prot · FZ09145 · 1975-12-31 00:00:00 — Ennäringslagsliftnings första rättesnöre bör vara all den skall underlätta förförelagen all producera någonting, prestera någonting, anställa folk och överhuvud tagel finna sig till rätta inom den ram som samhället anger. På denpunkten har den här lagen åtskilliga skönhetsfiäckar. En del av dessa harpåtalats i moderaia samlingspartiets parlimotion och i enskilda moderaiamotioner. Del har följts upp i reservationer av och mig, iblandäven stödda av representanter för övriga borgerliga partier. Bifall till dessareservationer kan ta bort en del av skön-helsfläckarna. Lagen präglas också avmisstänksamhet mot företagarna och kan på- Nr 145 verka intresset för enskild företagsamhet . den nämnaspäföljdssystemeis ensidiga inriktning. I lagen talas det om känn- 2 iuni'1976 araeller myckel kännbara skadeslånd, då en arbetsgivare av olika skäl --------------- missaren eller annan formell föreskrift. Gör diiremoi arbetstagaren sig Arbetsrättsreform skyldig till uppsåtligt brott mot avtal blir påföljden obetydlig. En lag- m. m. sliftning som så ensidigt riktar sig mot ena partenstrider mot principerna om jämlikhet och rättvisainför lagen. Lagrådet har också kraftigt understrukit den synpunkten. Bland de mindre företagenhade många väntat sig alt man, som i , skulle ha undantagit demindre företagen med upp till ett visst antal anställda. I är t.ex. gränsen salt lill 100 anställda. I moderata samlingspartiets parlimotionföreslås undantag från lagen för förelag med mindre än tio anställda. Underalla förhällandcn anser vi alt i samtliga företag förhandlingar skall föras medoch inlbrmation lämnas till inom företagel anställd facklig förtroendeman,såsom klubbordförande eller, om dylik ej finns, lill en av fackföreningenutsedd, inom förelaget anställd kontaktman. Enligt11-13 SS i propositionen skall informationsskyldighet och förhandlingarfullgöras direkl med organisationerna, vilkel kommer all medföra all fackligaombudsmän som ej är anslällda i förelagd blir förhandlare. Som påialal blir del alltså i många företag inte de anställda i föreiagelsom får möjlighet till information resp. förhandlingar. 90 "" avsamtliga företag saknar nämligen fackklubb. Vianser all en företag under alla förhållanden skall ha rätt all förhandla medsina medarbetare. Del är ju demokratin på arbetsplatsen som lagsliftningengäller, eller hur herr statsråd'' Och demokrati på arbetsplatsen innebär ettbra samspel mellan medarbetarna i etl företag och företagsledaren. Del kaninte heller rimligen förväntas all cirkulerande fackliga ombudsmän skall ha dekunskaper om och den lojalitet mot föreiagel som personer ansiiillda i detsammai regel har. Erfarenheten från mångårig verksamhet, åtminstone när det gällermindre företag, är ju den all det i regel är ett mycket gott samarbete ochförhållande mellan förelagsledaren eller företagaren och de anställda. Det kaninte heller vara önskvärt all fackliga organisationers tjänstemän skall mottainformationer från flera inbördes konkurrerande företag, kanske inom sammabransch. Systemet kan också leda till att förhandlingar tar betydligt liingrelid än vad som borde vara nödvändigl. föreliggande förslaget har utöver arbetsriiitskommilténs förslag tillkommitmöjligheten alt träffa kollektivavtal angående verksamheien i övrigi. Enligtlagrådsremissen anses hiirmed förelagsledningsfrågor ingå, t. ex. försäljning,reklam, produklavytiring, leverans, order, lagerhållning, ekonomiska frågor,finansiering, budget och investeringar. Enligtmoderaia samlingspartiets uppfattning måsie del enda rikliga vara att den ungaperson som satsar sin sparkapital för alt få i gång ett litet företag skall hamöjlighet atl bestämma över i varje fall de ekonomiska frågorna. Vi kan inteacceplera att personer som ej påtar sig ekonomiskiansvar skall påverka besluten i de nämnda frågorna. Det Nr 145 skulle ytterligare, såviii jag förstår, medverka till den redan nu konsta- Onsdaeen den terade nedgången i nyetableringarna och skapa tveksamhet inom före- 9 iuni1976 tagen beiräffande nyanställningar och investeringar. Jag skall spara och i korthet yrkabifall till ett Arbetsrättsreform antal reservationer. Jag berall få yrka bifall lill reservalionennr 4, i vilken anses all förhandlingar och information skall ske med i förelagdanställd. Därgenom tillförsäkras de anslällda även på de mindre arbetsplatsernaett inflytande som är i paritet med del som finns på de siörre arbelsplaiserna; reservalionennr 5, under förutsättning all reservationen nr 4 faller. 