prot · FY0940 · 1975-12-31 00:00:00 — Utrikes-,handels-och valulapolitisk debatt §1 Justerades protokollet för den 11 innevarande månad. §2 Föredrogs och hänvisades Nr 60 lill irafikutskottet Nr 63, såvitt avsäg konventionen ochrekommendationen rörande betald ledighet för studier, till inrikesutskottetsamt i övrigl lill socialutskottet §3 Föredrogs och hänvisades Nr 13 till finansutskottet §4 Föredrogs och hänvisades §5 Föredrogs, men bordlades äter skaiteutskollels betänkanden nr 9-11,justilieulskollels belänkanden nr 7 och 8, lagutskottets belänkande nr 11,socialförsäkringsulskottets betänkande nr 9, socialutskottets belänkanden nr 1och 2, kullurulskotlels belänkande nr 5 samt inrikesutskottets betänkanden nr2 och 3. §6 Utrikes-, handels- och valulapolitisk debatt Herr talmannen anmälde alt herr utrikesministernAndersson och herr handelsministern nu skulle lämna meddelanden iutrikes-, handels-och valutapolitiska frågor. Isamband härmed ämnade herr utrikesministern besvara () anmälda interpellalion, nr 42, om regeringens bedömning avPLO. Väridens folk förenas i länglan efter fred. framstårsom det ödesdigra hotet för hela mänskligheten. Utrikes-,h andels-och valulapolitisk debatt ett gemensamt intresse ochett samfällt ansvar för alla att medverka till en minskning av de spänningarsom kan leda till krig mellan kärn-vapenmaklerna. Avspänningspolitiken intar encentral plats i fredssträvandena. Den kännetecknas av nära och fortlöpandekontakter mellan de ledande makterna och minskar på så säll risken föröverraskande kriser som hotar freden. Dessa makter söker undvika situationersom i sina yttersta konsekvenser kan leda till krig dem emellan. Avspänningspolitikenbygger pä insikten alt allt måste göras för alt undvika krig med insats av deyttersta vapnen. Riskerna är oacceptabla för kärnvapenmakterna själva..Avspänningen förutsätter att och erkänner enstrategisk jämställdhet och i stort sett godtar den nuvarande maktbalansen. Etlav de viktigaste motiven för avspänningen är de oerhörda rustningskostnaderna.Samhällsresurser förbrukas i en utsträckning som även supermakterna har svårtalt bära. väsentligt inslag i denna politik blir därför ansträngningar altbegränsa kapprustningen och åstadkomma verklig nedrustning. Avspänningenmöjliggör också elt ökat kommersiellt, tekniskt och industriellt samarbete somtidigare till föfid av politiska motsättningar icke kunnat förverkligas. Dessagrundläggande förhållanden har under en föfid av år skänkt avspänningspolilikenett mätt av stadga. Den rubbas knappast av tillfälliga motgångar eller avlångsamhet i pågående förhandlingar. En rad viktiga överenskommelser har redanuppnåtts i samförståndets tecken både mellan supermakterna och mellan deeuropeiska staterna. Del kan nu bli svårare all nå ytterligare resullal genomatt avspänningspoliliken skall föras vidare i en internationell situation somkännetecknas av ekonomisk och social osäkerhet i nästan alla länder. Delär vår förhoppning att avspänningspoliliken skall fullföfias. Men man måsteockså vara medveten om alt denna politik rymmer problem och risker. Den kaninnebära att de små nationernas intressen kommer i kläm. Frågor som direktangår småstaterna får inle avgöras över deras huvuden. Samförståndet mellanstormakterna kan också leda lill att grundläggande politiska problem inteangrips . Konflikter mellan stater eller inom stater som har sitt ursprungi förtryck eller orättvisa kan fä vänta på sin lösning just för attsamförståndet inle skall äventyras. Det är viktigt att ge uttryck åt sådanasynpunkter och söka medverka till att avspänningspoliliken utformas så all denfiänar alla folks intressen och får stöd i folkmeningen runt om i världen. Samtalenmellan och om en begränsning av de strategiskavapnen spelar en viktig roll i avspänningspoliliken. Efter 1972har överläggningarna fortsalt, men något nytt avtal har inte ingåtts. Vidtoppmötet i undertecknade dock de båda staternas ledare endeklaration om riktlinjerna fören sådant nytt