prot · FY0918 · 1975-12-31 00:00:00 — §1 Upplästes följande till kammaren inkomna ansökan: Undertecknadanhåller härmed om tjänstledighet från riksdagsuppdraget den 16mars - för att som svensk delegat kunna deltaga i den av FNanordnade havsrättskonferensen i . Herr talmannen anmälde att från ochmed skulle inträda som ersättare för under hans ledighetfrån riks-dagsmannauppdraget. §2 Anmäldes och bordlades Nr 5 Styrelsens förriksdagsbiblioteket berättelse över förvaltningen för år1974 Nr 8 Fullmäktiges i förslag om disposition av vinstmedelför Nr 10 Skrivelse från förvaltningsstyrelse om kompletterande anslagsframställningför /75 Nr 17 förvallningsslyrelses berättelse om verksamheten §3 Anmäldes och bordlades betänkande Nr 71 över granskning av 1974 Nr 1 med anledning av propositionen 1974:149 medförslag till organisation av den nya centralmyndigheten för domstolsväsendetm. m. jämte motioner Nr1 med anledning av propositionen 1975:2 med förslag om lilläggsstat tillriksslaten för /75 såvitt gäller atomforskning Nr3 med anledning av propositionen 1975:2 med förslag om lilläggsstat tillriksslaten för /75 såvitt avser kommunikationsdepartementelsverksamhetsområde §4 Anmäldes och bordlades Motioner Nr 1817 av herrar Boooch Nr 1818 av m. fl. med anledning avpropositionen 1975:12 med förslag till lag om ändring i skadeståndslagen(1972:207), m. m. §5 Anmälan av interpellationer Anmäldes och bordlades följande interpellationersom ingivits till kammarkansliet Nr29 av (vpk) till herr kommunikationsministern om vägverketsplanerade omorganisation: I börian av 1972 tillsatte en utredningför att bl. a. göra en översyn av landets indelning i arbetsområden. Dennautredning har i sin tur begärt en undersökning från vägdirektörerna i de olikalänen. På basis därav har modellstudier utformats med förslag om hur arbetsområdenabör vara uiforinade. För del skulle del, enligt modellskissen,innebära att antalet arbetsoinråden minskar från 23 till 17. Uppgifternaom delta har väckt stor oro både bland vägverkels egen personal och blandbefolkningen i berörda områden. Man befarar dels minskat antal arbetstillfällen,dels regionala konsekvenser och försämrad vägservice. Ju fler indragningar ochcentraliseringar som sker, desto sämre blir förutsättningarna för glesbygdenssamhällen, all överleva. Somexempel på den oro som råder inför vägverkels planerade indragning avarbetsområden vill jag citera ur en skrivelse som den 12 november 1973tillställdes . Den kom från ett av de områden somnu hotas av indragning, nämligen Kolers arbetsområde. I skrivelsen heter delbl. "Dearbetare som arbetar inom arbetsområdet bor och har sina fastigheter inomområdet och är inställda på all i fortsättningen bo och verka här. Delfår inle bli så all skall utplåna s. k. glesbygden, för i och med attKoler arbetsområdet är borta, blir delta ett slag mot hela Markbygd meden försämrad driftservice, även andra samhällsfunktioner blir lidande. Medhänvisning till ovanstående fakta, och med förvissningen all vi för helaMarkbygdens talan, anhåller vi att och kommunikationsdepartementetbeslutar i enlighet med utredningens alternativ O vilket innebär allarbetsområdet bibehålies i nuvarande skick, med ett tillägg, all nuvarandeintagningsstopp slopas och alt flera r-tjänslemän anställes så all a-områdetsmaskinpark bättre nyttjas." Detåberopade är bara ett i raden av de många initiativ, brev och uppvaktningarsom har skett i anledning av vägverkels planerade omorganisation. Destämningar som här kommer till ullryck får inte nonchaleras. De vittnar om oroinförde regionalpolitiska konsekvenser man kan förutse, men också om det ansvarmånga känner när det gäller ambitionen all hålla en hygglig vägstandard även iglesbygdsområdena. Tarman som exempel, så är jag i likhet med många andra övertygad om alten indragning av ett antal vägområden med all säkerhet kommer all innebäraförsämrad väghållning inom stora delar av länet. Alt sådan indragning får svårakonsekvenser för arbetare som blir ulan jobb eller måste