prot · FZ0995 · 1975-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1975/76:95 §1 Justerades protokollet för . Omskyldigheten att återbetala bostadstillägg §2 Herr talmannen meddelade alt i denna dag återtagit sinplats i , varigenom uppdrag som ersättare för honomupphört. §3 Om skyldigheten att återbetala bostadstillägg Herr bosladsministern erhöll ordet för attbesvara i Kumla(s)anmälda fråga, 1975/76:287,ochanförde: i Kumla har frågat mig om jag avser att vidta åtgärdersom syftar till en mer likvärdig handläggning av ärenden om retroaktivåterbetalning av bostadstillägg. Enligtde regler som gäller skall den som obehörigen har uppburit bostadstillägg ochsom har insett eller skäligen bort inse detta återbetala vad han har erhållitför mycket. Innebörden av dessa bestämmelser är alltså attåterbetalningsskyldighet inte föreligger om bidragstagaren varit i god tro. Ärendenom återbetalningsskyldighet prövas av förmedlingsorganet. Det ankommer påförmedlingsorganet att vidta de åtgärder som behövs för att driva in fordringeni den mån avräkning av felaktigt utbetalda belopp inte kan ske vid senareutbetalning av bostadstillägg. får helt eller delvis eftergeåterbetalningsskyldighet, om det föreligger särskilda skäl. Tillämpningenav reglerna om återbetalningsskyldighet kan naturligtvis variera något mellanolika förmedlingsorgan. har emellertid utfärdat anvisningarför tillämpningen. Vidare har, enligt vad jag har erfarit, frågan om ändring avtidigare beslut om bostadstillägg och principer för och tillvägagångssätt vidåterbetalning av bostadstillägg behandlats vid de kurser somlänsbostadsnämnderna regelbundet anordnar för personalen vid kommunernas förmedlingsorgan.Denna anvisnings- och informationsverksamhet syftar bl. a. till atttillämpningen av reglerna om äterbetalningsskyldighet skall bli sä enhetlig sommöjligt. FruANDERSSON i Kumla (s): Jag ber att få tacka bostadsministern för svaret på min fråga. Enligtuppgifter frän kommunala förmedlingsorgan som handlägger de här frågorna ärbestämmelserna när det gäller återkrav av för mycket Omtillämpningen av den kommunala förköpslagen utbetalda bostadstilläggoklara och luddigt skrivna. Centrala och regionala myndigheter är tydligen intehelt överens om hur tillämpningsföreskrifterna skall tolkas. Enligt detregionala organet skall för mycket utbetalda bostadstillägg återkrävas ävenretroaktivt, medan den centrala myndigheten däremot inte lämnar någrarekommendationer hur man skall gå till väga, dvs. om man skall kräva tillbakaretroaktivt eller dra in bidraget kvartalet efter det inkomstökningenmeddelats. Detär ganska vanligt förekommande att den enskilde personen av olika orsaker harsvårt att överblicka sina årsinkomster. Det kan vara ackordsarbeten ellerovissa biinkomster eller t. ex. att den ena parten i en familj förvärvsarbetardå och då eller på deltid som gör att man först vid deklarationen upptäcker har haft större inkomster än vad som berättigar till bostadstillägg. Närsedan vederbörande lämnar uppgift på den ökade inkomsten kan situationen bliden att den översta gränsen för att fä bostadstillägg passeras. I densituationen kan man från förmedlingsorganets sida tolka bestämmelserna så skall kräva tillbaka hela det belopp som utbetalats. Det kan betydaväsentliga ekonomiska svårigheter för den enskilde. Pågrund av att tillämpningsföreskrifterna, är vaga kan man ute i kommunerna iden här frågan handla på olika sätt. Jag har exempel från mitt eget hemlän påhur olika man agerar. Några kommuner lägger ner mycket arbete på att gå igenomoch kontrollera inkomstökningar för att kunna kräva tillbaka bostadstillägg,medan andra kommuner inte alls bryr sig om detta. Det betyder ju attmänniskorna i dessa fall behandlas väldigt olika, beroende pä vilken kommun debor i. Förhållandet kan väl inte anses vara bra som det är i dagens läge varesig ur den enskilda människans eller ur kommunens synpunkt. Denredogörelse som bostadsministern har lämnat med anledning av min fråga tolkarjag så att