avtal. Något bidrag till direktnedrustning innebär emellertid inte Vladivosioköverenskommelsen. Tvärtomtillåter den en faktisk upprustning till en viss nivå på båda sidor, låt varaall den nu överenskomna nivån kan komma attsänkas. Riktlinjerna innebär också obegränsade möjligheter till en utvecklingsom ger vapnen ökad slagkraft. Detta kan allvarligt försvåra verkliganedruslningsälgärder på kärnvapenområdel framåt. Vidnedruslningsförhandlingarna i har bl. a. diskuterats förbudmot kemiska stridsmedel och stopp för alla slags kärnvapenprov. Tyvärr måstekonstateras att inga egentliga framsteg gjorts. I sammanhanget bör nämnas attSverige undertecknat den internationella konvention som förbjuderutveckling, framställning och lagring av biologiska vapen och loxinvapen. 1maj inleds i en särskild konferens för att granska tillämpningen avicke-spridningsfördraget rörande kärnvapen. har förfiutit sedan delträdde i kraft. Konferensen kommer all ställas inför en rad allvarliga frågor.En stark inlernalionell opinion kommer all kräva alt ochSovjetunionen vidtar verksamma åtgärder för all infria sitt åtagande i avtaletom förhandlingar i uppriktig avsikt att hejda kapprustningen och påböria ennedrustning såväl av kärnvapen som av andra vapen. Flera stater som redan nuframställer eller skulle kunna framställa kärnvapen har ännu intebilrätt fördraget. gör den tekniska och industriella utvecklingendel svårare all begränsa innehavet av kärnladdningsteknologin lill vissastater. De civila kärnenergiprogrammens expansion kommer också att skapaproblem genom den allt större ansamlingen av plutonium i olika länder. Sverigekommer all verka för en ökad anslutning lill icke-spridningsfördraget. Viavser också all aktivt fullföfia det svenska initiativ som syftar till överenskommelserom förbättrad internationell kontroll av den fredliga användningen avkärnenergin och den pluloniumprodukiion som föfier därav. Denmilitära balansen på lägre slridsmedelsnivåer diskuteras nu alltmer. Närförsvarskostnaderna skjuter i höjden och försvaren omstruktureras för all gevapnen så stor krigsavhällande effeki som möjligl, riskerar de konventionellavapnen att bli ännu brutalare. Farorna för civilbefolkningen ökar. Därför ärdet internationella arbetet för att förnya folkrällsreglerna för väpnadekonflikter viktigt. Vid den nu pågående konferensen i om krigels lagarhar den svenska insatsen koncentrerats lill försök alt åstadkomma förbud motanvändningen av vissa typer av särskilt grymma vapen, t. ex. napalm och andrabrandvapen samt höghaslighelsprojekliler. Förhandlingarnai om ömsesidiga iruppredukiioner i fortsätter. Någraegentliga förhandlingsframsleg synes ännu inle ha gjorts. Svårigheten altjämföra på olika säll sammansatta styrkor är betydande. Från svensk sidaföfier vi överläggningarna med oförminskat intresse och räknar med att självadelta i någon form när förhandlingarna kommer in pä frågor som berör vårtnärområde. Konferensenför säkerhet och samarbete i utgör ell viktigt led i avspänningssträvandena.Den har utvecklats lill den mest omfattande Utrikes-,handels-och valulapolitisk debatt Utrikes-,handels-och valulapolitisk debatt kartläggning som hittillsföretagits av de europeiska samhällenas framlida relationer sinsemellan. Det ärdärför förklarligt att konferensen blivit mer tidskrävande än man från börianräknat med. Regeringens förhoppning är att den skall kunna avslutas inom ennära framtid. Ellantal preliminära överenskommelser har nåtts, bl. a. om att gränsersådana de blivit efter andra väridskriget förklaras okränkbara. haraccepterats av alla deltagare under förutsättning att staternas rätt lillfredliga gränsändringar också erkänns. Av de ekonomiska frågorna kvarstårendast etl fåtal alt lösa. De på detta område uppnådda resultaten kan beräknasfå slor betydelse för utvecklingen av det ekonomiska samarbetet mellanstaterna. Avsnitten om mänskliga kontakter och ökad information över gränsernahar ännu inle fåll en av alla slutgiltigt godtagbar utformning. Från