prot · FZ0960 · 1975-12-31 00:00:00 — Dessa pengar måstetas ul skattevägen, och del blir då i stället brist inom andra områden, t. ex.när del gäller väginvesteringar. Delhar tidigare under denna allmänpolitiska debatt nämnts att del lilla samhälletHällekis i nu har räddats genom all man dit kommer alt föriäggaen lillverkning från företaget som ersättning för den cementfabrikvars verksamhel där skall läggas ned. Sä bra går det emellertid inte på allaområden i landei. Jag hälsar med tillfredsställelse att denna lilla ort fickdetta förelag. Del hade väl funnits vissa tankar på att det skulle placerasnågon annanstans i landet, men det var naturligtvis tillfredsställande attdenna lösning kunde åstadkommas. För en mängd andra orter är emellertidutvecklingen inte lika lyckosam. Jag vill bara nämna en sådan kommun somBorgholm, som ligger mill hjärta mycket nära. Manhar anledning atl vara mycket bekymrad över utvecklingen i de mindre företagen.Som alla vet minskar de mindre företagen i antal. Vi känner till att detförekommer fusioner, försäljningar och nedläggningar av sädana, och de bevarasinte i den utsträckning som skulle vara önskvärd. En del av dessa företag,som är ganska svårt utsatta, är de som vi brukar kallaunderleverantörer, dvs. sådana som förser större företag med produkler. Delhänder ofta att det större företaget helt plötsligt upphör att lämna order tillden mindre firman. När denna tar kontakt med det större företaget och frågarvad som är anledningen till att den inte längre får göra några leveranser fården beskedet att konjunkturerna är på nedåtgående och att man i första handmåste se lill att det egna företaget har sysselsättning. Menvad inträffar då? Jo, underleverantören som genom lagstiftning har skyldighetermot sina anställda kommer då i kläm genom det större företagets agerande, ochdet är inte bra. Men del är naluriigtvis svårt att skapa ett system, som ger deanslällda hos en underieverantör samriia skydd som gäller för de anställda viddel förelag som tar emot leveranserna. Jag inser atl det kan vara svårt attålägga detta företag samma förpliktelser mot underleverantörens anställda sommol de egna. Dethar i debatten här först fram en synpunkt som jag vill ta upp. a. sade herrAndersson i att vår produktion av jordbruksprodukter inte påverkarbehovet av livsmedel i väriden eller har eller kan få någon betydelse föru-länderna. Det är klart att den eventuella ökning av livsmedelsproduktionensom kan åstadkommas genom att nedlagd jord i Siverige börjar brukas igen inteär av den storleksordningen att någon behöver känna sig upprörd. Men del finnsen annan erfarenhet än den som har; det finner man om mangranskar livsmedelssituationen i världen och iakttar hur den har utvecklatsunder . Sovjetköpier numera stora kvantiteter spannmål på världsmarknaden - synes intefö det skörderesultat som man där beräknat. Det har talats om skördesiffror somligger 30 96 under det beräknade resultatet. när sådana bakslag komavsatte man Krusjtjev och gjorde honom till syndabock för alt man inle fållfram de skördar som man hade tänkt sig, men går det inte längre att skyllaskördebakslagen på politiska ledare. Myckel av nyodlade områden liggerdessulom naluriigtvis i de kalla områdena, och man har övervärderatmöjlighelerna till hektarutfall i . Serman även på vår södra världsdel , finner man alt det vis-seriigen finnsbra jordbruksjord på sina håll, men det finns inte sådan jord i särskilt storamängder. Väldiga områden i är torra och dåliga marker, där det intelönar sig att anordna bevattningsanläggningar. I förbigående kan också nämnasFidel , där den kubanska sockerodlingen inte heller givil deskördar som han drömt om och lovat sina undersåtar. DåSverige ju har gamla beprövade jordbruksområden, tror jag det är tryggast allvi låter dem gå i den produktion som de haft . Detär självklart att del råder konkurrens mellan olika . måste bådeden enskilde producenten och den allmänna producenten finna sig i. Men detfinns också vissa sortiment som mäsle