flytta står också heltklart. Det innebär i sin tur minskade förutsättningar att överieva för vissaberörda orter. Del finns alltså all anledning att gå fram med stor varsamhetoch beakta de regionalpoliliska konsekvenserna av sådan planerad indragning avvägområden, som säkerligen berör landet som helhet. Kommunikationsministernbör ha intresse av all skingra den oro som råder och förhindra åtgärder inegativ riktning. Medhänvisning till det anförda hemställer jag om kammarens tillstånd all till herrkommunikationsministern få ställa följande frågor; Blir i tillfälle att behandla vägverketsplanerade omorganisation? Är kommunikationsministern beredd alt säga nej tillcentraliseringsförslag som får negativa regionala konsekvenser? Nr30 av i Lane-Herreslad (c) till herr statsrådet omreglerna rörande förlida tillträde vid expropriation: Expropriationslagen (1972:719) utgår liksomtidigare expropriationslag-sliftning från all ersättningen skall vara slutligtbestämd innan egendomen får tas i anspråk av den exproprierande. Frånprincipen gäller och har gällt undanlag, avsedda all tillgodose ett starktintresse alt snabbt få ta egendomen i besittning. Förhandstillträde - enkelteller kvalificerat - kan då medges efter prövning av parternas intressen. I domeller beslut om medgivande till förhandslillträde skall domstolen ange närmedgivandet tidigast får utnyttjas. Tiden skall bestämmas så att fastighetsägareneller annan, vars rätt berörs, får "skäligt rådrum". Delligger i sakens natur all domstolen har alt väga de motstridiga intressena mötvarandra. Utvecklingen har dock gått mot ett starkare betonande av denexproprierandes intresse. Sålunda har del tidigare kravet på att elt förtidatillträde skall vara av "synnerlig vikt" ersatts med regeln all detskall vara "av väsentlig betydelse" för den exproprierande. Tidigarehar utmönstrats krav på anknytning till laga fardag när det gäller avflyttningfrån bostad. Frånintressenter har framförts oro för all näringsverksamhetens intressen inlealllid kommer att bli tillräckligt beaktade. Särskilda problem uppstår isamband med expropriation av näringsverksamhet då del är aktuellt att skaffalikvärdig egendom. Möjligen kan här gälla att detta får beaktas vidbestämmandel av s. k. annan ersättning. Men även en formellt korrekt beräknadsådan ersättning räcker inle alllid för alt berörda intressenter skall fåmöjlighet att inrätta sig efter de nya förhållandena, om det måste ske understor lidspress. Ekonomisk ersättning kan inte alltid kompensera ettotillräckligt rådrum. Medhänvisning till det anförda anhåller jag all lill statsrådet få riktaföljande frågor: Ärenligt statsrådets mening tillämpningen av reglerna om lidpunkten för förtidatillträde vid expropriation godtagbar med hänsyn till behovet av nödigt rådrum? Ärenligt statsrådels mening ersättningsreglerna vid expropriation så utformadeall de läcker även de särskilda ölägenheter som kan följa av ett förtidatillträde? Nr31 av fru tredje vice talmannen () till herr finansministern omlaxeringen av olika kategorier skattskyldiga: Från inkomst av tjänst får enligtkommunalskattelagens regler avdrag göras för utgifter som är alt anse somkostnader för fullgörande av tjänsten. Dit hör t. ex. i tillämpliga delarhyra, arbetsbiträde, resor, facklitteratur, instrument o. d. Som reglerna ärutformade i lagstiftningen är de för avdragen gällande principerna myckel likade principer som enligt bestäminelserna gäller för övriga inkomstslag. Ipraktiken har emellertid avdrag från inkomst av tjänst kommit alt behandlasavgjort snävare. Genomt, ex, handel med vinst- och föHustbolag och genom interna aklieöveriåtelserhar stora vinstmedelsbelopp kunnat tas ut nära nog skallefrilt.