väsentliga resurser. Han har sagl alt regeringen är beredd att vidta ytterligare åtgärder för att garantera den utbyggnad som är nödvändig - åtgärder som, såvitt jag förstår, förutsätter lagstiftning och styrning för alt garantera trygg heten för alla barn. Jag noterar också att socialministerns uttalande i andas samma grundsyn som den moiion som jagväckte vid riks- Dettainnebär naturligtvis elt betydande sleg framåt i förhällande till nuläget och iförhållande lill utskottets skrivning. Det antyder t. o. m. att regeringenredan skulle vara i färd med de åtgärder som vi har efterlyst i motionen. Jagvill därför fråga socialministern om han är villig att här förtydliga sittuttalande frän . Betyder uttalandet all regeringen nu är i färd medatt genomföra den planering som motionen begär? Vilken ambitionsnivå harregeringen? När skall full behovstäckning uppnäs? Kommer regeringen vid dengranskning som görs av kommunernas förskoleplaner också att värdera huruvidade ger etl realistiskt underlag för alt bedöma det verkliga behovel ikommunerna? Ekonomisktstöd åt barnfamiljer, m. m. I detta anförande instämde , fruRadesjö, , och , herrar Weslberg i ,Alftin, , och i , och fruThunvall, herrar i Karistad och i , iKumla, herrar Östrand, Jadestig, i och iGöteborg, fröken , i , , , , och , herrar SivertAndersson i och , och , samtfru (samtliga s). Med anledning av direkta fråga lill mig vill jag säga någraord. Jagvill först understryka - det framhöll jag också starkt i mitt tidigare inlägg -alt daghemsulbyggnaden betraktar vi som den allra viktigaste famifiepoliliskafrågan för dagen. Av del föfier alt vi inle bara engageras av denna fråga utanatt vi självfallet också arbelar med den. Närman lalar om en utbyggnadsplan för full behovsläckning vill jag sägaalt jag inle utesluter en snabbare utbyggnadstakt än så. De utbyggnadsplaner somkommunerna nii enligt en lagfäst skyldighet håller pä att upprätta skall gälladen närmaste femårsperioden och sedan ha formen av en rullande planering är förår. Vi vill se vad dessa fem-årsplaner kommer att innehålla och kommer sedan,jag kan försäkra del, an ta ställning lill erforderliga åtgärder föratt sä snart som möjligt få en behovstäckning för daghemsplalserna genomförd. Somjag har framhållit kommer vi i samband därmed att pröva frågan om längre gåendelagstiftningsåtgärder. Jag länker dä pä planbestämmelser som direkt gergarantier för daghemsutbyggnaden i fortsättningen. Jag har, som sagl, med anledning avfru direkta fråga lill mig velat ge della svar. () kort genmäle: De uttalanden som socialministern har gjort här och nuförtydligat måsle enligt vad jag uppfattat tolkas sä att regeringen Nr 52 nu är beredd att vidta och delvis redan har påböriat de åtgärder som Jaguppfattar det så all vi har fåll garantier för det. Del är i så fall etlutomordentligt stort framsteg i arbetet på att förbättra barnenslevnadsvillkor, och jag noterar med slor lillfredsslällelse att vår Ekonomiskt stöd åt aktion i har gett delta lill resullal. barnfamiljer, m. m. I det läget finns det givelvisingen anledning att yrka bifall lill motionen, eftersom vi litar på all dessakrav kommer all tillgodoses. Men jag vill gärna understryka all när vi avslårfrån att göra del instämmer vi inte i alla delar med vad utskottets majoritethar skrivit och att vi med mycket stor uppmärksamhet kommer att följautvecklingen på detta område. FruSKANTZ (s) kort genmäle: Bara några ord. sade att hon var direkt besviken pä vadutskottet hade skrivit och menade att utskottet nästan var negativt lill allnågonting över huvud tagel skedde. Jag vill då bara hänvisa lill vad ulskottetskrivit i belänkandet pä s. 18, där del står: "Det statliga siödet lillanordnandet och lill driften av daghem bör därför i den takt de ekonomiskaresurserna medger del ylleriigare förbättras." Längstned på samma