prot · FZ0913 · 1975-12-31 00:00:00 — Klart är att såsom situationen nu är, med en avandra skäl försenad föryngringsåtgärd, har anmälningsplikten än mindre fog försig. motion från bl. a. moderata samlingspartiet som behandlas och somväcktes vid början yrkades fullt rikligt på atl 8 a § under vårriksdagen utan olägenhet kunde upphävas, då den inte förrän fick entillämpningsanvisning. Den omständigheten atl en majoritet i Jordbruksutskolielunder våren beslutade atl denna molion, liksom många andra, skulle flyttas tillhöstens , ändrar i någon mån på förutsättningarna för att med sammakraft driva kravei på ell upprivande av paragrafen. Den hade ju nu ändockbörjat tillämpas. Iett särskilt yttrande lill della ärende anför de borgerliga partierna gemensamtatt vad som tidigare anförts mot 8 a § i skogsvårdslagen alltjämt gäller,vilket betyder atl vi anser all den kan slopas. Altvi f n. nöjer oss med att motionerna översänts till skogsutredningför beaktande beror på att vi , då lagen ändå är i kraft, anser att sakenbäst gagnas av ett sådant förfarande. Jag yrkarbifall lill ulskoltels hemslällan. Anmälningsplikten beträffande vissa skogsavverkningar Hert (): i har redogjort för bakgrunden till denna fråga. IGol kom förslag om anmälningsskyldighet för all avverkning. De praktiskamänniskorna reagerade starkt mot förslaget. Vi voterade i kammaren och droglott om detta, och vi som gick emot byråkratin förlorade i lottdragningen. Detser vi alltjämt som ett galet beslul. Förden skull väcktes del från såväl cenlern som vid börjannya moiioner, där vi yrkade avslag på anmälningsskyldigheten. Motionernasbehandling uppsköts lill hösten. Undertiden utfärdade nya bestämmelser.Dessa har iLjung redan redogjort för, varför jag inte behöver gå närmare in på dem. Mengallringarna blev fria från anmälningsskyldighet, och kalhuggningar på upp till blev också fria. Del kan sägas att delta var en klar förbättring,men den räcker inte. Vidare råder brist på skogsråvara, vilket äventyrar såvälsysselsättning som exporimöjlig-heier framöver. Vi behöver en bra skogsvård,som kan ge råvara, men vi tillvaratar våra möjligheter alltför dåligt idagens läge. Tillskogsvården hör också kalhyggen, men de skall inle vara för stora. Det ärnödvändigi att vi får fram största möjliga skogsproduktion, men alt lösa det problemetpå byråkratisk väg är inte möjligt. Flär måste det ske ett samspel mellanskogsvårdsmyndigheter och skogsägare; det är den bästa vägen.Anmälningsskyldigheten löser ingalunda de problemen. Skogsvårdsstyrelsernastjänstemän måste vara ute i skogen, så att de känner lill hur förhållandena är,och genom en dialog med skogsägarna bör de försöka uppnå en alli bälireskogsvård. Det är inte enbart nya hyggen som skall bli föremål för ålgärder,ulan del gäller myckel mera: del gäller även äldre hyggen, skogsdikning,röjning i ungskogen, planteringar m. m. Här måste vi få i gång en meningsfulloch resultatrik dialog. Närvi i utskottet har behandlat motionerna har del också omvittnats atl nuvarandesystem med anmälningsskyldighet inte är bra. Det är helt klart alt detförhåller sig så. Här har vi inte ändrat uppfattning, men vi har resonerat såhär: att votera och dra lott är meningslöst. Motionernasänds nu över till skogsuiredning, där de bör kunna prövas i hela sinvidd. Delta har vi också anfört i del särskilda yttrandet, som redogjort för. Vi anser alt sakfrågan bäst gynnas om motionerna skickasöver till utredningen, så atl den får pröva dem. Det bör vara en styrka,efiersom det i utredningen flnns praktiska människor som begriper att ettförtroendefullt samarbete är den bästa vägen all nå ett gott resultat.Förfaringssättet bör därför ge möjligheter till förslag, som leder lill ettsådani resultat. Därför, fru talman, fullföljer vi inie motionernas yrkanden. Medhänsyn till delta har jag inget annat yrkande än om bifall till utskottetshemslällan. I samband med behandlingen av proposition 1974:166 hade vi en långdebatt i kammaren om den föreslagna 8 a i; skogsvårdslagen, som