svensksida kommer vi att fortsätta att verka för att de får elt innehåll som står iöverensstämmelse med våra demokratiska och humanitära traditioner. När manbedömer de resullal som kan uppnäs på della område måste del emellertid ske molbakgrund av att konferensen inle kan undanröja olikheter som beror pä skildasamhällssystem. har vid konferensen aktivt bidragit med förslag omförtroendeskapande åtgärder på den militära sidan, däribland en ökad öppenhetkring försvarsulgifier, militära rörelser och manövrar. Vissa framsteg hargjorts men möjligheterna all i delta skede komma längre tycks vara små. Sverigebetraktar konferensen som ett led i ansträngningarna alt säkra freden i Europapä . Därför lägger vi slor vikt vid frågan om hur det europeiskasamarbetet skall fortsättas efter konferensens avslutande. Vi anser all deeuropeiska länderna tid efter annan bör samlas lill nya möten för all värderaresultaten av det samarbete som kommit lill stånd och ange riktlinjerna för detforlsatla arbetet. Det är också naturligt för de länder, som liksom Sverigeinle tillhör någon militär-politisk gruppering, all fästa speciell vikt vidmöjligheten alt bevara elt forum där synpunkter kan framföras på förhållandenai . Denordiska ländernas säkerhet är beroende av läget i och av förhållandelmellan stormakterna. Vi vel av erfarenhet att kriser i skapar oroockså i . Därför anser vi del som etl väsentligt intresse alt den avBrandt-Scheel inledda östpolitiken konsekvent fullföfies. Vi vill samtidigtmedverka lill all så långt möjligt förblir utanför internationellaspänningar. Sädana strävanden in-' nebär inte någon avsikt all isolera Nordenfrån omvärlden. Tvärtom markerar de en vifia all låta den stabilitet somotvivelaktigt kännetecknar lägel i bli ett bidrag till avspänningen iEuropa. Föralt della mål skall förverkligas krävs all del inbördes förhållandel mellan denordiska länderna liksom präglas av respekt för den utrikespolitik somvarie land fullföfier och av vifia lill förståelse och hänsynslagande. Denordiska länderna är så nära förenade all den politiska debatten i del enalandet helt naturligt får ell eko i elt eller flera av de andra länderna.Omvärlden söker i sin lur tolka innebörden av denna debatt, och detspekuleras ibland om förändringar i det ena eller andra landets utrikespolitik. Detsäkerhetspolitiska mönster som alltsedan de närmaste åren efter krigetkännetecknat lägel i har medfört en anmärkningsvärd stabilitet.Sveriges neutralitetspolitik, stödd pä ell efter våra förhållanden starktförsvar, ingår som en viktig del i detta mönster. För att den skall fylla sillsyfte i fred lika väl som i kris och krig krävs all omvärlden har tilltro tillvår vifia och förmåga all konsekvent fullföfia den valda linjen. Vår bedömningär att en sådan tilltro finns. Delär naturligt all den aktiva svenska utrikespolitiken blir föremål fördiskussion och kommentarer utomlands. hörs röster som ifrågasätter denena eller andra åtgärdens förenlighet med våra utrikespolitiska principer. Viföfier uppmärksaml sådana reaktioner, men det är vi själva som i varie lägebestämmer vad en strikt tillämpning av dessa principer kräver. Sverigesställning utanför maktblocken ger ökad tyngd ät värt handlande iinternationella sammanhang. Neutralitetspolitiken ses i de andra nordiskaländerna som en säkerhetspolitisk tillgäng. Den motsvarar våra egna nationellaintressen. Den haren fast förankring i svensk folkopinion. Den kommer atttveklöst fullföfias. Ävenom arbetet för freden nu i hög grad präglas av frågorna om avspänning ochnedrustning blir vi allt starkare medvetna om all huvudproblemen förmajoriteten av världens befolkning utgörs av hunger, fattigdom ocharbetslöshet. De skriande ekonomiska och sociala orättvisorna rymmer också eltallvariigt hot mot en fredlig framtida värld. Jordensresurser är begränsade och kommer att bli allt knappare i re-. lation till enväxande befolkning som förväntar sig tillfredsställelse av åtminstone sinagrundläggande behov av