undantas från denna konkurrens.Till dessa hör livsmedel. Jag vill här inflika att också sådana varor som skoroch textilier, vilka i viss mån blivit skyddade under del år som gått, hör tillsamma kategori. Det kan även finnas andra varor som det kan vara skäl attskydda produktionen av här hemma. Jag kom att tänka på en sådan. Man harexempelvis lagt brandförsvarels inköp av brandslangar i . Jag tror altorsaken är att man får dem litet billigare där, men man frågar sig om detta ärell tillräckligt bärande skäl för atl föriägga inköpen av en så viktigberedskapsvara till en främmande väridsdel. Med dessa ord vill jag uttrycka en förhoppning om att detriksdagsarbete som börjar efter denna debatt måtte bli stimulerande för detsvenska näringslivet. I den stillsamma atmosfär som präglar kvällen skall jag försöka alt ivarje fall börja mycket stillsamt. Jag har också en alldeles bestämd känsla avatt fru talmannen kommer atl brutalt hindra mig att fortsätta när jag hållit påen halvtimme, så jag får väl komma lillbaka senare och ta revansch i denekonomiska debatt som kommer. Jagskall således inte ge mig in på något slags inträngande redovisning av vare sigläget eller prognoserna för framtiden, men jag kan naluriigtvis inte heltutesluta - det vore mig helt olikt - att jag ändå säger någonting om ekonomin. Vihar upplevt en ekonomisk snålblåst över världen somvi får gå rätt långt tillbaka för att hitta motsvarigheten till; det haranförts tidigare här . En arbetslöshet som har varierat från 5 upp till10-12 96 av den arbetsföra befolkningen är väl siffror som vi trodde attvärlden inte skulle behöva uppleva. Vitrodde knappast heller att vi skulle fä avläsa - jag vägar nog säga del - deninternationella likgiltighet för den mänskliga rättighet som ligger i begreppetarbete som vi nu har sett . Jag har sagt tidigare här i kammarenatt jag inle längre räknade med att den nonchalans och låt mig säga resignationsom utmärkte statsledningarna under förkrigsliden skulle behöva bli enverklighet igen. Tyvärr har för mycket av den där resignationen präglat destora industriländerna under både 1974 och 1975. Jagbehöver inte understryka att utvecklingen i värt land har varit hellannorlunda; flera i arbele än tidigare, en arbetslöshet som harvarit nere i 1,2 "6 som vi har redovisal 80 000 lediga ochobesatta platser, och som har legal pä 1,7 ".i med över 30000 lediga och obesatta platser. Vårtläge har dessutom kännetecknats av en realinkomststegring, även om den harvarit relativt blygsam, rent tillväxtmässigt sätt.Därtill har medborgarna i vårt land haft ell par år som har varitutomordentligt goda. En real inkomststegring av 12 ä 14 "n har vi avläsl , och Jag exkluderar dä all inflation ochprisstegringseffekt. Det aren standardhöjning som vi avläst i enkonsumtionsökning med 3 ä 4 ",, . Till delta kommer ett alldelesosedvanligt högt hushållssparande - högre än vad vi orkade med 1970,när vi hade den förra högkonjunkturen. Vihar hafl en induslriell investeringsökning omkring 14 "n, volymmässigträknat, . Del är någonting av en in-vesleringstopp, omjag ser tillbaka - möjligen med motsvarighet i slutet av1950-talel och början av 1960-talel. Mennaturligtvis har vi hafl våra negativa inslag i den här ekonomiska bilden. Delär bylesbalansbristen, som representerar ungefär 11miljarder. Det är prisstegringen, som har legal på ca 10 96 - såledesen för stor prisstegring, även om den internationellt inte är uppseendeväckandeutan snarare ligger en del i underkant. Del är dessa problem som vi nu har attlösa. I hela den ekonomiska politiken, i allt vad vi kommer att besluta i dethär huset måste vi ha det i siktlinjen och aldrig tappa bort dessa bådaväsentliga ting: prisstegringen och bytesbalansbristen. Vadhar vi för utsikter att klara av detta? Man borde ha haft åtskilligt med tid påsig för att inventera och analysera den frågan. Jag lade märke lill här päförmiddagen att började sitt inlägg med alt säga; Tecknen pålågkonjunktur blir nu alltmer påtagliga. I vissa branscher är del