prot · FZ0929 · 1975-12-31 00:00:00 — Ulskoltelger visserligen en del att la fasta på i redovisningen av vad som är aktuelltinom teckenspråksundervisningen, men delta är - som jag ser del - otillräckligtom man verkligen vill nå fram till att åstadkomma acceptabla möjligheter fördöva människor att klara kontakterna med myndigheter, la del av kulturellverksamhei och få en ökad gemenskap med andra människor. Läraruibildningsfråganär också myckel angelägen för de hörselskadade. Myckel talar för attundervisningen skulle effektiviseras om lärare för helt döva hade speciellutbildning där givetvis teckenspråket måste utgöra en väsentlig del. Lärare somskall undervisa vid specialskolor för döva och hörselskadade måsle också iövrigt få ulbildning som är anpassad just för denna grupp. Nukan man givetvis - som utskottet gör - knyta en behandling av den här frågantill den i betänkandet aviserade redovisningen av arbetet i den arbetsgruppinom skolöversiyrel.sen som sysslar med dessa ting. Likaså kan förebådadeförslag från handikapputredningen ge underlag för ställningstaganden i fråga omteckenspråkets betydelse för att ge döva och hörselskadade möjlighet atl ta deli kulturell verksamhei. Men redan nu är så myckel känt om de dövas situationoch om betydelsen av åtgärder på detta aktuella område, alt det finns anledningför att betona vikten av snara åtgärder. Och del är mol denbakgrunden som jag yrkar bifall till de båda reservationer som har fogats lillulskoltels belänkande. Nr 29 Motionen 1388 har avstyrkts av utskottet, bl. a. med hänvisning till den riksdagensi olika sammanhang uttalade mening att handikappades rätt ''" idébildning skallförverkligas inom ramen för det reguljära utbildningsväsendet. Dennagrundtanke är riklig. De döva själva vill integreras i samhället, men för demär grupptillhörigheten myckel viktig. Därför är det väsentligt allstudierna får bedrivas i grupper för döva och med specialutbildade lärare men isamma byggnader som de hörande. Detgemensamma för hörselskadade och döva, dvs. de som från tidig ålder inte kanhöra, är alt handikappet är lokaliserat till örat och dess funktion. Men istudiehänseende är deras förutsättningar ändå olika. Den lindrigt ochmedelsvårt hörselskadade som fått etl språk - och ell tal - med hjälp av hörselnkräver utan tvivel en hel del speciella anordningar för att kunna genomförahögre studier. Men dessa hjälpmedel i form av teknisk utrustning och annat kanf n. anskaffas. Det är bara en fråga om resurser. Dendöve däremot, som har varit tvungen att skaffa sig ett språk på elt mödosammaresätt, kan inte följa undervisningen vid universiteten . Han eller hon kaninregistrera sig för studier med hjälp av tolk, men vid föreläsningarna ärlolkhjälpen otillräcklig, detta inte minst därför all tolken själv måsle förslåför att kunna vidarebefordra kunskaperna till den studerande. Tolken måste hasnabb uppfattningsförmåga, kunna förenkla och omforma, och sedan ge en rikligversion av vad läraren har att framföra. Facktermer och komplicerade uttryckfinns inte i teckenspråket. Om teckenspråket vore så fulländat, då skullekanske det hela med en simultaniolk. Men även om det funnes så skickligatolkar tappar mottagaren förr eller senare tråden under en föreläsning, och dåkan sammanhanget gå förlorat. Lösningen på det. problemet måste, som vimotionärer också har antytt, vara alt läraren behärskar teckenspråket. Redandet som Jag här har anfört visar alt del är välbefogat med en utredning avproblemen med universitetsutbildning för döva. Om elevunderlaget i vårl landanses för litet bör man kunna samarbeta med de övriga nordiska länderna.Utredningen behövs också för alt få fram kurser som anpassas till de dövasförutsättningar. De högre studierna bör varvas med fortlöpande utveckling avspråkbehärskning och inlärning av nya begrepp som rör utbildningen. En storportion social träning bör också ingå i kurserna. En ulslussning i arbetslivetbör vara självklar, och den saken bör