man arbetar på att söka få fram enhetligare regler för de kommunalaförmedlingsorganen så att de skall kunna göra en likvärdig och enhetligbedömning. Därför ber jag att återigen få tacka bostadsministern för svaret påmin fråga. Överläggningenvar härmed slutad. §4 Om tillämpningen av den kommunala förköpslagen Herr bostadsministern erhöll ordet för atti ett sammanhang besvara dels () anmälda fråga,1975/76:289, dels herrar () och Wennerfors (m) anmäldafrågor, 1975/76:294 resp. 295, och anförde: har frågat mig om jag anser det vara i linje med denkommunala förköpslagens syfte att densamma används för att försvåra ellerförhindra att en fastighet förvärvas av de boende. har frågat migom jag anser att användningen av för- köpslagen i syfte attstyra - mot de boendes önskemål - en redan planerad sanering i detalj i vadavser lägenhetsstorlekar m. m. står i överensstämmelse med beslutom möjlighet att använda förköpslagen vid sanering. HerrWennerfors har frågat mig om jag vill ansluta mig till principen att kommun påolika sätt underiättar för hyresgäster att förvärva det hus de bor i. Jag ber att få ta uppdessa frågor i ett sammanhang. Enligtförköpslagen (1967:868, omtryckt 1974:815) har en kommun förköpsrätt vidförsäljning omfattande sådan fast egendom som med hänsyn till den framtidautvecklingen krävs för tätbebyggelse eller därmed sammanhängande anordning. Enkommun har också förköpsrätt vid försäljning av sådan fast egendom som behöverrustas upp. Förköpslagenhar till huvudsakligt syfte att stärka kommunernas möjligheter att få rådighetöver den mark som behövs för samhällsbyggande i olika former. Det är emellertidinte uteslutet att en kommuns ambitioner kan leda till beslut som kommer ikonfiikt med intressen av det slag avser med sin fråga. Jagvill erinra om att boendeutredningen enligt sina direktiv har haftatt pröva bl. a. lämpligheten av och förutsättningarna för att i vissa fallåstadkomma ett ökat inflytande för hyresgästerna i samband med sanering genomt. ex. övergång till kooperativ ägandeform. I det slutbetänkande somutredningen har avgett gemensamt med bostadsfi-nansieringsulredningen finnsförslag som berör inflytandefrågor. Även frågan om hyresgästers övertagande avsaneringsmogna hyreshus har behandlats i betänkandet. Remissbehandlingen avbetänkandet har avslutats, och jag kommer att på grundval av dettamaterial överväga frågan om åtgärder för att ytterligare stärka bl. a. deboendes inflytande vid sanering och ombyggnader av äldre fastigheter ochbostadsområden. Jagber att få hänvisa till det sistnämnda även som svar på fråga. Somsvar på fråga vill jag säga att .eftersom en kommun harförköpsrätt vid försäljning av fastigheter som behöver rustas upp tordekommunen enligt min mening ha möjlighet att med förköpsrättens hjälp inte baragenomföra en sanering som annars inte skulle komma till utförande utan ocksåstyra saneringen på det sätt har angett. Omtillämpningen av den kommunala förköpslagen Hert (): Jag ber att fåtacka bostadsministern för svaret på min fråga. Bakom frågan ligger ettaktuellt fall. här i slog sig sammanoch bildade en bostadsrättsförening som övertog huset från den tidigare ägaren. Plan för upprustning enligt gällande normer fanns. Det skulle blicentralvärme, nya kök, badrum, hiss och annat som krävs för godbostadsstandard. Några av lägenheterna skulle slås Omtillämpningen av den kommunala förköpslagen Gemensammautrymmen skulle rustas upp etc. Dådök "samhällsintresset" i skepnad av fastighetsnämndssocialistiska majoritet upp och sade, att här skall inte några hyresgäster köpanågon fastighet. - Den kommunala förköpslagen ger oss laglig rätt att köpa, ochden rätten tänker vi utnyttja. Föratt hitta ett formellt motiv anmärkte man på att fördelningen pålägenhetsstoriekar i huset inte var idealisk. Pådet här sättet skall enligt min mening den kommunala förköpslagen inte användas.Den är till för att underiätta den kommunala bebyggelseplaneringen, hållafastighetspriserna i schack och stimulera upprustning