prot · FZ09103 · 1975-12-31 00:00:00 — Vpkhar i sina tidigare regionalpolitiska motioner framhållit alt man förordar enregionalpolitik för ett socialistiskt samhälle. Jag finner det också naturligtatt vpk avvaktar med motioner, eftersom man troligen har mycket god tid på sigatt vänta. Centernhar drivit på i för regionalpolitiska åtgärder. Del är därför vår motion behandlas . Vi hade ett eget alternativ1972 för regional balans. Detta har visal sig betydligt meraverklighetsanknutet än regeringens. Vårt förslag bemölles då med förlöjligande uttalanden,inle minst från statsministern. kan vi konstatera att regeringen föreslår ungefär det penningbelopp somcentern förordade 1972, om man beaktar infiationen. Regeringen föreslår ocksåändringar av vissa befolkningsramar, som vi 1972 ansåg felaktiga. Regeringenerkänner att den inomregionala obalansen är ett allt större problem. Detframstår klart även genom sysselsättningsutredningens belänkande. Problemethar ju förstorats på grund av regionalpolitikens utformning. Vikritiserade regeringens förslag 1972 bl. a. på dessa punkter. Vi beskylldes dåför att inte vara trovärdiga. Vi kan nu alla konstatera att varbetydligt mera trovärdig än de som 1972 stödde regeringsförslaget. Så har detf ö. varil hela den långa tid som vi kämpat för ökade regionalpoliiiskainsatser. Iutskottets redovisning av centerpartimotionen 1848 konstateras att den spänneröver hela det regionalpolitiska fältet. ger i årets motion, liksom ifjolårels, sin principiella syn på hur den framlida regionalpolitiken börförnyas. Vi har en samlad syn på hur regionalpolitiken bör utformas för attutveckla vårt samhälle i decentralislisk riktning. 1974års länsplaner är utarbetade efter direktiv grundade riksdagsbeslutom regionalpolitiken. Detta beslut var som bekant inriktat på fortsattkoncentration till de största orterna i landet, i länen och i kommunerna.Regeringen har så bråttom att ändra de mest iögonenfallande felen, att maninle ens får lid atl avvakta någon månad till. Enligt vår mening bordebefolkningsramarna utläggas i ell sammanhang. Detär oroande att regeringen vid sin sammanställning av länsplanerna 74, enligtvår mening, drar felaktiga slutsatser - man anser t. ex. att den regionalabalansen i riket numera är ganska bra. Jag vill med några bildervisa att det inte förhåller sig på del sättet. Somjag kan märka från talarstolen har kammaren tyvärr inte någon möjlighet atl sesiffrorna klart. Det var meningen alt den första bilden skulle ge kammaren enuppfattning om befolkningsläget i . År1970 var innevånarantalet ungefär 233 000 människor, varav ungefär 30 000 iåldern . År1975 hade antalet människor i åldern under minskat, medan antaletpensionärer ökat med över 3 000. År1980 beräknas alltjämt antalet människor att vara lägre än 1970,medan antalet pensionärer fortsätter att öka kraftigt. År1990 beräknas invånarantalet i länet att ha ökat med 11 000 människor, tillomkring 244 000, men hela ökningen ligger på pensionärerna. Denandra bilden föreställer kommun. Det övre mörka fältet visar antaletmänniskor upp till en ålder . Vi ser hur antalet invånare i den åldernminskar undan för undan. Mellandelen på bilden - personer i åldern -minskar också medan pensionärernas antal ökar. Den tredje bilden visarantalet lediga platser i riket i förhållandet till Vi serhur antalet lediga platser är högre än antalet arbetslösa särskill under desenare åren. Dennedre kurvan visar Vindelälvsområdet, som fortfarande väntar på ålgärder ianledning av riksdagsbeslutet om älvens bevarande. Kurvan här markerar attantalet lediga platser stadigt håller sig i storleksordningen 20 lediga platserper 100 arbetslösa. Densista bilden är hämtad från sysselsättningsutredningens betänkande. Den bildjag vill peka på är den övre stapeln till vänster. Det mörka fältet som liggerlängst lill vänster anger att ungefär 7 000 fier män behöver arbete iVästerbottens län för att länet skall få en sysselsättning som motsvarar riketi genomsnitt. Detförsta fältet och det