prot · FZ0976 · 1975-12-31 00:00:00 — Det gläder mig att ett enigt försvarsutskott tagit avstånd från dehätska utfall mot den svenska befälskåren som görs i motionen 264, Jag yrkarbifall till utskottets hemställan. Värnpliktigasinflytande på de militära förbanden Hen (vpk): Jag har fullförståelse för att i Gäddvik, som ju företräder moderatasamlingspartiet och den konservativa linjen, har åsikten att allt fungerar brainom det svenska försvaret beträffande demokraiiseringsprocessen. Men är delinte så, , all hela den här debatten om demokratiseringen avsamhällel och arbetslivet har stannat utanför förbandsgrindarna och helt enkellinte vunnit insteg där? Vi anser det. Detär inga missnöjesyttringar att kräva att de värnpliktiga skall ha rätt allorganisera sig och rätt att förhandla i sina intressefrågor, eftersom det är enelementär demokratisk fri- och rättighet för alla andra grupper 6 protokoll 1975/76:75-77 Värnpliktigasinflytande på de militära förbanden gjorde en jämförelse mellan och de kommunistiska länderna,men det är inle detta vi diskuterar. Hade jag haft tillgång lill erforderligtmalerial, hade vi naturiigtvis kunnat ta upp en debatt om del . Faktum är,enligt vad jag känner lill om de här frågorna, alt i de kommunistiska ländernastår försvaret under demokratisk kontroll - under hela folkels kontroll - mendet gör det däremot inte här i landet på samma säll. Att utskottet helt haravstått från att argumentera mot de jurister som har uttalat sig om att detråder olidliga förhållanden när det gäller rättssystemet ochbeslraffningssystemet inom det militära områdel säger ingeniingom. Närjag åberopai en docent i straffrätt, som säger att dessa förhållanden ärorimliga, svarar inte på det ulan hänvisar bara lill ettenhälligt betänkande. Det är klart att utskottet är enigt, eftersom kommunisternainle är representerade där! Jag vill änen gång yrka bifall lill motionen. Hen i Gäddvik(m): var vänlig nog att påpeka att jag i den här debattenförelräder ett enigt utskott och all vi också i betänkandet har gett exempel påde strävanden som pågår för all yllerligare demokratisera försvaret men attdär också angetts vilka begränsningar som finns på della område. Tillsisl vill jag tacka för det upplysande svaret pä min fråga. HenHALLGREN (vpk): Jag har aldrig förnekat alt de strävanden som man här talar om finns iförsvarsutskottet och bland dess ledamöter, men de har tyvärr inte anammats avofficerarna i det svenska försvaret. Del blir de värnpliktiga lidande pä - dehar inte fått någon utökning av demokratiska rättigheter över huvud laget. Delenda de värnpliktiga har fåll är räll lill samråd, men inte lill någolbestämmande. De har rätt att träffas en gång för alt resa krav, men dekan aldrig ha någon reell chans att förverkliga de krav som de släller. Delkallar inle jag för några demokratiska rättigheter! Överläggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs på bifall lill dels utskottetshemställan, dels motionen nr 264 av och , ochförklarades den förra proposilionen vara med övervägande ja besyarad. Sedanherr begärt votering upplästes och godkändes följandevoieringsproposition: Densom vill all kammaren bifaller försvarsuiskotiets hemställan i betänkandet nr22 röstar ja, den det ej vill rösiar nej. Vinner nej har kammaren bifallilmotionen nr 264. Vidomröslning genom uppresning förklarades fiertalet av kammarens ledamöter haröstat för ja-propositionen. Då begärde rösträkning verkställdesvolering med omröstningsapparat. Denna omröslning gav följande resultat: Ja- 275 Nej - 15 1975/76:23 med anledningav motion om tjänstgöring i internationellt biståndsarbete somalternativ till värnpliktstjänstgöring och vapenfri tjänst1975/76:24 med anledning av motion om arbetarskyddet inom försvaret Kammarenbiföll vad utskottet i dessa betänkanden hemställt. §13 Bestämmelserna för vapenfri tjänst Föredrogs försvarsutskottets belänkande 1975/76:25med anledning av motion om ändring av bestämmelserna för vapenfri tjänst. I delta betänkande behandlades