prot · FZ0940 · 1975-12-31 00:00:00 — Jag sade det i mitt inlägg, och kom då upp ochmeddelade att det inte var sä märkvärdigt att socialdemokraterna i del härutskottsbetänkandet hade varit med på att man skulle granska skattesystemet,eftersom det har varit skatteomläggningar mest hela liden under 1970-talet.Nåja, men det intressanta i ulskottsbeiänkandet nu är att del står alt manskall granska "skattesystemets roll i infiationssammanhangel". Jag tror inte all eller lidigare i sådanklartext har sagt att skattesystemet verkligen har en inte föraktlig sådanpåverkan på infialionen. HerrEkström gjorde gällande atl del för den fortsatta stabiliteten är bra attinxesteringarna ökar, och , sade han, kommer investeringarna att öka med7,enligt konjunkturinslitulets senaste rapport. Att inte läserlångtidsutredningens sammanfattning har jag Ju förstält, men vad som är värreär att vice ordföranden i finansutskottet uppenbariigen inte heller läserkonjunkturinstitutets bedömningar av investeringarna, eflersom del i senasteuttalandet om investeringsutvecklingen i landet alldeles klan sägs alt det påsin höjd blir ökning av investeringarna, hell fallande påbyggnadsinvesteringarna, men ingen uppgång alls i maskininvesteringarna. Del ärallvarligt, herr lalman! HerrÅSLING (c) kort genmäle: erkänner atl det iulskottsbeiänkandet finns en nyanserad värdering av exportutsikterna ochinfiationsuivecklingen -en nyanserad och från regeringens ganska väsensskild bedömning.Delta är nalurliglvis den grund som vi sedan har byggt vårt förslag lill stabiliseringspolitiskaåtgärder på. Därför är de olika värderingarna av utvecklingen inteointressanta. Anslaget i de stabiliseringspolitiska ambitionerna grundas pådenna skiljaktiga bedömning. I sak, , är det egentligen en ganskahård kritik mol regeringens ekonomiska politik som vi har utfärdat ifinansutskottets betänkande. Hen (vpk) kortgenmäle: Ägarförhållandena är som de är, sade lill mig, och därförmåste man ge gåvor och subventioner lill de stora företagen och kapitalägarna.Om man ger gåvor och subventioner till de slora kapitalägarna och storföretagenfår de ökade inkomster - och det är vad sorn har hänl. Men det andra ledetåterstår ju för atl bevisa, nämligen all det medför ökadsysselsättning och bättre förhållanden för lönlagarna. Del är pä bägge de härpunkterna vi är kritiska mol regeringens politik. harjumiljarder kronor östs ut jusl till sådana lättnader som kunnat hållauppe kapitalets profiler, om man skall uttrycka del sammanpressat, men deltahar icke haft den gynnsamma effeki på sysselsättningen som man inbillar sig Nuförsöker avvisa våra förslag med atl de skulle innebära alltförlångtgående åtgärder. De krav som ställs av vpk betyder, menar han, att manskall införa planekonomi under de närmaste kvartalen, och alla borde Ju begripaatt det inte går. Jagskall titta på våra förslag i motionen. Vi släller upp tio punkter för kamp molinfialionen: Kraftiga ingrepp mot monopolistisk prissättning Skärpt kontroll över och åtgärder mol demultinationella företagens prispolilik Prisstopp på alla nödvändighetsvaror Slut på gåvopoliliken lill företagen Slopad mervärdeskatt pä mat och skärptkapitalbeskattning Förändrad kostnadsfördelning mellan stal ochkommun, så atl kommunernas ekonomiska läge förbättras Åtgärder och förbud mot markspekulation Ingrepp motmärkesvaruraseri och fördyrande reklamjippon." Det är en rad konkreta förslag som jag hade hoppats att man skulle diskutera frånsocialdemokratiskt håll men som alltså med en gest bara avvisar -han säger att detta förutsätter planekonomi. Men själv sitter han ju somordförande i den kommunalekonomiska utredningen, som skall diskulera frågan omen förändrad kostnadsfördelning mellan stat och kommun för att kommunernasekonomiska läge skall förbättras. Fordras del planhushållning ocksä för attgöra det? Är det inte ett något nonchalant sätt atl avfärda konkreta förslag,? Liknandeär del med de förslag som vi har lagt fram för att förbättra sysselsättningenoch