1 reservationen nr 5föreslår vi all förelag med färre än tio anslällda undantas från lagen. I händelse av all reservalionen nr 4 avslås an.scrvi här lösningen, även om den har vissa principiella svagheter, är atlföredra, då det inte visat sig möjligt atl få till stånd andra regler sommöjliggör alt de mindre förelagen på ett smidigt sätt kan fullgöra sininformations- och förhandlingsskyldighet gentemot de anställda direkt, vilketförvisso i praktiken skett i långliga tider utan särskilda lagar ochbestämmelser; reservalionennr 25, under förutsättning av bifall till reservationerna 5 och 24; reservationennr 27, i vilken föreslås vissa angelägna regler om tystnadsplikt; reservationennr 31, som innebär att förelagsledningsfrågor undan-dras från lagen; reservationennr 35, i vilken anses att eftersom den fackliga vetorätten över huvud tagelinte ulrells och remissbehandlais deila f n. ej skall föranleda något beslululan uigå ur lagförslaget. 1 vad gällersocialdemokraternas och vpk:s reservationer 44-47 hänvisar jag till vad jagredan tidigare anfört om likhet inför lagen. Jag yrkar avslag på dessa ochbifall lill utskoiiets hemsliillan i berörda delar. En del andra reservationer har redan talatom, och jag ber att få instämma i hans anförande liksom i hans repliker. Fru afUgglas kommer senare atl beröra ytterligare några reservationer. Jag ber atl fäyrka bifall till samtliga reservationer som undertecknats av representanter förmoderata samlingspartiet. Avslutningsvis vill jag, herr lalman, betona att vi imoderata samlingspartiet inte, som ofta framförts i den allmänna debatten,yrkar avslag på förslaget om de anställdas medbestiimmanderäli i förelagen. Visnävar all arbeia för en samhällsuiveckling som lillgodoser de enskilda människornasönskemål och behov, I cenirum slår samhiillsmedborgarnas krav på frihel,irygghei och välfärd för sig och de sina. oavseii om de är företagare elleransiiillda. Med våra motioner och våra reservationer har vi velatundanröja en del skönhetsfläckar i lagen och göra den anpassningsbar även för mindre 91 och medelstora förelagtill gagn för oss alla och, herr statsråd, inte minst till gagn för deanställda i dessa företag. HerrNILSSON i (s) kort genmäle: tyckte inte om milt anförande. Det var något avkosackvalet över det, sade han. Del var väl jag som gav honom idén när jagåtergav synsätt från hans egen partiledare. HerrNordgren avslutade med att säga alt moderata samlingspartiet inte yrkat avslagpå förslaget om anställdas medbestämmanderäll. Nej, men det iir bra niira. ,Manhar naturligtvis inte gjort det generellt, men på ett otal viktiga punkterbegär man förändringar som skulle innebära att vi blev kvar i det gamla och attlönlagarna inte skulle få något reellt inflytande. Jaghar räknat efter, och på inte mindre än 24 punkter vill ändraförslagel. Därtill är man med på åtta punkter i majoritetsskriv-ningen motpropositionen. Tillsammans är det på 32 punkter man vill ändra förslaget. Ändåskulle det inte förvåna mig om man får höra att det är moderata samlingspartietsom genomfört reformen. Det är inte alls på det sättet. Granskar man dessareservationer ser man atl de skulle föra in pä en sådan linje atl vi inte ficknågon förändring alls. Nogär det väl så, , att ni lar emot pengar av medlemmar? Om jag inte minns fel härer andre vicepartiordförande sagt atl ni giirna lar emot pengarom någon kommer upp ochlämnar dem lill er. Då kan det nog vara företag med bland dessa givare också. Därförförsöker ni