molionen1975/76:1163 av m. fl. (vpk), vari hemställts att riksdagenuttalade sig för ändring av lagen om vapenfri tjänst (SFS 1966:413),kungörelsen med vissa bestämmelser om vapenfria tjänslepliktiga samlinstruktionen för vapenfrinämnden innebärande: a) all den nuvarande formuleringen i 1 5 vapenfrilagen"djup samvetsnöd" slopades, b) all de vapenfrias tjänstgöringsmöjligheler, angivnai lagen 2 ij utökades och -kompletterades enligt synpunkterna i motionen, c) att påföljden fängelseför brott mot lagen slopades, d) ausammansättningen av vapenfrinämnden ändrades eller nämnden utökades så alt även företrädare för icke-religiösa vägrare fick plats i den, e) atttjänstgöringstiden för vapenfria tjänslepliktiga bestämdes bli lika lång som för vanliga värnpliktiga. Utskottethemställde att skulle avslå molionen 1975/76:1163. Hen (vpk): I det betänkande från försvarsutskottet som vi nu skall behandla"avverkas" en motion från vpk, nr 1163.1 den krävs vissa ändringar ibestämmelserna om vapenfri tjänst. Vikräver att begreppet "djup samvetsnöd" skall slopas, alt devapenfrias tjänstgöringsmöjligheler, som regleras i 2 §, kompletteras ochändras så alt valmöjligheterna vidgas,att påföljden fängelse för vägran att bära vapen utmönstras och attsammansättningen av vapenfrinämnden ändras eller alt nämnden utökas så att detges plats också för företrädare för icke-religiösa vägrare. Vi menar också allen föriängning av tjänstgöringstiden utöver den normala för dem som harvapenfri tjänst inte är särskill starkt motiverad och all man därför bordekunna ha samma tjänstgöringstid för de vapenfria som för dem som bär vapen. Denlag som reglerar vapenfri tjänstgöring trädde ju i kraft den 1 oktober 1966.Den tillkom i samband med en kraftig ökning av ansökningarna om vapenfritjänst. Om man studerar i vilken riktning de beslut gått som har fattats inomnämnden, så finner man att de som har religiösa skäl för all få vapenfri tjänsti mycket stor utsträckning också får vapenfri tjänst. Bland dem som anföretiska eller andra skäl är del förhållandevis få som beviljas vapenfri tjänst.När del gäller religiösa skäl ligger bifallsnivån på omkring 90 ".., mennärdet gäller andra skäl ligger den bara på ungefär 31 "u. Knappt entredjedel av ansökningarna blir alltså beviljade på den grunden. Viyrkar all man skall utvidga grunden för att kunna få vapenfri tjänst, och vitror alt det kan ske utan några vådor för det svenska försvaret. Jag tror inteatt vi riskerar en sådan massflykt frän tjänst med vapen att det skulle varatill men för försvaret om man skulle bifalla de krav som vi har ställt imotionen. Jag kan inskränka mig lill del jag har sagl och yrkar bifall tillmotionen. Eftersom vi inle är representerade i försvarsutskottet kan det inteföreligga någon reservation. Del är högstbeklagligt och otillfredsställande att behöva bevittna att elt antal unga män i20-25-årsåldern därför att de av samvetsskäl inte anser sigkunna använda skjulvapen och vara med i den militära utbildningen. Enungdomsledare, som står mitt uppe i arbetet i en ideell eller kristenungdomsorganisation, måste lämna detta för att han skall i fängelse. Och detdärför att hans samvetsbestämda handlande - all vägra använda vapen - stridermot en av samhället stiftad lag. Det är, herr talman, orimligt. Vihar alla förpliktelser mot samhällel, men de får aldrig drivas så långt alt dekränker den enskildes samvete. Jag försvarar inte dem som vägrar all ta sin delav vårt gemensamma ansvar för samhällel och för varandra. Däremot vill jagförsvara dem som i och för sig är beredda att göra sin insats och la sittansvar fastän de av samvetsnöd begär befrielse från militär vapenljänsl menvägras delta och döms lill fängelse. På1800-talet dömdes unga frikyrkomän och frikyrkokvinnor därför alt de hade enavvikande trosuppfattning. handlar vi på samma sätt mot en annan gruppungdomar. Jaganklagar givetvis inte dem som dömer enligt gällande lag, med konsekvens altunga skötsamma människor i sådana här fall tas in på våra fängelser. Det är istället