prot · FY0989 · 1975-12-31 00:00:00 — Därigenom ökarförutsättningarna för lokalt medinflytande, särskilt i frågor som har etlstarkt samband med den fysiska planeringen och samhällsplaneringen i stort. beslöt också en genomgripandeomorganisation av och de historiska museerna. Dessalångtgående beslut har regeringen föresatt sig att genomföra så snabbi som detrimligtvis är möjligl. Arbetsgruppen för vissa kulturminnesvårds- ochmuseifrägor lägger sista handen vid ett preciserat förslag i frägaom den regionala omorganisationen, handläggningen av ärenden enligtspeciallagstiflningen och det nya länsmuseistödet. I nästa årskulturproposilion återkommer jag lill gruppens förslag. Jaghar sett det som särskilt betydelsefullt att den centrala kulturminnesvårdenredan i år får en förstärkt organisation för att bl. a. kunna möta de krav somföljer av den regionala omorganisationen. Med den nya organisationen skapas enorganisatorisk grund för fortsalt samverkan mellan central kulturminnesvärd ochhistorisk museiverksamhet, som museiinstilutionernas fria ochsjälvständiga ställning markeras. föfier också en väsentlig upprustning av organisationensolika enheter. har tyngdpunkten i viss mån lagts på museerna och på dentekniska föremålsvård. Omorganisationenav och slalens hisloriska museer innebär slutet pä enosedvanligt av utredningar och därmed föfiande ovisshet om denroll kulturminnesvårdens centrala organ skall spela inom samhällsplaneringen.Jag har med glädje konstaterat att sluter upp kring den lösning somnu föreslagits. Deintentioner som har varil vägledande vid reformarbetet pä kulturminnesvårdensområde överensstämmer också mycket väl med de riktlinjer som dragits upp fördet europeiska byggnadsvårdsårel. har tagit initiativ till eninformationskampanj i byggnadsvårdsfrågor, och den pågar jusl nu i nästan allaEuropas länder. Syfletmed den här kampanjen, som vi här i f ö. deltar myckel aktivt i, är att intressera inte bara centrala myndigheter utan också kom muner, frivilliga organisationer och enskilda. Den vänder sig inte främst till specialisterna utan lill den slora allmänheten för att intressera män niskor för värdet av att ta till vara äldre bebyggelsemiljöer, för alt in formera om bevarandets praktiska, sociala, miljömässiga och ekonomiska 58 problem och för att skapa etl brett och aktivtengagemang för kultur- Lålhusen leva är mottot för det svenska program som salts i gång dels av encentral styrelse här i , dels av särskilda kommittéer ute i länen ochsom av regionala och lokala grupper ute i landet har mötts med mycket stortintresse. Det har varit stimulerande att se hur byggnadsvårdsårel lyft fram ettstarkt folkligt engagemang i hembygdsvärd och arbete med att bevara den äldrekulturmifiön. Förutomde tre av utvalda nationella pilotprojekten ellerrestaureringsmodellerna - innerstad, trästaden i och Eng-elsbergsbruk i - har flera andra studieobjekt valts ut i län och kommuner. Filmen spelar en mycket viktig roll i kulturlivet och korsar sannoliktklassgränserna i större utsträckning än andra kulturella uttrycksformer,etermedierna undantagna. Vi vet samiidigi all del kommersiella trycket inomfilmbranschen är mycket hårt, inle minst därför all den internationellamarknaden är varie storbolags aktionsområde och därföratt filmproduktionen oflaär förenad med myckel höga kostnader. 1det perspektivet är det litet förvånande och också beklagligt att denoffentliga debatien om filmslödets utformning varit så föga omfattande. Långfilmenstraditionella distributionsform är biografen, men för flertalet tittare tordeTV spela en viktigare roll som långfilmsdistributör än vad den gamlakvartersbion eller de upprustade citybiograferna gör. Dessutom har kortfilmenoch barnfilmen fått helt nya möjligheter genom TV utöver den distributionskanalsom organisaiionslivei utgör. Dennanya situation understryker behovet av att pä vissa punkter se film och TV-i ellgemensamt perspektiv. Vidare: Om vi i etl så litet land som vårl skall ha enchans att hålla det