otvivelaktigt- motarbeta propositionens förslag så långt att detskulle bli i det närmaste meningslöst. från var ganska timid i sitt inlägg. Han kan de härfrågorna mycket väl, det har jag sagt lidigare, och är därför utomordentligtförsiktig i motsats till i som är litet mer vårdslös.Men nog är det väl märkligt att man i tidningarna skall få läsa om ergruppmiddag där ni beskriver fackföreningsrörelsen som något slags maktgalet -jag vet inte vad. Jag tycker att det är en underlig inställning tillfackföreningsrörelsen med lanke på alt ni ju ger sken av att vilja stödja denoch främja dess intressen. () kortgenmäle: Enligt den överenskommelse som har träffats skulle vi mig veierliglinte få replik förrän efter den pågående debattomgången, så det förvånar migatt i fick det. Men jag förstår atl varangelägen alt fortast möjligt få säga någonting. påtalade att vi hade 24 reservationer och redovisade avvikandemeningar på 32 punkter. Ja, det är alldeles riktigt all man kan räkna på detviset, men här rör det sig ju om etl slorl antal följdre-servationer som tillkommitav tekniska skäl. Vidare sade vi får betalt eller tar betalt av Svenska arbetsgivareföreningen -så föll orden. Del förhåller sig absolut inte på Nr 145 Lika väl somLO:s medlemmar betalar sina medlemsavgifter den så betalar företagare iregel avgift till en företagarorganisation, men bidrag 2juni 1976 som ges därutöver ärfullkomligt frivilliga, oavsett vem som är mot---------- - F.ö. vill ju LO överta förelagen helt och hållet, i varje fall m.m. enligt det förslag som har presenterat och som LO:s ord förande har uttalat sig för. HertJONSSON i (fp): Förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare har under senare årgenomgått betydande förändringar när det gäller möjligheterna för arbetstagarealt få ett siörre inflytande på sin arbetsplats. Del har varit en naturligutveckling i rikining mot ökad demokratisering. Arbeisgivaren har funnit alt envidgad medverkan i företagens arbete från de anställdas sida kunnat ge positivabidrag. Därför kan man märka alltmer ökade kontakter och samråd i arbetslivet.Arbetstagarnas plats i styrelser, förelagsnämnder och olika projektgrupper förplanering utgör exempel på en utveckling som vuxit fram. Vi kan bara konstateraatt arbetslivet genomgått en reformering som redan i sig själv gör det naturligtatl gå vidare i fråga om arbetslivets demokratisering. Inomfolkpartiet har vi drivit frågan om ökad insyn ochmedbestämmanderätt för de anställda, och därmed har vi velat främja enutveckling av arbetsdemokratin. Föross är del inte, som i påstod, en omvändelse under galgen.Tvärtom har vi, som också utskottets ordförande i Arvikapåpekade, inom länge drivit frågorna om en ökad arbetsdemokrati.Herr antydde dessutom försåtligt alt skulle företrädaarbetsgivarnas intressen och få betalt för detla. Jag vill bestämt tillbakavisaetl sådant påslående. Jag tror inte att någon, allra minst löntagarna, ärbetjänt av att vi för debatten på den nivån i denna myckel viktiga fråga. Viser det som en riklig utveckling atl en ökad arbetsdemokrati måste leda lillvidgad insyn, inflytande och medbestämmande på skilda nivåer i förelag menockså i allmän förvaltning. Attdetla skall befrämja ett gott samarbete mellan företag och anslällda bör intevara blott en from förhoppning. För att ge oss ett stärkt och expansivtnäringsliv är detla tvärtom något av en förutsättning. Jagtror att om man skall kunna trygga sysselsättningen för framtiden är enförutsättning härför ett väl utvecklat näringsliv. Denreform vi nu skall besluta om på arbetsrättens område är i en del avseenden ettaccepterande av redan existerande utveckling. Men den kommer i sin utvidgadeform all få betydande verkningar. Delkommer att kräva en stor vilja lill anpassning och klok hand läggning för att genomföra densamma så att den inte får en hämmande effekt och leder lill ökad byråkratisering av nödvändiga beslutsprocesser Nr 145 i de frågor som rör förelagens verksamhet och utveckling. den "vidgat medbestämmanderätt för de