den lag som leder till det här- dvs, vapenfrilagen - som måste ändras. Nusitter ju en utredning och arbetar med saken och förväntas komma med nyaförslag. Men hinner ytleriigare ett antal ungdomar dömas ochkränkas på grund av värt, som jag tycker, hårda militära synsätt Jag hoppasdärför att snart skall få tillfälle alt ändra på det här mycketotillfredsställande förhållandet. För många vapenvägrare ges inget annalalternativ än fängelse, och det är ingel bra alternativ för någon. Jagbeklagar regeringens brist på förståelse när man inte kan medge attfängelsedomar ej skall utdömas i avvaktan pä ulredningen och på förslag lilländring av vapenfrilagen. Del borde vara möjligt att åstadkomma denliberaliseringen. Detta,herr lalman, leder fram till att jag stöder flertalet av de synpunkter som harframförts i vpk-motionen 1163, Men jag kan inte instämma i den indirekta kritiksom i motionen rikias mot vissa företrädare i vapenfrinämnden - det är jagangelägen att understryka - och det gör alt jag vid en eventuell voteringkommer att avstå från alt della i omröstningen. HenPETERSSON i Gäddvik (m): Som framgår av försvarsutskottets enhälliga betänkande nr 25 ärvapenfrilagen och därtill anknutna författningar under utredning, Alla depunkter som m, fl, i molionen 1163 särskill nämner och som herrIsraelsson och även delvis varit inne på är under ulredning - deberörs av utredningens kommande förslag, Ulredningen beräknas slutföra sittarbete under del här årel, och med det förhållandet i minnei yrkar jag, herrtalman, bifall lill försvarsutskottets hemställan. HenISRAELSSON (vpk): Jag fick instämmande på väsentliga punkter av , Haninstämmer dock inte i, som han säger, den indirekta kriiiken av vapenfrinämnden.Men den kritiken tror jag inle är så allvariig. Kritiken bygger närmasl på attde riktlinjer som vapenfrinämnden har alt gå efter är sådana att nämndensledamöter inte kan handla myckel annoriunda än de gör . Ordförandeni utskottet, i Gäddvik, hänvisar kort och gott till att detpågår en utredning. Det gjorde för resten också , Jag ärnalurligtvis medveten om att en ulredning pågår. fick jag upplysning om attuiredningens förslag skall komma relativt snart, och det kan vara glädjande.Men om alla här i skulle avstå från alt yrka någonting därför attfrågorna är under ulredning skulle vi inte som ha ungefär 2 000 motioner,utan antalet skulle bli väsentligt lägre. Man kan inle alltid avstå från allställa krav därför att en fråga råkar vara under utredning, om del föreliggerklara indikationer på att väsentliga förhållanden behöver ändras. Om vi nu fårvår motion avslagen hyser jag i alla fall den förhoppningen att en utredningganska snart lägger fram ett förslag i den riktning som molionen kräver, så altvåra krav blir i väsentliga delar tillgodosedda. Jag vidhållergivetvis mitt yrkande om bifall till motionen. Hen (): Det har i denna debatt gjorts en del påslåenden som ger mig anledningalt här ta till orda, även om det kan sägas att jag är part i målet eftersomjag har tillhört vapenfrinämnden tillkomst, Isin egenskap av domstol dömer vapenfrinämnden så gott den någonsin kan ienlighet med gällande lag och de tillämpningsföreskrifter som finns utfärdade.Jag vågar dock av personlig erfarenhet påstå att lagens lillämpning undan förundan har förändrats. Detta är väl också ganska naturligt.Jag vågar vidare påslå att tillämpningen har blivit mer och merliberal. Därför är det nu lättare all få vapenfri tjänst än del var när lagenförsl började tillämpas. Sedanhoppas jag all jag missuppfattade när han lalade om att det intefinns något annat alternativ än att gå i fängelse, när man ansöker om vapenfritjänst men får sin ansökan avslagen. Undantag görs nämligen generellt för demsom är Jehovas vittnen och som är i vederbörlig ordning döpta. Det är eltönskemål all molsvarande eller liknande bestämmelser kan tillämpas i andra fallsedan utredningen har utfört sitt uppdrag. Jag delar nämligen personligen herrEkinges uppfattning att det är synnerligen otillfredsställande