Även andra liknande vägar har använts i skal-leflyklssyfte. Efter hand harvisserligen bestämmelser tillkommit för att slävja den organiseradeskatteflykten, men det finns anledning att fästa uppmärksamheten på även dennormala "olikabehandlingen" mellan de stora löntagargrupperna ochövriga. Denna olikabehandling gäller dels tillämpningen av reglerna, delskontrollens omfattning och noggrannhet. En tjänsteman somexempelvis har till uppgift all varie dag rätta många tiotal böcker och harbehov av stort utrymme för detta får knappast någonsin avdrag för del ibosladshyran, medan däremot en tjänsteman som på sin frilid författar en ganskaenkel bok kan få avdrag för hyra i både sin fasta bostad och sin sommarbostadmed , om han förlägger bokutgivningen till ett särskiltbildat aktiebolag. Bilar, dyrbara möbler och mattor i bostaden, maskinellutrustning av skiftande slag osv. blir med lätthet avdragsgilla i rörelse,särskilt om ett aktiebolag slår för rörelsen, medan däremot arbetsredskap förlöntagare behandlas myckel restriktivt, även där det är fråga om små belopp ocharbetsredskap av stor betydelse för möjligheten all på ett fullgott säll skötaarbetsuppgifter i enlighet med lidens krav. Dessa exempel skulle kunna mångfaldigas.En s. k. representationskostnad kan t. ex. enligt bestämmelserna varaavdragsgill även för löntagare och kan vara lika välmotiverad för dem som förrörelseidkare elleTTtem som har inkomst av tillfälliga uppdrag och tillfälligtarbete, men avdraget blir för löntagare i allmänhet avvisat. Delsamma gällerstudieresa till utlandet. Dessutom gäller denna olikabehandling i ett flertalolika hänseenden, faslän avdragen här tagits som exempel. Nämnas bör dockredovisningen av inkomsiuppgifler, som är väsentligt olika för olikakategorier. Inteendast beträffande graden av generositet eller reslriklivitet är del enskillnad mellan löntagare och övriga. Det är även en markant skillnad ikontrollens omfattning. Varie löntagares deklaration gås igenom minutiöst ifråga om varie litet belopp. För rörelser av olika slag är däremot granskningenofta mycket summarisk, utom vid särskilda taxeringsrevisioner. Dessa äremellertid så begränsade i sin omfattning, all ingen torde bli föremål förtaxeringsrevision oftare än en gång . Underhänvisning till del anförda hemställer jag att till herr finansministern fåställa följande frågor: Har finansministern observerat den olikabehandlingvid taxeringen som här påtalats och som drabbar lönlagarna? Vilka åtgärder ämnar finansministern vidta för allåstadkomma den likhet inför lagen som varie medborgare har rätt till? Fredagenden 7 febmari 1975 Nr32 av () lill herr justitieministern om garantier försekretesskyddet beträffande kriminalstatistiken: Frågan om konsekvenserna från sekretessynpunkl avalt statistiskt primärmaterial avidenlifieras har tilldragit sig intresse isamband med prövning av tillstånd m. m. för --nadsförhållandena i samhället. (beslut1974-12-13, dnr 2557 och 2559/74.) all individuella uppgifter på såväl frågeformulär som dalamediumskulle avidenlifieras i syfte all skydda de intervjuades integritet mötte sombekant invändningar från bl. a. SCB. Dessa gick ul på att en dylikavidentifiering gav till inle åsyftat resultat Fredagenden 7 febmari 1975 alt uppgifterna intelängre åtnjöt skydd enligt 16 § sekretesslagen. Sekretesskydd enligt lagrummeti fråga skulle med andra ord förutsätta ett bibehållande av namn eller annanidenlitetsbeleckning. Enligtdel förenämnda beslutet har regeringen anslutit sig till denna bedömning ochuttalar all föreskrift om avidentifiering av personuppgifter i och för sigvisserligen är ägnad att stärka intervjuades integritet. "Föreskriftenfår emellertid lill följd alt materialet enligt nuvarande sekretessbestämmelserförlorar sitt sekretesskydd. Även om möjligheterna att identifiera en vissperson bland de intervjuade med ledning av undersökningsmaterialet kan synassmå, kan man dock inte bortse från denna risk. Att undersökningsmaterialet blirfritt tillgängligt för allmänheten kan därför, såsom både JK och SCB anfört,inle accepteras." Moldenna bakgrund framstår SCB:s registerhanlering av sådana uppgifter ochanteckningar, som avses i lagen om polisregister m. m. och lagen om allmäntkriminalregister, som anmärkningsvärd. MedSCB:s registerhantering härulinnan avser jag i del