motverka arbetslösheten. Detfinns en fråga som finansutskottets ordförande och vice ordförande inie harkommii in på, trots att de har gjort fiera inlägg, och del är: Varför behövs ensärskild rundabordskonferens för att diskutera de problem som står upptagna iutskottets betänkande? Vi har hävdat att det är finansutskottets och riksdagensuppgift att bestämma den ekonomiska politiken i landet. kundekalla lill sig och höra experter om de här frågorna. Vi anser all det är felalt finansutskottet vill lämna ifrån sig den uppgiften lill andra organ. Hen () kortgenmäle: Jag kan glädja med alt jag har hunnit läsalångtidsutredningens betänkande. Men jag har också medverkat tillfinansutskoiiels betänkande nr 16, och den siffra som där är angiven förkonjunkturinstitutets prognos är uppgång av industriinvesteringarna. Närherr anslöt sig lill ulskottsbeiänkandet så där i efterhandkunde han ju ha varit päslridig och sökt få den siffran ändrad, om den är fel,men den står där - och under betänkandet finns herrBurenstam namn. Närdet gäller exportutsiklerna säger alt del är en väsensskillnadmellan regeringens bedömning och finansutskottets. Men hur har ni då kunnatförklara all de älgärder som föreslås och som kommer alt beslutaom är väl avvägda om del är en väsensskillnad mellan bedömningarna? Delharjag väldigt svårt au förslå. menar att "gåvor" lill företagsamheten i landei ökarinkomsterna för näringslivet och för kapitalägarna. Skälet till att vi sällerin de här stödåtgärderna är alt vi vill hålla sysselsättningen uppe. All vi harlyckats därmed kan inte bestrida, om han jämförsysselsättningen i vårt land med den i många andra länder. Det är därför vividtar olika åtgärder av del slaget. Eftersom jag bor i ett område i landet medskogsindustrier, kan jag försäkra atl det lagerstöd som införtshar betytt myckel för atl hålla sysselsättningen uppe där. Hur skulle det hasett ut annars för de anställda-om regeringen hade fört en politik som kanskehade varit lik den vid 1930-ialeis ingång? Härsäliselt lagerslöd in som möjligt för förelagen all producera för altsedan kunna sälja när konjunkturen vänder. Jämsides med detla har naturiigtvistrygghetslagarna betytt mycket. Permitteringar har knappast förekommit. Man hari stället rustal, investerat, städat i fabrikerna. Del har t. o. m. förekommitau de som år ut och år in arbetar innanför fabriksgrindarna har fäll åka upplill företagens skogsdomäner för all där se hur elt modernt skogsbruk bedrivs.Det har varit av värde för dem, och det har också varit ett bevis pä all manfrån företagens sida har känt ansvar, som jag tidigare sade. Vi bör ge en elogeför atl man känner detla ansvar för sysselsättningen i landet. Hen (): Jag är ganska medveien om all jag inte har så mycket alt tillföradebatten efter den här siorrundan. Eftersom jag pä förhand hade bestämt mig föratt jag skulle gå upp i debatten - jag brukar inte slita den här talarstolen ionödan - så vill jag ändå göra några kommentarer, framför alll naturiigtvis ianledning av finansutskoiiels betänkande nr 16 som här har diskuterats. Jagskulle också vilja anknyta något lill långtidsutredningens analyser, eftersomde har tagits upp i del avslutade replikskiftet. Jag vill förutskicka attjag inte har läst denna ulredning. Men Jag har som ulgångspunkl en intervju medingen mindre än finansminister , så jag är väl inte alldeles utepå lösan sand. Finansutskottetsbetänkande nr 16 redovisar ju en hel del värt atl veta för svenska folkel ochkanske inte minst för politikerna. Man summerar utvecklingen och sägerbeträffande infialion och prisstegringar, som jag förutsätter har diskuterats iden här debatten, som jag inte haft möjligheter att följa, all vi under1960-talet hade en 4-procentig infialion, i början av 1970-lalet hade en7-proceniig och i mitten på 1970-ialei har en lO-procentig infialion. Dethar ackumulerats en obalans i våra utrikesaffärer - eller eliunderskott - som års slut beräknas omfatta ,en myckel aktningsvärd summa. Detär möjligt