alt vi skall hafängelsestraff för sådan här vägran att bära vapen. Klartär att samhällel ofta av sina medborgare kräver personliga uppoffringar som ivissa fall är nog så betungande. Skillnaden i detla fall är den personliga,inre övertygelsen, som gör all en del människor kan råka i en svårkonfliklsiluation. Del är också utgångspunkten för vär bedömning i sådana härfrågor. Desiffror som Per anförde tyder oslridigt på au religiösa sökande harfåll sina ansökningar bifallna i större utsträckning än personer som på andragrunder har sökt vapenfri tjänst. Det råder ingen tvekan om all så förhållersig. Jag gissar att nämnden har funnit att den inre övertygelsen är meraföreträdd i de religiösa fallen, men därav kan man inte dra några generellaslutsatser, Hellklart är också att antalet beviljade ansökningar från dem som inte anförtreligiösa skäl har ökat väsentligt . Vifår väl nu lugna oss lill dess ulredningen har lagt fram sitt förslag, men jagär ganska övertygad om att opinionen ute bland människorna är sådan au mankommer alt kräva alt vi här i tar allvariigi på det argumeniel au viinle rimligen bör ulkräva fängelseslraff för vägran all bära vapen ulan alt vimåste hitta andra former. Jag har inget annat yrkande än bifall till utskottets hemställan. Hen EKINGE (fp): sade alt han har uppfattningen au del är lättare nu äntidigare att få vapenfri tjänst. Jag är inte hell övertygad om del. Det är lällalt säga så. Men de många brev, skrivelser och telefonsamtal som jag får bådefrån personer som åberopat religiösa skäl och från personer som åberopat etiska skäloch som vägrats vapenfri tjänst har inte givit mig intrycket alt det ären mer liberal behandling. HerrSvanström påstod vidare att det finns alternativ lill fängelse och åberopade dåsitualionen för Jehovas vittnen. Jag tycker att det är närmast genant all göradel. För övriga medborgare i vårt land finns, om de vägras vapenfri tjänst,ingel annat alternativ än all bli inkallade i vanlig ordning. Vidhåller de dåsin samvetsbestämda övertygelse måste de skickas hem, och blir deten domstolsförhandling, och där döms de till fängelse. första året,tvä månader andra årel osv. För dem kan jag inle se något annat alternativ änfängelse. Känner lill något annat, skulle jag vara glad att blirättad på den punkten. Indirektsäger alt om man går in i Jehovas vittnen och låter sig döpasenligt deras trosuppfattning blir man automatiskt befriad. Jag lycker det är enmycket svag argumentation. Jagsade i mitt anförande att Jag inle riktar kritik mot dem som har att dömaenligt gällande lag. Jag förbigick dä vapenfrinämndens handlande, och det medskäl. När del gäller handläggningen i vapenfrinämnden har jag den mycketbestämda uppfattningen att det pä många punkler skulle vara önskvärt med en annanpraxis. Unga män som vägrats vapenfri tjänst bereds sällan tillfälle attframlägga sina synpunkter inför nämnden, bereds aldrig möjlighel alt vidundersökningar eller inför nämnden biträdas av någon som kan styrka derasuppfattning. Över huvud taget får man ofta när man läser handlingarna i sådanahär ärenden intrycket alt de får en synnerligen summarisk behandling. Men jaganklagar inle vapenfrinämnden i och för sig. Den har en instruktion, och deninstruktionen behöver ändras. Det är uttryck för brisier i rättssamhället altunga redbara människor över huvud taget kan dömas till fängelse. Vi harallesammans uppfallningen alt fängelse inte är bra för någon. Och här skall manalltså dömas till fängelse efter summariska genomgångar! Det beklagar jag verkligen. HerrSvanström sade vidare att vi kräver personliga uppoffringar av alla. Ja, visstgör vi del. Ingen av oss vill väl alt någon grupp skall tas undan frän devanliga uppoffringar som vi alla måste göra för vårt samhälle. Måhända bordeingen fä möjlighet att vägra utbildning i vapenljänsl ulan att åläggas längretjänstgöring än vad som normalt förekommer. Jag finner del inle på någol sättorimligt att man så all säga får kompensera möjligheten till vapenfri tjänst pädet sället. Jag