prot · FY0954 · 1975-12-31 00:00:00 — Men kostnadsutvecklingen kan ju ingen i förväg känna till ochsäga hur den kommer att bli. Inte ens motionärerna har kunnai förutsäga detta isina moiioner, och del visar väl att här rör man sig på etl område där vi allamåsle räkna med all vi inle kan föfia med och förutsäga den kostnadsutvecklingsom nu pågår. Sedangällde det skogsvårdsslyrelserna. Staten har, som jag nämnde, tagit på sig ellalldeles särskilt ansvar för denna organisalion, som inle är helstallig, ochför dess personal. Del är del som gör att vi inte kan fatta på vilken grund manhär går in för att minska anslaget. Del är ju ell förslagsanslag, vilkelbetyder all vi måsle skaffa pengar lill de här sociala avgifterna, som jagtalade om tidigare, och till sysselsättningen. i Holmgården påpekar alt om det inle finns pengar till all hålla enskogsvärdsstyrelse med personal, är skogsägarorganisationens personal redo althoppa in. Det lycker jag är etl ännu märkligare Vad skall vi isä fall göra med den personal som vi har anställd inom skogsvårdsslyrelserna? HenJOHANSSON i Holmgården (c) kort genmäle; Lål mig försl säga all känner till attskogs-ägarorganisationerna bedriver en omfattande skogsbruksverksamhel och attden insatsen ur skogsvårdande synpunkt är minst lika värdefull som någon annaninsats. Del vore rimligt, och det har framhållits frän många håll, t. o. m.från skogsvårdsstyrelsernas sida, alt man skulle ha en fördelning avarbetsinsatserna, så att skogsägarorganisationerna och skogsvårdsstyrelsernainte konkurrerar med varandra. Det har i alla fall visat sig allskogsägarorganisalionerna har kunnai göra de här insatserna för en betydligtmindre summa än vad skogsvärdsstyrelsernas serviceverksamhet har koslat. HerrHedströms resonemang om kostnadsutvecklingen och påslående all inle ens vimolionärer har kunnai föfia med densamma är ju ändå inget svar på den motionsom vi har väckt. har man, jag upprepar del än en gång, kunnaikonstalera alt koslnadsindex i lanl-bruksbygderna har stigit med 61 96 och däravde två . Med sädana extraordinära förändringar borde ocksårimligen statens tillämpningsföreskrifter kunna förändras. Del är ingentingannat vi begär. Jordbrukets' rationalisering, m. m. HerrTAKMAN (vpk) kort genmäle: Del är plågsamt med personer som inle vill bidra till elt problemslösning, och det är ännu plågsammare med personer som inle ens uppfattar attproblemen existerar, problem som ligger mitt framför näsan pä dem. Detta måstejag säga om . Jagtror all i mänga andra sammanhang kanske t. o. m. medgeratt allafolk har rätt lill självbestämmande; del gäller palestinierna, det gälleretniska minoriteter som i varie fall bör jämställas med majoritetsbefolkningen,maorifolket på , aborigines i , de nord- ochsydamerikanska indianerna osv. Man måste betona gäng pä gång att samerna är enetnisk minoritet. De skall inle i allt och allo styras av andra personer frånmajoritetsbefolkningen. De skall, sä långt möjligl, ha egna fiänsteman, ha rättalt bestämma över sig själva. Det är denna enkla mänskliga rätt som jag begär ochsom åtskilliga här är ense om att vi måste begära - och som samerna själva kräver.Det är delta del gäller, , ingenting annat. () kortgenmäle; Till det senast anförda vill jag bara säga att tycks lidaav argumeninöd, eftersom han går ända ned till maorifolkens länder för atthitta någon jämförelse med den situation samerna här i landet har. vara medveten om att den nya rennäringslagen Jordbruketsrationalisering, m. m. som har antagitgår ut på all förbättra samernas villkor på alla möjliga sätt. Den har varit ikraft så kort lid all man inle kan räkna med några slora resullal. Men det harredan visat sig att rennäringen fått en helt annan status och del ärovedersägligt att de som fortfarande utövar rennäringen har fält en bättreslällning. 