prot · FZ09147 · 1975-12-31 00:00:00 — Tillallas vår förvåning - men förvåningen är kanske inte så slor -säger manemellertid från oppositionens sida: Vi tänker inte binda oss för någonskatteuppgörelse innevarande år, i varje fall inte om det blir fråga om sammateknik och samma modell som de lidigare skalle- och löneuppgörelserna harrepresenterat. Närnu skatteuppgörelsen var dén ena faktorn vid löntagarorganisationernasbedömning av kommande års avtalsrörelse, fanns det ju från lönlagarsidan, detmåste väl i sanningens intresse erkännas, knappast någon siörre anledning atlanmäla sitt iniresse vid den här rundabords-överläggningen. Man skulle ickelala skaller vid den, såsom oppositionens företrädare klart och tydligt hadesagt ifrån. får vi lyssna till den enligt min mening alldeles omöjligaargumentationen där och övriga borgerliga ledamöter ifinansulskonei säger: Visst hade vi velat vara med på enrundabordsöverläggning, men del skulle ha varit en rundabordsöverläggning somspänt över myckel vidare fäll än den här uppgörelsen om skatter och löner. -Del är en borlförklaring som man nog skall sätta ett kors i taket för såsom denmest kvalificerade borlförklaring den här kammaren har upplevt. De väsentligalingen i en rundabordsöverläggning måsle vara all stoppa upp en inflationsutveckling,det måsle vara alt se lill alt kostnadsläget och inflationsutvecklingen inteförsämras mer hos oss än i andra länder. Och vem kan bestrida altlöneutvecklingen, avtalsrörelsen och dess ofrånkomliga samband med skattepolitikenär de båda tyngsta och strategiskt avgörande elementen i en sådan härrundabordsöverenskommelse? Nivill inte vara med på del från oppositionens sida. 1 och för sig är vi inte såförskräckligt överraskade över del. Det är naturiiglvis mycket roligare att gåut i den kommande valrörelsen utan all ha ansvaret för en överenskommelse, allvara hell fri i fråga om den löftespolitik som ni naturligtvis, när vikommer fram några månader i liden, kommer alt visa atl ni är rätl mästerliga i.Redan nu ser man alt det inte saknas talanger. Del är jag den förste allunderstryka. Jagskall, herr lalman, på de minuter som är kvar försöka bemöta något av vad somsagts i inläggen här . började med all säga alt vihar den dolda arbetslösheten. När vi från regeringens sida lalar om alt vi harlyckais bra när det gäller sysselsättningen är detta således en sanning medstora modifikationer, enligt : Vi har, säger han, så ochså många tusen i beredskapsarbete. Men del är inget fel på det. Om del ärvägarbete som görs som beredskapsarbete, om vi bygger skolor ellersamlingslokaler som beredskapsarbeten, om vi bygger vattenledningar,reningsverk eller vad vi nu bygger, är det inget fel. De som utför arbetetavlönas enligt gängse avtal; del är folk som gör sitt arbeie på samma sätt somandra arbetstagare, och tekniken för all utföra arbetet är densamma: Vi finansierardelta arbete med statliga medel för atl det skall komma i gång. Den övrigafinansieringen sker via kommunala medel; del kan t. o. m. röra sig om etlprivat beredskapsarbete, där det är en hälftendelning mellan staten och privataföretagare. Men del finns ingen anledning, menarjag, att deklassera dessaarbeten - en inställning som jag av och till läser in i . Sedansäger : Egentligen skulle vi ha haft en mycket störrearbetslöshet, men företagen håller kvar sin arbetsstyrka. - Varför gör de del?Därför atl de är medvetna om all del relativt snart kommer en situation där dehar förfärligt svårt att få fatt på den arbetskraft de behöver - och de behöverarbetskraften för att kunna driva sin rörelse med den vinst och den framgångsom varje företagare har ambitionen atl driva sin rörelse med. Har deyrkeskunniga anställda är de rädda om dem. De nya lagarna medför visserligenvissa svårigheter för företagarna att ulan vidare avskeda folk, men deninställningen att "det går över, del blir bättre tider" har säkertmedverkat lill att företagen anser all det är bäst för dem all ha kvar singamla kunniga arbetskraft. Del