vet av personlig erfarenhet att sådant kan man bära. Jagär glad att har förhoppningen all vi i och med alt den nyaulredningen framläggs skall få en ny siluation. Jag hoppas bara att den kommersnart, och jag hoppas alt den myckel snart därefter läggs till grund för enproposilion, så att nuvarande förhållanden verkligen rättas lill. Tillsisl, herr lalman, några ord lill , Vad han hade sagt omsammansättningen av vapenfrinämnden var inte sä illa menat, påsiod han. Men närman skriver i molionen att "vapenfrinämnden, där regelbundet flerarepresentanter för den religiösa åskådningen, i allmänhet präster, haft plats" menar jag har gått för långl. Jag tror inte att man när man utser någon till ettsamhällsuppdrag först skall fråga vilken religiös åskådning vederbörandeföreträder. Jag beklagar därför alt det slår så i motionen, 1 övrigt finns detverkligen anledning att noga överväga de synpunkter och krav som finns ivpk-motionen. Medhänsyn till den här komplikationen skulle del vara fel av mig att stödjamotionen, för då måste jag stödja den i dess helhet. Detta vill Jag markeragenom att avstå från att rösta. HenISRAELSSON (vpk): Sakdebattenär i del närmaste slut. Detär glädjande att kunna konstatera au det av debatten har framgått alt denallmänna meningen är att sanktionen fängelsestraff bör försvinna. Jag påminnerom vad som står i motionen, alt har loialvägraretillbringat sammanlagt i fängelse. Det är något au tänka på. Slutligenvill jag påminna om betydelsen av att alternativa tjänstgöringsmöjlighelerväsentligen ökas. Mängden loialvägrare skulle kunna minskas genom attalternativa tjänstgöringsmöjligheler ökar. Om möjlighel till alternativtjänstgöring, möjligheten all bli beviljad vapenfri tjänstgöring, är begränsadblir del fler loialvägrare som sanktioner sätts in mot. Därför är del ytterstviktigt att det ges vidgade tjänstgöringsmöjligheler på områden som ler sigmeningsfulla för dem som begär vapenfri tjänst. Vi säger i motionen att vi t,o, m, kan länka oss möjligheten att låta dem vara kvar i de arbeten som de haroch få samma lön som de värnpliktiga har. Mellanskillnaden skulle då kunna gålill ändamål som anses bra, exempelvis biståndsverksamhet ellerkonfliktforskning. Möjligheten lill en meningsfull sysselsättning ärsynnerligen betydelsefull. HenSVANSTRÖM (c): Jag har aldrig sagl, , all alternativet är alt gå in iJehovas vittnen och låla döpa sig. Alternativet är naturligtvis att rätta sigefter del domslolsulslag som vapenfrinämndens beslul är. Del händer att vi isamhället i övrigt också får rätta oss efter domstolsbeslut. HerrEkinge sade all vapenfrinämnden har en myckel summarisk behandling. Jag vägraralt godkänna den rubriceringen på den behandling av ansökningar som nuregelmässigt tillämpas. Först kommer del in en ansökan, sedan utses enutredningsman - en utredare som förvisso i många fall också är en kvinna. Densom har sökt vapenfri ijänsl får möjlighet att hos nämnden yttra sig överutredarens synpunkter. Sedan utredaren har tagit hänsyn till de sålundaframförda påpekandena framlägger han ell av- eller elt tillstyrkande ellerockså inget förslag alls. Om utredarens resullal underrättas den som har gjortansökan, och han får i vanlig ordning möjlighel alt inkomma med en påminnelse.Därefter återgår ärendet och genomarbetas av den ansvarige ordföranden ochföredraganden. Ordförande är alltid en högt utbildad jurist. Först därefterföreläggs ärendet vapenfrinämnden för Vapenfrinämndenhar därvid alt på samma sätl som domstolar i övrigl taga hänsyn lill vad somföreligger i målet. Sedan vapenfrinämnden har fattat sitt beslut föreliggermöjligheten alt överklaga vapenfrinämndens beslul hos regeringen. Jagkan inle inse alt detta kan kallas för en summarisk behandling. Sedan är detsjälvklart all vapenfrinämnden, liksom utredare och domare, på bästa sätt fårförsöka tolka lagen, Ifråga om vad som i motionen anförts beträffande sammansättningen av nämndendelar jag helt uppfattning. Under dessa år, då ledamöterna oftaväxlat, har jag inte sett någon