atl socialdemokraterna och regeringen förmenar all del är värt 20miljarder kronor om svenska folket har levat gottoch varit vid gott mod. Förhoppningsvis kan man kanske då anta alt det ocksåkommer all ge ett förnyat mandat när vi går till val 1976. Jag skallsjälvfallet inte på något säu spekulera i deua. Denbreda enighet som ligger bakom utskottets konstaterande om läget lycker jag ärglädjande, men den sträcker sig naturligtvis inte så långt som önskvärt vore.Den sträcker sig till ett konstaterande av hur förhållandet är ochvidare till att man inte kan fortsätta på detta sätl. Den nuvarandeutvecklingen måste brytas. Jag tycker att det är av värde att man har kommit sålångt. Om man sedan kunde bli överens om åtgärderna så vore det naturligtvisännu bättre. Man skall väl inte på förhand säga vare sig atl det är möjligteller all del är omöjligt utan ålminstone ha förhoppningen kvar. .Man har ivarje fall kommit överens om atl diskutera vägarna, och jag lycker del liggermycket i del. Om man sedan kommer att diskutera kring ett runt eller ettfykaniigi bord är mera en fomalilel. Får jag så säga några ord om långtidsutredningensanalyser. Jag sade tidigare alt Jag knyter detla till en intervju medfinansminister , och jag vill gärna - inte minst nu i hans närvaro - gehonom en eloge för hans oförblommerade sätt alt säga sanningar. Del har hanaldrig varit rädd för, och det inger respekt för honom i alla läger. Långtidsutredningensläller, lycker jag, på ett alldeles särskilt säu i del här avseendet kyrkanmitt i byn så till vida all den anger att för alt komma ur den här obalansen,vilket den förmenar är nödvändigt, kan vi bara gå lill väga på ell säu,nämligen - för att använda ett gammalt talesätt - arbeta oss ur krisen. Det ärett gammalt och beprövat medel, och del måste vi forisätta med också under årsom kommer. Deltahar finansministern understrukit, och det tycker jag är myckel välgörande. Inteminst personligen är jag glad för del, för jag har tidigare i ekonomiskadebatter - jag tror bl. a. det var - sagt alt jag anser all viförhandsdiskonteral möjligheterna att förkorta vår arbetstid i alldeles för höggrad. Jag lycker alt vi har fört en lättsinnig debatt så till vida all vi harförespeglal människorna möjligheter som egentligen inte ligger inom så näraräckhåll. Vi har serverat ett smörgåsbord, skulle man kunna säga, där del baravarit fråga om vill ta ut förmånerna. Det är inte mer än ungefär eu årsedan arbetsmarknadsminisler sade atl han för sittvidkommande - jag vill låta vara osagt om del gällde även regeringen i övrigt -i princip hade bundit sig för 30-timmarsveckan och att det var bara fråga omöverläggningar med fackföreningsrörelsen. Vidareharjag noterat atl del här i väckts mycket långtgående moiioner påområdet, där det föreslagils alt skulle göra ullalanden i sammariktning. Jag har sagt vid många lillfällen, och jag vill säga del också idenna debatt, alt det finns inte något parti och inte heller någon regering somhar mandat att dela ut någon kortare arbetstid. Varje avkortning av arbetstidenfär ju betalas på ett eller annal sätt, och del tycker jag är mycket väsentligtall deklarera. Jagtror inte att det kommer som någon chock för svenska folkel vare sig att manmåsle betala sina skulder och så all säga göra rätt för sig eller att man intekan avkorta arbetstiden i den takt som förutskickats från visst håll. Jagskulle snarare tro att medborgarna i gemen - åtminstone en mycket stor del avmedborgarna - tycker att politikerna och inte minst vi här i skulleha viktigare och mera näraliggande saker att diskutera än hur länge man skallarbeta i slutet av detla sekel. Det tycker jag är en rätt förnuftig slutsats. Jaghoppas också alt de politiker som varit ute och svävat här kan landa ulanalllför slora skador. Meddetta vill jag ha sagt atl frågan om hur länge vi skall arbeta inte är enpartsfråga. Det är inte någon partsfråga mellan företagen och de anställda,ulan del är en ren och klar samhällsekonomisk fråga, där man