är inget fel i detta. Men man lar upp endiskussion och säger atl detta i själva verket innebär ett slag avarbetslöshet; del kan man roa sig med i akademiska församlingar, där man tyckeratt sådani här kan ha sitt iniresse, men i praktiken har detta resonemang,menarjag, ingen som helst relevans. Finansministernlovade en skattereform lill 1976, säger , och inte får vinågon skallereform till 1976! tyckte tydligen alt del lät så braall han repeterade det i sin inlägg. Delta är något av ordels makt över tanken! Låtmig berätta för er hur del här hänger ihop - sedan borde ni, om ni är äriiga, irimlighetens namn sluta med de här argumenten. Under partikongressen ställdestill de sittande kommittéerna frågan om de hade möjligheter atl komma fram medelt definitivt förslag lill 1976. Skai-leulredningens ordförande och en par avledamöterna sade: Vi skall göra Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska pol hl ken m. m. allvarliga ansträngningaratt prestera elt sådani betänkande, men något definitivt kan vi ju inte lova. Imitt skatlepolitiska inlägg, vilket som vanligt var en lång inlaga införkongressen, sade jag detsamma - mah är inställd på atl försöka arbeta fram eltförslag, men garantier kan inte ställas. Jagsammankallade en presskonferens efter det inlägget, och det blev enalldeles ovanligt väl besökt sådan med 60-70 representanter för tredjestatsmakten plus radio och TV. Jag ställdes gång på gång inför frågan:Garanterar nu finansministern att del kommer ett definitivt skatleförslag år1976? Jag svarade då: Jag garanterar inte detla. Kommittén har lovat göra vadden kan, men det vore fel av mig att ställa ut några sådana garantier och rentpersonligt tror jag inte all man orkar med det. De60-70 dellagarna på presskonferensen är äriigl folk, som när som helst kanverifiera detla. Men trots detta talar man i debatten - även här i -om finansministerns löftesbrott. Det kan naturligtvis förklaras så all någonförst har sagt detta, sedan har man fått läsa det och sedan har man trott pådet. Jag har givit denna förklaring för att vi inte skall behöva lyssna påsådana argument i fortsättningen. Viskall vara försiktiga med ulgiflsåtagandena, säger , ochdet är ju en lovvärd argumentation, men regeringen konstaterar varje årdislansen mellan ord och handling. De förändringar i statsbudgeten somföreslås präglas inte av någon försiktighet iutgiftsålagandena, utan del är på varje sådan punkt fråga om en expansion avutgifterna. och hans partivänner följer gärna med idelvoteringarna. Vidareenvisades med att förhöra på statsrådenslöner. Jag förslår mycket väl atl avstod från att svara på del.Jag skall villigt erkänna all han är siatsrådskva-lificerad, nära nog fleragånger om, men han har inte varit statsråd. Del är inte en fråga för honom altsvara på, ulan del borde vara min uppgift. Hadestalsrådslönerna varil så höga som de är, om vi inte hade haft den progressivabeskattningen? Ja, en sådan hypotetisk frågeställning kan väl ha sitt intresse,men knappast i etl sakligt sammanhang. Jag tror atl jag kan lala inte bara åegna ulan å alla kollegers vägnar om jag säger, alt frågor och problem kring marginalskalleninte spelar någon roll i statsrådens eventuella funderingar över sina egnalöner. Det är jag beredd all säga alldeles oreserverat. Nuråkar stalsrådslönerna vara anpassade lill de löner som är elt resultat av deoffentliga förhandlingarna och som gäller för de väl betalda generaldirektörerna.Följaktligen förs del inte någon diskussion om statsrådens löner. De anpassasautomatiskt lill generaldireklörslönén. annan inom oppositionen kan väl ha funderingar över om statsråden gör rättför denna lön. Ja, i fråga om ansvar och arbetstid tror jag nog att enslalsrådspost är relativt likvärdig med en general-direktörsposl. Därför tyckerjag att det inte heller är alldeles obefogat all man har gjort dennaanknytning. Så myckel kan jag väl säga att del när del gäller de högrestatstjänstemannens löner, där generaldirektören sitter i toppen och