av nedslitna och omodernahus. Bostadsministernhänvisade till att boendeutredningen har tagit upp dessa frågor. Ja, det är nogatt hårdra det som har hänt i boendeutredningen. Saken är möjligen omnämnd,men knappast i egentlig mening behandlad. Det tycker jag är synd, och därförhar jag också reserverat mig i utredningen på den punkten. tycker jag att den kommunala förköpslagen bör ändras så att den, utöver attfylla de uppgifter som jag räknade upp, till stöd för den kommunalabostadsplaneringen och en social bostadspolitik, också kan bli ett stödsnarare än ett hinder för de människor som vill sluta sig samman ibostadsrättsföreningar och överta de hyreshus de bor i. I sådana fall tycker jagockså att dispens från markvillkoret skall ges. Samhälletbör uppmuntra olika former av boendedemokrati, varav den här typen avbostadsrättsföreningar är en av de bästa, snarare än att, som skett i dettafall, lägga krokben för en utveckling i den riktningen. Hert WENNERFORS (m): Jag ber att fä tacka bostadsministern för svaret. Vadsom har hänt på är ett alldeles utmärkt exempel - eller ettpraktikfall, skulle man kunna kalla det - för oss bostadspolitiker. Här slårsig alltså hyresgäster samman. De vill förvärva fastigheten, de vill rusta uppden och de vill sköta den. Framför allt vill de ta ansvar för sina respektivelägenheter och för hela fastigheten. Låt mig få citera ur en av derasskrivelser: "Viär medvetna om att det innebär ett ekonomiskt, juridiskt och socialt ansvar attförvalta en fastighet. För detta finns det resurser dels inom huset: murare,snickare, elektriker, jurist, ekonom m. fl., dels den hjälp i förvaltningen somSBC kan ge oss." - SBC är något slags samorganisation förbostadsrättsföreningar. Bordeinte politiker vara nöjda med detta? Nej, inte om man är kommunist eller omman är socialdemokrat! Då tar den doktrinära skrivbordsuppfattningen överförnuftet. Man kan inte se till enskilda människors behov; man tror dem inteom att kunna klara det här eller om att kunna ta ansvar. Över huvud taget tycksden socialistiska makthavaren ha glömt att rasande många av problemen isamhället kan lösas praktiskt och förnuftigt, om de enskilda människorna fårtillfälle att lösa Man kan förstå att dehär människorna blir irriterade. En av dessa hyresgäster lär ha sagt - dethandlar om fördelningen av lägenheter - enligt en tidning:"Det är inte skälet. se att folk kan klara sigsjälva." Jaghade hoppats att bostadsministern skulle ha uttalat sin mening om principen omatt hyresgäster får ta över hus, men han hänvisade till att det skallkomma ett uttalande . Därför vill jag vid det här tillfället markera attvi i moderata samlingspartiet anser det vara naturiigt att inflytandet - ochdärmed naturligtvis också det ekonomiska ansvaret - flyttas över på de enskildamänniskorna. 1övrigt vill jag bara hänvisa till de motioner som vi har väckt i de härfrågorna. Vi kommer naturligtvis att fortsätta att verka för att människor somvill ta eget ansvar också skall ha möjlighet att göra det. Omtillämpningen av den kommunala förköpslagen Jag vill bara konstatera att den kommunala förköpsrätten bygger på bl.a. den av antagna grundläggande principen att det är samhället somytterst skall bestämma över markanvändningen. Förköpsrätten är ett avinstrumenten för kommunernas markpolitik. beslöt attförköpsrätten skulle få utövas också vid försäljning av fastigheter sombehöver rustas upp. Enligt av därvid godtagna grunder skall en kommunkunna göra gällande förköpsrätt i praktiskt taget alla de situationer då detframstår som önskvärt från mark-och bostadspolitisk synpunkt. Det är inte entillfällighet att den lagstiftningen har kommit till stånd. Härär det alltså utan vidare så att kommunen har rätt att förköpa, och debatten ide konkreta fall som och har tagit upp börlämpligen föras i , där det finns en majoritet och enminoritet som kan föra den diskussionen. Tillslut, herr talman, vill jag på det sade om att socialdemokraterinte skulle tåla att se att människor kan klara