följande SCB;skriminalstatistik, som enligt Produktbeskrivningar för SCB:s löpande statistikupptar statistikgrenarna polisstatistik-månadsstatistik,polissta-tistik-årsstalistik, domstols- och åklagarslatistik,verkslällighelsstatistik och återfallsstatislik. Iflertalet av de nu nämnda registren används personnummer som sökbegrepp.Identiteten är med andra ord fullständig. Gällandepolisregisierlagstiftning är resultatet av en långvarig diskussion och har enmålmedveten inriktning att begränsa registreringens omfattning och tillgångenlill registerinformationen. Sålunda äger ju i princip enskild person numerabara få upplysning ur polis- och kriminalregisler, om han styrker att hans rättär beroende av upplysningen. I syfte främst att främja en rehabilitering harnoggrant reglerats de fall där uppgift från polisregister får medtagas i sådansammanställning som RPS utger lill bl. a. länspolischefers och lokalapolischefers hjälp i den broltsbe-kämpande verksamheten. I uppgift fränpolisregister får exempelvis ej medtagas anteckning om böter, sedan fem årförflutit från dom, beslut eller godkännande av strafföreläggande. Motdenna allmänna bakgrund bör föreskrifterna i 12 S lag om allmäntkriminalregister resp. 9 § lag om polisregister m. m. bedömas. Bådade nu nämnda sladgandena upptar bestämmelser om att erforderliga uppgifter(utdrag) skall lämnas lill den officiella statistiken. "Upplysningmå dock icke lämnas om namnen på dem utdragen avse." (12 §kriminalregisteriagen; polisregisierlagen har samma lydelse frånsett att"utdragen" utbytts mol "uppgifterna".) Föreskriftenom att namn skall borttagas vid uppgifternas överlämnande lill den officiellastatistiken, dvs. SCB, har uppenbarligen kommit till för att tillförsäkra densom avses med uppgifterna erforderligt skydd i olika avseenden. SCB:snämnda register, som tillhopa utgör ett mycket fullständigt straffregister,åtnjuter såvitt jag förstår inte det sekretesskydd som sek- reiesslagen eljest ger.Förfarandet tillgodoser inte heller skäliga anspråk på skydd för den personligaintegriteten. Förhållandetkompliceras av att SCB uppdaterat sina register med hjälp av personnummer. Denomständigheten att polisregislerlagsiiftningen inte exkluderat ocksåpersonnumren torde få ses mol bakgrunden av den tidigare ringa förtrogenhetenbland jurister och andra med ADB-teknikens möjligheter. Lagstiftarens syfte påden punkt del nu gäller är emellertid under alla förhållanden så entydigt alldel enligt ming mening inte ger utrymme för att tillämpa ett förfarande så somnu sker. Att SCB sålunda strängt taget i strid med lagstiftningens anda ochmening använder sig av personnumren vid slatislikbehandlingen ändrar rimligeninle detta synsätt. Dalalagenbehandlar uttryckligen i 4 § frågan om tillstånd att inrätta och förapersonregister, som innehåller uppgifter vilka ansetts särskilt ömtåliga såsomuppgifter om begångna brott och ådömda påföljder. () har i anslutning härtill vidare anförtalt de mest känsliga uppgifterna, t. ex. brottspåföljder, i princip inle bör fåantecknas i ADB-regisler annat än av myndighet som enligt lag har att föraregister över dem. Bara för det fall all enskilda personers namn inleoffentliggörs, bör undantag kunna medges för statistiska bearbetningar ochvetenskapliga undersökningar. Dettarestriktiva betraktelsesätt synes mig rimma illa med del förfarande som jagredogjort för. Åberopandedel anförda hemställer jag om kammarens tillstånd att lill herrjustitieministern ställa följande fråga: Vilkaåtgärder.