beakias när kurserna läggs upp. Eftersom del är ett uppenbart faktum att vi i daginte är redo atl ta emot döva vid universiteten på del sätt som de har rätt altkräva, så räcker inte del som har åstadkommits. Etl minimikrav i delläge som vi nu befinner oss i är alltså att frågan utreds seriöst. Jag berdärför, herr lalman, att få yrka bifall till motionen 1388. Hen i (c): Utbildningsuiskotiets betänkande 1975/76:9 behandlar bl. a. motion1975:515 av mig och några medmolionärer. Vi tar där bl. upp de dövas problem isamhället. Teckenspråketär för de döva ett synligt och därmed säkert kommunikationsmedel. Det ärobestridligt att teckenspråket ger de hörselskadade barnen större språkförståelseoch därmed större möjligheter atl uppleva gemenskap med andra människor. Deerhåller bättre möjligheter att göra sig förstådda av sina föräldrar och övriganära anhöriga. Dessa eftersträvar nämligen all lära sig teckenspråket, om derashörselskadade barn får lära sig detsamma. Därmed ökar barnens möjligheter allfå uppleva en gemenskap, värme och känslokoniakl som är av utomordentligt stortvärde för deras personliga utveckling. Detär omvittnat av de döva själva att de inte på samma sätt som ändra medborgarekunnat komma i åtnjutande av den utveckling som skett på många olika områden isamhället. möjligheter till kommunikation skapar få möjligheter tillkontakt med andra människor och olika aktiviteter. Del kan gälla information iallmänhet. Del kan gälla vanlig enkel medmänsklig kontakt. Förden döve är det av stort värde att få kontakt med andra människor i sitt arbeteoch . Jag anser atl det är av vikt all så många människor sommöjligt kan delta teckenspråk för att de döva över huvud taget skall komma ikontakt med yttervärlden. kan en döv ej uppsöka en allmän inrättningsåsom , arbetsförmedling, kommunalkontor, bank, postkontoreller sjukhus utan att vara försedd med tolk. Barnhar lätt att lära. Jag anser därför atl det skulle vara viktigt för denframtida utvecklingen för de döva, för att bryta deras isolering, all införateckenspråket i mellanstadiet för alla elever. Teckenspråket är mycket lätt attlära efter den nya leckenordboken, varför Jag anser alt lärare och elever påett demokratiskt sätt tillsammans skulle kunna lära sig teckenspråket. Utskottetframhåller all del skulle innebära alltför stort ingrepp i läroplanen och fåkonsekvenser för andra ämnen, om man införde teckenspråket som läroämne på grundskolansmellanstadium. Jag anser all det inte behöver göras ingrepp i läroplan eller fåkonsekvenser för andra ämnen. Man kan exempelvis lägga denna undervisning påsvensktimmarna tillsammans med svenskan, så blir förmodligen också svenskanroligare för eleverna. Man behöver heller ingen speciell lärare; del kansvenskläraren lära ul som han eller hon lär sig själv teckenspråket.Man kan också tänka sig atl man ger de elever som vill det möjligheten att lärasig teckenspråket som fritt valt ämne. Del skulle vara frestande att yrka bifall till motionen för att se hurde av ledamöter som sitter med i olika handikapporganisationerröstade, om de verkligen vill göra något för de handikappade eller om det baraär tomt prat. Men jag skall inte försätta dem i den situationen. HadeJag varit mer kunnig i teckenspråket än vad jag är, skulle Jag med talmannenstillåtelse hållit delta anförande på teckenspråket, för atl kammarens ledamöterskulle få känna hur en döv människa känner sig, som inte förstår vad vi pratarom som har fåll förmånen alt höra. Jag räknar med alt återkomma ifrågan. Vid en eventuell votering kommer jag att stödja de båda reservationersom är fogade lill utbildningsutskolleis belänkande nr 9, HerrJÖNSSON i Ariöv (s): De frågor som behandlas i ulbildningsuiskolieis belänkande nr 9 harbehandlats i moiioner till fiera riksdagar, och detta visar ell ston intresseför de dövas problem. I de fiesta av årets moiioner har några väsentliga nyasynpunkter inte framkommil. Utskollel är i lika hög gradsom motionärerna angeläget om