föreskriverviss anmälningsskyldighet för uttagande av avverkning. Som bekant biföllriksdagen regeringens förslag. Beslutetinnebar att fr. o. m. gäller nya regler för slut-avverkning avskog. Den som planerar atl slutavverka måste anmäla delta tillskogsvårdssiyrelse. Denna skyldighet gäller alla skogsägare, såväl privata sombolag, och även allmänna skogar. Allaslulavverkningar som omfattar ell halvt hektar eller mera skall anmälas.Däremot behöver inle skogsvårdande röjningar och gallringar anmälas. Detsammagäller för avverkning av fröträd som görs sedan ålerväxten på hygget ärsäkerställd. Inomskyddsskogsområden och områden med svårföryngrad skogsmark, där avverkning endasifår ske med tillstånd av , behöver inte anmälan göras. Jagbara upprepar vad anmälningsplikten innebär för alt ställa det i kontrast motde påståenden som fälldes i olika sammanhang när paragrafen infördes. Dåvarnade man för all det skulle bli anmälningsplikt för atl hugga julgran osv.Anmälningsskyldigheten är ytterst inskränkt och kan enligt min mening intebetraktas som någon stor arbeispålaga för skogsägarna. Anmälasskall göras skriftligen minst en månad innan avverkningen börjar. Inom områdensom anges i länskungörelse, t. ex. områden som är av stort värde ur naturvårds-och fritidssynpunkt, måste anmälan göras i förväg. Harskogsägaren inle hört några invändningar från motavverkningen inom en månad, i vissa fall , är det klart att påbörjaavverkningen. Jag vill sammanfatta anmälningsförfarandel som mycket smidigt ochenkelt. Motivenför denna anmälningsskyldighet är alt få möjligheter atl förbättraåterväxiåigiirderna, all underlätta hänsynstagandet till naturvården och all fåen överblick över sysselsättningsläget inom skogsbruket. 1vårt parti har vi funnit denna anmälningsskyldighet, sedd mot bak-omvarandemotiv, vara ett tämligen litet och lindrigt krav som samhället ställer påskogsägarna. Här förekommer en klar skiljelinje mellan de borgerliga partiernaoch oss. Det framgick med önskvärd tydlighet av den långa debatt vi hade under1974 års sisla plenidag. Det skulle vara frestande för mig all upprepa mångaav de argument Jag då framförde från denna talarstol, men jag skall besparakammaren deiia. Därest någon är intresserad finns argumenten att läsa iriksdagens protokoll. Denhär skiljelinjen understryks ytterligare i det krav som har framförts i treborgerliga motioner lill . Det är motionerna 1524 av herrDahlgren m. fl., 1557 av m. fl. och 1579 av m. fl. Ialla tre motionerna har, som vi redan hört, krävts att skall upphiiva 8 a i; skogsvårdslagen. Jordbruksutskoliel harinte tillstvrkl motionerna. I stället har utskottet Anmälningsplikten beträffande vissa skogsavverkningar Anmälningsplikten beträffande vissa skogsavverkningar enhälligt föreslagit altmotionerna översänds lill skogsutredning för all utredningen i sittforisatia arbete skall få möjlighet att utvärdera erfarenheterna av den nuinförda anmälningsskyldigheten och, där del kan befinnas motiverat, föreslåändringar i de bestämmelser som utfärdat i ämnet. Jagfinner del vara ett riktigt ställningslagande som de borgerliga ledamöternahar anslutit sig lill, i synnerhet som anmälningssyslemet fungerat bra underden korta tid skyldigheten har förelegat. Jag tror mig ha förstått - och dethar också understrukits här - atl de borgerliga ledamöternas ställningstagandeinte beror på att de bytt åsikt om vad man bör ålägga skogsägarna i fråga omskyldigheter. Anledningen är snarare att man är beredd alt respektera de beslutsom fattar, även om det sker med små majoriteter eller genomlottning. Ett sådant ställningstagande är värt att respekteras. Vårt arbete ijämviktsriksdagen skulle bli omöjligt om vi ständigt skulle försöka att medlottens hjälp riva upp fattade beslut. Jagskulle bara vilja säga lill i , när han argumenterar ompappersexercis, byråkrati osv., all debatten i den frågan hade vi sista dagenav riksdag, och Jag skall inte låta mig frestas att ta upp den pånytt. Jag vill bara kort konstatera