prot · FZ0993 · 1975-12-31 00:00:00 — Just det.Men tog inte den på sig precis det ansvaret när man infördeimportrestriktioner på skor och förebådade liknande åtgärder på helatextilområdet genom att införa licenstvång för all import av textilier? Attindustriländerna, herr talman, avstår från protektionistiska inslag i sinhandelspolitik är också ett viktigt u-landskrav. måste fä spela enny roll i väridsekonomin, inte i fortsättningen som tvingas finna sigi att leverera billiga råvaror och köpa tillbaka dyra färdigprodukter. När viskrev under FN-dokumentet om en ny ekonomisk väridsordning, lovade vi atthjälpa till med detta. Detvar därför med inte så liten förvåning vi läste om att regeringen i all tysthetförmått att gä med på en "frivillig" begränsning avtextilimporten. skall enligt det här avtalet skära ner sin textilexporttill med i genomsnitt jämfört med /75, då exporten varlägre än normalt. Dettagör vi mot ett , där både ekonomin och demokratin befinner sig iväldiga svårigheter. Bara hälften av landets import täcks av exporten.Nationalprodukten beräknas ha sjunkit och väntas sjunka medytteriigare 10 96 . Omkring 300 000 portugiser var utan jobb . Arbetslösheten växer, bl. a. genom den stora infiyttningen från def d. afrikanska kolonierna. Valutaunderskottet har ökat dramatiskt.Guldreserven har tömts nästan helt. Detär detta land, herr talman, vi inte anser oss ha råd att låta exportera mertill . Med ena handen ger vi bistånd - 40 milj, kr, - och Sverigesstatsminister låter sig hyllas på det portugisiska massmöten.Med andra handen, och i all tysthet, stoppar regeringen export påett varuområde som är viktigt både för ekonomin som helhet och försysselsättningen. Jagvill inte påstå att det här är typiskt för den sätt attuppfatta den internationella solidaritetens krav, men det är ett ovanligt tristinslag av politisk dubbelmoral. Detfinns ändå , herr talman, anledning att understryka att ettupprätthållande av frihandeln inte är någon uppoffring från svensk sida. Vihjälper genom att köpa deras färdigprodukter. Visst är det så. Vibidrar i ringa mån till sysselsättningen också i industriländerna genom atttillåta fri införsel av deras produkter. Menframför allt hjälper vi oss själva. Det svenska välståndets viktigastefinansieringskälla är inkomsterna från vår export. De problem med ett stortunderskott i handelsbalansen som just nu hotar det framtida reformarbetet kanbara av om exporten ökas. Den uppgiften klarar vi inte om frihandelnnaggas i kanten. Också står och faller den Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt svenska välståndspolitikenmed den fria handelns och den öppna ekonomins bevarande. HerrISRAELSSON (vpk): Världsekonomin bär fortfarande sin prägel av imperialismensförhållanden. Den övervägande delen av jordens folk och länder hålls nere på enlåg ekonomisk utvecklingsnivå därför att de plundras och utarmas på sinatillgångar av imperialistiska företag och stater. Den icke-socialistiskavärldens tillgångar kontrolleras till mycket stor del av mäktigainternationella monopol, s. k. mutlinationella företag. Dessa företag ochderas stater försöker slå vakt om den världsordning de själva skapat. Ingetmedel är dem främmande för att söka bevara makten. De använder mutor ochbestickning, kupper, öppen aggression och t. o. m. krig. En ny ekonomiskväridsordning kräver ett slut på imperialismen. Den kräver ett slut på demultinationella bolagens makt och de regimer på vilka denna makt vilar. Vilkenroll kan då spela i världen? är en del av den imperialistiskavärlden. Men är en liten stat, vilket kan ge en viss rörelsefrihet,även inom systemets ram. Delar av den svenska utrikespolitiken visar detta.Det finns vissa drag i förbindelser med omvärlden som är progressiva.Dit hör erkännandet av och biståndet till progressiva . Men det finnsockså, som vi ser det, negativa drag. Dit hör den svenska kapitalexporten, inteminst till länder som , , och . Dit hör ocksåvårt lands medlemskap i och . Dethar påståtts att