livsnödvändiga varor. Till föfid av den ekonomiskakrisen har situationen för mänga dramatiskt försämrats. U-ländernasberättigade krav pä att den internationella ekonomiska utvecklingen skallpräglas av ett större mätt av ufiämning och av en rättvisare fördelning avjordens tillgångar har vuxit sig starkare. bär också själva ellstort ansvar för att utvecklingen inom länderna leder till en jämnarefördelning och ökad social rättvisa. Det är i båda fallen fråga om solidaritetför lösning av gemensamma problem. Motdenna bakgrund hälsar vi med tillfredsställelse den förklaring och dethandlingsprogram för upprättandet av en ny ekonomisk världsordning som antogsvid FN:s extra generalförsamling förra årel. Här framläggs ett programför samarbetet mellan väridens stater. krav pä ekonomisktsjälvbestämmande och större inflytande i internationella ekonomiska frågor, somhäri givits en ny skärpa, har vårt slöd. Den stadga för staters ekonomiskarättigheter och skyldigheter som antogs av FN:s ordinarie generalförsamling ifiol befäster samma tankegångar. Besluten kommer all få en central ställning idet fortsatta FN-arbeiel. a. kommer debatten all fortsätta vid en extrasession med rörande utveckling ochinternationellt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Förde rika staterna gäller det nu att visa all de har vifia alt gripa sig an deproblem som en förändring av det internationella ekonomiska systemet kommer attmedföra. Den industrialiserade världen står inför kravet på en omställning rad nya ekonomiska och politiska faktorer i den internationella politiken avbetydelse såväl för internationell stabilitet som för möjligheten atträttvisare fördela jordens resurser. En sådan anpassning kommer alt ställastora krav pä solidaritet och pä förmågan att finna nya lösningar.Industristaternas förmåga alt konkret bidra härtill sammanhänger med derasmöjligheter att bemästra sina nuvarande ekonomiska problem. internationella samarbetet för fred och välfärd har strävan att främja demänskliga rättigheterna kommit att spela en allt viktigare roll. Ofrihet ochorättvisa rymmer alltid hot om lokala uriaddningar som kan fä föfidverkningar iväriden i dess helhet. Insikten växer om all det finns etl påtagligt sambandmellan värnet om mänskliga rättigheter och freden. I en av de vid deneuropeiska säkerhetskonferensen allmänt godtagna principerna fastslås attrespekten för mänskliga rättigheter aren väsentlig faktor för den fred,rättvisa och välfärd som erfordras för att säkra utvecklingen av vänskapligarelationer och samarbete mellan stater. Detgrundläggande för oss är all skyddet av mänskliga rättigheter gäller enskildamänniskors välfärd. Vår reaktion pä alla former av kränkningar - och hit hör också kolonialism, rasförtryck ochgrova sociala orättvisor - hämtar sin kraft i en engagerad svensk opinion. Detgångna året har starkt präglats av den politiska kampen för de mänskligarättigheterna: i , i och i . I fortsätter juntansin terror. Men den kan aldrig lamslå kampen för frihet och mänsklig värdighet.Därför är vi förvissade om att kuppmakarna i kommer all tvingas lämnascenen. 1 har diktaturen fallit, och fria val har kunnai hällas förförsta gängen pä många är. Vi hälsar välkommet lillbaka i de västliga demokratiernaskrets och som medlem av . IPortugal inleddes en ny era efter omvälvningen förra årel. Medsnabbhet och beslutsamhet tog den nya regeringen sig an avvecklingen avkolonialväldet. satte den upp målet all skapa ett samhälle med friaoch demokratiska institutioner. Att förverkliga detta mål efter nästan 50 årsdiktatur är en uppgift som rymmer många problem. Vi sympatiserar med de kraftersom strävar efter demokrati och social rättvisa och vill ge dem värt stöd.Inför valen lill den konstituerande församling som skall utarbeta en nyförfattning har en svensk pappersgåva överlämnats. Diskussioner om ett utvidgatsamarbete med det nya har pågätt . En gemensamdeklaration om svensk-portugisiskt samarbete på det ekonomiska och socialaområdet har