1 det arbelet är jag inkopplad på elt mycket intimt sätt och harvissa erfarenheter av del. Allsamerna som etnisk minoritet skall styra sig själva är bara etl talesätt; dehar genom den nya lagen fått delaktighet i de delegationer som skall besluta ideras frågor. är de väl representerade och gör själva en god insats i delarbetet. HerrFilip i Holmgården uttalade att skogsägarorganisalionen kan utförasamma arbete som skogsvärdsstyrelsens personal men till lägre pris. Jag villbemöta det med alt säga att skogsvårdsslyrelserna, utöver del arbete someventuellt utförs av skogsägarorganisationernas personal, har alt la befallningmed andra uppgifter av offentlig karakiär, som också måste betalas av någon. (m); Tillåt mig försl säga några ord om elt ärende som inle har föranlettnågon reservalion, niotionen under punkten 3 om en träd-gärdsassistent tilllantbruksnämnden i . Utskottets ullalande all det - i den mån nuvarandeorganisation på någol håll leder lill brister i rådgivningen lillträdgårdsnäringen - ankommer pä lanibruksslyrelsen all vidta lämpliga åigärderanser jag sä pass positivt all jag har kunnai godta del även om vi blekingarhar svårt att inse det rikliga i alt placera elva fiänster i , tre iKristianstad men ingen enda i , . Rådgivningen harockså påtagligt försämrats. Men i förhoppning all delta skall gå upp t. o. m.för lanibruksslyrelsen, sä att den äntligen bekvämar sig lill att vidta deåigärder som pä den ankommer, har jag inget annat yrkande än om bifall till utskottetsförslag. Utskottethar under punkten 11 begärt en uppräkning av budgetpropositionens siffror förfrämjande av rennäringen med . i avsikt all göra det möjligl förSvenska samernas riksförbund att anställa en egen konsulent. I sak är del egentligeninle så myckel som skifier utskott och reservanter åt; del är väl mest fråga omen angelägenhelsgradering. Men en väsentlig skillnad finns dock: reservanternabetonar enligt utskottsmajoriteten inte tillräckligt kraftigt - ja, om jagskall vara noga inte alls - att vi här rör oss med, som upprepadegånger har sagt, en etnisk minoritet, vars fullständiga inordnande i detsvenska samhället inle ens är önskvärt, eftersom en sådan assimilation skulleinnebära förlust av oersättliga kulturvärden. Avsamma skäl skall vi så litet som möjligt lägga oss i samernas göranden ochlåtanden; vi har sannerligen burit oss ät illa nog vid all exploatering av dennorrländska vattenkraften. Den har ju varit av oändligt värde förlevnadsstandarden i hela värt land, som alltså står i stor tacksamhetsskuldtill därför. Visst har samerna fån ekonomisk er- sättning för vad vi tagitfrän dem, men knappasl i proportion till vad vi vunnit. Dessutom finns det juvärden som aldrig kan mätas i pengar. Någonbefogad kritik kan absolut inte riktas mot lanibruksslyrelsen för desshandhavande av med rennäringen sammanhängande frågor. Men samernas problem ärju inte enbart samebyar och renskötsel. Lantbruksnämnderna saknar, sommotionärerna herrar Häll och framhållit, resurser att aktivt medverkai fråga om de sysselsällningsskapande komplelieringsnäringsfång som erfordrasför att samekulturen skall kunna fortleva. Motionärerna, lill vilka reservanternaanslutit sig, menar att särskild expertis därför bör ställas till förfogande,och reservanterna anser, att den befallningen bör inordnas ilanlbruksslyrelsens personal-stat. Delär här som våra åsikter går isär. Vi i utskottsmajoriteten anser all den nyakonsulentfiänsten, vars innehavare ju skall syssla med samefrågor även på långsikl, lämpligen knyts till . Ingen har hävdatannat än att ell gott samarbete ägt rum mellan lantbruksnämnder och samer, mensom jag ser det är det helt enkelt en fråga om förtroende, om vifia att undvikavad som skulle kunna tolkas som förmynderskap, om man sä vill, som gör all dennya konsulenten, vars behövlighet inle bestrids från någol håll, får lill huvudman. Det allmänna har ju även i sådant fallmöjligheter till full insyn i hans arbeie genom särskilda instruktioner, såsomredan är fallet med konsulentfiänster hos andra icke statliga huvudmän.Eftersom som sagt ingen bestritt behovet av en ny konsulent, anser jag detockså onödigt att invänta resultatet av sameutredning utan menar allfiänslen