en kris. Jagdelar inte den uppfallningen. Av finansplanen, som har delgivits riksdagensledamöter, framgår alt en nedgång i tillväxten inom OECD-området - de 14industrialiserade nationerna - som låg på ca 2 96 nu förväntas bylasi en uppgång på mellan 3,5 och 4,5 9n. Kalendermässigt har manräknat med all detla skall manifesteras under den senare hälften av innevarandeår. Del är en väsentlig förbättring, och på den punkten är den ekonomiskaexpertisen enig, De allra senaste rapporterna som har kommit mig lill del efterdet alt finansplanen skrevs bestyrker att del blir en uppgång - kanske mednågot mera optimism än vad som dikterade finansplanens skrivning. Närdet gäller den branschkris som talade om är jag mera osäker på vadhan åsyftar. Menar han de speciella svårigheterna inom sko- ochtextilbranschen, så har de mera med lågprisimporten atl skaffa än med denallmänna ekonomiska utvecklingen. Kalla del för kris eller vad man vill - debesvärligheterna kommer vi alt få dras med i både goda och dåliga lider, somjag ser problemet. HerrFälldin kommer vidare med påslåendet att industrins kapitalanskaffning ärproblemet just , framför alll kapitalanskaffningen till den mindre ochmedelstora industrin. Jag skulle på del vilja svara atl även omegenfinansieringen inte är vad den var 1974, så är den än så länge rimligt god.Man kan ocksä frän induslrins sida räkna med en fortsatt utlandsfinansiering iform av lån för industriutbyggnaden - naturligtvis under förutsättning att manhar en vettig kalkyl i botten som motiverar atl man ger sigpå ell utlandslån. Kapitalmarknadens tillgångar söker vi - och har sökl ochlyckats med del - styra över lill industrins investeringsbehov. Riksbankenspenning- och räntepolitik har den inriktningen, som vi allesammans kankonstatera. Vi har arbetat med fond-frisläpp, lagerstöd och exlra skatteavdrag- åtgärder som alla leder ål samma håll. Nubefarade alt fonderna lar slul, och det är klart atl man kan frågasig om det är på det sättet. Jag skulle vilja säga att den faran faktiskt inleslår för dörren Jusl . Man beräknar all ungefär 5 miljarder ifondmedel togs ut och utnyttjades. De hann väl inle alla utnyttjas ;de kommer alt ha sin verkan även . Men 1975, således , stod det kvar 6,3 miljarder i dessa fonder. Och de fyllsju på, framför allt vid företagens bokslut, då lockelsen i att fä avsättaskattefria pengar onekligen är ganska stor och dessulom innebär en klokpolilik. Det är ju med dessa fonder vi har lyckats ganska bra all utjämnakonjunktursvängningarna. Detär nu inle fråga om någon misshandel av de smärre förelagen. InstitutetIndustri- och företagskredil har elt par gånger apostroferats under dagensdebatt. Vid en kontakt som hade med institutet så senl somför elt par dagar sedan sade man alt det saknas inte pengar för dagen i institutet.Man har naturligtvis - och måste ha - en balans av ärenden. Del ärju inle baraså alt pengar får rekvireras frän förelagssidan och att pengarna sedan betalasul. Institutet har ju skyldighet atl penetrera och undersöka investeringen ochse om den är vettig - och är den inte det så skall vederbörande inte ha någrapengar. Den balans av under arbete varande ärenden som man har är denbalans som ibland tas fram såsom ett uttryck för alt det fattas pengar. Så är,fru talman, inle fallet. I den mån del behövs mera pengar har AP-fondernalevererat de pengarna - via reverslån i allmänhet, någon gäng viaobligalionsköp - och jag tror mig kunna garantera att sä sker ävenfortsättningsvis. Detmyckna talet om småföretagen ger mig anledning att bara ett par minuier stannavid den delen av svensk företagsamhet. Jag har ju alllid vänt mig mot denkonstruerade motsättningen mellan de smä och de Slora företagen. Häri dag lade Jag märke lill etl ganska överraskande inhopp. Jag förstår det -kan av naturliga skäl inte låta ensam beta påsmåförelagens ängar, och så skyndade han fram och krävde också i den här vevansänkt arvsskatt med åberopande av småföretagens bekymmer. Han ville vidare hasänkt förmögenhetsskatt och förde även fram en del andra välvilliga förslag. HerrBohman tillät sig också säga - vilket i någon mån förvånade mig - alt man kaninte lösa företagsamhetens problem med varvsslöd och med pengapåslag tillStatsföretag. Jag vet inle om del är obekant för atl inom densvenska varvsindustrin arbetar 26 000 ä 28 000 människor, i alll väsentligtfamiljeförsörjare. 