de andrakommer därefter, sker vissa anpassningar inom ramen för ett relalionstänkande.Man ändrar inte lönen för byråchefer, avdelningschefer och överdirektörer ulanall det sker en justering för generaldirektören. Man ändrar intelönen för förste och andre kanslisekreierare och för amanuenser, om man intesamtidigt ändrar lönerna för de tjänstemän som ligger litet över dessa. Förhandlingarnaom detta förs av en arbetsmarknadsorganisation, nämligen /SR, som då harsom sitt speciella intresse all bevaka de anställdas synpunkter. HerrBurenstam har ju goda möjligheter att vända sig lill sitt egetsekretariat, där han har en högt förtjänt medlem, som lidigare varit enlika högt förtjänt medlem av sekretariat och följaktligen är i eminentgrad sakkunnig i de här frågorna. kan ju först ställafrågan lill honom, om han anser all tjänstemännen på SACO-planet över huvudlaget är så överbdalda alt den här diskussionen skall behöva tas in i enekonomisk debatt. Jag tror atl då får svaret all del ären ganska onödig energi som han lägger . Omman sedan rent teoretiskt frågar om lönen hade varil lägre, om man inte haftnågon progressiv beskattning, kan jag väl ge honom rätt i det. Men har vi juen progressiv beskattning utifrån den myckel enkla förklaringen, alt vi villlägga skatten med hänsyn till betalningsförmåga, all det finns enuljämningspolitisk ambition i hela vår skatlepolitiska filosofi och att dentar sig ullryck i alt vi har en progressiv beskattning. HerrBurenslam ställde ytterligare en fråga - men jag hinner naturiiglvisinte ta upp alla hans frågor, eftersom han har en fenomenal förmåga all hinnaställa mänga och olika frågor i sina inlägg - om lokaliseringspolitiken. Närvi säger alt lokaliseringspolitiken i alll väsentligt är inriktad på alt hjälpade små företagen till en nyetablering så är del sant. Statistiken visar all delär så. Del finns vissa undanlag, där även stora förelag har fåttlokaliseringsstöd. Jag erinrar mig att Skogsägare, dvs. GunnarHedlunds organisation, när de gjorde sin investering i fick låna dl50-tal miljoner - men han fick inga bidrag - av lokaliseringsmedlen. Det lånetinnebar en expansion på arbetskraftssidan med någonting mellan 125 och 150man. MoDo fick låna ungefär motsvarande summa när pappersbruket i byggdesul. Det innebar också en expansion på arbdskraflssidan med ett par hundra man.Fagersta har fåll låna pengar för all klara sina expansionsbyggnader på olikahåll i och även i . Algols fick ett slöd, både med lån och medbidrag, för all etablera sig på tre eller fyra olika platser uppe iVästerbotten. Del rörde sig då. ifall jag minns rätl, om 500-600 anslällda. Denekonomiska politiken m. m. 5 protokoll 1975/76:147-148 Denekonomiska politiken m. m. Detär därför riktigt så långt alt även stora företag har fåll lokaliseringslån,men då har det funnits mycket, myckel seriösa motiv för detta. Jag tror atl viskulle föra en dålig lokaliseringspolitik om vi skulle slå dövörat till i desammanhangen. Det är ju lokaliseringslänen som har initierat just deinvesteringar som sedan i sin tur har givit denna sysselsättning. - Men herrBurenslam lalar alldeles uppåt väggarna när han försöker ge sken av altvi här driver en politik som innebär atl det är de stora förelagen vi månar omoch all de små företagen sannerligen inte skulle vara så värst myckel allhurra för. Fördagsmässigt är ju de små förelagen hell dominerande på marknaden,men de kan ju inte vara stora redan från början. Del finns ingen småföretagaresom säger: Ge mig lokaliseringsbidrag och lokaliseringslån, så skall jag startaen verksamhet uppe i - eller i eller i - som omgående ger 150,200 eller 300 man arbete ! Förelagarna får börja myckel försiktigare, och har de då de rätta kvaliteterna och har satsat på den rätta produkiionen har de möjlighet alt växa vidare. Det är en ganska banal och enkel slutsats. tog upp några frågor. Han raljerade med den borgeriiga politikensom den lar sig uttryck i finansutskottets skrivning, och han gjorde det,tyckte jag, på