bör kunna inrättas ulan dröjsmål. Jag yrkar därför bifalltill utskottets hemställan under punklen 11. Såbara några få ord om punklen 27. Del är väl allmänt bekant, att yrkesfisketbrottas med sä stora svårigheter - inle minst på grund av all dess produkterslår utanför de subventioner som lämnas andra livsmedel - all myckel grundligarationaliseringar snabbt måste genomföras, om fisket över huvud tagel skallkunna överleva som näringsfång. Härvid kommer övergång till slörre fartyg attges hög angelägenhelsgrad. Men den övergängen stoppas nu i stor utsträckning avalt hamnarna är för små eller för grunda. Del säger sig självt, all en hamnbyggd för 30 fots bålar blir väl trång, när båtarna kommii all ligga islorleksklassen 40-80 fot. Utskottetsborgerliga ledamöier tvivlar på all i budgetpropositionen för hamnförbäliringupptagna medel kommer all räcka till och yrkar därför på ytterligare 1 mifi.kr. lill det här ändamålet. Det är angeläget alt arbetena snart kommer i gång,och jag yrkar därför bifall lill reservationen 4 vid punklen 27. Vi har inomutskottet varit fullkomligt överens om all del är regeringens sak att fördelapengarna, men må det vara tillåtet för mig som bleking alt i regeringenssärskilt välvilliga hågkomst anbefalla Lislerlandels största fiskehamn,Nogersund. Under punkten 31föreligger en gemensam center- och moderaireser- Jordbruketsrationalisering, m. m. Jordbruketsrationalisering, m. m. Eftersom delenligt min mening är så självklart att den enskilda handeln skall vararepresenterad i livsmedelsverkels styrelse att varie diskussion därom bordevara överflödig kan jag i det avseendet nöja mig med att instämma i de yrkandenom bifall lill reservaiionen 5 som här har framställts. Elt sådantbifall bör f ö. kunna lämnas, eftersom del ju inle är fråga om all peta någraur styrelsen ulan om all komplettera den. Reservationen7 vid punkten 37 gäller villkoren för all vissa jordbrukare skall få bidraglill den del av veterinärkostnaderna, resekostnader inberäknade, somöverstiger . Vi noterar med tillfredsställelse att regeringen nutillmötesgått ell gammalt önskemål, så att den övre gräns för till statliginkomstskatt laxerad inkomst som har gällt för dessa bidrag nuföreslås höjd från . Vi ser della som en anpassninglill inflationen och lill de konsekvenser som de ökadefastighetstaxeringsvärdena har fåll, men därför finner vi det också vara all gemed ena handen och la lillbaka med den andra när en ny spärr - högst 15djurenheter - införs. Del är f ö. en spärr som kan vålla vissakonlrollsvårigheler. Velerinärförbundel har inle ens tillfrågats om den. Delkanske hade varit lämpligt att göra del, för det är givelvis veterinärerna somblir ansvariga för debiteringen av räkningarna. Speciellt sommarlid kan dennödvändiga kontrollen av krealursanialet bli räll besväriig. Veterinärernakommer med andra ord att bli ett slags motsvarighet lill krisårensslaktgodemän, och den saken lycker jag att de kunde ha sluppil. Jag yrkar därför bifalltill reservaiionen 7. Hen (); betänkande nr 1 är elt digert aktstycke ochinnehåller många punkter, och del är väl därför svårt an här i kammaren få ensammanhållen debatt pä de olika punkterna. Här har redan diskuteratsbeträffande rennäringen och dess framlid i landet. kommer senareatt ä vägnar tala närmare om den frågan, men jag vill helt kortuttrycka sympati för den linje som bl. a. här har varit talesmanför. Jagkommer all tala om elt ämne som ligger mig väldigt nära, nämligen denjordbrukspolitiska synen på del norrländska jordbruket. Del är dä självklartall jag måste utgå från del jordbrukspolitiska beslul som fattades 1967, då delblåste en härd motvind mol det svenska jordbruket i allmänhet och mot detnorrländska i synnerhet. Undertrycket av ett inhemskt överskott av vissa jordbruksprodukler, överskoll och prisdämpningarpå den internationella marknaden och en viss snedhet i bytesbalansen mol våranärmaste handelspartner antogs ell jordbrukspolitiskl program som i korta draginnebar alt endasl de bördigaste