10 protokoll 1975/76:59-60 dustrin slår ungefär likamånga anställda i de företag som har att leverera de varor som så småningomskall sältas ihop lill en båt av visst slag. Del är 50 000 människor som på engång ställs inför detla, att därest staten inle går in uppstår ellarbetslösheisproblem av enorma mätt, eftersom dessa förelag också ärkoncentrerade lill några få platser i vårt land, där det sannerligen inte ärlätt all skaffa ersättningsarbete ät 10 000-tals människor. Varoch en av dessa människor betyder naturligtvis lika myckel, oavsell omvederbörande är löntagare eller företagare. Och jag skall försäkra ,att skulle den horribla situationen uppslå - den kommer naluriigtvis aldrigatt uppstå - alt 50 000 småföretagare med en gång skulle ställas införomöjligheten all försörja sig, så skulle självfallet ingen regering, av vilkenfärg och form den vara månde, sitta likgiltig och rulla tummarna. Det behöverinte röra sig om 50 000 personer - här ingriper man sä fort problem uppslår. Såär situationen och så blir den även . Nuhar man i detla sammanhang också sagt; Men de här småförelagen representerar juså mycket av personlig framgångsrik företagaranda, så mycket av konstruktivinnovationsförmåga alt man med alla medel måste slå vakl om dem. Del ärnaturligtvis i långa stycken riktigt. Men man skall inte försöka ge folkföreställningen, att om elt förelag byter ägare uppslår del en katastrof förbygden. De här ägarbytena som aktualiseras för småföretagarna har ju iallmänhet föranletis av lät mig säga etl generationsskifte. Man har börjat medmyckel små resurser. En förelagsvänlig skattepolitik och ett allmänlföretagsvänligt klimat i det här landei har resulterat i att företagetsedermera vid generalionsskiftel och vid en substansvärdering visar sigrepresentera ell ganska väsentligt kapital. Ärdel då en syskonkrets som vill dela på företaget, sä är jag medvelen om desvåri:gheter som uppstår. Mången gäng har ingel annat ställ lill buds än attsälja företaget. är del elt investmentbolag som köper företaget - del ärinte så ovanligt - och ibland kan det vara etl större förelag som köper det. Iregel betalar man vad företaget är värt. Då blir det en slor slant som iallmänhet läggs i händerna på företagsledaren, och han säger sig: Åh kallen,var Jag så här rik! Det brukar också resultera i alt han klarar av sinabekymmer i förhållande lill de andra arvtagarna och fär pengar över all börjaetl nytt företag. Jag har sett bevis pä delta. Iblandtar sig del här uttryck i atl del bolag som köper familjeföretaget erbjuder denledande alt stanna kvar som verkställande direktör därför alt han är en duktigföretagare. På så sätt sker en naturiig konlinueriig uppföljning av familjenstraditioner, och den här verkställande direktören blir Ju inte sämre företagareeller sämre innovatör under de nya förhållandena. Jagvel således inte alt ell sådanl här skifte - även om det kan ha sina rentpsykologiska komplikationer - direkt har föranlett någon ar- Del har iallmänhet, om del är etl bra förelag, antingen lagils över av något annatföretag och arbetet har fortsatt eller så har pengarna använts till en ny startpå någol annal område. Motsättningarnamellan de smä och slora förelagen är, såsom jag ser det, konstlade och jag harmånga gånger bett om att vi skulle slippa den debatlen. De smä fungerar mångagånger i kombination med de stora som underleverantörer. Del finns storförelagi del här landei som har hundratals småförelag som underleverantörer. Del gårinte för alla dessa småföretag all skapa en marknadsorganisalion, altintroducera sig på världsmarknaden och starta en egen förelagsverksamhet med omvärldensom