all möjligheterna ökas för de hörselskadade ochdöva atl kommunicera med sin omgivning, och utskottet har i sina betänkandenframhållit angelägenheten av atl man tar till vara alla möjligheter alt brytade hörselskadades isolering. positiva yttrande och intresse för frågorna föreligger det ändå tvåreservationer lill det betänkande som behandlas, båda av . Denförsta av dessa gäller speciallärarutbildningen. Beträffande denna erinrarulskoltel om all del inom finns en arbetsgrupp för revideringav utbildningsplanen för lärare för hörselskadade elever, och dennaarbetsgrupp hoppas, enligt uppgift därifrån, all -alliså - kunna redovisa resultatet av delta arbete. Riksdagenbrukar ju inte föregripa en utredning, framför allt inte om utredningenbefinner sig i etl slutskede. Enändring av uppgifterna för arbetsgruppen kan dessutom innebära en försening avdess arbeie. En bättre bedömning av bl. a. de blivande lärarnasleckenspråksutbildning kan göras när har lämnat sina förslag,och därför bör inte nu göra något uttalande. Denandra reservationen gäller leckenspråksundervisning för bl. a. dem som arbetarinom service- och vårdyrkena. Även här stryker ulskoltel under att det har storförståelse för önskemålel au man underlättar de hörselskadades inlemmande isamhället genom åtgärder för en mera allmänt spridd kunskap om teckenspråk.Den undervisning som del är fråga om i motionerna är emellertid närmast eninomverksuibildning. Utskottetpekar på en del av de åtgärder som gjorts och som syftar lill att förbättra dedövas och hörselskadades möjligheter att få kontakt av olika slag. Jag skallhär bara nämna ett par av dessa åtgärder. Ennybörjarkurs i teckenspråk för hörande genomförs under innevarande höst ochunder av TRU. Vårriksdagen biföll regeringens förslag om eltsärskilt statsbidrag för medverkan av lecken-språkstolk i studiecirklar. Delbedrivs också en försöksverksamhet med tolkar åt sådanadöva som behöver teckenspråket för sina kontakter med omvärlden. Isamband med handikapputredningens arbete tas även upp möjligheterna för dövaatl deltaga i kulturell verksamhei. I början av nästa år väntas utredningensförslag föreligga. Idelta sammanhang vill Jag också nämna all även vi.ssa folkrörelser ärengagerade, bl. a. och framför alll ABF, som lägger ner en omfaltandeaktivitet. och dess är förövrigt medlemmar i , likaså Hörselfrämjandet. Jag kan ta exempel från ,där del råder ett gott samarbete mellan de dövas föreningar och ABF-dislriktel,liksom jag antar all del är inom övriga distrikt. InomSkånedistriklel tjänstgör ständigt över 25 tolkar inom studiecirklarna. ilördags och söndags anordnade Skånes ABF en kurs för tolkar och cirkelledare iteckenspråksverksamhet. Sammanlagt är över 500 personer i med istudiecirklar om teckenspråket. De flesta av deltagarna är hörande. Över 200döva eller hörselskadade är med i mötesverksamhel och andra aktiviteter. VidABF-dislriktets årsmöten är alltid några av dessa med och kan deltaga i förhandlingarnamed hjälp av tolkar. Så fort någon förklarar sig intresserad av något slagsaktivitet, kan ABF i regel hjälpa lill att ordna och bekosta hjälp i form avtolkning. Men trots del jag nu har nämnt återstår självklan mycket atl göra pådetta område, del är utskottet medvetet om. Närdet gäller motionen 1388, som yrkat bifall lill, om specialskolapå högskolenivå för döva och gravt hörselskadade, redovisar utskottet vilkaåtgärder som redan vidtagits och vilka direktiv H 75 fått beträffande fönur förde handikappade. Delta gäller även de döva och hörselskadade. Utskoltei utgårockså ifrån au H 75 även i övrigt skall tillvarata de handikappades speciellaintressen. Detta gäller även de lokala organisationskommittéerna. Motionärernasförslag strider mot de tidigare riksdagsbeluien om atl utbildningen av dehandikappade bör i göriigaste mån förverkligas inom ramen för det reguljärautbildningsväsendet. Beträffandemotionen 515 av i m. fl., som i Edsbroalldeles har redogjort för, om försöksverksamhet på