Väridsbanken skulle ha fått en mera socialtbetonad inriktning. Jag menar att dessa påståenden är felaktiga. Visserligentalas det från nu oftare om den sociala inriktningen, och visseriigenhar man givit län exempelvis till , men i övrigt består Världsbankensreaktionära politik. ,som före militärkuppen vägrades lån, tillhör nu de största låntagarna.Likadant med , som efter massakern på nationalister och kommunister1967 fått omfattande stöd av Världsban-ken/. Likadant är det med Chile:Väridsbanken deltog i det ekonomiska sabotaget mot regering ochvägrade lån - Pi-nochetjuntan däremot beviljas frikostigt medel. Sverigesmedlemskap i och står i motsättning till andra delar av vårpolitik gentemot , delar som vi anser vara progressiva. Det står istrid med kraven på en ny ekonomisk världsordning. Därför anser vi alt Sverigebör lämna Väridsbanken. Densvenska handeln med avviker inte markant från det traditionellamönstret. Det är dock lovvärt att regeringen låtit införa särskildatullpreferenser för att stimulera importen från , även om dessapreferenser ännu berört mindre än 5 96 av importen från dessa länder, ochdessutom berör import från en del andra stater. Systemet med preferenser börenligt vår mening vidgas för att främja Genomtillkomsten av IMPOD - importkontorel för u-landsprodukter - har Sverigeskaffat sig en början till en apparat för att främja importen från u-länderna.Dess verksamhet tycks främst ha varit av rådgivande karaktär. Detvore enligt min mening önskvärt om stödet till export kunde vidgast. ex. genom att IMPOD ges möjlighet att bidra med en aktiv marknadsföring avvissa u-landsprodukter. Trotsatt och de socialistiska staternas andel av den svenskautrikeshandeln ökat något under det senaste årtiondet fortsätter utrikeshandelnatt vara ensidigt inriktad på ett fåtal kapitalistiska stater. Vi vet hur exportinriktad den svenska produktionen har blivit. En radstorföretag producerar mer för export än för hemmamarknaden. Deras inriktningav exporten har skett efter deras egna av profitjakt och spekulation styrdaintressen och efter deras politiska ambitioner att knyta till denövriga imperialistiska världen. Men de har därvid länkat utrikeshandeln tillföretag i kapitalistiska ekonomier, till ekonomier som liksom den svenskapendlar mellan högkonjunkturer och arbetslöshetskriser. De har, som fallet ärmed varven, drivits med i internationella spekulationsvågor - i varvens fallrörde det sig om tankersspekulation-och sedan när spekulationen slagit felhamnat i djup kris. Vårtstarka exportberoende av ett fåtal andra kapitalistiska stater har blivit ettproblem allteflersom den internationella kapitalismens kris fördjupats.Visserligen har konjunktursvängningar och infiation i grunden och tillavgörande del inhemska orsaker - men värt starka beroende av utvecklingen i ettfåtal andra kapitalistiska länder bidrar till att förvärra problemen. För atten ändrad inriktning av utrikeshandeln - och vårt beroende - skall vara möjligär det nödvändigt att utrikeshandeln blir föremål för kontroll och styrningockså i dessa hänseenden. Denminskade andelen för vissa kapitalistiska staters handel har som en viktigorsak den konjunkturella utvecklingen. EG:s vikande andel borde dock förvånadem som i såg en källa till kraftig stimulans av den svenskaekonomin. Närdet s. k. frihandelsavtalet godkändes var ett av argumenten att det skullestimulera den svenska exporten till . när avtalet varit , visar det sig att handelsbalans gentemot EG blivit negativoch att handeln med EG totalt har minskat. Om detta leder till enmera spridd utrikeshandel är det i och för sig inget negativt. Men det visarden dåliga hållfastheten i argumenten från debatten om EG-avtalen 1972 ochsenare. Vi hävdade då som att tullar ofta inte spelar en så viktig roll somman då gjorde gällande. NärSverige ingick avtalet med , sade vi att detta kunde ses som ett första stegpå vägen till att knyta närmare EG. Vi kan också konstatera attregeringen via sina representanter i den