marknad med några nämnvärda utsikter lill framgång. Däremol harsmåföretagen såsom delar i ett arbetslag, där del stora företagel tar på sigden här arbetsuppgiften, slora möjligheter att fortsätta och alt utvecklas. Dessutomkan man säga att del finns en filosofi hos alla företag, sedan må de vara storaeller små. Den filosofin är att man naluriigtvis vill driva företagsamheten istort setl efter samma grunder. Den skall expandera, den skall öka, den skallge vinst och den skall ge företaget chans att yllerligare expandera. Denfilosofin knyter samman företagen oavsett om de är stora eller små. Det finnsså mänga gemensamma nämnare. Därförär den här myckel konstlade debatten då man säger att regeringen slår vakl omde stora och låter bli de smä ingenling annat än all de borgerliga slåss omväljarna bland småföretagen och vill framställa sig som specielltsmåförelagsvänliga. Däri har den här diskussionen sin grund. HerrFälldin är, menar jag, ute litet grand på svag is här - del har vi ju talat ommånga gånger tidigare. Denbondekooperaliva rörelsen utvecklar sig snabbt mot enormt stora företag. Påmänga områden är de ledande i landet. Där fungerar de efler samma vinstbegreppoch efter samma ralionaliseringsambilioner som någonsin ett storföretag sombakom sig har, vad man brukar kalla, ett slorfinansiellt inlresse. Men Jag haraldrig anklagat dem för del. Tvärtom har Jag sagl att om reglerna är sädana såhar de rätt till detla. Men det bör kanske se klädsamt ul om någongång i sin stilla kammare erinrar sig alt även den bondekooperativa rörelsenscentrali-seringsambilioner har slagit ihjäl en del små företagare. Då har naturligtvishela det här resonemanget om välviljan mol småföretagsamheien inte sammalämpliga underlag som vill göra gällande när han här i daguppträder i talarstolen. Jagbegriper inte heller när han talar om och kritiserar den Slalligasatsningen på näringslivets område, dvs. Del är väl del som åsyftas i del här fallet. Man kan inie tala omönskvärdheten av den regionala utbyggnaden av svenskt näringsliv och behovel avsysselsättning i regionerna och slå dövörat lill när del gäller enkapiialsatsning på Statsföretag, vars allt väsentliga utbyggnad skerJust i de induslrifatliga regionerna. Det är expansionen i glesbygden somStatsföretag i alll väsentligt står för. Det bör erinra sig innanhan - del skedde kanske i hastigheten - vänder sig mol dennakapitalförstärkning. Del skall bli intressant att se om han och hanspartivänner går emol den när del längre fram blir votering i frågan här ikammaren. HerrFälldin log också upp frågan om specielll index för folkpensionärer. Delnuvarande konsumentprisindex skulle, menade , inle vararepresentativt för en folkpensionärs allmänna konsumtion. Jag drar slutsatsenatl han menar all det ärett underskott i kompensationen till folkpensionärerna. Dettaär en fråga som f n. undersöks av den utredning som socialministern tillsattoch som arbetar med dessa frågor. Den är en följd av en direkt beställning avriksdagen för nägot halvår sedan. Men vi har faktiskt i finansdepartementetplöjt igenom denna fråga och gjorl en specialundersökning, huruvida del skullevara befogat med en särskild indexberäkning för folkpensionärerna. Vi kom framtill all så inte var fallet. Del torde inle finnas underlag för någon sådansärredovisning. HerrBohman började ståtligt i sill inlägg. förslag, sade ,läggs under ansvar. Här är del inga överbud. Jag skrev upp vad han sade; dellät så ståtligt alt man bör rädda del till eftervärlden, och även lill sitteget minne. Menom tittar i sitt och sitt partikanslis utbud av molioner får hansvårt atl få detta ställiga anslag atl rimma med de konklusioner moderaternadrar av den politiska situationen. säger inte nej lilldaghemsprogrammet på 100 000 daghemsplatser och 50 000 fritidshemsplatser. Menhan säger nej lill betalningen. I andra motioner säger alt man börslopa arbetsgivaravgiften i det inre stödområdet, all man skall lindrasmåhusbeskattningen, alt man skall indexreglera skattesystemet, att