undertecknats. Blandvärldens krishärdar slår i centrum för vår uppmärksamhet.Risken för militära urladdningar i området förblir betydande sä länge som parterna inlenån fram till en förhandlingslösning som kan ge folken i denna del av väridenen varaktig fred. Det vore en fåfäng förhoppning att tro att man med våldsammamedel kan bringa konflikten närmare en lösning. Stormakterna som förserparterna med allt fler och allt modernare vapen bär en väsentlig del avansvaret för att förhindra en sådan utveckling. Frän svensk sida tar vi ocksåavstånd från våld i form av terror och mollerror som ofta drabbar oskyldigamänniskor. Enligtvår uppfattning finns det just nu en vifia alt förhandla och nå en fredliguppgörelse hos de direkt berörda länderna i konflikten. De ansträngningar somför närvarande görs under stormakternas medverkan för all skapa en grund fören långsiktig lösning förfiänar allt slöd. Det är vår förhoppning attförutsättningar härigenom skall skapas för framgångsrika förhandlingar vidGenévekonferensen. Sverigeställer sig bakom de av säkerhetsrådet uppdragna riktlinjerna fören lösning avkonflikten i . Vi finner del oacceptabelt att territoriumförvärvas genom våld. En långsiktig lösning av problemen i området måste utgåfrån de politiska realiteterna. En sådan realitet är staten existens.Därför måste , liksom dess grannar, ha rätt lill existens inom säkra ocherkända gränser. Lika nödvändigt är det att del palestinska folkets rätt nationell och politisk identitet erkänns. Endast sä är enförhandlingslösning tänkbar. Palestinaaraberna måste få tillfälle all medverkai arbetet för en sådan lösning. PLO framstår som deras mest auktoritativatalesman. Förentanationernas historia är i hög grad sammanflätad med . Deuppgörelser som kan träffas bör förankras i beslut av FN. Från svensk sida ärvi beredda att genom förnyad medverkan i olika fredsbevarande arrangemang iFN-regi lämna värt bidrag till fred i området. FN;ssäkerhetsråd har antagit en resolution om nya förhandlingar mellanparterna på . 1 dessa skall generalsekreteraren spela en aktiv roll.Resolutionen som alla rådsmedlemmar kunde stödja kritiserar bl. a.turkcyprioiernas ensidiga beslut att utropa en "federerad turkcypriotiskstat" och fastslår all självständighet, territoriella integritetoch obundna status måste respekteras. En politisk lösning måste nu sökas sominbegriper att främmande trupper dras tillbaka frän ön och att de sloraflykiingskarorna bereds tillfälle alt återvända till sina boplatser. Så längeen sådan lösning ej uppnåtts förblir en farlig oroshärd i det politisktoch strategiskt känsliga området i . Delfredsavtal om som undertecknades i skullege del vietnamesiska folkel rält att lill slut få avgöra sin egen framtid utanutländsk inblandning. De förhoppningar om en fredlig lösning av konflikten iSydvielnam som då väcktes har grusats. Ansvaret för denna utveckling vilartungt på Saigonregimen och dem som stöder dess politik. Striderna fortsätter.Allfiämt hålls elt stort antal politiska fångar inspärrade. Flyktingarnahindras från all återvända lill Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Sverigehar länge hävdat all konflikten i icke kan avgöras med militära medel.Endast en politisk lösning som tillförsäkrar folk nationellsjälvständighet och frihet från främmande inblandning kan återställa freden. Eninternationellt erkänd formel för en sådan lösning finns i Parisavtalel. ISverige föfier vi med oro hur vikliga delar av detta avtal alltmera öppetifrågasätts eller kränks. Vi ställer oss bakom kravet på en politisk lösning ienlighet med det i Parisavtalel av alla parter godkända förfaringssättet. Parisavtaletgäller inle bara utan även och Cambodja. Den laoliska befolkningenhar pä kunnai åtnjuta elt liv i fred. ICambodja har dock striderna fortsall och befolkningen utsatts för fruktansvärdalidanden. Nära hälften av landels invånare har blivit flyktingar eller har påannat sätt blivit hell utblottade. En varaktig fred i detta land måsle grundaspä respekt