s. k. blandade kommitté mellanSverige och EG, som tillkom för att administrera avtalet, försökt fltill stånd ett vidgat samarbete med EG, ett samarbete Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt som enligt handelsbilagantill årets budgetproposition "faller utanför självafrihandelsavtalet". InomEG fästes nu uppmärksamheten bl. a. vid den s. k. Tinde-mansrapporten somdiskuterar EG:s framtid. Denna rapport syftar till en gemensam utrikes- ochsäkerhetspolitik för medlemsländerna. Den visar med tydlighet att ettmedlemskap i icke hade varit förenligt med en alliansfri politik. Tindemansrapportenomfattar emellertid en del andra förslag. har knutit sin valuta tilldet s. k. ormensamarbetet, i vilket de flesta deltar. EnligtTindemansrapporten skall detta arbete knytas fastare till EG.Valutasamarbetet skall bilda utgångspunkt för en gemensam ekonomisk politik.Ormensamarbetet skall därför enligt Tindemans utvidgas från att gälla krav påvalulakursområdet till att gälla li-ndernas interna penningpolitik,budgetpolitiken, vad avser finansieringen av budgetunderskott ochnyckelelementen i den ekonomiska politiken såvitt gäller konjunkturpolitik ochinflationskontroll. Detär förvånande att handelsministern inte med ett ord nämner just dessa planerinom EG i sin deklaration, trots att han där diskuterar det s. k.ormensamarbetet. Dessa planer måste ju innebära - om de förverkligas - attSverige borde tvingas lämna ormensamarbetet. Annars riskerar vårt land, som viser det, att på någon sorts lönnväg komma in i EG. I morse kunde utrikesministern i sin första replik efter de borgeriigapartiledarnas anföranden konstatera att det kring vissa delar avutrikespolitiken råder stor enighet, nämligen om vår säkerhets- ochneutralitetspolitik. Påmotsvarande sätt skulle jag kunna inleda min replik på de föregående talarnasinlägg med att säga att det också kring väsentliga delar av vår handelspolitikråder betydande enighet. Härhar sjungits frihandelns lov i alla tonarter i de olika inläggen, och där är vii grunden helt ense. Närkritiken har satt in och det skorrat litet grand i kritikernas anföranden hardet gällt mera speciella frågor. Dethar varit påståenden om att regeringen inte fullföljer vår frihandelspolitikmed full konsekvens, att vi gör avsteg som icke redovisas med hederliga motiveller gör avsteg som skadar . Ianslutning till detta skulle jag vilja knyta an till vad sade isitt inlägg, där han strök under att frihandeln har sina bestämda gränser: Vadhan syftade på i det inlägget var de gränser som bestäms av kraven på vår försörjningsberedskapoch ytterst av vår säkerhetspolitik. Varesig vi talarom frihandel gentemot våra traditionella handelspartner eller omfrihandel gentemot är det utan tvekan så att det flnns vissa ytterstagränser för frihandeln, och där kommer försörjningsberedskapen in. Det är i allmänhet påtextil- och skoområdet som frågan om kon- sekvensen i vårfrihandelspolitik har aktualiserats. Dä kan det vara till nytta att försöka gelitet perspektiv på detta. Detsägs t. ex. att vi är alltför restriktiva mot . Då kan det finnasskäl att påminna om vissa förhållanden. Vår import av tekovaror från u-iändernahar utvecklats på ett rätt slående sätt . från1960 till 1975 t. ex. ökade den totala tekoimporten frän från 93milj. till 825 milj. kr. Enbetydande del av denna import utgörs av kläder och trikåvaror. Undermotsvarande period ökade importen från av dessa varor från 28 milj.kr. till 536 milj. kr. Dennastatistik kan också - om man så vill - sammanställas med en annan intressantstatistik, nämligen den över sysselsättningsutvecklingen inom tekoindustrin.Under samma tidsperiod som importen från har utvecklats på dettasätt har sysselsättningen inom textilindustrin i minskat frän 95 000till 50 000 personer. Det säger ändå en hel del om att vi driver en politik somär inställd på en anpassning av vår industri och som kan ge utrymme för u-ländernasbehov av att låta sin textilindustri expandera. HerrUllsten tog mera specifikt upp . Låt