sida forlsäller utskottet; "Det bör bli en angelägen uppgiftför regeringen all, sedan samtliga kommuner fastställt sina ulbyggnadsplanerför den första femårsperioden, pä grundval av socialslyrelsens material ellerefiest tillgänglig information utvärdera effekterna av det plankrav somuppställts i lagen och av den höjning av statsbidragen som utskottet ovantillstyrkt. Om det därvid visar sig påkallat, bör övervägas huruvida särskildaätgärder är nödvändiga för att fä lill stånd en kraftigare utbyggnad avbarnomsorgen." Det står alltså i utskottsbetänkandet på s. 18 och19. Vi menar alt man, efter all ha tagit del av kommunernas planer, fåröverväga vilka åtgärder som måste vidtas. Hen (); I molionen 476 har vi begärt att talpedagoger som verkar i grundskolanskall ges möjlighel all gä ned också i förskolan. Därmed skulle de ha slörremöjligheter att korrigera talsvårigheter, eftersom slörre effeki nås ombehandling kan sältas in när barnet är mycket litet och innan lalfelei fixeratsför hårt. Det är en fråga om all prioriiera yngre barn inom samma fiänster förvilka statsbidrag redan utgår. Del är alltså inle en fråga om att sälta inytterligare statsbidrag. Vad som kommer att inträffa är bara att elever pågrundskolans högstadium kommer i andra hand gentemot förskoleelever. Mendenna enkla ompriorilering inom samma stalsbidragsram stupar pä alt grundskolanoch förskolan har olika huvudmän; och SÖ å ena sidanoch och å den andra. Del finns anledningpåminna om att Kungl. Maj;l i tre olika cirkulär uppmanadeskolstyrelser, barnavärdsnämn- der och polis alt samverkaute i kommunerna. Cirkulären hade som bekant ingen eller myckel liten effeki.De har senare föfits av likartade uppmaningar, nu senast sammanfattade i SÖ:s,och anvisningar för della samarbete. Ochefter hand har det givit effekt: allt fler kommuners nämnder och styrelser medinriktning pä barn- och ungdomsverksamhet har böriat samarbeta. Kommunförbundetsmodell för elt sådant samarbete har i några kommuner verkligen böriat gekonkreta resullal. Mennär länker de centrala myndigheterna själva böria föfia de rekommendationerman ger kommunerna? Del här är ytterligare etl exempel på den slelbenthei somflnns i de centrala myndigheternas revirlänkande och som ocksäsocialutskottet låtit sig ledas in i. Delvis har utskottet lydligenmissförstått molionen då man på s. 20 skriver "att statsbidrag tilllalbehandling ål barn med försenad lalulveckling skall kunna utgå inle bara,som är fallet, i ulan även i förskolan". Mininledning har väl klargjort att arbetet för talpedagogen skall ske inom sammastatsbidrag och alltså inle utvidgas med ytteriigare kostnader. Utskottetkonstaterar också all "förskolan och administrerasvisserligen i de flesta kommuner av olika organ men utskottet anser sig kunnautgå ifrån att de kommunala organen bemödar sig om alt samverka bl. a. då det gällerfrågor av den karakiär, som avses i motionen". Delkan utskottet utgå ifrån, vilket jag redan poängterat, men vad man inte kanutgå ifrån del är att socialutskottet bemödat sig om all samverka medutbildningsutskottet, vilket hade varit naturligt i den här frågan som berörbåde den sociala sektorn och utbildningen. Detär inle så ofta man kan motionera om samhälleliga insalser ulan nya kostnader.Här är dock ell exempel, som tyvärr stupat pä brislen på samarbete mellan decentrala myndigheterna. Jag har inget speciellt yrkande men vill gärna uttrycka förhoppningenatt förskoledelegationen med kraft skall gripa sig an den här enkla frågan utanall fastna i detta gamla och föga utvecklande revirlänkande. Ekonomisktstöd åt barnfamiljer, m. m. Lät mig böria med att ta upp en liten deiafi. Den gäller vad till mig angående del II. Honmenade alt del inte var förfiänst all barnfamifierna finns med iden uppgörelsen, utan det skulle, efter vad hon hade hört, vara på