delarna av vårt land betraktades som värda altsatsa pä då det gällde jordbruksdrift. För det norrländska jordbruket betyddedel att bara de bördigaste kustremsorna ansågs ha framlida ulvecklingsmöj- ligheler, medan jordbruketi del övriga endasl gavs en kort nådatid före avvecklingen. Närman nu i mitten pä gör en snabb analys av del jordbrukspolitiskaläget i , finner man att bilden är helt förändrad. Pä väridsmarknadenhar del tidigare överskottet förbytls i en kraftig efterfrågan på vikligaprodukter, och väridssvällen har lagt ell moraliskt ansvar pä de länder som kanöka sin livsmedelsproduktion. Dessutom har niifiödebalten väckt en kraftigopinion mol ödeläggelsen av det leende odlingslandskapet. Om man till dessafaktorer lägger näringens egen förbluffande livskraft och sega låga, behöverman inte förvånas över all dagens resultat är mycket bällre än vad de yttreförutsättningarna egentligen borde ha medgivit. Densvenska åkerarealen har totalt sett visat en ökning förförsta gången på närmare etl halvt sekel. Enligt de prognoser som för fem ärsedan ansågs realistiska skulle del i stället ha varit en reduktion pä 35 000-50 000 hektar . Svenska jordbruksprodukter röner stark efterfrågan på världsmarknaden.Del är alt märka alt den positiva synen på del svenska jordbruket kom föreuppsvinget på världsmarknaden. Jag tycker att detta kan tas som ett hoppfullttecken på att del svenska jordbruket har myckel stark livskraft och allintresset för all förstärka näringen inle är enbart en konjunkturföreteelse. Jordbruketi norra har under samma lid haft en väl hävdad utveckling jämfört meddet övriga landet, och del har- inte minst under de tvä senasie åren - skett envälkommen uppmjukning av de jordbrukspoliliska riktlinjerna, vilket vinorrlänningar är myckel tacksamma för. Statsmakternas regionalpolitiskasatsningar, om vilka i stort sell rått politisk enighet, har även tillförtjordbruket livskraft. Del bör ocksä fastslås all jordbrukets framlidautveckling är beroende av att samordnade insatser görs medarbetsmarknadspolitik, kommunikationspolitik, socialpolitik ochjordbrukspolitik som verksamma delar i en total regionalpolitisk satsning.Därmed trorjag att man bryter del olyckliga sektorslänkande som 1967 årsjordbrukspolitiska beslul innebar avskräckande exempel på. Där angavs ju skulle bortse från andra regionalpolitiska synpunkler vid utformningen avde jordbrukspolitiska åtgärderna. Dessa åigärder gick närmast ul på allutveckla jordbruket i södra och , där de bästaförutsättningarna fanns. innebar naturiiglvis en mycket stor risk för alltidigare blomstrande bygder i pä en generation skulle förvandlas tillödebygder. Efterhand har insikten om det norrländska jordbrukels belydelse som näringsgren ochinle minst som ell vikligt inslag i regionalpolitiken vunnit starkt gehör, ochär 1970 formulerade utredningen om slöd lill jordbruket i norra dennainsikt i föfiande punkter: I vissa delar av norra finns godaförutsättningar för jordbruksproduktion. Sociala skäl talar för att medelålders och äldrebrukare får möjlighet alt stanna kvar och driva sitt jordbruk. Jordbruketsrationalisering, m. m. Jordbruketsrationalisering, m. m. Beredskapsskäl lalar för stöd lill del norrländskajordbruket. Produktionen i förädlingsföretagen måste säkras. Mifiövärdssynpunkter motiverar fortsaltjordbruksdrift. Uiredningens förslag har tidigare - 1971 och 1974 - resulterati att prisstödet förstärkts ochall del s. k. B-stödet införts. Innan jag går in på de olika delfrågorna villjag i korthet nämna all man i stort sett prövat alla vägar att gesysselsättning och inkomst ål glesbygdens folk vid tidigare satsningar dä detgällt regionalpolitiken. Det var verkligen förvånande all man glömde bort altdel fanns etl mycket näraliggande exempel, nämligen jord- och skogsbruket. Enmycket stor procentuell andel av de sysselsatta inom olika näringar fanns i delnorrländska jordbruket. Omman har detta klart för sig kan man övergå till alt se på de särskildaförhållandena för lantbruket i norra . Dä