är statsrådet beredd all vidta för all garantera sekretesskyddbeträffande kriminalstatistiken? Nr33 av () till herr utbildningsministern om utnyttjande av ledigaplatser inom gymnasieskolan; Vi har f n. i vårt land en betydandeungdomsarbetslöshet. rapporteras att 7 000 av gymnasieskolanselevplalser slår lomma. Alt ungdom bl. a. på grund av bristfällig utbildninggår arbetslös, som gymnasieskolans utbildningsresurser inteutnyttjas, kan inle anses försvarligt. Arbetslöshetenkan vålla särskilt stora skador då den drabbar unga människor. Förutom deekonomiska bekymren tillkommer den svåra psykologiska belastning det innebäralt inte finna en plats i samhället - att inle behövas. Ungdomsarbetslöshetenmåste därför med alla medel bekämpas. Deoutnyttjade elevplatserna i del svenska skolväsendet borde tas i anspråk ikampen mot ungdomsarbetslösheten. Del är sannolikt den tanken som ligger bakomskolöverstyrelsens skrivelse till den 17 januari 1975.Där redovisas ett antal gymnasieregioner "där SÖ känner stor ovisshetbeträffande gymnasieskolan". g-regioner som har färreän 500 16-åringar 1975. Enligt läroplanen för gymnasiet bör elevunderlaget fören vanlig gymnasieskola vara minst 400-500 per årskull. Bland de 35gymnasieskolor av traditionell typ som nämnts i skrivelsen återfinns tre av defem gymnasierna i . Delvore mindre märkligt om "SÖ känner stor ovisshet" beträffande någonenstaka gymnasieskola med sviktande elevunderlag. Men om ovissheten gäller ettstort antal, och som i tre femtedelar av antalet gymnasieskolorinom länet, måste detta anses myckel oroande. Del är enligt min meningnödvändigt att de undersökningar och överväganden som ligger bakom SÖ:skortfattade skrivelse lill redovisas för allmänheten. Beträffandedet totala antalet 16-åringar inom en gymnasieregion kan naturligtvis någraförändringar inte åstadkommas genom skolpolitiska åtgärder. Del är en följd avden allmänna befolkningsutvecklingen inom regionen. Men del finns fiera andrafaktorer än årskullarnas storiek som påverkar elevantalet vid gyinnasieskolan.Under de senaste åren har många elever i avgångsklass gått direktut i arbetslivet. Andra har planerat all göra det men blivit bittert besvikna,då de har funnit all de på grund av brist på yrkesutbildning inte får någotarbete. Dennya organisation för studie- och yrkesorientering (SYO) som infördes för någotår sedan har en viktig uppgift all hjälpa eleverna lill rätta vid det viktigaval de måste göra i avgångsklass. Det vore olyckligt om de senasteårens tendens lill minskat intresse för gymnasial utbildning skulle blibestående. Enannan orsak lill sjunkande elevial vid gymnasieskolan är att elevernasförstahandsönskemål inte kan tillgodoses. Av de många sökandena i hela landetlill vårdyrkesutbildning avvisades mer än hälften. Delsamma gällerel-ieleieknisk utbildning. De som avvisades vid dessa linjer sökte sig inlealltid till linjer där del fanns gott om platser -1, ex. teknisk linje, där detfanns nästan dubbelt så många platser som det fanns sökande. Många av deavvisade gav upp och ökade måhända antalet sysslolösa ungdomar. Självfalletkan inte gymnasieskolans olika linjer omdisponeras helt i enlighet medungdomarnas linjeval. Hänsyn måste även tagas lill arbetskraftsbehovet påarbetsmarknaden. I årets statsbudget föreslår departementschefen ändringar ide olika linjernas dimensionering, som innebär en bättre anpassning tillelevernas efterfrågan. a. föreslås en avsevärd utbyggnad av vårdlinjen.Enligt min mening boren ytterligare anpassning till elevernas linjeval ske, omman därigenom kan fylla de lomma elevplatserna och minska antalet sysslolösaungdomar. Ävennär det gäller elevernas linjeval är SYO:s information och vägledning av störstabetydelse. Garantier bör skapas för alt varie elev vid valiillfället är välunderrättad, dels i fråga om utbildningsmöjligheterna, dels i fråga omtillgången på arbete inom det yrke som eftersträvas. Framför allt bör elevernafå en god inblick i de svårigheter de kan komma all möta senarei livet, om de inte tar lill vara de möjligheter som erbjuds i fråga om engedigen grundutbildning. Ytterligareen möjlighet all tillvarata gymnasieskolans resurser i regioner med svagtelevunderlag är att bygga ul de specialkurser som är kortare än ellersom fordrar tidigare gymnasial utbildning eller viss ålder. Enligtstatsbudgeten beräknas den totala dimensioneringen av dessa kurser nästa läsårbli oförändrad, dvs. 29 330 elevårsplatser. För de elever som av skilda orsakerinte vill fortsätta sina studier direkt från eller