socialdemokratisktinitiativ. Och så undrade hon om hon möjligen hade hört fel. Ja, , jagtror all del var fel. Jag var inle närvarande vid de där diskussionerna, menvar och en kan ju jämföra utgångsmaterialet, nämligen budgetpropositionen sometl ullryck för den socialdemokratiska uppfattningen och molionerna här iriksdagen som etl uttryck för op- Ekonomisktstöd åt barnfamiljer, m. m. Höjningenav barnbidraget med . som ingår i uppgörelsen fanns sannerligen inte medi budgetpropositionen. Däremot fanns den med i en moiion från ochcenterpartiet. Då är del klart alt den i alla fall inte är etl initiativ fränsocialdemokraterna. Förbättringenav barnomsorgen, som finns omnämnd i uppgörelsen på etl sätt, nämligen genomhänvisning till den konjunkturpolitiska beredskapsplan som harbeslulal om, på förslag av finansutskottet, och som också socialulskotlelhänvisar lill, bygger även den pä ell motionsinitiaiiv från ochcenterpartiet. Stimulansåtgärder skall - om de behövs - vidtas påbarnomsorgsområdet. Del finns med i vår motion och har alltså kommii med iuppgörelsen på värt initiativ. Äventanken att man evenluelll skall kunna höja barnbidraget tidigare, om detmotiveras av konjunkluren, kommer från värt håll. Denenda möjlighel jag kan länka mig all har rätt, skulle vara om någonsocialdemokrat har varit framme och skrivit och centerpartietsmotioner. Men del tror jag inle är något realistiskt antagande. Visom har föfil debatten har kunnai studera hur regeringspartiet har gått fram pätre linjer i frågan om barnomsorgen. Minst tre linjer kanske jag skall säga försäkerhels skull. Motionärernahar fört fram kravet på en plan som skall syfta till full behovsläckning på daghemsområdetpå . De socialdemokratiska motionärerna, och även andra, har krävt eltnytt bidragssystem. påminde här - precis som jag gjorde tidigare- om beslut för fem är sedan all begära just ett sådantbidragssystem i samband med beslutet om den allmänna förskolan. Och desocialdemokratiska motionärerna har begärt att del skall göras uppminiminormer för kommunernas utbyggnad av barntillsynen. Densocialdemokratiska utskoltsmajorileten säger nej lill allt della. Den säger attvi inle får något nytt statsbidragssystem förrän den kommunalekonomiskaulredningen är klar. Utskotlsmajorilelens säger; Inga centrala normer. Lål ossavvakta och nöja oss med de kommunala planerna. Ingen central statlig plan.Detta var den andra linjen. Dentredje socialdemokratiska linjen är den som företräds av socialministern som -får man väl utgå ifrån - har försökt att lappa ihop de här två linjerna.Socialministerns linje går någonstans mitt emellan. har lovat skall överväga längre gående åtgärder än dem som f n. är aktuella. Jag har lyssnat mycket noga men har inle hört något löfte omalt man skall vidta några längre gående åtgärder. Härhar också hänvisats lill att statsministern har sagl all man undersökermöjligheten till en styrning. Men här har sannerligen inle givits något löfteom alt del skall utarbetas en plan för full behovstäckning , alt delskall komma elt nyll bidragssystem innan den kommunalekonomiska utredningenhar slutfört sitt arbete eller att det skall komma några normer förkommunerna. Nutycks motionärerna ändå vara pä full reträtt. En något oordnad reträtt, kanskeman fär säga. ansåg sig vara tillfredsställd med vadsocialministern sade . tyckte visserligen att värreservation innehöll goda socialdemokratiska förslag, och del är sant. Vi hartagit fasta på era motioner. Eftersom de sammanfaller med vad vi föreslogförra årel och , har vi inle funnit någon anledning alt gå emot dem. FruLandberg var inle nöjd. Jag tyckte all hennes skildring av utskottsbetänkandetvar ganska träffande. Jag har full sympati för som för fem ärsedan flck höra att förslaget skall gå till en utredning, och fårvela att samma förslag skall gå till en ny utredning.