nalurliglvis ocksåfår ta hänsyn till vad del är människorna vill prioritera: fritid, högre löneller något annat. För all undvika missförstånd och onödig debatt på den härpunkten exkluderar Jag i denna debatt de marginella arbetstidsförkortningar somövervägs för vissa begränsade grupper. Medhänsyn lill rådande förhållanden inom ekonomin ifrågasätter Jag också för om del kan vara nödvändigt atl under det kommande årel besluta om en femtesemeslervecka. Jagtror emellertid alt vi framöver-Jag säger också del för atl undvikamissförstånd - får en förkortning av arbetstiden, men Jag tycker att det hargått litet av infialion och förhandsdiskontering i hela denna fråga. Det kannämligen ifrågasättas om det inte blir svårare alt förkorta arbetstiden justörre andel av de sysselsatta som finns i den offentliga sektorn. Jsg tror altdet är så. Den sektorn innefattar nämligen i mycket hög grad sådana arbeten sommåsle utföras kontinuerligt, och eftersom rationaliseringsmöjligheterna ofta ärmycket små i den seklorn måste arbetstidsförkortningen också bli mycket dyr.Likaså torde stora grupper alltjämt prioritera annan behovstillfredsställelseän ökad fritid, därtill hårt tvingade av den ekonomiskaverkligheten. Sedanär det mycket som talar för alt i det höggradiga servicesamhälle som vi leveri, där arbetet i hemmet så att säga har fiytiats ut och köps tillbaka i formav tjänster eller konsumtionsfärdiga produkter, kan arbetstidsförkortningeninte gå särskill fort, eftersom i princip allt arbete, även det tidigarehemarbetet, skall köpas tillbaka och effektueras inom avtalad arbetstid. Nalurliglvishar vi - det är klarlagt i de analyser som gjorts - tappat någoi av vårtidigare andel av exporten. Del har framgått också av repliker i denna debatt.Jag skall inte fördjupa mig i det resonemanget. Men den förlorade andelen måstevi självfallet återhämta och även öka ex- Vi har här ilandet latenta, värdefulla tillgångar i skickliga företagare och kunnigaarbetare med god moral. Det vill jag myckel starkt understryka. räcker inte för att bemästra alla svårigheter, i varje fall intekostnadsutvecklingen. Och jag kan inte underlåta all säga att jag tycker det ärfel när man gör den offentliga sektorn till löneledande. Det har skelt vidåtskilliga tillfällen, och det är inte förvånande att vi då råkar i obalans. Vidaretror jag det är nödvändigt alt bryta de tankebanor som säger atl näringslivetnödvändigtvis måsle vara pä tillbakagång i landet när det gäller sysselsättningoch expansion. Det finns säkerligen möjligheter alt vara offensiv också pådetla område, men om det skall bli möjligt beror naturligtvis i hög grad päsamhällets insatser och syn på företagen. Avslutningsvis vill jag säga att Jag tror del är nyttigt att beakta,alt bakom ett förelag står ocksä en människa - kanske fiera - med familjer somgör goda insatser och lar stora risker. de många insatserna tror jagaldrig atl vi klarar oss ur den ekonomiska obalans som vi nu har hamnat i. Ochför detta krävs positiva åtgärder. Hen (): redovisade många företag stora vinster, så slora attregeringen såg sig föranläten att införa ett nytt begrepp -"övervinster" - och låta dessa specialdestineras tillfonder för exempelvis miljöförbättrande åtgärder. Närell förelag som tillhörde denna vinstgivande grupp nu lägger fram en rapport omatt det ökat sin försäljning är det naturligt att tro att vinstenför detta förelag även kommer att bli av klassen "övervinst".Därför blir man klart besviken när man får veta atl årel innebär enminskning av vinsten med . Hurär detta möjligt? Enligt företagsledningen är del främst löneutvecklingen iSverige i kontrast mot situationen i andra länder som är orsaken. Det har ejvarit möjligt att kompensera kostnadsökningarna med ökad produktion ocheffektivitet. Därför har resultatet blivit en försvagad konkurrenskraft hos densvenska industrin, med minskade exporlmöjligheter som följd. Samiidigi innebärdetta lägre självfinansieringsgrad, medan fortsatt behov av investeringar ochökad