grundskolanshögstadium kan nämnas all elt liknande yrkande avslogs . Utskottetavstyrker även med samma motivering denna motion. Utskottetfår ofta behandla förslag om utökning av limialei i vissa ämnen och ominförande av nya ämnen i . Alla dessa förslag liknar varandra i såmåtto att de aldrig innehåller någon anvisning om vilka ämnen som skall fåmindre utrymme för att det skall kunna ge plats åt de föreslagna utökningarna.Delia är dessuiom en resursfråga. Jag yrkar bifall lill ulskollels hemställan på samtliga punkter. (vpk)kon genmäle: i Ariöv inledde med all säga atl del inte fanns någraväsentligt nya synpunkter i de moiioner vi nu behandlar. Jag kunde inte hellerfinna några nya synpunkter i de argument för atl Nr 29 avslå motionerna som här anförde. den sade atl vi här i inte brukar föregripa ulred- riingar som sysslar med frågan om speciallärarutbildning. --------------- lillreservationen 1 innebär ändå en betoning av det nödvändiga i snara åtgärder på det härområdet. faktum är ändå all lärarutbildningen är en flaskhals för denönskvärda och nödvändiga breddningen av teckenspråkets användning. När det gäller motionen 1388 bemötte Jag redan imitt anförande utskottets motivering för etl avslag på motionsyrkandena. Tilldetta vill jag nu bara lägga alt det bidrag på . som de döva får pertermin för all klara sin situation är ett mycket blygsamt belopp i förhållandelill vad en utbildning verkligen kan kosta för dem. Det finns etl exempel,nämligen som utbildade sig lill fritidspedagog och fickbetala . Delta exempel är hämtat från 1970.Dessa studier är dessutom att betrakta som mindre komplicerade jämfört meduniversitetsstudier i egentlig mening. Även delta talar för atl del alltsåfinns anledning alt utreda möjligheterna just för de döva att få högreulbildning. Fröken (): Del är som Jag har en motion i denna fråga. Tidigareår har jag väckt motionen tillsammans med min partikollega iLane-Herrestad men tillsammans med flera andra. Jaghar alltså tagit upp frågan om teckenspråkets ställning i undervisningen avdöva barn. har jag begränsat mig lill frågan om ulbildning avlärare för specialskolor som undervisar döva barn för alt dessa lärare skall fåkompetens att undervisa i och på teckenspråket. Som del nu är saknar vinämligen vid specialskolan för döva barn lärare som behärskar teckenspråket isådan utsträckning all de kan undervisa på det. Det är knappt så man tror alldet är sant. Allasom kommer i kontakt med döva barn, deras och deras familjers problem vet vilkaödesdigra konsekvenser det får för det döva barnet all inte ha haft möjligheteratl på teckenspråket kunna kommunicera med de nära anhöriga - del är i förstahand dem det gäller - och kamrater. Det har stor betydelse för derasmöjligheter lill inlärning, språkförståelse och därmed till möjligheterna altuppleva kontakt med andra människor. Vi måste omgående börja medlärarutbildning annars kommer vi aldrig till rätta med problemet. Jag undrarhur många årskullar av döva barn som skall behöva lida för atl inteinsett hur viktig den här frågan är? hänvisar nu ulbildningsuiskoltei till skolöverstyrelsen.1973 sade utskottet au SÖ hade påbörjat en översyn av utbildningen av lärareför döva barn, varvid frågan om omfattningen av den teckenspråksutbildning somde blivande lärarna skall genomgå skulle behandlas. 1974 hänvisade man lillalt samma ulredning pågick. skriver utskollel atl SÖsäger sig ha för avsikt all revidera och komplettera den supplemenldel tillläroplan för som gäller för syn-, hörsel- och lalskadade. "har SÖ gått ut med förslag till skolorna atlinom varje skola bilda arbetsgrupper kring läroplansarbetet." Det gör manalltså för att få ytlerligare erfarenheter. Jagundrar hur länge lill man skall behöva utreda och fördröja den här frågan? Jagtror alt de flesta vet hur viklig den är och hur mycket den brådskar. Vihar en växande opinion som kräver all leckenspråkei får en annan ställning iundervisningen av döva barn, en opinion som stärkts