sig själva svara att det i storutsträckning är socialdemokratin och fackföreningsrörelsen som har startat ochbyggt upp de stora kooperativa bostadsföretagen . Det ärtillräckligt svar på den frågan. HerrULLSTEN (fp): Om man har den föreställningen att organisationer av olika slag inte ärde enda legitima bärarna av demokratin, utan att demokrati t. ex. påboendeområdet kan förekomma också i andra former a. i den nuaktuella, nämligen att ett antal hyresgäster slår sig sam man, bildar en bostadsrättsförening, köper huset och tar ansvaret för att sköta det - då reagerar man mot det som har hänt i det här fallet. Jaghar förståelse för att bostadsministern inte vill bedöma det enskilda fallet -det kanske han får anledning att göra när det hela överklagas - men nog tycker jag attdet är att hårdra eller missförstå den kommunala förköpslagen, om man menar att den skall användas för Nr 95 att hindra den här formen av bostadsupplätelse. Det är inte den kom- Torsdagenden munala förköpslagens syfte. 1 aorii 1976 ' betecknande för den här frågans handläggning hur krystad moti- --------------- veringen är. Man vågar inte säga ut att man vill hindra bostadsrätts- Om villkoren för föreningen, utan hittar på att här är inte fördelningen pä lägenhetsstor- förhandstillträde till lekar den perfekta. Det är ett ovanligt genomskinligt svepskäl. fastighet (): Som bostadsministern vet är vi inte några varma anhängare av denkommunala förköpslagen. finns den, och den skall alltså kunna tillämpas. Detinlägg bostadsministern gjorde tydde närmast på att man var tvungen att användaden, men så är ju inte fallet. Det finns inget obligatorium som säger att manalltid skall använda förköpslagen, och man får alltså göra en bedömning. Detär klart att det kan finnas skäl för att rusta upp fastigheter och att vidsådana tillfällen använda olika instrument, men i det här fallet har ju de sombor i huset velat rusta upp det själva och tycks ha resurser för det. Jagtycker att bostadsministern rent allmänt och principiellt skulle kunna anslutasig till en sådan princip, och jag tror att inte bara de här människorna vidTomtebogatan utan många andra runt om i landet skulle sätta värde på att vårbostadsminister kunde ha en så allsidig och generös uppfattning. Det är den jagförsöker locka ur bostadsministern , men det går tydligen inte. Överläggningenvar härmed slutad. §5 Om villkoren för förhandstillträde till exproprierad fastighet Herr försvarsministern erhöll ordet föratt besvara () anmälda fråga, \915/16:21S, ochanförde: har frågat om jag är beredd att medverka till attfastighetsägare vid expropriation av fastigheter för försvarsändamål garanterasatt förskott utbetalas innan fastigheterna tas i anspråk genomförhandstillträde. Somherr Raneskog har berört i sin fråga åligger det enligt expropriationslagendomstol i expropriationsmål att pä yrkande av fastighetsägaren som villkor förförhandstillträde föreskriva att den exproprierande utger förskott påexpropriationsersättningen, om det inte är uppenbart attex-propriationsersättningen blir obetydlig. Därutöver föreskrivs i samma lagatt den exproprierande inte får utnyttja medgivandet till förhandstillträde omhan inte har uppfyllt de villkor som domstolen har föreskrivit. Någongaranti utöver vad som anges i expropriationslagen anser jag inte behövas. Jag tackar för svaret och bekräftelsen av lagens riktighet. Så långt ärvi helt överens. Det är bara det att det som har inträffat på Remmene skjutfältinte svarar emot lagen och dess tillämpningsföreskrifter, och därför fattasdet ett halvt svar från försvarsministern, nämligen på frågan: Varför har delhänt som har hänt? De exproprierande har ju inte tillämpat expropriationslagenvid frånträdet, utan människorna har blivit förda därifrån utan att få detförskott som skulle utgöra underlag för skyldigheten att avflytta. Detgäller ju en gammal konflikt på mycket bred bog, och jag kan inte här på någotsätt redogöra för helheten. Jag bara konstaterar att irritationenväxer-"to