kapitalbindning i varulager nödvändiggör ökad upplåning. Denna upplåningmåste till största delen läggas på den utländska marknaden, eflersom densvenska är övermättad. Enda alternativet är att skjuta planerade investeringarpå framtiden och alt reducera redan påbörjade invesieringar. Tyvärr har delsenare aliernaiivei måst tillgripas av mänga företag. Vibehandlar nu inte bara den ekonomiska politiken utan även en eventuellförlängning av den allmänna prisregleringslagen. Det är en lag som blivit hårtkritiserad av många, bl. a. av moderata samlingspartiet. Man tycker att den ärihålig. Den drabbar orättvist, och den fyller inte den funktion som avses. Tillbetänkandet har vi från moderat håll fogat ell särskilt yttrande, där vikonstaterar att vi skulle kunna acceptera lagen om man genom den kunde bli avmed prisslegringarna. Men det är tyvärr inte sä enkelt au man fårprisstegringar atl upphöra bara därför att man förbjuder dem. Det har ocksåfrån många håll klarlagts all prisslegringstakten knappast sänks genom enpriskontroll. Vihar illustrerat detla med en hänvisning lill postverket, som skallgenomföra kraftiga porlohöjningar, som motiveras med koslnadssiegringar. Vilycker atl det är förvånande att man anser atl man med prisstopp kan hävaprisstegringar när det gäller t. ex. lastbilstransporter men inte när detgäller statliga brevtransporier. Delfinns även en annan aspekt på prisregleringslagen. Del är risk all störreföretag som har resurser och gynnsamma förbindelser lättare kan få gehör försina krav än mindre företag med begränsade möjligheter atl hålla kontakt medmyndigheterna. Dethar också hänt en annan sak: har lagt fram silt utlåtande.Man skulle kunna säga att det har kommit som en bilaga eller som en reservaiiontill finansutskottets betänkande. Ingen kan missta sig på allvaret bakom deprognoser som där görs. Man säger rent ut all vi måste sluta upp atl leva övervåra tillgångar, som vi gjort under de.senaste åren. I stället är det tid allbörja betala våra skulder, innan de alldeles växer oss över huvudet. Botemedletpå sikt är enligl långtidsutredningen en mer realistisk ekonomisk politik ochökade industriinvesteringar. Menutan en förväntan om all en invesiering skall ge eu posiiivi re-suliai görsinte någon investering hos våra förelag. Hur skall de kunna stimuleras tillökade invesieringar, när förutsättningarna är så dåliga som dagsläget visar?Kommer då regeringen att lägga om sin ekonomiska politik sä all vi får någratecken på en näringspolitisk omorientering och en mera positiv inställning tillföretagandels villkor? Med tanke på utvecklingen i Sverigekan man ställa sig starkt tvivlande till en sådan omställning. betänkande kan man utläsa förståelse för företagens problem,men utskottet har tyvärr stannat för alt vad gäller exempelvis rätten atlutnyttja investeringsfonder för konjunkturutjämning begränsa tiden till den 31mars 1976, medan vi från moderat håll vill utsträcka den till nästa års slut. Ireservationen 2 har vi närmare motiverat vårl ställningstagande och påpekat hurviktigi det är att på alla sätt försöka stimulera näringslivets invesieringarmol bakgrund av atl vi väntar en beiydligi sämre kon-Junkturutveckling nästaår. Därför anser vi atl måste vara en alldeles för lidig tidpunktall dra in lillslåndel all utnyttja investeringsfonden, speciellt somriksdagsarbetet nu tar en paus och några nya beslut knappast kan fattas förräni eller i bögan av . Del är urföretagarnas - och därmed även ur de anställdas - synpunkt, ochplaneringsarbetet kan då inte bedrivas på ett effektivt sätt. Närvi nu är så pass överens om huvudlinjerna i den ekononiiska politiken, tyckerjag atl del aren skönhelsfiäck all vi inie kan vara litel mer liberala mot våraföretag och ge dem ett extra handtag i deras kamp att producera för landetlivsviktiga varor, som kan säljas på våra exportmarknader. Meddel anförda ber jag, herr lalman, all få yrka bifall lill reservationen 2 ochi övrigt till vad utskottet hemställt. (vpk): Bland alla