alt enligt samtliga rapporter som jag fåttunder den korta tid som anmälningsskyldigheten förelegal har det fungerat mycketbra, och del har inte varil någon irritation kring denna anmälningsskyldighet.Den fortsatta prövningen tror Jag inte skall behöva leda fram till någraändringar, men det är naturligtvis inte ur vägen atl man låter skogsutredningenfölja upp denna fråga. Därest det finns några felaktigheter eller skevheter somkan vara lill besvär har man då möjlighel all få dem undanröjda. Medtillfredsställelse hälsar jag att utskottet är enigt i den här frågan, och jagber slutligen alt få yrka bifall lill jordbruksutskottets hemställan i dessbetänkande nr 2. Jag har begärt ordet som motionär men framför alli som ledamot av 1973års skogsutredning. Enligt utskottet skall ju dessa motioner nu översändaslill utredningen för beaktande. Därmed skaffar sig såväl uiskoltet somriksdagen ett andrum före det definitiva ställningstagandet lillanmälningspliktens omfattning. Såvittjag kan förslå kommer lagen i sin nuvarande utformning att kvarstå i oförändratskick i minst två . Utredningen beräknar nämligen inle att kunna varafärdig med sill arbeie förrän , och della trots ett myckelintensivt arbeie, som f n. är uppdelat på olika arbetsgrupper. Sedanden aktuella motionen väcktes har ju förändrat - i den mån detvarit möjligt - riksdagsbeslutet så atl exempelvis gallringar har undantagits.Del är positivt, och jag hälsar del med mycket stor tillfredsställelse. Det ärockså positivt atl jordbruksutskottet nu enigi föreslår altskogsutredningen skall få se på denna lagstiftning. Jag håller nämligen intealls för otroligt alt utredningen kan finna andra styrmedel som är bälire änvad som beslutades . Fårjag bara säga några ord, fru talman, till , ulan alt för den skullgå in i någon lång diskussion. Han säger att han inte har funnit all del haruppstått någon irritation över anmälningsplikten. Del har däremot jag gjort.Han har heller inte funnit att det har uppstått några problem med den. Ja, detär det som återstår alt se. Trots goda limmerpriser i en svår lågkonjunktur ärdel f n. mycket besvärligt att försörja sågverken med timmer. Ändå finns detavverkningsbar och lämplig timmerskog. De analyser'som gjorts av orsaken lilldelta fenomen pekar mot alt anmälningsplikten spelar en slor roll. Skogsägarnahar psykologiskt haft svårt att finna sig i alt man skall göra en anmälan lillmyndigheten, eftersom man uppfattar det som felaktigt och fult att göra enkalavverkning. Denna lag kan få en sådan verkan, och del skulle vara myckelilla, eftersom vi inle kan bedriva ell riktigt skogsbruk med mindre än atl vifår åstadkomma dessa föryngringsytor. Därför kan det här få vissa konsekvenser. Nuhoppas jag verkligen att det här inle skall vara rätta orsaken. Men jag villpeka på problemet, för om det finns en sådan här orsak är fjolårets beslut attbeklaga. Jag tror emellertid inte del är möjligt för skogsui-redningen attbehandla saken med förtur enbart därför att vi måste ha hela problemkomplexetklart för oss. Jaghar, fru talman, ingel yrkande ulan hemställer om bifall till Jordbruksutskottetsförslag. .4nmälningsplikten beträffande vissa skogsavverkningar () kortgenmäle: Låt mig bara kort säga att när jag talar om irritation överanmälningsskyldighefn lalar Jag om tiden efter det all anmälningsskyldigheteninfördes och inte om tiden före, när man från många håll gick ul ochargumenterade mycket hårt mot att denna anmälningsskyldighet skulle införas. HerrDahlgren vill göra gällande att anmälningsplikten spelar en roll för minskadavverkning. Jag skulle vilja säga atl betyder anmälningsskyldigheten, när mannu kan fylla i en blankett på mindre än lio minuter, att man för den skullavslår från alt avverka skog, så börjar jag fundera över vad som liggerinunder. Det kan inte vara bara det där lilla arbetet med att fylla iblanketten och kostnaden för portot som är motivet för att man avstår från attavverka, utan då måste det vara helt andra motiv. Jag skall inte spekulera