kommersiella trycket stången och om vi skall kunna klaraalt bibehålla kunskap och kvalitet, ja, dä behöver vi hålla samman resursernapä filmsidan, ekonomiskl, tekniskt och personellt. Huvudinstrumentetför vår filmpolitik är liksom avtalet mellan staten och filmbranschen,och det gäller fram lill 1983. Delta avtal behöver dock kompletteras. Påmilt initiativ har och som bekant gjortupp om en gemensam fond för filmproduktion. Jag behöver inte här närmare gå pävillkoren för della avtal, men jag vill gärna uttala min storatillfredsställelse med att del har kommii lill stånd. Närdet gäller filmvisning stöder vi den visning av kvalitetsfilm som bedrivs genomBio Kontrast, och vi föreslår också en rätt stor summa pengar för nyavisningsförsök. Det är nödvändigt med försöksverksamhet på del här området, såatt vi fär sädana erfarenheter som gör en större satsning möjlig . Påbarnfilmens område tillsätts etl nytt samrådsorgan, barnfilmrådet. som får enmycket strategisk och viklig roll i den nyinsats vi nu gör på detta område.Filminstitutet får också nya resurser för delta ändamål, och det behöver välknappasl sägas att de erfarenheter och kunskaper som den tidigarebarnfilmkommitlén har självfallet skall utnytfias i detta Sialligllitteraturstöd, m. m. Nr 89 sammanhang. , som är ordförande i den arbetsgrupp för Fredaeen den barnkulturfrågorsom är knuten till , kommer 23 iiirji 1975 senarei debaiten att närmare gå in pä barnfilmen och dess kulturpolitiska --------------- roll.Jag vill gärna sä här i kammaren passa på att lovorda barnkultur- Siatligl litteratur- gruppen för dess engagemang och uppslagsrikedom på en alltför stöd, m. m. försummat område - barnkulluren. Får jag som en liten anmärkning i kanten också kommentera enreservation. Den här debatien som i sä hög grad kommer att handla omlitteraturstödet -jag skall komma till del strax - kanske förbigår en delmoment. Men företrädare har litet nymornat i en motion och enreservalion upptäckt all del finns någonting som heter videogram och att deltroligen är farligt. I näslan rörande ordalag beskrivs detta medium som någotslags ny massmedial undermetod, som man måste skydda sig mot. Detär hell visst av väsentlig betydelse att uppmärksaml föfia ulvecklingen av nyamedia, inklusive videogram. I all synnerhei gäller det tendenser tillspekulation och kommersialism. Men videogram är ju bara en sektor av enkomplicerad och växande bransch. Videobanden har sina särskilda möjligheter,och därför har regeringen tillsatt etl par utredningar som skall granskaspecialproblem på detta område. Men att så till den grad överdriva betydelsenav videogram i jämförelse med andra media, som centerpartisterna gör, är attsila mygg. Ni hade kunnat ge ett mycket väsentligare bidrag till en konstruktivanlikommersiell kulturpolitik om ni låtit bli all beröva barnkulturenmöjligheler till läs-friimjande insatser bland de kulturellt fattiga - ettresultat av de förslag som ni har pä lilleraturomrädei. Då del gäller litteraturstödet har säkert mänga fält den uppfattningenall del generellt råder slora motsättningar. En sansad bedömning visar att säinle är fallet. Låt mig erinra litet om bakgrunden, även om en del andra talareocksä har gjort det. Vihar haft en utredning, litteraturutredningen, som enligt de allra flesta gjordeett bra jobb av en nära nog omöjlig uppgift. Pä de flesta punkter accepteradesuiredningens förslag av en bred remissopinion, och det var då naturligt förregeringen att i huvudsak följa utredningens förslag. Del gäller stödet tillklassikerutgivning, till barn- och ungdomslitleratur, översältningsliiteralur,biblioteksverksamhet osv. Litteraturutredningensförslag till s. k. generellt stöd ät svensk skönlitteratur för vuxna mötteemellertid en mycket splitlrad remissopinion, och jag bedömde del därför somomöjligt att föfia delta förslag. Ett komplicerat stödsystem, som ändå lämnardet mesta åt slumpen och inte garanterar att ny och obekväm litteratur fårbällre villkor - det kan inte vara ell bra svar på