av atl TV engagerat sig ifrågan. Men ulbildningsutskottet säger precis detsamma som i sitt betänkande att man inte anser sig ha underlag för en uppfattning i sakfrågan. För delhar man alltså inte. i Ariöv framhåller som utskottets representant all ulskoltel inte villge någon bestämd mening lill känna, för då skulle man, om jag fattat rätt,fördröja SÖ:s arbete med delta. Jag kan inte rikligt förstå den logiken. Sakfråganär kort uttryckt denna: Skall de döva - del är de totaldöva det gäller och detfinns sådana - få rätt atl använda sig också av teckenspråket för att kunnameddela sig med andra, för atl över huvud tagel öka sina förutsättningar allfungera tillsammans med andra människor och i samhället? Jag finner delofattbart atl den frågan behöver ytlerligare övervägas och Jag kan inte tydadet som annat än ett bristande intresse från utskottets sida för de dövassituation att man inte velat ge uttryck för en bestämd mening i självasakfrågan. Minpartikollega i har i den motion han själv talat om i dagväckt frågan om försöksverksamhet med teckenspråksundervisning på grundskolansmellanstadium. Jag har i och för sig stor förståelse för motionen, men det ärbetecknande och säkert alldeles riktigt att utskottet när det avstyrkermotionen bl. a. hänvisar till au förslaget inte går att genomföra därför atl viicke har för teckenspråksundervisning kvalificerade lärare. Nej, det har viverkligen inte. Vi har det, som jag sagt; inte ens för de döva barnen.Det brådskar; fär vi inte lärare kan vi över huvud taget inte gå vidare ochkräva mer leckenspråksundervisning i skolan. FruLantz har i reservaiion lagit upp i stort sett samma yrkande som jag har i minmotion och hon har även hänvisat lill min motion. Vpk:s pariimolion har i stortsett samma yrkanden som jag hade i min motion. Jag yrkar bifall lill reservationen 1 och kommer atl stödja den. Jagkommer också att stödja reservationen 2. Del yrkandet ingår inte i min motionmen Jag tycker att även det som las upp där är väsentligt för de dövasförutsättningar atl delta i den samhälleliga gemenskapen. De bör få möjlighet atltillgodogöra sig den information som alla bör ha räli till i samhälleligafrågor. Nr 29 Hen i Ariöv (s): Beträffande önskemålet i motionen 1344 av fröken "Jssson m. fl. om åtgärder för att ge teckenspråket enbättre ställning --------------- inom specialskolan för döva och hörselskadade säger utskottet,som frö ken erinrar om, atl del utredningsarbete som pågår bör bedrivas med skyndsamhei. Dessuiom finns elt tillägg som inte före kommit i tidigare betänkanden. Vi säger alt vi utgår ifrån atl motio närernas önskemål därvid tas under övervägande. a. med hänsyn till den delvis ändrade uppfattning om teckenspråket som kommit fram . Längre anser sig utskottetinte kunna gå i elt läge då expertisen tyvärr fortfarande inte är överens. Detär dock en så pass positiv skrivning att jag lycker atl även fröken kunna känna sig nöjd. Jag förutsatte alt av milt tidigare anförandeframgick att jag liksom fröken tror på teckenspråkets framtid. är ändå ett faktum att en del fackmän har en annan uppfattning. I ett nyligenutkommet temanummer av en svensk lärarlidning finns lärare som uttalar vissafarhågor. Jag anser därför fortfarande att vi bör avvakta resultatet avläroplansarbetet. FrökenANDERSSON (c) kort genmäle: Nej, i Ariöv, del räcker inte längre med positivaskrivningar. Det behövs åtgärder i den här frågan, och de behövs snabbt. Jagtror i och för sig all man måsle avvakta översyn, men jagmenar atl utskottet hade kunnat ha en uppfattning i .själva sakfrågan och starkareunderstrukit alt det snabbi bör läggas fram förslag. Men utskottet har valt atlicke ha någon uppfattning i sakfrågan. åberopar vissa experter, och jag skallärligt säga all jag inte har läst vad de skriver. Men alla döva och deras organisationerstår helt bakom kravet på en leckenspråksutbildning, och del är ändå delviktigaste. Hen MELLÖVIST (s): Jag har också motionerat i denna fråga och jag