anställda leder naturligt fram '"" ° ansvar för de beslul man medverkar i - vare sig del gäller --------------- i formav förhandlingar före eller ett direkt deltagande i beslutsprocessen. Arbetsrättsreform Delstår också klart för en modern och progressiv företagare alt man m. m. bör utnyttja den erfarenhet och de kunskaper som en arbetstagare har och som kan ge ett viktigtbidrag lill elt företags utveckling. Ettfortsatt reformarbete på arbetsdemokratins område aktualiserar också en frågasom berörs i det här betänkandet, nämligen om denna lags anpassning lill andralagar, bl. a. aktiebolagslagen. Det är därför angelägel att man gör en översynav denna liksom atl man tar upp frågan om en ny förvaltningsform för mindre ochmedelstora företag. Utskottethar även uppmärksammat den osäkerhet som kan råda i fråga om möjligheterna atlförena denna lag med associationsrättslig lagstiftning. Utskottet framhålleralt det är angeläget atl den osäkra situationen ul. Manförutsätter därför alt det utredningsarbete härom som aviseras - bedrivs såskyndsamt att de ändringar i annan lagstiftning som kan visa sig nödvändiga kangenomföras innan medbestämmandelagen träder i kraft. Detta har också utskottetsagt i sin skrivning, och jag tror alt det är betydelsefullt atl få enbelysning av dessa frågor, och jag vill instämma i utskottets bedömning. Jagär en aning förvånad över alt de socialdemokratiska ledamöterna inte varitintresserade av atl snabbi undanröja den rättsliga oklarhet som ändå kan finnaspå den här punklen. Enlag av den här karaktären och omfattningen är av genomgripande betydelse förparterna på arbetsmarknaden. Detta gäller i hög grad den enskilda sekiorn är också viktigt för den offentliga, som också omfattas av denna lag mendär beslutsprocesserna är något annorlunda. Lagensgenomförande kommer inte att ske utan alt det uppstår problem som måsle lösas.Det framgår redan av behandlingen av del här digra betänkandet iinrikesutskotiei, där uppfallningarna i flera frågor skili sig från varandra. Låtmig här betona att vi från sida ser positivt på de förändringar iarbetsrätten som föreslås i denna lag om medbestämmande, och enligt våruppfattning bör, som jag sagt tidigare, en arbeisrätlslag-stiftningtillförsäkra alla anställda en medbestämmanderätt. Menjag tror alt man måste ha med i bedömningen den inverkan och de förändradeförhållanden och förpliktelser det medför för förelagen och den enskildeföretagaren, Lageninnebär en omfattande förhandlings- och informationsskyldighet för allaföretag. Denförstärkta förhandlingsrätten föreslås få formen av en primär för handlingsskyldighet för arbetsgivaren, och denna förhandlingsskyldighet skall i första hand utövas gentemot lokal arbetstagarorganisation. 94 Delta synes kunna fungera på elt riktigt sätt iförelag som är av sådan storleksordning att därfinns en lokal organisation, t. ex. i form av en Nr 145 fackklubb. Man har där en förhandlingsapparat, som möjliggör snabba den kontakter i de frågor som bör bli föremål för förhandling. All här uppfylla lagensbestämmelser bör alltså inte medföra några ------ Men i de mindreföretagen, och särskilt i de små med elt fåtal Arbetsrätlsreforinanställda, blir det genast fråga om att finna former för ett förhand- w.m. lings- och informationsmönster som kan fungera på ett riktigt sätt. Förhandlingsskyldighetenskall i första hand fullgöras mot lokal arbetstagarorganisation. Men del ärnaturligt all man i de företag där sådan inte finns ställer frågan: Hur skalldet lösas här? Vem skall vi primärt förhandla med? Ärdel lämpligt alt göra undanlag för dessa förelag? Eller är det behov av andrabestämmelser i lagen? Att'manär tveksam i denna fråga behöver inte betyda att man vill motsätta sig lagensom sådan, utan frågan är hur man skall finna en lösning som kan fungera medsmidighet. Vihar från sida sökt bedöma denna fråga mot bakgrund av vår allmännapositiva inställning och önskan all finna en praktisk lösning av dessa problem.Därför har vi föreslagit att i stället för en