väsentliga krav. Men var deflesta på det klara med att någon form av slöd till svensk skönlitteratur försöksvis borde konnna i gång genoin kul turrådets försorg. Detta sades också i remissyttrandena. Det var dä na- 60 turligl all prioritera den litteratur som har detsvårast, nämligen debut- litteratur, poesi och mersvårsåld skönlitteratur, för all under liden söka Nr 89 utformaen- bredare stödform. r i ., i den Efterproposilionens avlämnande har ularbelai etl -,, .,(,-,;- z j m aI i 7 / j mycket iniressani konkrelalternativ till litieraturutredningens förslag. Det fanns antytt iremissen - del är helt riktigt - men det var alldeles Statligt litteratur-förvagt för all kunna etableras. Det har emellerlid efler arbeie i För- stöd. fattarförbundel nu preciserats och lagts fram, som här sagts, för alla riksdagenspartier. Delta förslag lar i mycket hög grad hänsyn till den kriiik som möttelitieraturutredningens förslag, och det ansluler i alll väsentligt principiellttill propositionens förslag om försöksverksamhet, även om de borgerliga inlelycks vifia erkänna det. Jag har därför inga som helst svårigheter att ge minanslutning till det förslaget. Det kan ses som ett bra exempel pä detkonstruktiva och öppna samspel som kännetecknar svenskt poliliskl arbeie närdel är som bäst. Detnaturliga hade nu varit att utskottet i enighet sökt sig fram lill en lösningefler dessa grundprinciper för den kommande försöksverksamheten -enförsöksverksamhet mäste det ju under alla omständigheter bli. Men sä blev delalltså inle. Varför förstår jag ärligl talat inte. Attfru går i storförläggarnas ledband och föredrar elt vidlyftigt generelltstöd, del är helt stilenligt. Men att trillat i den gropen är förmig en psykologisk gåta. Hur kan cenlern med sin folkrörelsebakgrund och sinakontakter med egna kämpande små förlag väfia en så dålig lösning'' På en radområden är centerpartisterna på väg att etablera sig som minimoderater -jag harsagt det i kammaren. Och här har del gått så långt att cenlernöverger det alternativ som prioriterades i den egna partimotionen till förmånför ell högerallernaiiv. har hafl en av sina förföriska dagar, ochriksdagen har fåll ell belysande exempel på vad som händer när de borgerligaetablerar samarbete i kulturpolitiken. Dä är det moderalerna som anger tonen.Kammaren har ju också fåll avlyssna huroerhört stöddig kännersig . Vilkenlitteratur skall dä kunna fä slöd enligl det borgerliga förslaget? Jo, den somenligt vissa kriterier klarar bibliotekariernas nålsöga. Det verkar bestickandebra, tills män tänkt efler. När man väljer bibliotekarierna som ensamturvalsinslrumenl förändrar man nämligen deras arbetssituation. De fårett dubbelt ansvar - både för bibliotekens inköpspoliiik och för samhälletsutgivningsstöd. En sådan målgrupp, med dubbel makt. kominer inte slorförlagenalt missa. I likhet med läkemedelsföretagen kommer de all lata sinareklamapparater arbeia för högtryck, och småförlagen får ytterligaresvårigheter all hävda sig. Föralt vi skall undvika dessa effekter är del rimligt, som föreslås i propositionen och av reservanterna, att bibliotekens urval - för det ingår ju ocksä i reservanternas förslag - ses över av en nämnd som kan korrigera uppenbara orimligheler. Det kan gälla stödvärd skönlitteratur som inte klarar försäljningskraven i fråga om biblioteken. Det kan gälla kvalificerad debatt- och rapporllilieratur som faller utanför pä grund av 61 Nr 89 den centrala biblioteksklassificeringen. Och det kan handla om allundan- Fredagenden uppenbar triviallitteratur. 