mig först i anslutning till dettasäga att det inte är fråga om något märkligt avtal med , som viförhandlat fram i största hemlighet och tysthet, och framför allt inte någonstor och revolutionerande nyhet. Vi har, trots vår allmänt generösa inställningi dessa frågor, ett antal bilaterala avtal med olika stater ombegränsning av importen av vissa tekoprodukter, och vi har tidigare haft ettsådant avtal med . Det avtalet har löpt ut, och vi är i färd med attförhandla fram ett nytt sådant. Det har också för sedan nätts enprotokollär överenskommelse om detta, som på intet sätt innebär någon drastisknedskärning i importen av tekovaror frän . Låtmig här också påminna om att är och sannolikt också kommer att förbliPortugals avnämare nummer två pä detta område. Endast är störrekund hos när det gäller trikä-och konfektionsvaror. Detvar kanske naturiigt att någon av talarna skulle återkomma till den gamlafrågan om skor och papper och våra relationer till EG. knyta an till en tidigare debatt mellan oss om tolkningen av Sverigesavtal med EG, där han beskyller oss i regeringen för att vara inkonsekventa ivårt handlande och att sakna stöd för vårt agerande i det avtal vi självaskrivit på. Det skulle förhålla sig så enligt , att visjälva begärt att inga skyddsåtgärder skulle få tillgripas utan föregåendekonsultationer enligt det avtal vi hade med EG och att vi sedan ändå skulle harusat i väg på egen hand. Nuär det tyvärr så att till den paragraf som handlar om säkerhetspolitiken ärinte knuten någon skyldighet att konsultera. Och det är ingen tillfällighet -vi har självfallet inte velat föra in någon konsultationsskyldighet när detgäller åtgärder som bottnar i säkerhetspolitiska be- Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,handels-ocli valutapolitisk debatt Debedömningarna skall vi göra helt på egen hand. HerrBurenstam ställde en konkret fråga om UNCTAD-koden och sjöfarten. Jaglämnar det svaret att vi inte har anslutit oss till den här koden och att vigör vad vi kan för att man skall hitta lösningar som innebär att UNCTAD-kodeninte tillämpas mellan de traditionella sjöfartsländerna. I den mån det kantrösta oss något kan vi ju konstatera att denna sjöfartskod, som utan tvivelskulle kunna tillfoga oss rätt stor skada, ännu inte har trätt i kraft. Det äralltså för dagen tveksamt om så många länder över huvud taget kommer attratificera den att den kan träda i kraft. Detvar väl ett och annat i övrigt att nämna också, men jag kan återkomma till deti en senare replik, eftersom min tid nu lär vara i det närmaste utrunnen. Jag skall bemöta något av vad som i tidigare inlägg sagts om vårvalutapolitik och vårt internationella samarbete, och jag tänkte börja med herrBurenstam . Hangav det intrycket när han talade om upplåning utomlands, att dennaupplåning är oroväckande stor. Men jämfört med flertalet övriga industriländerhar fortfarande en internationell skuldsättning som är mycket liten.Det gäller också efter den upplåning som vi haft . Jagkan, för att illustrera detta siffermässigt, säga att upplåningens storiekunder de här åren visseriigen måhända motsvarar siffran . per hushåll,men mera intressant är att konstatera om netto gentemot utlandet har enskuld. De bedömningar vi kan göra nu är att valutareserven, inkl.dispositionerna i affärsbankerna, är och företagensnettoskuld ungefär 8 miljarder. Det lämnar en nettobehållning på 10 miljarderkronor. Eftersom vi har 3 miljoner hushåll, blir - i stället för siffra, en skuld på . per hushåll - våra nettotillgångargentemot utlandet . Den här ställningen gentemot utlandetvisar sig också däri att svenska låntagare har en mycket god kreditvärdighet påden internationella kreditmarknaden och i allmänhet har kunnat uppnå förhållandevisgoda villkor. Däremotär vi ense om att inte kan fortsätta att låna i samma omfattning somunder . Det är också detta som kommer att prägla inriktningen avden ekonomiska politiken: att nå balans i våra utrikesbetalningar i början av1980-talet. HerrBurenstam