lagändring, som ändå inte skullelösa problemen för alla företag, försöka få lill stånd en skrivning i motiventill lagen som ålägger parterna all lösa frågan om förhandlings- ochinformationsskyldighetens fullgörande på ett smidigt sätt i de små ochmedelstora förelagen. Viser det som en framgång för vår syn i denna fråga atl dessa synpunkter blivittillgodosedda i utskottets skrivning, som jag ber atl få citera några avsnittur: ""uppfattning bör denna fråga lösas genom att parterna påarbetsmarknaden träffar överenskommelse om lämpliga former för förhandlingar.En lagreglering kan ge en lösning som passar kanske flertalet fall, men denkan knappast läcka de mångskiftande behov som kan finnas ute påarbetsplatserna. Utskottet utgår från alt organisationerna på såvälarbetsgivar- som arbetstagarsidan kommer atl anpassa sin interna organisationoch sitt sätt att arbeta till de nya krav som lagstiftningen för med sig. uppfattning bör det vara ett gemensamt intresse för arbetsmarknadensparier att se till all kontaktvägar och förhandlingssystem anordnas på ettändamålsenligt sätt så atl de enskilda arbetslagarna på arbetsplatserna fårinflytande och insyn i frågor som direkl angår dem. Jagciterar vidare ur utskottets skrivning: ""Om det bedöms lämpligt kangenom kollektivavtal förhandlingsskyldighet kompletteras med skyldighet atlöverlägga med arbetstagarna direkt i vissa frågor på mindrearbetsplatser.'" Efterde linjer som utskottet sålunda har formulerat i sitt betänkande tror jag det skall finnas möjligheter all lösa många av de problem som har ventilerats här i den tidigare debatten och som rör de mindre och medelstora förelagen och företag och arbetsplatser där man inte har någon "5 Nr 145 lokal arbetstagarorganisation. Onsdagenden "''' bedömer det som nödvändigl att finnaprakliska former för denna 2 iuni 1976 kontaktverksamhetför de mindre företagen. --------------- iinformella former, och del är nödvändigt all de inte kommer in i en Arbetsrältsreförm förhandlingsprocess som skapar krångel, byråkrati och hinder i verksam- m. m. Jagser därför molivskrivningen i utskottets belänkande som den lämpligaste vägenatl åsiadkomma de lösningar för de mindre arbetsplatserna som vi eftersträvar. Jagskulle sedan vilja säga något om informationsskyldigheten. Lagen ger vittgåenderätt till informalion och ålägger arbetsgivaren en skyldighet lill informalionom verksamhetens allmänna utveckling produkiionsmäs-sigt och ekonomiskt liksomi fråga om riktlinjer för personalpolitiken. Det gäller även rätten atl fåtillgång lill bokföringshandlingar och granska räkenskaper och andra handlingarsom berör arbetsgivarens verksamhet. Enså viltgående informationsskyldighet har självfallet skapat viss oro för attdenna skall kunna medföra skada för företagaren. Del är särskilt fallet i frågaom de mindre företagen och sådana företag där ägarens personliga ekonomi ärkopplad till förelaget. Enligtlagförslaget är informationsplikten begränsad lill uppgifter som arbetstagarenbehöver. Hur det skall tolkas kan bli föremål för olika bedömning. Därför ärdel nödvändigt att slå fast, som också utskottet gör, atl informationsskyldigheteninte gäller bl. a. privata förhållanden, utvecklings- och forskningsarbete avsynnerligen hemlig natur saml uppgifter i samband med anbudsgivning ikonkurrens med andra företag. Del är angeläget att risk för skada inte uppstårom en uppgift lämnas ul. Dessafrågor har väckts i flera motioner och återspeglar något av den oro som vimåsle konstatera att många företagare känner. I parlimotion har viyrkat att Jnformaiionsskyldigheten ej skall behöva fullgöras, om den kanbedömas medföra påtaglig risk för skada. Nuär utskottet inte berett atl förorda någon allmän regel utan besvarar dennamoiion och andra med en skrivning som jag tidigare delvis återgivit och somborde föranleda försiktighet vid informationen. I reservalionen 23 frånfolkpartiet och har vi betonat följande: ""Undantagenbör enligt utskottets uppfattning inte vara alltför begränsade med hänsyn tillde