the bitter end". Det är rent märkligt att människor i ettdemokratiskt samhälle skall behöva föra denna kamp på grund av de enklastelagparagrafer och t. o. m. efter domstolsbeslut. Då blir man häpen. Och det ärinte bara människorna i bygden där nere som häpnar, utan folk börjar undralitet var. Man måste fråga: Vad blir det av demokratin, och vad blir det avden enskildes rätt? Det finns t. o. m. ett domstolsbeslut, och när fastställtdatum är inne effektueras inte detta beslut, men avträdet skall verkställasomedelbart. Försvarsministernmå ha förståelse för att då darrar känslosträngarna. Det gäller inte barakänslosträngar utan ett rättvisekrav, och det är ännu allvarligare när mankommer in på lagsidan. Omtiden tillåter kan jag erinra om fallet med pensionären , som fick bara tio dagars varsel. Man hade t. o. m. tappat bort honomvid behandlingen av avflyttningsärendena, men när han upptäcktes var effektensuverän. fick den gamle mannen på sig för att försvinna. Han hadevarit folkbokförd och mantalsskriven på platsen . Detär sådana här ting, herr försvarsministern, som är väldigt svåra att klara uppnär man blir ställd inför människorna och deras faktiska situation. Omvillkoren för förhandstillträde till exproprierad fastighet vet att vi här inte får lov att diskutera domstolensutslag. vet förmodligen också att domstolen har beslutat attförhandstillträde skall kunna ske. I samband med detta beslut har man ocksåuppskjutit frågan om förskottsersättningen; man ansåg att den skulle behandlasvid ett annat tillfälle. Frånmyndigheternas sida har man inte gjort några invändningar mot vad domstolen harsagt - att vederbörande bör få bo kvar pä fastigheten till . Tvärtomhärden militära förvaltningsmyndigheten gått med på att vederbörande skallkvarbo till . Jag vet också att den delegation som handlägger dettahar yttrat för sin del till domstolen att man inte har några invändningar iförskottsfrågan och att man är beredd att erlägga det belopp som har varitaktuellt i detta sammanhang. Det finns sålunda inga som helst hinder i dettaavseende från militär Jag vill således inte här diskutera domstolens handläggning av dessa frågor. Men måste vara medveten om att det i detta sammanhang icke ankommer på de militära myndigheterna att göra annat Omtandvårdssitua- än att följa en given lag i den mån man får åläggande attverkställa tionen i Västernorr- ett beslut. Hert RANESKOG (c): Det är intedomstolens dom vi diskuterar. Jag befattar mig inte med den, jag bara frågar:Hur tillämpar man domstolens dom? Om nu lagen är riktig och omskjutfältsdelegationen har fått sina order, vem ligger på de pengar som dessaenskilda människor skulle ha i stället för att nu krävas på hyra avskjutfältsdelegationen till den tid framöver när man kan anskaffa en bostad?Vem har pengarna , herr försvarsminister? Det ligger väl så till, , att frågan är under utredningfrån domstolens sida, och jag antar att ett beslut kommer att fattas. Det är juförst sedan det har skett som man har möjlighet att agera. HerrRANESKOG (c): Jag vill i detta sammanhang bara vädja till försvarsministern atthjälpa till att få denna sak ur världen. Så länge det förskott som är tilldömtinte har betalats ut kommer det att vara ett irritationsmoment - till alla demånga, många andra som finns i denna skjutfältsfråga. Jag kan utlova att så fort det sker ett fastställande i domstolenkommer pengarna att utbetalas . Överläggningenvar härmed slutad. § 6 Omtandvårdssituationen i Herrsocialministern erhöll ordet för att besvara () den 18mars anmälda fråga, 1975/76:282, och anförde: har frågat mig om jag anser att sådana situationer sområder inom tandvården i är acceptabla och, om inte, vilka åtgärderjag ämnar vidta. Den1 infördes ett system för att öka möjligheterna för nya patienteratt komma under behandling av tandläkare. Systemet hade utarbetats avriksförsäkringsverket tillsammans med och i samråd med . Försäkrade som är i akut behov av tandvård tas liksomtidigare om hand omgående enligt överenskommelser om akut- och jourtandvårdmellan de lokala tandläkarföreningarna och huvudmännen för folktandvården.