måsle man också se litet påstrukturen, och där finner man den skillnaden mot övriga landet alt dennorrländske jordbrukaren ofta är deljordbrukare och all han tillsammans medfamifiemedlemmarna har kombinationen skog och jord som den vanligastförekommande. Det finns också behov av kompletterande förvärvskällor, och delframgår klart av att brukningsenhelerna i Norriand har ett snitt av knappt per gård. Bruttointäkterna per gård i inlandet var för ca , vilkel inte ärmyckel men måste ses mol bakgrunden av kombinationen med andra förvärvskällor. Ävenom man ser på skogen finner man all brukningsenhelerna är relativt små.Inlandsgärdarnas skogsinnehav är i medeltal ca . Serman på åldersfördelningen hos dem som arbetar i jordbruket flnner man att år1973 var av lantbrukarna i 55 är eller äldre. Del belyserklart de generationsproblem som del norriändska jordbruket och i synnerhetinlandsjordbrukei har att brottas med. Men har del skett.englädjande omsvängning. Det har dykt upp unga människor pä lantbruksnämndernaoch hört sig för om möjligheterna att förvärva brukningsenheler, och dessapersoner har varit beredda alt uppfylla villkoren för enheternas brukande.Delta lycker jag visar alt med samordnade insatser pä jordbrukels område frånlänsmyndigheter och kommuner och med förbättrade stödåtgärder frän statsmakternassida kan betydande effekter för sysselsättning och allmän regionalpolitikuppnäs. Enav de viktigaste åtgärderna är alt man förbättrar de olika stödformerna. Somförsta punkt kan nämnas en förändring av villkoren för de s. k. SR-, A- ochB-slöden till del norriändska jordbruket. SR-slödelär etl särskilt ralionaliseringsslöd - del framgår av förkortningen - och germöjligheter att sammanslå små enheter till stora jordbruksföretag.Bidragsdelen är av investeringskostnaderna. SR-stö-det har utgått lill ellmindre antal jordbrukare i kuslbygder, och i Norriands inland -bortsett från Storsjöbygden - är detta stöd en sällsynthet och kommer att såförbli även i framliden. A-stödet har haft sinstörsta belydelse för slälibygdsjordbrukel, men del har på grund avbestämmelserna för stödet fält rätt ringa användning i inlandet. A-stödet gestill de jordbruk som med nuvarande bestämmelser anses tillräckligt lönsamma. DåA-stödet är lika motiverat ur närings-och samhällsekonomisk synpunkt somSR-slödel bör del höjas till av investeringskostnaderna. Denstörsta betydelsen för inland har det s. k. B-stödet haft. Det harmöjliggjort för många av inlandets jordbrukare att rusta upp ekonomibyggnader.Under de tre senaste åren har B-slöd utgivits till 152 jordbrukare i Norrbottenoch , och har totalt i norra utgivitsB-bidrag med 9,67 milj. kr. och lånegarantier med 10,54 milj. kr. F. n. harB-stödet karaktären av etl över-gångsslöd för alt trygga den äldrejordbrukargeneralionens möjligheter lill en försörining livstiden ut. Dennabegränsning av B-stödet till den nuvarande äldre jordbrukargenerationen börändras, så alt det även kan ges på längre sikl, dvs. infogas som en medSR-slödel och A-stödet jämbördig del av den statliga administrativaralionaliseringsverksamhelen, så alt del också får framlidsverkan. Del börkunna ges till nya eta-bleringar, och det är också mycket angeläget alt det kanges till unga brukare. Storleken pä B-stödet bör vidare ökas frän nuvarande lill 40 96 av investeringsbeloppet, alltså även i del fallet samma tal sominom SR-verksamheten. Idella sammanhang bör även observeras all djurskötsel och därmed förenad mjölkproduktioni glesbygder utanför pendlingsavslånd till en tätort oftast är den endaförfiänstmöjlighelen för den kvinnliga arbetskraften. För männen finns störremöjligheter till arbete: väg-, skogs-eller gruvarbete. Del faller därför oftapä kvinnans lott att sköta jordbruksdriften, speciellt då kreatursskölseln.Men som bestämmelserna nu är utformade fär mannen - alltså den formellegårdsägaren - avslag pä sin ansökan om statligt stöd av formella skäl. Enutvidgning av B-stödet till att även omfatta den yngrejordbrukargenerationen med