ivad det kan vara, men man skulle lätt kunna få fula misstankar. Jagtycker emellertid inle att det finns anledning att föra en debatt på delområdet, utan låt mig bara konstatera all när del gäller avverkning ochvirkestillförsel till industrin har vi så länge Jag kan minnas haft ständigaväxlingar mellan höga avverkningsullag och rätt låga avverk-ningsutiag - iblandhelt förklarliga på grund av konjunkturer och pris- Anmälningsplikten beträffande vissa skogsa vverkn ingår växlingar, ibland helloförklarliga. Att vi nu råkar ha något mindre vir-kesiinförsel än vi hade underdel höga uttaget föregående år finner jag inte vara någol märkligt elleruppseendeväckande. Jag tror knappast att det kan ha någol alt göra medanmälningsplikten, men del får väl framtiden utvisa. HerrDAHLGREN (c) kort genmäle: Jag tycker inte all skall ha misstankar om fula motiv idet här fallet. Jag tror inte att problemet som sådant gäller ifyllandet avblanketten, utan saken skall nog i stället uppfattas så alt skogsägarna här harfått en uppmaning att de innan de gör kalhyggen skall anmäla detta på enblankett. Det uppfattar skogsägarna så att man nog inle bör göra de härkalhyggena och föryngringsytorna. Däri tror jag motivet ligger. HerrLINDBERG (s) kort genmäle: Skulle del vara så illa måste jag konstalera att informationen ommotiven bakom anmälningsskyldigheten har gått fram väldigt dåligt. Det bordeväl vara tvärtom, så atl man även från skogsägarhåll är angelägen om att vi fårgrepp om dels nalurvårdsintressena, dels frågan om återväxtålgärder. Dessaålgärder måste fullföljas på ett ändamålsenligt sätt, och vi måste ha överblicköver plantbehov osv. för att kunna fä en total och bra planering avavverkningarna. Och Jag tror inte all skogsägarna avskräcks av de skälen. HerrDAHLGREN (c) kon genmäle: Delta, , var några av 1973års skogsulrednings arbetsuppgifter. Jag skall falla mig kort och inte förlänga debatten särskilt myckel. Somjag ser saken möter det inga svårigheter att göra den här anmälan. Det kangälla hyggen som tas upp intill bebyggelse och som inte ärsärskilt lilltalande. Man kan där välja en helt annan föryngrings-melod än attta upp ett kalhygge. Man kan t. ex., om man har tillfälle till det, väljametoden med fröträdställning och därigenom gå försiktigare fram. Jag kännertill markägare som struntat i detta och som därigenom har förfulat naturen inpåbebyggelsen. Därför tror Jag det är nödvändigi att vi får anmälningsplikt, såall vi kan komma till rätta med en hel del problem som sammanhänger medslutavverkningarna och hyggesuppläggningarna. Förnågra veckor sedan gjorde jag en resa i , och vi kom då in på de härfrågorna. Jag visste atl problemet var aktuellt även i och ville därförla reda på hur det förhöll sig där. Jag frågade därför om den anmälningspliktman har i ställer lill några svårigheter. om den hindrar ellerfördröjer en god skogsvård eller om den gör skogsvården dyrare. På det svarademan att anmälningsplikten bara var lill gagn för skogsvården, och man hade överhuvud tagel ingenting atl anmärka på anmälningsplikten. HerrANDERSSON i (): Liksom gav i sitt anförande klart besked omatt del inte föreligger någon ren anmälningsskyldighet, ulan det är i ställetså alt om vi inle hör någonting från den skogsvårdande myndigheten på 30 dagar- i normalfallet - så får vi börja avverka. Jag vill än en gång understryka attindirekt har vi genom tilläggskungörelsen fåll en avverkningsskyldighet, har inte fatlat beslut om, utan beslut avsåg en renanmälningsskyldighet. Det ger också inläggen klara belägg för. HerrLindberg sade atl anmälningsskyldigheten har fungerat bra, och i ett senareanförande förklarade han alt han grundade den uppfattningen på liden efterkungörelsens ikraftträdande. Det behövde väl knappast sägas, men det var juintressant atl inle grundade sin bedömning föreikraftträdandet. Det hade ju varit att ta lill, om han hade sagl att han hadeså ingående kännedom om hur detta skulle fungera atl han kunde dra någraslutsatser om det redan innan kungörelsen trädde i kraft. Bemyndigandetför regeringen att medge intrång i nationalpark Överläggningenvar härmed slutad. § 16 Bemyndigandetför regeringen att medge intrång i nationalpark betänkande 1975/76:3 med anledning av motion omåterkallande av bemyndigandei för regeringen all medge intrång i Abiskonationalpark. 