som inle villbinda sig ytterligare utbildning kan dessa specialkurserutgöra lämpliga alternativ. Del är även troligt att sysslolösa ungdomar harlättare att välja dessa kortare kurser. Medhänvisning lill del anförda anhåller jag om kammarens tillstånd att lill herrutbildningsministern framställa följande fråga: Vilkaåtgärder har vidtagits och vad kan ylleriigare göras för att utnyttja de ledigaplatserna inom gymnasieskolan med särskild hänsyn till del stora antaletsysslolösa ungdomar? Fredagenden 7 febmari 1975 §6 Meddelande om frågor Meddelades all följande frågor framställts den 6februari Nr70 av () lill herr utbildningsministern om planerna på ettinternationellt FN-universilet: beslöt FN:s generalförsamlingall upprätta ett internationellt universitet i form av ett programorienleratsamarbete för forskning och forskarutbildning beträffande de trängande ochallomfattande problemen kring människans fortlevnad, utveckling och välfärd.Verksamheten skall enligt förslag från byggas på redan existerandeinstitutioner och vara tvärvetenskaplig lill sin karaktär. Jaganhåller om kammarens tillstånd att till herr utbildningsministern få ställaföljande fråga; Ärulbildningsrninistern villig alt redogöra för hur långt planerna medFN-universitetet framskridit och om någon speciell institution i kommeratt erbjudas åla sig uppgifter för delta universitet? Nr71 av () lill herr socialministern om tillhandahållande avkläder ål socialhjälpsiagare: En av landets större kommuner håller sig med etteget utdelningsförråd av kläder och hemtextilier till socialhjälpsiagare istället för alt låta dessa köpa sina kläder i vanliga butiker. att en sådan verksamhet står i överensstämmelse med de grundläggandeprinciperna för socialvårdens arbetssätt ? Nr72 av herr 0/sson i (s) lill herr finansministern om lokalmässigintegrering av förskola med låg- och mellanstadieskola: Såväl ekonomiska som pedagogiska och sociala skältalar för en integration mellan förskola och låg-och mellanstadieskola. Enförutsättning härför är dock all en samordning härvidlag kan ske mellan berördastatliga myndigheter. Ett flertal integrationsprojekt har emellertidkullkastats därför att myndigheterna haft skilda lagliga möjligheter all medgestatsbidrag. Med anledning härav får jag ställa följande fråga lill herrfinansministern: , med hänsyn lill de ekonomiska och budgetmässiga fördelar som slårall vinna, ta initiativ som syftar lill sådana ändringar istatsbidragsbestämmelserna som gör del möjligt för kommunerna all lokalmässigtintegrera förskola med låg- och mellanstadieskola? Nr73 av () till herr finansministern om reglerna för anstånd medavlämnande av självdeklaration: Enligt anvisningar från riksskatteverkel den 9januari 1975 (dnr 32/75-302) bör, om gift skatlskyldig har anstånd enligt 34 S1 mom. TL (dvs. lill ) eller om sådan skallskyldig efter ansökanmedgetts anstånd, motsvarande anstånd ges make och hemmavarande barn under 18år, otti ansökan görs därom. Vill finansministern medverka lill all make ochhemmavarande barn i ovannämnda fall beviljas generellt anstånd utansärskild ansökan och därmed minska den anhopning av arbete med ansökningsärendensom eljest kommer att drabba skattskyldiga, deklarationsbyråer och berördamyndigheter? Nr 74 av () tillherr försvarsministern om utbildningen för erhållande av militärt förarbevisför buss; För framförande av militära fordon på allmännavägar krävs alt föraren skall ha genomgått viss förarutbildning och däreftertilldelats s. k. förarbevis. I del civila livet krävs alt förare av tyngrefordon, bussar, tung lastbil etc. skall ha avlagt prov för särskilt trafikkort. Motbakgrund av de förekommande långa militära bussiransporterna och med anledningav den inträffade svåra olyckan i , vid vilken militär buss varinblandad, vill jag lill herr försvarsministern rikta följande frågor: 1.Anser statsrådet alt utbildningen för erhållande av militära förarbevis förbuss motsvarar den utbildning som krävs för erhållande av rätt att framförabuss i civil trafik?