andra fältet visar atl det behövs ca 20 000 nyaarbetstillfällen för att män och kvinnor i länet skall få en med riketsgenomsnitt likvärdig förvärvsarbetsgrad. De tre fälten sammantagna visar - är kanske mer av teoretiskt intresse - alt det behövs nära 30 000 nya sysselsättningstillfällenför att kvinnor skall få lika hög förvärvsgrad som män. Jaghoppas atl de här bilderna - även om de inte återges på TV-skärmen fullt såtydligt som jag hade hoppats - ändå har visat kammaren att det långt ifrånråder regional balans i riket. förklarar också varförsysselsättningsutredningen i sitt belänkande har kommil fram lill slutsatsenatt vi behöver 380 000 nya arbetstillfällen för att målsättningen regionalbalans och arbete åt alla skall kunna bli verklighet. Detta är sysselsältningsutredningensmålsättning. Det är också målsättning. Sysselsättningsutredningenjämförd med regeringens sammanställning över länsplanerna för ger olikabild av verkligheten. Sammanställningen över länsplanerna visar en glättad ochlillrällalagd bild, som inte på ett riktigt sätt överensstämmer med vadframtiden fordrar beträffande regionalpolitiska insatser om vi skall nå enregionalpolitisk balans. Sysselsättningsutredningenulgår ifrån förvärvsgraden som en väsentlig grund. Det är enligt vår meningockså en mycket stabil grund att bygga en bedömning av den regionalpolitiskabalansen på. visar att relationerna mellan de bästaoch sämsta regionerna beträffande förvärvsgrad inte har förändrats påtagligtgenom hittillsvarande insatser. visar all det ärminst lika snabb ökning av antalet arbetstillfällen i de tidigare bästaregionerna som i regioner som har lägre sysselsättningsgrad. Omvi skall få en regionalpolitisk balans måste förvärvsgraden öka mest i deregioner som har den svagaste sysselsättningen. Det går inte heller att lösaproblemet utan att antalet arbetstillfällen ökar. Vi centerpartister är därförmyckel förvånade över den kritik som riktats mot oss från socialdemokraterna. Ivår partimotion påvisar vi den felaktiga grunden för den nuvaranderegionalpolitiken. Vi drar också upp riktlinjer för den nya regionalpo- Vipekar på att stödområdesgränserna är osmidiga. De gynnar de största orternainom området på de mindres bekostnad. Även orter utanför stödområdet kanbehöva regionalpoliliskt slöd. Stödgränsernabör omprövas och kompletteras med kriterier såväl för stimulerande som förbegränsande åtgärder. Kriterierna kan bygga på befolkningsunderiag,sysselsättningsgrad samt ålder-, närings- och in-komstslruktur. Ytteriigarekännetecken kan finnas som utlöser åtgärder. Därigenom kan orter som bästbehöver stimulans få den. Genomen sådan uppläggning kan beslutsfallandet i slor utsträckning ske på regionalnivå i demokratiska former. Ortsklassificeringen blir helt onödig, och dessskadliga inverkan elimineras. Deninomregionala balansen är lika viktig att komma lill rätta med .som denregionala balansen inom riket. Den nuvarande utformningen av regionalpolitikenlöser inte det problemet - snarare tvärtom. Ingentorde längre med krav på trovärdighet kunna påstå annat än att för enrealistisk regionalpolitik som leder lill bättre balans i vårl samhälle. Regionalpolitiskainsatser påverkar utvecklingen. Tyvärr har insatserna kommit sent och medväsentligt fel inriktning. Vi behöver betydligt mer differentierade medel medinriktning på att de största, insatserna skall göras där behoven är störst. Avvad jag sagt framgår varför det är riktigt atl göra ett undantag förbehandling av motion i det här sammanhanget. framför enalternativ, progressiv regionalpolitik för bättre balans i vårt samhälle. Delär viktigt att den framförs i . Regionalpolitikenblir med vårt alternativ mer dynamisk och anpassad till det aktuella läget.Regeringens sammanställning av länsplanerna visar all den gamlapolitiken börjar stelna i begynnelseskedets felaktiga former. Dennuvarande regionalpolitiken skall enligt riksdagsbeslutet gälla till den Ijuli 1978. Viss komplettering vidtas emellertid efter hand. Således föreslåsnu