1 detta betänkande behandlades motionen 1975:890 avherr () och fru (), vari hemställts att riksdagenåterkallade bemyndigandet för regeringen att medge intrång i Abiskonationalpark för byggande av väg Kiruna-Rik.sgränsen. Utskottethemställde au skulle avslå motionen 1975:890. Reservation hade avgivits av (m) som ansett att utskotlei borl hemställa allriksdagen, med bifall lill motionen 1975:890, återkallade det givnabemyndigandei för regeringen att medge intrång i nationalpark förbyggande av viig . Bemyndigandetför regeringen att medge intrång i nationalpark begärde regeringen, som då ännu helte Kungl. Maj:l, bemyndigandeav att medge det intrång i nationalpark som erfordrades föratl dra en väg Kiruna-Riksgränsen-Narvik. biföll propositionen ochgav bemyndigandet. Moderata samlingspartiets ledamöter i utskotlei reserveradesig och ansåg atl proposiiionen borde avslås. Nuhar fru och Jag tillåtit oss alt aklualisera denna fråga ånyo genom alli en motion som väcktes under allmänna motionstiden vid förra yrkaatt skulle återkalla bemyndigandei. Del är den motionen som kammarennu behandlar. Förragången som denna fråga var föremål för övervägande här i kammaren - del var imaj 1974 - sades del åtskilligt till förmån/o'/-atl detta intrång skullemedges, men det sades också åtskilligt om varför intrånget inte skulle medges.Alla de argument som då anfördes är väl i samma grad gällande också . Jagmenar att det var ett så olyckligt beslul som fattade i denna frågaförra året alt nu bör få möjlighet att ompröva det. Vägen genomnationalparken är lika onödig som den var . kommeratt lida väsentligt intrång. Låg mig, fru talman, bara erinra om atl åtskilligaremissinstanser med skilda intresseområden och uppgifter hade avstyrktvägbyggande genom . Naturenutgör en nationell tillgång som skall skyddas och vårdas, står det iportalparagrafen i naturvårdslagen. Det slår vidare i samma lag alt "isyfte att bevara större sammanhängande område av viss landskapstyp i dessnaturliga tillstånd eller i väsentligen oförändrat skick kan kronan tillhörigmark avsättas till nationalpark". Det är alltså vad som skeddemed detta område. Dettamedför - eller borde medföra - att endast utomordentligt starka skäl kan godtasför ett intrång. Låt mig erinra om alt den myndighet som enligtnaturvårdskungörelsen skall vårda och förvalta nationalparkerna, nämligendomänverket, tillhör dem som varil negativa till intrånget. Jag hänvisar i övrigt till vad som sades under kammardebatten i fjol.Vad som hänt är att man vidtagit plane-ring.sålgärder men ingentingmer. Enligt utskottsbeiänkandet utreds nu vägprojektet av statens vägverk,närmast i vad som i betänkandet anges vara - delär naturligtvis en felskrivning, som jag är säker på att inte minst herrHedström beklagar; det skall väl vara Norrbollens län. Dess bättre har vi intekommii så långt med centraliseringsåtgärder här i landet all de fem länen ilandsdelen har blivit ett enda län. Detuppges också i betänkandet alt man kommer alt slutföra vägprojekteringen /76. kan alltså ulan att det skulle få praktiskakonsekvenser för ett redan påbörjat vägbygge återta sitt bemyndigande. Deprojekteringskostnader som då kommer att ha lagts ned utan nytta ärmyckel små i förhållande till de skador som vägbygget medför - om dessa skadornu över huvud taget skulle gå atl värdera i pengar. Ireservationen anförs atl om ett intrång i nationalpark skall göras måsteytterst tungt vägande skäl anföras och inga andra lösningar av det problem somvållat intrånget vara tekniskt möjliga. Sådana skäl har inte anförts; andralösningar är möjliga. Då reservanten, i , inle har tillfälle attnärvara i kammaren , ber jag att få yrka bifall