prot · FZ0938 · 1975-12-31 00:00:00 — 7. all beträffandeuttalande om objektivitet i skolans undervisning skulle avslå motionen1975:534, 8. att beträffande vissläroplansöversyn m. m. skulle avslå motionen 1975:158 yrkandena 5 och 6, 9. att beträffandeutredning om statsbidrag till enskild skola skulle avslå motionerna 1975:48 och1975:158 yrkandet 8, 10. att beträffandesvenska språket skulle avslå motionen 1975:546, 11. att beträffandereligionskunskap skulle avslå motionen 1975:270, 12. atl beträffandeekologi skulle avslå motionen 1975:1346, 13. all beträffandetrafikundervisning skulle avslå molionerna 1975:47, 1975:157 och 1975:1375, 14. alt beträffandeundervisning i barn-, hem- och famil-jeinriktade ämnen skulle avslå motionen1975:1350, 15. att beträffandeundervisning i musik m, m, skulle avslå motionen 1975:801, 16. att beträffandeavgifter för prövning skulle avslå motionen 1975:805, 17. atl till skolhälsovårdsulred-ningen skulle avslå motionen1975:1372, 18. att beträffandeförsöksverksamhet med handskrivning skulle avslå motionen 1975:364. 1.beträffande statsbidrag lill tjänst som skolkurator m. m. av (vpk)som ansett atl utskollel under 4 bort hemställa altriksdagen med anledning av motionen 1975:269 som sin mening gav regeringen lillkänna vad reservanten anfört. 2. beträffande vissläroplansöversyn m. m. av () Nr 38 och () som ansett atl utskollel under8 bort hemställa Tisdaeen dpn att med bifall till motionen 1975:158yrkandena 5 och 6 OHecember 1975 som sin mening gavregeringen till känna vad reservanierna anfört, 3. beträffandeulredning om statsbidrag lill enskild skola av . m. slrandh (m) och () som ansett alt utskottet under 9 bort hemställa allriksdagen med anledning av motionerna 1975:48 och 1975:158 yrkandet 8 som sinmening gav regeringen lill känna vad reservanterna anfört, 4. beträffande undervisning i barn-, hem- ochfamiljeinriktade ämnen av () och () som ansett atl utskottet under 14 bort hemställa allriksdagen med anledning av motionen 1975:1350 hos regeringen begärde attskolöverstyrelsen fick i uppdrag alt vid den fortlöpande läroplansöversynenbeakta vad reservanierna anfört om etl prakliskl-leoretiskt ämnespaket. Till betänkandet hade fogats elt särskill yttrandeav () och (). HenNORDSTRANDH (m): När vi nu skall behandla utbildningsutskottets betänkande nr 15, skalldet konstateras atl det har tillkommit, som del heter, med anledning avmotioner om vissa läroplansfrågor m. m. Det som då kallas för m. m. ärbakgrunden för en icke föraktlig del av belänkandet, vilket sålunda är om ickeetl disparat lapptäcke sä dock av ganska växlande innehåll. Molionernahärstammar från samtliga partier, men trots detta har utskottsenigheten blivitstor också i sädana vanligtvis kontroversiella frågor som normerna för skolansfostrande gärning och ämnet religionskunskap i . På etl par punkterär emellertid vi moderater inte nöjda med utskoitsmajoritetens skrivning ochhemställan. Denförsta punkten där vi är oense gäller frågan om en översyn av i första hand gymnasiets treåriga naturvetenskapliga linjes men också den fyraåriga tekniska linjens innehåll och konstruktion. Uiskottsma joritelen erkänner all den moderata partimolionen har tagit upp en vä sentlig fråga men är inte beredd atl nu förorda den begärda översynen. Utskottet påpekar att frågan om den naturvetenskapliga undervisningens situation i gymnasieskolan inte endast aren gymnasieskolfråga utan också har nära samband med frågan om formerna för och innehållet i den naturvetenskapliga undervisningen i . Man tycks mena att den proposition som läggs fram i anledning av utredningen om skolans inre arbete, , kan innehålla något så väsentligt som den 75 naturvetenskapligaundervisningen i och all del skulle ändra på förutsällningarna förvårl krav på en omedelbar översyn av framför alll den treåriganaturvetenskapliga linjen. Jag tror dock atl utskollel har fel i despekulationerna. Dessa måste närmast betecknas som undanmanövrer. Annarsär det säkerligen hell riktigt atl dagens situation för den naturvetenskapligaundervisningens altrakliviiet pä gymnasiet har en av sina grundorsaker inaturvetenskapernas ställning och villkor pä grundskolenivå. Och del tartroligen sin tid att ändra på den saken. Men det finns annat som kan ändrasganska och återge naturvetenskapen något av dess fornadragningskraft på gymnasiet. Vi behöver naturvetare, och vi behöver dem genast,det vet vi alla. Den omedelbara översynen bör exempelvis avse lärostoffet pålinjen, den naturvetenskapliga undervisningens arbetsformer, effekterna avdels det nuvarande betygssystemet, dels behörighels- och merilvärderingsreglernaför tillträde till högskoleutbildning, m. m. En sådan översyn kan man göraoberoende av när och