ytteriigare medel utöver de ramar som beslutade om 1972. Bidragoch lån för investeringar, fraktstöd osv. utgår i regel med en vissprocentandel av kostnaderna. De är därigenom i viss mån infla-tionsskyddade. Såär inte förhållandet med sysselsättningsstödet. Det utgår med ett visstfastställt belopp per nyanställd. Därför urholkas delta slöd med pågåendepenningvärdeförsämring och ökade lönekostnader. Effekten avsysselsättningsstödet urholkas således undan för undan. Det är desto merolyckligt som denna stödform visal sig ha en stor regionalpolitisk effekt ochutgår i de områden som har de största behoven. Närnuvarande regionalpolitik beslutades yrkade vi på en förstärkning av dettastöd. Den här föreliggande folkpartimotionen går helt i linje med våra tidigareförslag. Enligt vår mening finns mycket starka skäl för att förstärka destödformer som är knutna till sysselsättningseffek- terna.Sysselsättningsutredningen är inne på samma linje. De förbättringar avsysselsättningsstödet som föreslås syftar till att återställa realvärdet idenna stödform. De ligger även i linje med en ganska allmän uppfattning,grundad på erfarenhei, atl stödformen bör förstärkas. Socialdemokraternavill ändå inte gå med på förslaget utan vill fördröja denna lilla reform. Manhar på del hållet ingen het vilja atl göra regionalpolitiken så effektiv sommöjligt - del vet vi sedan förul. I della fall berörs just de bygder och deorter som har de odiskutabelt största behoven. Jag måste uttala min förvåningöver att inte socialdemokraterna kunde gå med på den här förändringen. Jag ber att få yrka bifall till reservationerna 1, 4, 5 och 6 och iövrigt bifall till utskottets hemställan. Underdetla anförande övertog herr andre vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. i (fp): i har inledningsvis pekat på att den regionalpoliiiskadebatten troligen inte blir så omfattande som den har varil ,beroende på alt del aviserats att en proposition, som bygger påsysselsältningsutredningens delbetänkande, skall komma . Ettenigt ulskott har då gjort den bedömningen att det är riktigt atl huvudpartenav de drygt 60 moiioner som väckts om regionalpolitiska frågor skall gömmas ochbehandlas tillsammans med den propositionen. Dettaär vi som sagl eniga om. En del motionärer har ju också i sina motioner antyttatt de kommer att framföra sina synpunkter . Vi har från folkpartihållsagt att vi känner till att den här propositionen är aviserad, och mot denbakgrunden avstår vi från att ta upp mera långsiktiga regionalpolitiskafrågor och återkommer härom i samband med framläggandet av propositionen. Vihar därmed enligt vår mening klart och tydligt redovisat skälet lill att viinte väckt en omfattande regionalpolitisk motion. Då tycker jag det äranmärkningsvärt att i drar den slutsatsen av att detinte har väckts motioner, att det är brist på idéer, synpunkter och förslag.Moliveringen har vi alltså lämnat själva, och jag tror att innerst inne tyckerherr i att det är praktiskt och riktigt atl handläggningensker på etl sådant sätt. Demotioner som är knutna till slatsverkspropositionen har vi dock varit likaöverens om alt behandla , och vi har böjt oss för centerkravet i utskottetatt vi skulle behandla partimotion. Detfinns en rad motioner i anslutning till slatsverkspropositionen som berörglesbygdsfrågorna. Jag skall inte gå in på dem. Det kommer i Moraatt göra, och kommer att redovisa varför vi inom stöttde olika förslagen. Lål mig i stället med några ord motivera varförutskotlsmajoriteten biträtt motionen 1845, som är väckt av någrafolkpartiledamöter.' Imotionen 1845 föreslår vi en kraftigare satsning på sysselsättnings-stödet; Vihar från vårt håll betonat att finns det arbetsobjekt,finns det idéer, finns del villighet alt satsa i stödområdet, då får intebristen på medel hindra en sådan utveckling. I årets budgetpropositionföreslås en vidgning av anslagsramarna, och vi ansluter oss till det förslaget.Men vi säger också i majoritetens skrivning följande på s. 7 och 8: "uppfattning är