lyckades i sitt anförande också få in skatteomläggningen för1977. Först kan man notera att tydligen utgår från attden kommer att genomföras pä det sätt som regeringen kommit fram till och somLO och TCO har anslutit sig till. Eftersom detta inte kan vara någonförhoppning från sida, måste det alltså vara en prognosför att även skat- teomläggning vinneranslutning i enligt regeringens förslag. Det är intressant att ocksåmoderata samlingspartiet nu kommit fram till den bedömningen. I övrigt tyckerjag att har valt att helt misstolka skatteomläggningensbetydelse för vår framtida pris- och kostnadsutveckling, men det hör liksomhemma i en annan debatt. Detär utmärkt att stöder den svenska kronans medverkan ivalutakurssamarbetet i ormen. De invändningar han gör motregeringsdeklarationens uppfattning om rörliga växelkurser och inflation trorjag i min tur bygger på ett missförstånd. Vi tillhör via ormen ett valutablockdär inflationstakten just nu - det gäller framför allt FörbundsrepublikenTyskland - klart är i avtagande. Genom bindningen av kurserna stöds vår egenkamp mot inflationen. Skulle det sambandet brytas - det är det som avses medorden "rörliga valutakurser" - tyder mycket på att kursutvecklingenför de här länderna skulle bli sådan, att inflationstrycket utifrån på vårinhemska marknad ökar. Sedanär det intressant att konstatera att i sitt inlägg nuvisat en insikt om att inflation kan importeras. I andra sammanhang brukarföreträdare för moderata samlingspartiet uppträda som om all inflation beroddepå för höga löner och för höga skatter i , men när i debatter av det här slaget låter han tydligen förnuftet talaåtminstone en bit. HerrBurenstam är en upptagen man, och man kan därför inte begära att hanskall följa med regeringsrepresentanternas resor i , men eftersomhan uttalade sig i ytteriigt kategoriska ordalag om att vi över huvud tagetinte sedan skrevs på har visat något intresse för att göra vad hankallar goodwillresor i , kanske jag till hans upplysning - om han nuvill höra på mig ett slag - kan låta honom få veta attutrikesministern har rest till , och , att statsministern harrest till och , att industriministern har varit i och harhaft besök av den franske industriministern och den holländskeekonomiministern. Och själv har jag - i den mån mina resor har letttill någon goodwill - besökt , , , - räknasväl också till EG-området? - och även , en stad varsregering jag besökte i går. tycks till alla delar sluta upp bakom regeringens valutapolitik ochvårt agerande i det internationella monetära samarbetet, och det är väl bra. Enliten förenkling gör han sig dock skyldig till, när han påstår att den svenskakronans starka ställning enbart beror på att vi förstärkt valutareserven genomutlandsupplåning. Det är långt ifrån hela sanningen. Den svenska kronan ärstark också därför att vår pris-och kostnadsutveckling - det gällersedan flera år - har varit gynnsam jämförd med omvärldens: Vidare uppfattaskronan som stark därför att vi har haft full sysselsättning, stigandeproduktion och ökade industriinvesteringar. Svensk ekonomisk politik betraktasf n. utomlands helt enkelt som något av ett föredöme, eftersom vi har kunnat Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt förena monetär stabilitetmed ekonomisk expansion, och det återspeglar sig i marknadens värdering av vårvaluta. Tillherr skulle jag vilja säga att det är riktigt att Tindemansrapporteninnehåller förslag om en mycket långtgående samordning av den ekonomiskapolitiken för de som ingår i ett valutasamarbete. Men vi har fleraskäl att avvakta innan vi enbart pä grundval av den här rapporten drar någraslutsatser rör del. Fördet första skall Tindemansrapporten behandlas av EG:s medlems-länder; det tordef. ö. ske vid EG:s s. k. toppmöte i . Mitt intryck, baserat päsamtal med företrädare för regeringar, är att rapporten intekommer att antas av annat än i mycket begränsad omfattning. Fördet andra vet vi ingenting om hur förhållandet för de tvä länder som