Övriga försäkrade, som inte har men som söker tandläkare, skall så snart sommöjligt och - som en allmän riktpunkt - få konsulteratandläkare. Patienten skall därefter komma under behandling inom tid som ärrimlig med hänsyn till konsultationens resultat. Omen folktandvårdsklinik eller en privatpraktiserande tandläkare inte kan ta emoten patient, skall enligt det nya systemet detta anmälas vidare genomtandläkarens försorg. Inom varje försäkringskasseområde finns en samrådsgruppför tandvårdsfrågor, där , och den lokalatandläkarföreningen deltar. Samrådsgruppen har till uppgift att snarastmöjligt förmedla anmälan till någon annan folktandvårdsklinik ellerprivatpraktiserande tandläkare som kan ta emot patienten. Enligtuppgifter som jag har inhämtat från hade i hela landetfram till ca 160 000 nya patienter sökt vård. 130 000 av dessahade fått eller utlovats vård av den tandläkare som de hade sökt. Drygt 30 000patienter utgjorde förmedlingsfall, och hälften av dessa hade redan förmedlats.När det gäller situationen inom Ångeregionen har samrådsgruppen iVästernorrlands län bedömt att de patienter som fram till haranmälts till förmedling kommer att kunna erbjudas tid för konsultation inom ensexmånadersperiod. Utvecklingen följs med uppmärksamhet iriksförsäkringsverkets tandvårdsdelegation, där förutom verket bl. Hert (): Införandet av tandvårdsförsäkringen var bra som princip, menutformningen har visat sig mindre lyckad. Från moderata samlingspartiets sidahar vi hävdat att reglerna för försäkringen inte fyller de kravsom man måste ställa. Vi har pekat på bristerna och vi har ställt uppåtminstone fem minimikrav på en väl fungerande tandvårdsförsäkring. Trots vissajusteringar enligt beslut anser vi inte att försäkringen ännuär tillfredsställande. Denlåsta efterfrågesituaiionen är inte avklarad , och trots stora ansträngningarfrån tandvårdspersonalens sida är möjligheterna att klara efterfrågan mindregoda eller saknas i vissa fall. Och som på så många andra områden drabbas ocksåhär ofta människor som bor på landsbygd och i glesbygd. Imin fråga har jag tagit upp den konkreta situationen i en kommun i det inrestödområdet, där det till väsentlig del gäller människor som lever i glesbygd.43 personer som sökt tandvård har i den här regionen avvisats efter den 1januari 1976. Ytterligare ett antal har sökt - enligt uppgift skulle omkring 20eller kanske fler ha avvisats vid ett sammanträde som skulle hållas den 22mars men som blev uppskjutet. Varför beslutet uppsköts vet jag inte; jag utgårfrån alt del inte berodde på den,diskussion somsocialministern och jag skulle ha här . Jagkonstaterar alltså att åtskilliga i Ange kommun, som har sökt tandvård, i daginte kan få sådan. Det är säkeriigen också så att många låter bli att söka justdärför att de vet att det inte går att få vård. har en privattandläkare begäri all få etablera sig i kommunen, men han har inte fåtttillstånd. Då kommer jag in på etableringskonlrollen. Avsiktenmed etableringskonlrollen var väl att den skulle ge ett bättre vårdutbud, menhär har den ju medfört ett väsentligt försämrat vårdutbud. Det belyser vad vifrån moderata samlingspartiet sagt, när vi har diskuterattandvårdsförsäkringen, all man måste anse erfarenheterna från den omfattandeetableringsbegränsningen för privata tandläkare som klart negativa. Jagtackar socialministern för svaret, även om jag tycker att del inte ger såmycket i en dålig situation. Delta att konsultation skall kunna ske inom sexmånader för de människor som är aktuella meddelas i varje fall inte i delsvar som de har fått från samrådsgruppen. Där konstateras bara att tandläkare iAnge eller tandläkare på annan plats inte har några möjligheter all la emotdem. Del sägs alt så fort situationen har ändrats kommer dessa människor all fåhöra av samrådsgruppen på nytt, och del måste jag säga är ell minimum avtillmötesgående från samhällets sida.