etl myckel elegant och effektivt sätt - jag vill gärna ge honometl erkännande för delta. Men lål mig ändå säga all den myckel akiiva politik som på etl annat och bättre sätt har klarat oss genom svårigheterna , grundlades genom en mycket försiktig och konsoliderande politik och fram lill 1973. Skulle vi ha fört samma politik under dessa år som under 1974-1975 så är del tämligen klart atl vår utlandsskuld skulle ha varil väsentligt siörre och alt risken för elt bytesbalansunderskoll också hade varil väsentligt större. Attvi förde denna konsoliderande och försikliga politik förklaras av all vi 1970befann oss milt uppe i en överansträngning som höll på att reducera hela vårvalulakassa och som snabbt skapade etl stort underskott i vår handel medomvärlden. Del var en besk medicin som vi fick ta, men jag är angelägen om allunderstryka alt den inte ger utrymme för de klagomål som ofla förs fram. Jagtror alt del var som talade om den massarbetslöshet som vi avlästedessa år. Men märk väl atl när arbetslösheten var som värst låg den i medeltalpå , enligt och den statistik vi kan basera oss på. Världen i övrigihöll sig med både 5 och 6 96 arbetslösa under de här svåra åren. Menännu mer intressant är all vi under dessa svåra år, då vi hade en arbetslöshetsom jag villigt erkänner var för stor, hade, och det lycker jag kammarensledamöter har anledning all komma ihåg, flera människor i arbete - del gällersåväl 1971 och 1972 som 1973 - än vi hade 1970, dä vi förstärkte den svenskaarbetskraften med en immigration på 50 000 personer. Och förklaringen är enkel.Vi hade tidigare en anonym resurs av kvinnor som - genom särbeskaltningenoch våra medvetna försök alt föra fram kvinnans likställighet på arbetsmarknaden- blev reell genom atl de anmälde sig förarbeie. Och det är inte så överraskande att det i den situationen inte fannsmöjligheter atl till var och en som snabbt marscherade ul på arbetsmarknadensäga: Du skall ha det arbetet och du skall ha det arbetet. Kvinnorna varorlsbundna och relativt oerfarna yrkesmässigt. Det måsle alltså ta sin tid altspola in denna extra arbetskraftsresurs i produktionen. Detta använde vi åren1971 och 1972 till genom en intensiv yrkesutbildning i arbetsmarknadsverketsregi och naturiiglvis också genom den selekliva arbetsmarknadspolitiken, i denmån den tog sig ullryck i beredskapsarbeten och annal. Vihar några hundratusen fler människor i arbeie än vi har haft lidigare,och det är etl resultat av aktiviteten inte bara -del är en synpunkt som jag gärna vill föra in i kammarens protokoll, för den ärinte alldeles ointressant. talade om priserna på dagligvaror, och det är en iakttagelse som vigör atl de går upp snabbare än vad medeltalet för konsumentprisökningeninnebär. Jag tror alt jag förklarade detta bl. a. med all det på det härområdet inte finns samma möjligheter att genom ökad produktivitet kompenseralönehöjningarna. Jordbrukarna skall ha sin inkomstförbältring, och dehandelsanställda skall ha sina lönehöjningar. Statistiken visar alt just deanslällda inom handels- och servicenäringarna - på grund av alt de har varitlågavlönade - haft en förhållandevis starkare lönestegring under de senasteåren än vad som gäller för löntagare i allmänhet. HerrÅsling, som förde utskottets talan, nämnde som en specifik poäng ioppositionens verksamhet alt sänkningen av arbetsgivaravgiften i det inrestödområdet ändå var någonting som borde räknas oppositionen till godo. Ja, detär jag beredd att göra rent formellt. När del gäller huruvida del reelltbetyder så särdeles myckel sätter jag upp åtskilliga frågetecken. HerrÅsling säger alt ingen kan bestrida atl det är bra för dessa företag om de kanfå ned sina kostnader-och arbetsgivaravgiften aren ekvivalent tilllönekostnaden. är ju denna arbetsgivaravgift 4 96. Den är avdragsgill ochbetyder således i realiteten 2 96 netto för företagaren. Om man reducerar dessa4 96 lill 2, så betyder det atl man reducerar net-lobelastningen från 2 till 1.Denna reduktion av arbetsgivaravgiften