stora värden som kan stå på spel." Vihar med den här skrivningen velat betona att informationsskyldigheten fårhandhas på sådant sätt att risk för skada inte uppkommer men alt förarbetstagaren erforderliga uppgifter därmed inte får.begränsas. Jag tror alldel skall finnas en möjlighet all lösa också den frågan. Andradelar av det föreliggande betänkandet kommer atl behandla senare idenna debatt. Dethar sagts i debatten alt det råder betydande enighei kring de storaprinciperna i del lagförslag som vi nu har på bord. Jag vill gärnainstämma i den bedömningen. Del kommer atl ha betydelse för den fortsattautvecklingen när det gäller arbetsdemokrati, medbe- Nr 145 slämmanderätl och arbetstagarnas möjligheter att själva påverka sin si- den tualion inom de företag och de områden där de har anställning. Med vad jagframfört vill jag yrka bifall till den reservation -- där folkpartietförekommer och i övrigt lill utskottets hemställan. Hert i Boriänge(vpk): Det förslag vi nu behandlar kommer från en utredning som blev tillsattefter beslut i 1971. När det beslutet fattades av hade vi imånga år haft arbetsfred på vår arbetsmarknad, som blev definitivt bruten i ochmed gruvstrejk och den strejkvåg som följde därefter. DåvarandeLO-ordförande var första namn på den motion som föranledde besluteti och sedan utredningen. Jag erinrar mig att sade iriksdagen, när vi skulle fatta det här beslutet, att de dåvarandesamarbetsastalen, som instiftats i Saltsjöbadsandan , varotidsenliga och atl vi måste skaffa 1970-lalets Sallsjö-badsavlal. Jag kangratulera förre LO-ordföranden till att ha fåll ett förslag enligt sinaintentioner. Det kan jag belägga med två citat ur betänkandet, som visar atthan har fått fullständigt rätt. De återfinns på s. 23. I del första heter det:"Reformen ger nya utgångspunkter för ett samarbete på arbetsplatserna sombör vara till gagn för såväl arbetstagarna som näringslivet ochsamhället." 1 det andra står det: "Det är sålunda viktigt attparterna på arbetsmarknaden fyller de ramar för inflytande som dras upp medetl innehåll som är förenligt med effektivitet och smidighet i beslutsfattandethos förelag och myndigheter. "Jag kan i denna debatt passa på attgratulera socialdemokratin till det sällskap den fått av tre borgerliga partiervad gäller principerna i det förslag som behandlas. Menvad vi kan slå fast är att förslaget till medbestämmanderätt öppnar vägen förnya samarbetsavtal, alt äganderätten till produktionsmedlen finns kvar hosarbetsköparna och därmed också S 32-makten. Ägandet ger ju makt. Därför hållervi inom vpk fortfarande fram parollen: Kamp mot SAF:s S 32. Sedanmitten av 1960-lalei har kapitalismens kris fördjupats allt snabbare.Klassmotsättningarna har skärpts. Rationaliseringstakten ökar i helaarbetslivet. Omfiyttningarna inom förelagen blir allt snabbare liksom nedläggning,sammanslagning och förflyttning av företag. Makt och ägande koncentreras lillallt färre finansgrupper. Arbetsmiljönförsämras genom bl. a. gifter och kemikalier. En fortgående stegring avarbetstakten slår ut allt fler i alll lägre åldrar ur arbetslivet.Förtidspensioneringar och sjukskrivningar, som har sin grund i arbetslivelsförhållanden, slår nya rekord. Trots bättre utbildning får alll fler monotona,tråkiga och stressande jobb inom hela arbetslivet. Monopolens pris- ochhyresutplundring urholkar reallönerna och hotar lönarbetarnas standard. Denna utveckling berorinte, som man gör gällande från borgerligt 97 7 protokoll 1975/76:145-146 Arbetsrättsreform m. m. håll, på den tekniskautvecklingen, utan den beror på alt teknik och arbetsorganisation utformas förall tillfredsställa kapitalets krav på högsta möjligt profit. Sedanhamn- och gruvstrejkerna 1969-1970 har den spontana arbets-plaiskampen helaliden ökat i styrka. Arbelarna har alll oftare fån lillgripa strejkvapnet föratl sätta oresonliga arbetsköpare på plats. Kampen har gällt bättrearbeismiljö, nya löneformer och högre löner, i kamp mot de cenirala avtalen somofta slutils över medlemmarnas huvuden.