ärassocierade till valutaormen - dvs. och - kommer att påverkas omEG-länderna skulle gå in i ett närmare samarbete. Men jag kan lugna herrIsraelsson på en punkt: Under inga omständigheter kommer vi att låta dettaförhållande utvecklas så, att det blir något slags lönnväg in i den europeiskagemenskapen. Under detta anförande övertog herr andre vicetalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. ()kort genmäle: Att besvara inlägg från två statsråd är inte så enkelt.Jag börjar med . Detär helt riktigt - det sade jag i mitt inlägg - att i den paragraf som Sverigeåberopar i vad gäller skorestriktioner gentemot finns ingenprocedurregel. Men det står alldeles tydligt i propositionen att för alla deolika skyddsklausuler som här finns krävde i förhandlingarna att viskulle få in ett konsultationsförfarande. Alla de jag har frågat som harsysslat med förhandlingarna bestyrker att så var det verkligen, och det stårsom sagt i propositionen. Nusäger att det är alldeles självklart att det aldrig kan ha varitvår avsikt att det skulle förekomma konsultationer när det gällde den härparagrafen, för det skulle strida mot våra säkerhetsintressen att haöveriäggningar innan vi åberopade denna paragraf Men om det vore riktigt, herrLidbom, måste ni ha gjort en allvarlig tabbe när ni skrev pä , fördär sägs det alldeles klart att för undantag enligt den skyddsklausul som avsersäkerhetsskäl krävs rådets godkännande i förväg. kan inte gärna ståpå två olika ben i denna mycket viktiga fråga. Närdet gällde sjöfarten ställde jag också en fråga om , men jag fick ingetsvar på den. Detär riktigt att frihandeln har sina gränser, men vi kan f n. konstatera att detingrepp i form av restriktioner för skoimporten som regeringen gjorde förraåret också tycks ha sina gränser i den bemärkelsen att det inte har visat sig varafunktionsdugligt. Att döma av en av morgontidningarna övervägerregeringen att komma med en proposition om ytterligare stöd för skoindustrin,vilket jag tycker är bra, därför att de ätgäider ni satte in inte dögnågonting till. Det var sådana synpunkter som gjorde att jag kritiseraderestriktionerna när de infördes plus det förhällandet att jag anser att man närdet gäller en så viktig sak som neutraliteten inte skall i ena ögonblicketåberopa ett förfarande som självklart i sammanhanget och i görapå ett helt annat sätt. Det försämrar vår trovärdighet. Närdet gäller besök i har jag inte uteslutit att regeringsledamöter harbefunnit sig i , i och på andra platser. Jag svarade att det intehar varit något statsråd pä goodwillbesök i , och det är riktigt. Det ärsynd, tycker jag, för dessa förhållanden som jag talat om visar ju att detskulle ha varit bra att ha rimligare kontakter än dem som vi nu har. Tillherr Feldts övriga synpunkter skall jag be att få återkomma i nästa replik. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt () kortgenmäle: Min tes i det förra inlägget var att som metod att lösasysselsättningsproblem är handelsrestriktioner mycket dåliga. Man kanske kanklara problemen kortsiktigt i en bransch, men riskerar mansysselsättningen inom hela industrin. EG:s motåtgärder med anledning av desvenska importrestriktionerna för skor - motåtgärder som riktadesig mot pappersexporten - är exempel på just detta. Detär också alldeles uppenbart, såvitt jag begriper, att skulle vi göra allvar avplanerna på nya importkvoter pä tekoområdet, så kan återverkningarna på svenskindustri i övrigt komma att bli ännu allvarligare. Det kan kanske vara avintresse för kammaren att få veta om man från regeringens sida överväger attlåta det automatiska licenstvång, som man nu har, övergå till en direktkvotering. Dessutomvill jag framhålla - och det är inte det minst viktiga - att även om dessaavsteg från den rena frihandelsprincipen är ganska små och till synesobetydliga, så skapar de fel slags handelspolitiskt klimat. De amerikanskaåtgärderna ser jag i och för sig inte som repressalier mot vad gjort påskoområdet - för det är nog alltför obetydligt.