i det inre stödområdet motsvarar 1 96 pålönesidan. Jag föreställer mig att dessa företagare har rört sig medlönehöjningsbelopp som i stort sett motsvarar vad man har som medeltal ilandet, och då ligger det någonstans mellan 15 och 18 96. Atl då den här endaprocenten skulle upphöjas lill atl vara någonting som ger företagarna i dessatrakter en alldeles speciellt god start i konkurrensen - del får inbilla någon annan. Jagär medveten om atl fick en slant över. Det är ju ett stort förelag, därarbetsgivaravgiften spelade en viss roll. Men där har ju siluationen varilsådan att del inte blev någon utökning av antalet anställda. Jag tror inteheller att den där procenten, som är slultampen på del hela, spelar någon rollför allmänna ekonomi. Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska pohtiken m. m. Kommuneroch landsting måste reagera negativt, säger , mot uppgörelser av dentyp som regeringen har träffat med löntagarorganisationerna. - Jag ser tillmin förskräckelse att tiden rinner i väg, herr talman, och jag hade faktisktlovat all begränsa mig litet mer. Jag avslår från all föra ut resonemanget här.Ni har hört mina argument. Del är en felaktig slutsats drar. Jagtyckte atl del låg rätt mycket i ett inslag i anförande. Dettalade klart och tydligt för atl det är den selektiva politiken sompå nytt får komma i förgrunden. Även om vi får den här konjunkturuppgången,som t. o. m. kanske resulterar i att vi får besvär av en helt annan art än vadvi är vana vid, så kommer vi att ha orter här i landet - bl. a. mot bakgrundenav alt vi har en arbetsmarknad som är mera så alt säga hembygdsrotfast än denhar varil tidigare -där de selektiva ingripandena från arbetsmarknadsstyrelsensoch regeringens sida blir nödvändiga. Därför är det litet svårt all fåsymmetri och harmoni i det extra generella påslaget, som ocksåförordar i majoritetsförslagei, när hans argumentation klart och tydligt lalarför atl del är en annan typ av ingrepp som blir aktuell. Närhan sedan i sin förtjusning talade om ambitionen med den regionala politiken,så borde kanske också i sina stilla stunder säga sig alt skall denge vad är ule efter, så får det sannerligen bli med styrspakar fråncentralt håll som når väsentligt längre än vad som är fallel . Denkontrovers som detta innebär bör man kanske också fundera litet över när sig ut på dessa vägar. Långtidsutredningenoch dess målsättningar kan man naturligtvis ägna sig ål. Men harlångtidsutredningen redovisat ett förslag som går fram lill 1980. Vi har enlångtidsbudget som har kritiserats - bl. a. i ett inlägg av , vill jag minnas - därför att vi inte skulle vara beredda att på dlrealistiskt sätt diskutera vad statens inkomster och utgifter kommer attinnebära på . Erfarenhetsmässigt vet jag att man här är underkastadförändringarnas lag beroende på frågor som kommer upp i den praktiskapolitiken. Med en naturkrafts nödvändighet skall de lösas. Jag har därmed intesagt all jag vill fälla bilan överallt vad planering heter, men varje planeringmåsle ju genomföras och diskuieras med vissa reservationer. Atl jagpersonligen har velat göra dessa reservationer bygger nog på en visserfarenhet. HerrWirtén lalar om "massarbetslösheten". Jag har bemött delta. För dagenhar vi goda utsikter all hålla en bra sysselsättning, och har vi ensysselsättning som är så god att den kanske bör verifieras med några siffror. Iapril var del 64 000 lediga och obesatta platser vid arbetsförmedlingarna, ochdet var samma månad 38 000 som sökte arbete. Av dessa 38 000 som sökte arbeievar en tredjedel över . Närman talar om den här aktiviteten som vi driver för alt kunna ge arbeie tillpartiellt arbetsföra, så har vi naturiiglvis där en resurs all ta vara på. Meningen konjunklurpolilik i världen, ingen efterfrågan i världen klarar densysselsättningsaspekten. Det finns bara en möjlighet atl klara detta, och delär atl samhället går in med de åtgärder vi praktiserar. Antalet sysselsatta påhalvskyddade och helskyddade verkstäder ökar ju därför alt