skulle vilja säga någraord rent allmänt. Viblandar gärna ihop begreppen hörselskadade med döva. Del är två principiellthelt skilda grupper. Döva människor har inga som helst hörselrester, ulan ärhelt döva och har därmed också speciella problem. Dövundervisninghar förekommit ganska länge i värt samhälle. Även om man fått gehör för vissareformer , återstår ännu givelvis myckel alt göra. Somexempel kan jag nämna att har med stats- ochlandstingsmedel äntligen lyckats få till stånd en folkhögskola i , därman undervisar döva ungdomar inte minst i samhällskunskap och andra, jag vågarsäga elementära, frågor. som förfiutit sedan defick den obligatoriska dövundervisningen och fram till dess atl de kom med idenna folkhögskola har sä myckel gått dem förbi. De döva är dåligt orienteradei ämnen som sammanfaller med vår dagliga livsföring och som vi hörandemänniskor tar som helt naturliga, men där de döva har ell stort handikapp. Genomdenna folkhögskola har vi lyckats slå en bräsch i hindren för döva ungdomar allkomma i åtnjutande av en undervisning som ligger något så när i paritet med denundervisning som förmedlas inom våra folkhögskolor. Ettexempel på vilka svårigheter döva ungdomar har all broltas med har vi nyligenfått. Del gäller två ungdomar som verkligen har lagt ned kraft och energi ochgenom korrespondensundervisning klarat av både real- och studentexamen. Men närde sedan sökt vidareutbildning på högskolenivå har man sagt stopp. Två gångerhar stoppat dessa ungdomar. Sedan de hos regeringenöverklagat beslut har regeringen gjort det möjligt förungdomarna atl komma i åtnjutande av en högre ulbildning. Vihälsar självfallet delta med stor tillfredsställelse och ser häri också etttecken på au isen nu är mer eller mindre bruten när det gäller möjligheten fördöva ungdomar alt få en med hörande jämförbar utbildning på högskole- elleruniversitetsnivå. Medde exempel som jag anfört på att man lyckats bryta ned det motstånd sommyndigheten reste har alltså, hoppas jag, skapats en princip som skall göra delmöjligt att fortsätta på den inslagna vägen. Mentotalt sett föreligger en väldig eftersläpning. Det gäller inte minst, somsagts här, de döva ungdomar som är i ston behov av att just få en undervisningsom är något så när jämförbar med vad den hörande ungdomen får. Därför hoppasjag innerligt atl det snart skall kunna framläggas ell förslag som innebär attsamhället ställer ökade resurser lill förfogande för utbildning av lärare, somi sin lur skall kunna utbilda de ungdomar som trånar efter en jämförbarulbildning. Överläggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs på bifall till dels ulskollelshemställan, dels reservationen nr 1 av , och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voleringsproposition: Den som vill att kammarenbifaller uibildningsutskottets hemställan i belänkandet nr 9 mom. 2röstar ja. den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 1 av . Nr 29 Vidomröstning genom uppresning förklarades fiertalet av kammarens den ledamöterha röstat för ja-propositionen. räkningverkställdes votering med omröstningsapparal. --------------- -------------------------------- ning gav följande resultat: Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels motionen nr 1388 av fruMarklund m. fl., och förklarades den förra propositionen vara med övervägandeja besvarad. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 2 av fruLantz, och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändes följandevoleringsproposition: Densom vill alt kammaren bifaller utbildningsutskolleis hemställan i betänkandet nr 9 mom. 6röstar Ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 2 av . Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för Ja-propositionen. Då fruMarklund begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparal.Denna omröstning gav följande resultat: 1975/76:10 med anledning av motion om belastningenav vissa anslag vid anställdas sjuk- och graviditetsledighet