för den neutralitet som éekräftas i Parisavtalel. Cambodjas folkmåste änlligen få räll att forma sin egen framlid ulan yttre inblandning. Ellfortsall stöd lill regimen i kommer bara att förlänga konflikten. Efter omvälvningen i har kampen förnationellt oberoende krönts med framgång i flera afrikanska länder.Guinea-Bissau är redan självständigt, och når samma mål.Angola blir oberoende senare i är. har skett i samförstånd medbefrielserörelserna, som kan ta över makten kamp förnationell suveränitet. Det är angeläget att denna utveckling motsjälvständighet fär äga rum ulan yttre inblandning. Heladen politiska bilden i södra har radikalt förändrats. Kampen för allundanröja återstående härdar av koloniall förtryck och rasförföljelse har fåttny kraft. Den vita minoritetens desperata försök i all rädda sinprivilegierade ställning är i delta läge dömt att misslyckas.Befrielserörelsernas gemensamma krav pä majoriletsslyre och oberoende har vårtslöd. Sydafrikasherravälde över är olagligt. FN står nu inför den väsentliga uppgiftenall underlätta för folk att nä frihet. antog idecember enhälligl en resolution härom. Enligt denna skall utfärda endeklaration om att skall ges fullt oberoende och att skalldra tillbaka sina trupper och sin administration från området. Vi stöder dettabeslut. Om inle rättar sig efter det avser att isäkerhetsrådet verka för beslut om effektiva påtryckningar. ISydafrika finns inga tecken på en verklig omprövning av apart-heidpoliliken.Genom utrikespolitiska initiativ gentemot vissa och genom småändringar i rasåtskillnadspolitikens yttre uttryck söker all mildraden internationella kritiken och skaffa sig andrum. Aparlheidpoliliken hardock fortfarande samma innehåll och grun- das på elt rastänkande somstår i uppenbar strid med grundläggande mänskliga rättigheter. måsledärför även framgent utsättas för internationellt tryck. Opinionsbildningen pådetta område får icke förtröttas. Flertaletav de internationella konflikter som här berörts är föremål för behandling inomFN. kommer alt få ta ställning lill dessa problem som medlem avsäkerhetsrådet . Kritik har stundom framförts motFörenta nationerna fördess bristande handlingsförmåga. Världsorganisationensslora insatser för att bevara freden och främja ekonomisk och socialutveckling bör dock inle förringas. Möjligheterna all inom FN få lill ståndlösningar på de väldiga problem som världen ställs inför måsle samtidigtbedömas realistiskt. Organisationen kan inte åstadkomma resullal i situationerdär medlemsstaternas politiska vifia lill samarbete och aktiv medverkan saknas. Påsenare lid har kritik även riktats mol vad som betecknats sommajoriietsförtryck inom FN. Denna kritik skjuter över målet och måsletillbakavisas när den innebären ifrågasättande av principen om alla staterssuveränitet och likställighet. ökade betydelse i FN avspeglar eninlernalionell politisk utveckling som vi arbetat för. Debatten har dock fästuppmärksamheten vid all FN-beslut i största möjliga utsträckning bör tillkommaefter konsultationer mellan medlemsstaterna och grundas pä samförstånd dememellan. Beslut av detta slag får en större genomslagskraft än sädana som mötsmed bitterhet av betydande minoriteter. FN-medlemskapetär en hörnsten i svensk utrikespolitik. Det ger oss möjlighet all della ibehandlingen av frågor av vital betydelse för hela mänskligheten. Del gällerbekämpandet av kolonialism och rasism. Det gäller respekten för de mänskligarättigheterna. Det gäller arbetet för jämställdhet mellan män och kvinnor. Detgäller strävandena till nedrustning och sökandet efter mera effektiva metoderför fredlig lösning av konflikter. Det gäller värnet om vår mifiö. Och detgäller inle minst ansträngningarna att minska de väldiga skillnaderna i frågaom mänskliga livsvillkor inom och mellan länderna, att förändra de sociala ochekonomiska förhållandena. Genom arbetet i FN söker vi omsätta vifian tillinternationellt samarbete i praktisk handling. Jag skall slutligen besvara en interpellation av .