det rör sig om enlidigare helt bortglömd människogrupp som vi nu lar fram ur anonymiteten ochger en mänsklig tillvaro, i varje fall vad gäller arbetets eget värde. Om jag skulle vara verkligt ambitiös skulle jag ju fortsätta en brastund lill. Men jag har väl sagt det mesta om vad jag ville säga i dettainledande anförande, och jag tackar för herr talmannens tålmodighet atl inteslå klubban i bordel, trots att jag har överskridit tiden. Denekonomiska pohtiken m. m. Underdetta anförande övertog herr förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. () kortgenmäle: Jag missunnar förvisso inte del översvallande berömsom finansministern gav honom. Jag vill bara göra den noteringen imarginalen, att det är kanske inte utan anledning som lyckerattåren 1971-1973 var så idylliska urekonomisk-politisksynpunkt. Del var ju de årdå hade dl verkligt inflytande på finansministerns politik, ochdå kanske det finns ett samband där också med berömmet. Herrfinansministern polemiserar mot min karakteristik av nyttan med sänkning avarbetsgivaravgiften i inre stödområdet. Jag vill betona att del är en marginellföreteelse, men jag tog den som exempel på konkreta ålgärder. Jag skulle tänkamig all finansministerns partivänner i , som kannotera alt man gör en besparing på personalbudgeten på 4-5 milj. kr. ,inte delar finansministerns åsikt atl det saknar betydelse. Självfallet ger dellill effekt att man i den offentliga verksamheien får ökade resurser påpersonalsidan, ökade resurser all anställa mer personal inom vårdsektorn etc.Där har vi alltså ett exempel på en direkt sysselsättningsstimulerande effektav den ifrågavarande åtgärden. Närdel gäller regionalpolitiken talar finansministern betecknande nog om all manbehöver ta lill siyrspakar, som han säger, för att klara detta. Ja, jag troralt del vikliga är all man i sin politik har en annan attityd än densocialdemokratiska regeringen, nämligen att man erkänner all folk måste få jobbdär de bor. Den diskussionen har ju finansministern och jag fört lidigare här ikammaren, och vi skall kanske inte trötta kammaren med all upprepa den. Men jagtror del är myckel väsentligt alt ha den utgångspunkten i diskussionen, att manskall acceplera all människorna fär samma chans lill arbete oavseii var de bor.Del är jag beredd all verka för. Men uppenbart är alt finansministern inte ärberedd att medverka lill det, del har jag förstått tidigare. Sålill sist något om skalleuppgörelsen. Den är naturligtvis, lösryckt frånstabiliseringspoliliken i slorl. av begränsat iniresse från ekonomisk- Denekonomiska pohtiken m. m. Och däröverträffade finansministern sig själv, när han i realiteten polemiserade motriksdagen och mot del beslut som fattade om en beställningav en slabiliseringspolilik, som skulle la upp den ekonomiska politiken i heladess vidd, alltså inte enbart skattepolitiken. HertBURENSTAM () kort genmäle: Statsråden är förvisso väl förtjänta av sina höga löner. Något annalharjag inte haft oförsyntheten att säga. Statsråden är förtjänta av sina högalöner - och stora löneökningar - därför all skatterna är sådana som de är. Detär det som är min poäng. Jagfrågade : Skulle dessa löneökningar för statsråden -och för dendelen också för generaldirektörer och andra högre inkomsttagare - ha varit såstora före skall som fallel är, om inte större delen av löneökningarna hadegått till skall? Och finansministern var hygglig nog att svara pä den frågan.Han sade då först all marginalskallen spelar ingen roll. Det skulle ha blivitlika stora höjningar i alla fall. Men när han gav del svaret märkte han kanskeatl det inte lät så bra ur jäni-likhetssynpunkl, och komhan därför med ett nytt svar, som var ungefär så här: Nej, löneökningarnaskulle ha varil -mindre för dessa högre tjänstemän och statsråd, om del intehade varil för den progressiva skallen - men den måsle vi ju ha eftersom viskallar efter bärkraft. Nåväl, men då är del intressant att vela: Vilkel avdessa tvä svar är del som finansministern vill salsa på?