produkter som bjuds ut till försäljning finns en gruppkonsumtionsvaror och tjänster som är nödvändiga för livets uppehälle och somingen kan klara sig utan. Dit hör en stor del av våra livsmedel och vad vikallar för dagligvaror. Genomprisutvecklingen har regeringen tvingats föreslå olikaåtgärder, såsom prisslopp och subventioner i första hand på de viktigastelivsmedlen men också på en del dagligvaror. För en del andra varor gäller attprishöjningar skall förhandsanmälas. Ipropositionen 1975/76:41 föreslår nu regeringen all allmänna prisregleringslagenskall tillämpas yllerligare . Detla är enligl vänsterpartietkommunisterna en nödvändig åtgärd, som borde utvidgas så att prisstoppet komatt omfatta hela dagligvarusortimentet, så som vpk har föreslagit i molionen40. Prisstoppetpä mjölk och mjölkprodukter samt kött och fiäskvaror som kombinerats medsubventioner via statskassan till jordbruket har förhindrat vissa ytterligareprisstegringar som annars skulle ha inträtt. Utan prisstoppet hade dengenomsnittliga prisstegringen på dagligvaror varit ännu större. Prisstoppetpå vissa livsmedel har emellenid inte kunnat hindra atl den allmännaprisstegringen såväl på dagligvaror som på konsumtionsvaror i allmänhetfortsati i ökat tempo. Prisstoppets verkningar begränsas av undantagen. Enligtden officiella statistiken från statens pris- och kartellnämnd har priserna pådagligvaror under del här årets tre första kvartal gåil upp . Ibegreppet dagligvaror ingår då förutom maten även cigaretter, kemisk-tekniskaprodukter och mjukpapper. Men där ingår inte rotfrukter, grönsaker, frukt ochbär annat än i konserverad eller fryst form. En jämförelse med förra hösien närdel gäller dessa varor visar på kraftiga prishöjningar. Prisetpå en så viktig basvara som potatis har gått upp med och detla harföranlett eu ingripande i prisutvecklingen. Priserna på övriga rotfrukter ochgrönsaker har stigit med 25-30 96. De prishöjningarna finns inte med i denofficiella statistiken. Räknar man med de prishöjningar som har förekommitenbart på mat och dryck blir procentsatsen för de tre första kvartalen i årsannolikt högre än de officiellt uppgivna . Tillde nämnda prishöjningarna skall läggas höjda taxor och avgifter, vilket i sintur påverkar hyrorna. Kläder och skor hör också lill de varor som stigitkraftigt i pris . Stigit har också utgifterna för nästanalla tjänster som vi är beroende av. reparationer, arbetsresor etc. har i silt inlägg påpekat att monopolbildning och sammanslagning avförelag oflasl har en negativ inverkan på prissättningen. Det talas ofta idetta sammanhang om vikten av fri konkurrens, vilket är en myt. Varje fusionsom i verkligheten leder till sämre konkurrens fär konsumenterna till sistbetala i form av högre priser. Sammanslagningar sker för det mesta medregeringens samtycke. borde besluta om en lagstiftning som förbjuderden monopolbildning som inte bevisligen är till fördel för konsumenterna ochalltså införa lagar som tvingar företagen alt konkurrera i stället för atl somnu ofta sker samarbela när det gäller prissättningen. Ingen tror väl all Åhlénsköp av med dess Epabutiker, vilket är den senaste fusionen,kommer all innebära sänkla konsumentpriser. Följden blir i stället en minskadkonkurrens - det är Ju konkurrensen som köps ul. Allldelta sammanlaget försvårar för stora grupper i vårl samhälle att på elttillfredsställande sätt klara sin försörjning. kommunisternasförslag atl prisstoppet skal! utvidgas lill att gälla alla dagligvaror äi'därför väl motiverat och betingat av att infialionen och särskill de höjdapriserna på dagligvaror, däribland livsmedel, ulgör en särskill starkbelastning för de grupper som av olika skäl måsle använda en siörre del avinkomsten för inköp av livsnödvändiga varor. Till dem som använder en relalivisett siörre del för dessa inköp än höginkomsttagarna hör barnfamiljer,arbetare med tunga yrken och låginkomsttagare, däribland pensionärer. Underden har vi läst i pressen om vad långtidsutredningen kommiifram till.