det mycket som talar för att det regionalpolitiskastödet i ökad omfattning knyts till kriteriet ett ökat antal anställda. Mot denbakgrunden är det diskutabelt att lägga hela den föreslagna medelsökningen påstöd i form av bidrag och lån till investeringar. En förbättring avsysselsättningsstödel är motiverad bl. a. med hänsyn till att realvärdet avstödet urholkats till följd av förändringar i penningvärde och löneläge. Ensatsning på denna stödform har dessutom den fördelen att den direkt gynnar deområden som det från regionalpolitisk synpunkt är mest angeläget att stödja.En begränsad reform av det slag som motionärerna föreslår kommer endast att tai anspråk av den ökning av totalramen som utskottet ställt sigbakom." Jagtror personligen - som i också antydde - atl det ärriktigt atl i större utslräckning använda lokaliseringsmedel just tillsysselsättningssiöd. Och där har vi starkt stöd i det delbetänkande somsysselsättningsulredningen har lagt fram. Utredningens tankegångar går nämligenexakt i den riktning som folkpartimotionärerna har föreslagit, som en majoriteti utskottet har ställt sig bakom och som tidigare också har föreslagits fråncenterhåll och antytts i moderatmotioner; del vill jag understryka. Mendet finns en detalj till i detta förslag. Vi har i motionen föreslagit att detstöd som utgår på försök i gränsområdena till det inre stödområdet inle skallvara kopplat till annat regionalpoliliskt stöd. Vi finner inte några som helstskäl för det villkoret. Idetta sammanhang vill jag också säga att jag har gjort en undersökning rörandeomfallningen av det sysselsättningsstöd som utgått i dessa gränstrakter tilldel inre stödområdet, och den undersökningen visar alt sådant stöd endast harutgått i myckel ringa utsträckning. Jag tror att detta delvis beror på denolyckliga koppling som vi nu föreslår skall tas bort. Men det kan också bero pådålig marknadsföring. I andra sammanhang, där det har gällt olikastimulansåtgärder, har jag sagl all en förutsättning för att de insatser somgörs verkligen skall slå igenom är att de förs ut på elt riktigt sätt till demsom kan komma i åtnjutande av stödet. Dethar säkert sitt värde att vi nu får upp denna fråga till debatt. Jag hoppas attvi skall få en förbättring av sysselsätlningsstödet, och jag hoppas också attde som satsar i gränsområdena lill det inre stödområdet nu skall få en bättreupplysning om att här finns det möjligheter att även inom det området fåsysselsättningssiöd. Jag skall inte här upprepaherr i argument, och som jag sade kommer herrJonsson i att för vårl parti tala om de övriga motionerna som behandlas iutskottets betänkande. Jag ber att yrka bifall till reservationerna 4, 5 och 6. I övrigt yrkarjag bifall till utskottets hemställan. Idella anförande instämde i (fp). HerrNILSSON i (c) korl genmäle: i vill inte acceptera min tolkning av varförfolkpartiet inle hade motionerat om de långsiktiga riktlinjerna. Jag tolkaremellertid uttalande så, all han i varje fall har förståelse föratt har fått sin motion behandlad och att den motionen är undantagendärför alt vår motion liksom lar upp nya idéer och riktlinjer, somär utvecklade på grundval av vårt förslag 1972. Vi vill nämligen i så god tidsom möjligt påverka den kommande regionalpolitiken. Fjolårets motion, som iprincip hade samma inriktning som årets, blev avslagen. Utskottet avstyrker vårmotion också . Del är bakgrunden till min tolkning att ochmoderata samlingspartiet inte egentligen har några nya idéer utan väntar medmotionerandet tills de får se vad propositionen innehåller. Molden bakgrunden har jag förståelse för att och moderatasamlingspartiet avvaktar proposilionen. Vi har alltså en ömsesidig förståelse.Måhända kommer och eventuellt också moderata samlingspartietsenare med nya idéer och riktlinjer som till vissa delar, förhoppningsvis,ansluter sig lill våra. Men vi vill redan nu framföra våra förslag tillriktlinjer för att påverka såväl sysselsättningsutredningen som eventuelltregeringens utformning av framtidens