allainkomsler över 7 1/2 basbelopp skall befrias från arbetsgivaravgift, alt detskall anslås mera pengar till försvaret, alt det skall anslås mera pengar överbudgeten till av samhällel betald hemsjukvård och lill ökal transportstöd. Delkan vara myckel bra ting som står i den här önskelistan, men de går inte ihopmed anslag för sitt anförande . Man frågar sig var de 7miljarder som dessa överbud - del är del det är fråga om - i runt lal kosiarskall las. Skall vi öka statens upplåning utöver de 12 miljarder som den uppgårtill idet serverade budgetförslaget? Därtill kommer lät oss säga någon miljardmera på lilläggsslat. Skall vi upp i 20 miljarder i statlig upplåning? Hur iHerrans namn skall del gä till? Det klarar vi inte. HerrBohman kan naturligtvis hänvisa till den besparingsuiredning som denna riksdagmed hjälp tvingade fram för något är sedan. Den kan fä i uppdrag atlspara de 7 miljarder som vill öka pä utgifterna med och någramiljarder lill. Då är del möjligt att de ursprungliga intentionerna kantillgodoses. Men det går man inte i land med - del försäkrarjag . Vibehöver, sade , sparsamhet och förnuft i vårt politiska agerande.Ja, för alt komma till rätta med överbud kommer vi allesammans,fru lalman, all behöva ett övermått av sparsamhei och ell förnuft som liggeråtskilligt över vad herr kan prestera. Vitappar effektivitet, sade . Det är rätt frestande att ge sig in idel resonemanget, men tiden medger inle det. Jag vill ändå säga att har man enförsvagad efterfrågan och vill behälla sin arbetsstyrka, sä har man inte sammaprodukliviietseffekl som när efterfrågan kulminerar. Men jag tror all den harslora möjligheter all komma tillbaka, , Regeringenhar missat utbildningspolitiken, regeringen har missal bostadspolitiken,regeringen har missal sjukvården, regeringen har egentligen missal allting närherr sätter betyget. Han borde väl -del tycker jag nästan atlpartilojalilelen kräver - göra undantag för de landstingsråd som ule pä fältetsköter en del av dessa frågor och som har borgerligt pariimärke på rockslaget,en del av dem tillhör även parli. Det är kollektivt misslyckandevi upplever, del är uppfattning. Det är del personliga, detindividuella som vi söker och måste nä fram lill. skall Jag överdriva litetoch säga: Skall var och en ha sin egen lilla skola, silt eget lilla sjukhus?Jag överdriver medvetet, men det gör jag bara för alt ivinga attlänka på vad han säger när han nu berusar sig med sina på kanslitillverkade slogans och schabloner. Skattepolitikenlar upp, och del är en fråga som vi kan hälla länga debatter om. Vifår chansen atl komma tillbaka till den, och jag skall inle säga ell ordom den. Delgår en väg av våld genom samhället - hann med det ocksä.Rättstryggheten är i fara, brotisulvecklingen kulminerar och blir etl problem.Varför? frågar man sig. Ja, del beror på brist pä kraft hos regeringen, sägerherr . är, som jag ser det, hela den här olustiga och - jag erkännerdet villigt - oroande utvecklingen ett mångfasellerat problem. Del löser maninle med del enkla receptet att säga atl regeringen visar för litet krafl. "Vi måste ha en skärpl inställning lill kriminaliteten" - så föllherr ord. Detfinns, fru talman, många recept när man kommer in på dessa frågor. Det finnsett recept frän föreirädare, den värderade , somliksom revyförfattaren säger; "Släpp fångarne loss, del ärvår!" Det är andra som säger: "Lås in dem hårdare!" Dennavariation i recepten är väl etl ullryck för alt vi måste la allvarligt pä dennafråga och inte komma med nägra patentlösningar. Vi nalkas här ell problem - ochskall göra del med största respekt -som Jag tror alt alla nationer konfronterasmed men som ingen nation kan säga sig ha en lösning på. drar med hjälpav upp valrörelsens melodi. skall man, i varje fallpä den kanten, dunka pä socialiseringstrumman modell , modell och1948, modell och modell . Jag försäkrar er all ni kommer atl dunka ertrötta, och livet kommer all gå vidare. Möjligen kommer ocksä socialdemokratinatl sitta kvar vid rodret efter valet.