framtidstro är att betrakta som ett krav frånglesbygdens kvinnor på jämlikhet med tätorternas kvinnor. i Holmgården har här talat om stödet till läckdik-ningsförelag,ochjag vill instämma i vad han sade. En viklig förutsättning för att goda resultatav jordbruksnäringen skall kunna uppnås är att jorden hålles i god kondition.En grundläggande åtgärd i detta syfte är de täck-dikningsföretag som utförs päde jordbruksområden där förhållandena kräver detta. Täckdikning kan också sägasvara förelag som har långsiktig verkan. De ger i mänga fall full utdelningförsl ät en kommande generation. Här kan man dra vissa paralleller med deskogsvårdande åtgärderna inom skogsbruket. Erfarenheterna från förra åretssvåra skördeförhållanden visar ocksä avsevärt mindre skador pä täckdikadejordar än på andra. Om man dä skall nyttiggöra svensk åkeriord, därtäck-dikningen är en viktig del av åtgärderna, motiverar det en höjning avinvesteringsbidraget lill 50 96. Sedan är del tvä punktersom jag anser har ganska slor belydelse dä Jordbruketsrationalisering, m. m. 4 protokoll 1975. Jordbruketsrationalisering, m. m. det gäller verksamhetenoch ekonomin för det norrländska jordbruket. Den ena ärrådgivningsverksamheten. Där är del en stark önskan ute i bygderna att denverksamhet som centraliserats lill lantbruksnämnderna, när man tog in de s. k.lokalrådgivarna till lantbruksnämndernas kanslier i residensstäderna, skallutlokaliseras igen. Del är nämligen svårt för rådgivarna där alt upprätthålladen tidigare goda kontakten med jordbruksfolket och dem näraliggande problem.Detta är myckel påtagligt i , där vi har de slora geografiskaavstånden. Minamedmotionärer och jag har ocksä i molionen 1594 tagit upp förslaget om att manskall ha möjligheter att förvärva komplelteringsskog av kronan och kyrkan. Jaghar tidigare sagl alt jord och skog är den vanligaste kombinationen avförvärvskällor i del norrländska jordbruket, och skogen ger elt värdefulltekonomiskt tillskoll i försöriningen. Genom arbetet på den egna skogen uppnårman också en någorlunda jämn sysselsättning året runt. Men för de flestanorrländska jordbrukare är skogsarealerna för små, och del finns intemöjligheter till komplelleringsköp inom brukningshäll. är ell gammallärende. Redan pä 1940-lalel väckte riksdagsman . i iriksdagen en motion, i vilken han yrkade all, där så var lämpligt frånarronderingssyn-punkl, tillstånd skulle ges lill norrländska småbrukare altförvärva komplelteringsskog av kronan och kyrkan. sade den gångennej, och del är all beklaga. Om motionen vunnit bifall hade vi haft etlmycket bättre läge i skogsbygderna och sluppit all bevittna den flykt fränområdet som pågått . Dellaförslag har blivit i högsta grad aktuellt igen genom att domänverket förklaratatt avverkning och skogsvård med nuvarande högmekaniserade avverkningsmeloderinte är lönsamma inom vissa områden. Till della är all säga alt det inom sammaområden finns bondeskogar som fortfarande kan skötas med tillfredsställanderesultat dä det gäller både ekonomi och skogsvården pä sikt. Kyrkan har ocksäskogsområden där kyrkan saknar organisalion och nödvändig expertis för ettrationellt brukande av skogen. I sådana områden hören försäfining ochfördelning vara till fördel både för kyrkan och för de enskilda lantbrukarna. Jagletade förgäves i utskottsbetänkandet efter utskottets behandling av motionen,men just innan jag gick upp i talarstolen fick jag reda på att den kommer attbehandlas i ett betänkande som kommer inom en nära framlid. Jag tyckte ändå attdel fanns anledning all beröra även detta problem när man gör en bredgranskning av de jordbrukspolitiska förhållandena i . Jag yrkar bifall till de reservationer som representanteri utskottet avgivit. I jordbruksutskottets betänkande nr 1 behandlas frågan om bidrag tillbyggande och underhäll av fiskehamnar m. m. Regeringen föreslår etlreservationsanslag av . IIreparlimotionen 893 föresläs att anslaget uppräknas till , varav5 mifioner skall användas lill byggande och underhäll av fiskehamnar och .