23 m-ii 1Q7S sistnämnda punklen kräver kanske en förklaring. ligen denalt en del bibliotek under senare är lättat på kvalitetskraven Statligl litteratur- vid bokinköp. har man motiverat del med att biblioteken bör slöd, m. in. tillhandahälla all sorts litteratur, i andra fallhar man ansett all "lätt" litteratur kan bli eninkörsport till mer kvalificerad litteratur. Dennaulveckling förfiänar i och för sig egentligen en ingående diskussion, men denkan vi lämna därhän just , utom på en punkl, nämligen dess konsekvenser förulgivningsstödets fördelning. Varför anser t. ex. iLane-Herrestad att vi skall utforma slödel sä att även klichémässigaagentromaner skall kunna få stöd? Och, : Vart harkvalitelsresonemanget, som sä högstänn fördes i fiol, tagit vägen' HerrMattson i Lane-Herrestad är ju gammal skolman. Han var ivrig med belygsäliningnär det gällde andras förslag. Men han glömde all sälla betyg pä ulskollsniajoritelensförslag. Det förslaget har fåll underbetyg av författarna, med slöd avsamtliga kullurarbelarorganisationer, det har fåll underbetyg av de småförlagen, av alla de bokläsare som vill alt bokpriserna skall sänkas och avalla dem som är verksamma bland barn och ungdom och som har väntal på attbarnlitteraturen skulle få ett krafligt stöd. Det kulturpolitiskl intressantaste inslaget i debatien omlitteraturstödet har ulan tvivel kommit med genom sinlågprislinje. Förslaget är sä långt man kan se konstruktivt och realistiskt,och det har mig veteriigt inte utsatts för någon vägande kritik. En rad mindreförlag, som har arbelai med lägprispress på böcker, har uttrycktsitt oreserverade gillande av förslaget. De förlagen har erfarenhet av hurlågprislinjen kan utarbetas när det gäller bokutgivning, och de hävdar medpåtaglig skärpa att uiskottsmajoritetens -alltså de borgerligas - förslag inteskapar några som helsl garantier för lägre pris pä böcker, men att det förslagsom och reservanterna har lagt fram är elt realistiskt sättatt pröva ell lågprisalternativ. Lilleralurutredningenkonstaterade att den rådande prisnivån utgör elt starkt hinder för bokinköp,inte minst för ovana bokläsare, men man lyckades inle prestera nägol förslagtill lågprislinje - och man lade väl heller inle ned särskilt stor möda pä det.Frägan är då om ulredningen gjorde så stora ansträngningar på denna punkt somutskoltsmajoriteten påstår. Var finns i så fall det materialet? Om det finnsnågot material bör det lämpligen överlämnas till med det snaraste,som en hjälp i det fortsatta arbetet med lilteraturslödel. Jag villsedan säga att något mer uppgivet inför mark nadskrafternas spel än i Lane-Herrestad. när han talade, har jag inte hört i denna kammare. Borgerliga talare brukar normall 62 försöka kaniouflera sin marknadsfilosofi, men herrMattsson ger totalt upp inför prisfrågorna. Författarna, kulturarbetarna och de små Nr 89 förlagen ärövertygade om att reservationens förslag har en klar lågpris- Fredaeenrien ulvecklingseffekl. Vad har för kunskaper som motsäger 2"? Detta är inle nägonpedagogisk fräga, . i världen kan i och försig döfia alt del bara är enkla fakla vi begär Statligl lilteratur-av herrMattsson. Tala alltså om för oss vad del är för kunskaper ni stöd. m. m.har som gör att ni anser det vara omöjligt att pröva ett lågprisalternativ , så viktigt som detta är för dén bokläsande allmänheten! Isin argumentnöd mot lågprislinjen griper den borgerliga utskoltsmajoriletenefter ett halmstrå och talan om "myckel påtagliga föfider förersättningarna lill upphovsmännen". , om något, är förmyn-darfasoner. Viden extrastämma uttalade medlemmarna i sittenhälliga stöd för förbundsstyrelsens förslag till lågprislinje. Del ärbeklagligt att , som sitter med i ,inle är här och kan bekäfla denna historieskrivning för kammarensledamöter. Enenig författarkår är alltså beredd all bortse från kortsiktiga ekonomiskainiressen för att i stället kunna nå ut till breda grupper, men delta säger deborgerliga nej lill. Vad som än är drivkraften för detta ställningstagande, såinte är det kulturpolitiska skäl. det viktiga för ulskottsmajoriteten ärnog inte ytterst all siödja kulluren utan att stödja förlagen, dvs.storförlagen. Därför är del en ödets ironi all det borgerliga förslagetsannolikt ger mindre ät förlagen än vad reservanternas förslag ger. Omman räknar på förlagens säljförluster på grund av motprestations-exemplarentill bokhandeln - och räknar lågt - sä kommer man till ett totaltinkomstbortfall på 1,75 niiljoner. Av de beräknade 