väsentlig övervikt ät det håll som man imotionen säger sig ha funnit. Även om Jag personligen inte kan yttra mig översammansättningen av nämnden, anser jag ändå att man bör ha det störstaförtroende för denna såsom den ser ul. Jag är ledsen att Jag tagit kammarens tid i anspråk dennafredagseftermiddag, men jag har ansett det vara rimligt att jag gjorde det menden erfarenheisbakgrund jag har. HenEKINGE (fp): Jag hoppas att ingen av kammarens ledamöler lycker alt det ärotillfredsställande all vi lar tid i anspråk för att behandla en fråga som ändågäller, om unga människor skall hamna i fängelse eller inte. Jag kan för inle beklaga att vi för den här deballen. Detvore säkerligen orimligt om och jag skulle ha samma uppfaltningnär del gäller vapenfrinämnden, eftersom han tillhör nämnden och självfallelmåste solidarisera sig med den. Vadjag har talat om är möjligheten för dessa unga människor att personligen fåframlägga sina synpunkter inför nämnden. Del sker nu elt skriftligtförfarande, och det är i och för sig vanligt. Men när man befinner sig i densilualionen alt beslutet i frågan blir avgörande för om den unge mannen skallsättas i fängelse eller inte, undrar Jag om inte lycker alt detär rimligt alt den berörde unge mannen finge lillfälle all själv inför nämndenklargöra sitt ställningslagande. Jag tror alt elt sådanl förfarande i myckelhög grad skulle öka nämndens möjligheter all fatta ell rikiigi beslut. Delgrundliga utredningsförfarandet lycker jag i och för sig i detta sammanhangframstår som alldeles självklart. Men man kan aldrig komma ifrån att om nämndeni dess helhet - när del är fråga om avslag - finge möjlighet att höra sökanden,så skulle del bli mindre av vad jag kallat summarisk behandling i självanämnden. Delar min uppfattning all del voreett framsteg om vi fick en sådan ordning? Hen (): På den frågan kan jag bara yttra mig för egen del. Jag vill då svaraatt det vore väl inget fel om man inför sittande nämnd hade större möjligheleratt direkl höra sökanden. Vi skulle därmed emellertid få rutiner Vissa delpensions-jrågor m. m. som kräver elt väsentligtmerarbele. Jag vill inle påslå annal än att en sådan ordning ur vissasynpunkter kunde vara önskvärd. Men vi kan ju i nämnden inte rikligt bedöma omvederbörande unge man kommer att toialvägra eller finna sig i det beslut somnämnden fattar. Därför är det inle så rasande lätt att tillämpa en sådanpraxis. Personligenhoppas jag alt vi, när vi fått den nya lagen, inte skall behöva ha den härformen av straff Jag upprepar att jag personligen har den uppfattningen attfängelseslraff inte bör tillämpas i del här fallet. Överläggningenvar härmed slutad, Proposilioner gavs på bifall lill dels ulskollelshemsiällan, dels molionen nr 1163 av m, fl,, och förklaradesden förra proposilionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan voiering upplästes och godkändes följande voieringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller försvarsutskottets hemställan i betänkandet nr25 rösiar ja, den del ej vill rösiar nej. Vinner nej har kammaren bifallilmolionen nr 1163, Vid omröslning genom uppresning förklaradesflerlalel av kammarens ledamöler ha rösial för ja-proposilionen. Då herrIsraelsson begärde rösträkning verkställdes votering med omröslningsapparal.Denna omröslning gav följande resullal: §14 Vissa delpensionsfrågor m. m. Föredrogs socialförsäkringsulskoltets belänkande1975/76:21 med anledning av molioner om vissa delpensionsfrågor m, m, I della betänkandebehandlades motionerna 1975/76:551av m, fl, (m), vari hemställts all skulle 1,hos regeringen begära skyndsam utredning och förslag syftande till all a) rätt till delpension skulle tillkomma den somerlagi eller för vilken erlagis ATP-avgift för minsl tio inkomstår fr, o, m,del kalenderår varunder han fylll , b) kravei på i timantal faststiilld nedre gräns fördeltidsarbete vid delpensionering slopades, c)möjligheler infördes lill förlida uttag av den allmänna pensionen påförmånligare villkor vid särskill lång inljänandetid,