regionalpolitik. HerrERIKSSON i (fp) kort genmäle: Jag har redovisat skälet till att vi inte nu väckt någon bred ochfyllig motion. Jag fordrar att i skall ta mig på mittord på den punkten. Vi bedömer det som naturligt att motionerna behandlas isamband med den proposition som aviserats för så länge sedan och som enligt vadherr i antydde kommer att ha ett mycket brett underlag i formav länsplanering 1974, delbetänkande från sysselsättningsulredningen och helaremissmaterialet. Belräffandeskälet till att vi har brutit ul centermotionen vill jag säga atl det troddejag faktiskt inte jag skulle behöva stå till svars för i debatten. Vi har på s.2 i betänkandet sagt: "På uttrycklig begäran av ledamöterna fråncenterpartiet i utskottet har dock undantag från denna princip gjorts förpartiets motion 1848 om regionalpolitik." Vihar inte brutit ut den för att den på något vis står över och har en annandignitet än de övriga omkring 60 motionerna. Vi har gjort det som etttillmötesgående av ett önskemål från centerledamöternas sida. Det trodde jagsom sagt inte vi skulle behöva stå till svars för. När det ullrycks ett sådantönskemål i ett utskott tycker jag det är en naturlig gest att tillmötesgå det. i (c) kort genmäle: Jag har givetvis aldrig försökt framställa det förhållandet atlutskottet gjort undantag för parlimolion som något som utskottet skallstå lill svars för. Jag har tvärtom uttalat all jag uppfattar del så atlutskottet har förståelse för vår motion. Jag har också uttalat förståelse - ochdärmed i högsta grad tagit på allvar - för att folkpartietoch moderata samlingspartiet avvaktar. Jag har också utvecklat orsaken lilldella. Anledningenlill all vi anser att det finns skäl att nu följa upp vår motion är attregeringen enligt vår mening drar felaktiga slutsatser av del remissmaterialfrån län och kommuner som framlagts i sammanställningen över länsplanering1974. Jag hoppas att fler än vi lagt märke till den motsättning som finnsmellan regeringens slutsatser i sammanställningen av länsplanerna ochsysselsättningsutredningens slutsatser av sina undersökningar.Sysselsättningsulredningen finner alt vi icke har regional balans t. ex. närdet gäller förvärvsgraden, medan regeringen anser alt vi har en ganska godregionalpolitisk balans här i landet. Jagtar alltså sanneriigen och på allvar. Jag harbara visal på skiljaktigheterna i utgångspunkter och förklarat varför vi villpåverka den framtida regionalpolitiken innan proposilionen framläggs.Folkpartiet och moderata samlingspartiet vill påverka den regionalpoliiiskautvecklingen efter det att regeringen framlagt sin proposition. har jukvar den möjligheten också. i (vpk): kommunisterna har i detta ärende dels en reservation motsysselsättningsstödel till förelagen, dels ett särskilt yttrande med enprincipiell deklaration om regionpolitikens allmänna principer. Jag kommenterardessa båda avsnitt av ärendet. Vpkär emot den typ av stöd som sysselsätlningsstödet till företagen utgör. Vianser det förkastligt både som regionpolitiskt medel och i största allmänhet. Sysselsättningsstödetpassar inte som regionpolitiskt medel. Man vet inte ens om det över huvud ipraktiken fungerar som sådant medel. Stödet består ju, enkelt uttryckt, däriatt företagen får pengar av staten om de anställer nytt folk. Detta är en högstmärklig ordning. Fördel första vet ingen om de nyanställningar som sker är en följd av stödet ellerinte. Ingen får heller någonsin vela det. Man kan alltså aldrig värderapengarnas effekt. Fördet andra: Om nu till äventyrs någon företagare i realiteten skulle stimuleraslill all anställa folk genom att han får statsbidrag för det, vad betyder dådet? Det måste betyda att nyanställning i det föreliggande fallet i och för siginte ekonomiskt bär sig annat än med hjälp av gåvor och subventioner. Detbetyder i sin tur att det grundläggande felet -antingen det nu är ett fel iförelagels verksamhet eller ell fel i den ekonomiska strukturen, varsutveckling missgynnar vissa regioner - aldrig avhjälps utan