till hans reservation. Bemyndigandetför regeringen att medge intrång i nationalpark HerrHEDSTRÖM (s): När vi här i kammaren behandlade frågan om intrång iAbisko nationalpark var vi tämligen överens om all intrång i nationalparkernabör undvikas. Majoriteten, som biföll jordbruksutskottets hemställan, ansågemellertid också all vägande skäl förelåg all medge del begärda intrånget föratt vägen skulle kunna byggas. Detär också viktigt atl komma ihåg all majorilelslinjen inte innebär alt vägbyggetskulle få göras utan hänsyn lill nalurvårdsintressena. Tvärtom underströkjordbruksutskottet i sitt betänkande nr 1974 alt alla ansträngningarmåsle göras för att begränsa vägbyggets verkningar på växt- och djurliv och pålandskapsbilden. Vidare underslröks alt vägbyggets utformning,schaktningsarbeten m. m. skulle ske på sådant sätt alt påverkan på naturen blirså liten som möjligt. Vad utskottet då sade har naturligtvis giltighet också . planering av vägbygget görs med beaktande av de synpunkter somjordbruksutskottet uttalade . Utskottet har därför inte funnit anledningatt nu plötsligt ändra sitt ställningslagande. Reservanten,i , framförde under debatten här ikammaren att han inte hade någol emot vägbygget som sådani. När enaåret har beslutat tillåta en vägsträckning som är den lämpligaste med hänsyntill de olika intressen som gjort sig gällande i frågan, så borde det varaklart för alla att man inte året efter skall gå och ändra på det beslutet. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan. Det sista sade opponerar jag mig emot. Just därför atlvägbygget inte har kommii i gång - del har bara skett vissa projekteringar -har möjlighet att nu ta tillbaka sitt bemyndigande. Jag är medvetenom atl förutsättningarna blir andra om det går någol eller ochvägbygget kommer i gång. Det är därför som jag tycker atl del är så viktigt atlvi får pröva frågan igen. Jag erinrar än en gång om de avsevärda negativaverkningar som vägbygget kommer atl få. Indirekt medgav ocksådetta, även om Angivandeav ansvarig utgivare för affisch m. m. han natudigtvis menade skall göra så myckel som möjligt för att mildra dem. Överläggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen av ,ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande Ja besvarad. Sedanherr begärt votering upplästes och godkändes följandevoleringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller jordbruksutskottets hemställan i betänkandet nr3 röstar Ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen av i . Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöier ha röstat för ja-proposilionen. Då herrWinberg begiirde rösl-räkning verksiälldes voiering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: §17 Angivande av ansvarig utgivare för affisch m. m. Föredrogsjordbruksutskotiets betänkande 1975/76:4 med anledning av molion om angivandeav ansvarig utgivare för affisch m. m. i (c): Jag skall fatta mig mycket kort i anledning av föreliggandeutskotlsbelänkande. Imin molion 1521 har jag aktualiserat frågan om skyldigheten att angiva ansvarigutgivare för uppsättande av affisch. Jag har inte för avsikt atl närmare angivafördelarna med ett dylikt system som i sig innebär ett ökat ansvar för den somuraktlåter att ta ner inaktuella affischer. Ävenom en bestämmelse om skyldighet att ange ansvarig utgivare för trycksak avdylikt slag skulle innebära vissa praktiska olägenheter för utgivaren, så trorJag ändock att fördelarna överväger de eventuella nackdelar det här kan blifråga om. Ansvarsbegreppel är inle av iryck-frihetsrättslig art utan närmasthänförligl till naturvårdslagens regler för nedskräpning. Jag delar utskottetsmening alt denna fråga inle rör själva tryckfrihetsförordningen ulan bör lösasinom ramen för naturvårdslagen. Motionenhar avstyrkts, men Jag hoppas ändock att de nu gällande reglerna inaturvårdslagen om skyldighet att avlägsna inaktuella affischer. vilka regler har trätt ikraft , skall ha åsyftad verkan i form av ell förbättratskydd mot nedskräpning.