4,8 miljonerna återståralltså, enligt det borgerliga alternalivet, bara ca 3 miljoner i reellt stödmot lågprisalternativets 3,3 mifioner. Påkostnadssidan flnns del däremot inget bortfall, om inte de borgerliga harliinkl sig alt författarnas royally pä stödexemplaren skall dras in. I så fallskall alltså författarna siödja slorförlagen. Är det sä en borgerligkulturpolitik ser ut? Slutligenockså några ord om barnlitteraturen, eftersom den är kulturpolitiskl viklig påbåde kort och lång sikl. Litteraturutredningenkonstaterade all den kvalificerade barnlitteraturen är dyr och har svårt atthävda sig, som massmarknads-litteraturen ökar sin andel och har godlönsamhet. Trots sina principiella betänkligheter mot selektivt slöd stannadeutredningen för en sådant, bl. a. därför all generella stödformer även skullekunna gynna schablonlitteraturen. Regeringenföljde utredningens linje beträffande selektivi eflerhandsstöd och föreslogdessutom ett selektivt förhandsstöd. knutet till utgivningsprojekt. I detta läge gör denborgerliga utskoitsmajoriteien sig skyldig lill en 63 Nr 89 märklig praktvurpa.en logisk kullerbytta utan rim och reson. Fredieenden '"" "otillbörlig styrning"avvisar man eflerhandssiödei, som är lättare 23 mai 1975 "kontrollera, men godkänner försiahandsstödet, vars rimlighet kan vara --------------- svårareall bedöma! Delta är helt obegripligt, i vafie.fall så länge man Statligt litteratur- bara har utskottets egna motiveringar att ty sig lill. m. m. Det enda som är fullt tydligt är alt de borgerligasaboterar stödet åt barnlitteraturen ochstympar möjligheterna till läsfrämjande aktiviteter bland barn. Hur moderaternaefler delta har mage all reservera sig för en utredning om åtgärder för allväcka intresse för kultur hos barn och ungdom -del aren gåta. Vanlig politiskanständighet kräver ju åtminstone ett visst samband mellan olikaställningstaganden. Sammanfailningsvis,herr talman, vill jag konstatera alt den tidigare deballen om litieraiurstödetnästan helt har handlat om resurserna och därmed skymt målen. , efleruiskotteis betänkande och dess reservationer och efler dagens debatl. Bakom de välvilliga fornnileringarna har den borgerligakultursynen avslöjats. svarar för färdriktningen, och centerntraskar palrullo. Dettaär sammanfattningsvis vad det borgerliga förslaget till litteraturstödinnebär: Fördet första kostar det staten och skattebetalarna 1,5 miljoner mer men ger irealiteten mindre pengar till litteraturen. Fördet andra är stödet främst etl slöd lill slorförlagen ulan all böckerna konnneralt bli billigare. Fördet Iredje öppnar stödet famnen för skräplitleraluren men gör det svårare förpoeter och udda författare alt komma till lals. Fördet fiärde, för att skaffa pengar åt slorförlag brandskattar man barnkulturenpå . Detta, herr talman, ärborgerlig kulturpolitik av märke. HerrMATTSSON i Lane-Herrestad (c) kon genmäle: Vad beträffar de saker som vi är överens om finns del ju ingenanledning till replik. När exempelvis lalar om värden av äldre,kulturellt värdefull, bebyggelse är vi hell överens. Vi har ökat på de anslagennågot i utskottet både och - detta kanske niirmast för attliksom ange färdriktningen. Jag föreställer mig att Slalsrådel Zachrissonerinrar sig att vi hade sällskap med varandra både i och i Hollandför alt studera den här frågan, sä den behöver vi som sagt inte diskuteranärmare . är en både modig och bestämd man i sina åsikter, men åsikterna lycksväxla - och växla snabbt. Jag förstår att här inte talar sämyckel för sin proposilion. Styrelsen för har ju ändå saglom propositionen att det äreti otillräckligt antal tillar, som kommer attminska stödels möjligheler all uppfylla in-tenlionerna, osv. har liksom glönn vad han skrev i propositionen och 64 som jag har försökt alt redogöra för här. Men, herrZachrisson, det är ju så, all vi har bygglvårl yilrande på vad som har framförts av liiieralurulredningen. Slår herrZachrisson här och päsiär all vi skulle ha kopplats ihop med ilitleralurslödsfrägan. Jag