barakonserveras och skyls över. Om företagen bara kan göra anställningar på grundav underbetalning av arbetskraften eller med hjälp av statligalönesubventioner, då föreligger ju ett grundläggande fel. Detla fel kan baraavhjälpas om staten förmår förändra den ekonomiska strukturen i regionen. Detkan ske genom en allmän, omfattande utbyggnad av den statliga företagsamheteninom ramen för ett stort, planmässigt sysselsättningspolitiskt program. Detmåste vara en direkt skadlig medicin, som medvetet håller en föråldradnäringsstruktur under armarna eller som stöder företag som annars inte skulleklara sig. Man vet nämligen aldrig om den bristande lönsamheten i det enskildaföretaget beror på det ekonomiska klimatet i regionen eller på atl företaget ärdirekt misskött och bara exploaterar det statliga slödel för atl täcka över enverksamhet som egentligen saknar framtid i bygden. I båda fallen lämnar manbygdens verkliga problem olösta. Rentallmänt framstår också det alltmer utbredda subventionerandet av företagen somen högst stötande företeelse från fördelningspolitisk synpunkt. Ständigt stigerde belopp som från staten pumpas ut i stöd, Subventioner och skattelättnadertill bolagen. Dessa belopp representerar i själva verket en omfördelning frånde arbetande till de förmögnas och till kapitalets förmån. Vem betalarskatterna här i landet? av alla skatter tas ut i form av moms ellerkommunalskatt - de betalas nästan bara av de lönearbetande. Del är som bekant sådanaskatter som förhållandevis hårt drabbar de små inkomsttagarna. 25 96 tas ut istatlig inkomstskatt - också den svarar de lönearbetande i mellan- ochlåg-löneskiklen väsentligen för. Om nu dessa pengar ges ul i form av viktigasociala utgifter av skilda slag kunde man till nöds säga att de lönearbetandefår fördel av de pengar de betalar in. av dessa pengarårligen ges ut i form av olika slags stöd till bolagen, då föreligger faktiskten väldig omfördelning till bolagens förmån och de arbetandes nackdel. Hela detsociala fördelningsproblemet har kommit snett, bl. a. därför att man driverdenna subventionspolitik. Vpk accepterar inte den utvecklingen. Det ärbakgrunden till atl jag yrkar bifall till reservationen av . Denandra frågan gäller synen på regionalpolitiken. En effektiv regionalpolitik ide arbetandes intresse kan inte bedrivas som , dvs. i huvudsak med hjälp avstöd och förmånliga krediter åt företagen. Man måste - så som vi alltid harhävdat - angripa de grundläggande mekanismer som är själva orsaken tillarbetslösheten och den regionala obalansen. För delta krävs dels en stark ochaktiv roll för staten inom ramen för ett stort nationelltsysselsättningsprogram, dels etl grepp över in-vesteringskapitalel för attåstadkomma en allmän investeringsstyrning. Slutligen måste man i grundenangripa den ekonomiska ordning som skapar obalans och arbetslöshet, somexploaterar låglönerna, som kortsiktigt utnyttjar resurserna i regionerna föratt sedan överge dem och som - när detta inte ger tillräckligt hög profit - isista hand överfiyttar kapital till utlandet. Detär en spridd föreställning, herr talman, atl den regionala obalansen har dämpats.Denna felaktiga föreställning uppkommer sannolikt därför attbefolkningsomfiyttningarna nu inle visar samma mönster som de gjorde under1960-talet. Storstädernas befolkning växer inte längre på samma sätt somtidigare, den minskar i stället. Vissa skogslän har fått en begränsadåterflyttning. I andra skogslän har flyttningsförlusterna avsevärt minskat.Men detta förhållande speglar inte, som man ibland tror, en bättre regionalbalans eller över huvud taget någon bälire silualion i fråga om sysselsättningen.Del speglar heller inte, annat än i begränsad mån, den regionala stödpolilikenseffekter. Befolkningsomflyllningarna speglar i stället generellt sett en allmänförsämring av sysselsättningsläget både i storstadsregionerna och i skogslänen.Arbetslöshetens och undersysselsättningens nivå har jämfört med läget under1960-lalet stigit i nästan alla delar av landet.