skall då uppriktigt säga all jag inte begriper dettatal. Jag lycker det är vulgärt att komina med elt sådant påslående. Jag ärsannerligen inte rutinerad när det gäller vulgärdeballer: jag saknar bådebegåvning och vana och kan inle heller kasta klyschor omkring mig lill högeroch vänster. Mendet förslag som ulskoitsmajorilelen har framlagt - del finns anledning alt erinraom detta faktum - är byggl litteraturulredning. Trorverkligen att den framstående socialdemokraten och tidigarevice ordföranden i kulturutskottet eller den välkändekulturpolilikern , vidare Per från och minpartikamrat som här har åberopats - samt denvälkände författaren har skrivit att de anser alt del är alltförslora risker förenade med alt ge sig in på elt selektivt eflerhandsstöd baradärför att de skulle ha någonting alt skriva om? Statligl litteraturstöd, m. m. () kortgenmäle: Jag är visserligen glad för all statsrådet anser alt jagstundtals kan vara förförisk, men delta faktum - som med dessa statsmannaordväl nu får anses etablerat - har faktiskt inle med lilteraturslödel alt göra.Här rör det sig, som jag redan sä mänga gånger lidigare i den här deballen harförsökt framhålla, om principen om kulturens frihet. Jag kan inte hjälpa, herrstalsräd, all jag finner det skrämmande alt regeringsföreträdarna över huvudtagel inte vill diskulera denna för en levande kultur i en demokrati så utomordentligtviktiga fråga. Kvalitetoch frihet kan komma i konflikt, ! Kvaliteten kan man försökabefordra med allehanda åtgärder, och jag står fast vid att kvalitet skall varaen riktpunkt för kulturpolitiken, men inte på bekostnad av kulturens frihet.När den friheten inskränks eller avskaffas är kulturen pä väg att dö. Huriniressani är del inte alt konstatera att inle heller det för propositionenansvariga statsrådet anser det vara värt att spilla några ord på sitt egetförslag om stöd lill ny svensk skönlitteratur! Utbildningsministernhar ju en hel sky av medhjälpare - här sitter åtta stycken - så propositionerfrän borde kunna göras mera hållfasla. Ifortsättningen kanske det är bäst all han överlägger med sina partikamrater ikulturulskottet - eller kanske direkt med vpk - innan kullurpropositioner läggspä bord? Kanskeutbildningsminislern har hunnit sätta sig in i hur man skall åstadkomma den härberömda lågprislinjen för förlagen och kan upplysa oss om vad den egentligeninnebär konkret i pengar och hur lågprislinjer skall åstadkommas? finner mig stöddig. Jag skall inle säga vad jag lycker om herrZachrissons attityd - bara kanske föreslå en någol mer blygsam 5 protokoll 1975. Statligtlitteraturstöd, m. m. självbesinning istatsrådets situation. Känslighet, förståelse, inlevelse utmärker intestatsrådet. Faktum är att jag är djupt oroad och ledsen över att man påregeringshåll inte inser all man sjabblar med omistliga värden. HenHERMANSSON (vpk) kort genmäle: Utbildningsministern försökte i en replik till all någotvidga kulturbegreppet, och jag lycker inte att skall protestera motdet. Förmin del har jag ingen anledning att när del gäller lilteraturslödel polemiseramol - vi befinner oss ju i den sakfråga som skall avgörasnumera på samma linje. Utbildningsministern sade alt det var län alt anslutasig lill Förfaitarförbundels förslag. Det noterar jag med tillfredsställelse.Jag vill bara göra den reflexionen, all del var ju då väldigt lyckosamt allvänsterpartiet kommunisterna log upp delta förslag i sin motion sä all detkunde föras fram till beslut här i . Av någon anledning tog ingen avherr partivänner upp delta förslag. 1den borgerliga argumentationen mot förslag, som liggerlill grund för den gemensamma reservaiionen, är del två frågor som man harskjutit in sig pä. Den ena gäller urvalssyslemel. Som jag betonade i milthuvudanförande innebär naturiiglvis varie urvalssyslem vissa risker. Men vadman mäste diskutera är vilka som skall göra urvalel och hur delta skall ske.Från moderat håll medgav man alt det förekom ett urval också i det system somde borgerliga partierna lägger fram.