hur något sker i . Egentligenskulle Jag inte undanhålla kammaren vad enheten för utbildnings- ochkulturslatistik vid funnit vid en undersökningrörande elevströmmar och betyg i gymnasieskolan. Den har relevans för dennaturvetenskapliga linjens nuvarande situation. Men del skulle kanske föra liteför långt atl gå in på del. Manskall inte tro alt de elever som går lill våra gymnasier är hell okunniga omdessa fakta, om betygens inverkan, om medelbetygets sänkning när man kommer inpå naturvetenskaplig linje. De drar sina slutsatser när de skall välja linjepå gymnasiet. väljer eleven den lill synes framkomligaste linjen,även om den kanske inte tillfredsställer hans innersta läggning ochintentioner, och så går måhända en naturvetare förlorad. Enandra punkt, där ulskoltel icke är enigt - t. o. m. är långt ifrån enigt -gäller inställningen till enskilda skolor. Moderata samlingspartiet kräver isin pariimolion "åtgärder som skall trygga enskilda skolors fortsattaexistens och utvecklingsmöjligheter". Ulskottsmajoritetens intresse förenskilda skolors existens och fortsatta utvecklingsmöjligheter - i utskoltsmajoriietenfinns också och - är svalt, för att inte sägaobefintligt. Det räcker, menar man, med alt se över de nuvarande snävastalsbidragsbestämmelserna som framtvingat de många nedläggningarna av hittillsexisterande enskilda skolor. Samstämmighetråder om atl samhället har det principiella och yttersta ansvaret för allasundervisning i vårt land. Samma uppfattning har vi i moderata samlingspartiet,vi som enständigl talar och agerar för existensen av enskilda skolor med annanhuvudman än stat och kommun. Däremot anser vi icke atl detla samhällets ansvarför allas utbildning får tolkas på del sättet atl det skulle motivera etlskolmonopol. Slatliga och kommunala bidrag till driften av skolor bör därförenligl vår uppfattning vara oberoende av vederbörande skolas huvudmannaskap.Skolor utanför del allmännaskolväsendet bör, som partimotionen uttrycker det, betraktas som ett värdefulltkomplement, dä de ofta verkar pådrivande i det pedagogiska utvecklingsarbetetoch kan erbjuda eleverna en mycket god skolmiljö. En del enskilda skolor gerdessutom utbildning som inte finns inom det allmänna skolväsendet. Jagkan illustrera detta påstående med Krisiofferskolan i och RudolfSleinerskolan i . De tillhör, som väl de flesta som lyssnar på det härvet, båda den internationellt kända Waldorfrörelsen, som bedriverskolverksamhet på enligt vad del uppges ett hundratal platser världen över.Undervisningen sker på etl annal sätt än vad som är brukligt i de allmännaskolorna. Waldorfpedagogiken tar t. ex. inte bara hänsyn lill barnensintellektuella nivå utan betonar också den nödvändiga utvecklingen av känslo-och viljelivel. Man lägger särskilt stor vikt vid det konstnärliga iundervisningen. Men det betyder inte atl man därför åsidosätter de renakunskapsämnena. Man vet Ju atl kunskaper i dessa ämnen krävs för att elevernaskall kunna gå vidare lill högre studier. Mankan vidare erinra om den roll de enskilda gymnasieskolorna i - snartalla tvingade till nedläggning - spelat . IGöteborg däremot fortsätter lyckligtvis Högre och alltfort sin verksamhei under mycket stark elevtillströmning ochlivlig uppskattning från målsmannahåll - det är ett tecken i skyn sä gott somnågot. Ändå gör regeringen med stöd av en riksdagsmajoriiet och i skönsamverkan med vissa kommuner vad den kan för att få bort de ytterst få ännuexisterande enskilda skolorna. Det är åtskilliga nedläggelser som jag har fåttbevittna under mina år i . F. n. står bl. a. i , gammalt och välkänt, pä preskriplionslistan.Framväxten av nya enskilda skolor förhindras med alla tillgängliga medel. Deträcker med att erinra om exempelvis i som kommunenvägrar att erkänna, omde tre s. k. kristna skolorna - i , Kristna skolan i och Kristna skolan i . Attkyrkomötets majoritet har uttalat sig mot fria kristna skolor ulgör ingenanledning för oss atl avslå från kravel att också dessa skolor skall ha rättatt fortleva och utvecklas med stöd av stal och kommun, då de ger en med destatliga och kommunala skolorna likvärdig undervisning, ofta t. o. m. enbättre undervisning bl. a. genom att de är så små. Det var biskopen i Stockholmsom drog med sig kyrkomötet lill all med rätt knapp majoritet avslå förslagetom att begära statsbidrag för fria kristna skolor. Därmed visade densammeknappast "lejonklon men väl bockfoten" i debatten om de friaskolornas rättighet i värt land. Detfria skolvalet kan snabbt komma atl vara ett minne blott, och del voreverkligen olyckligt. Konkurrens och tävlan föder nämligen idéer och hållerkostnaderna nere även på skolans område, det är belagt. Den socialasnedvridning som kan följa med skolavgifter tas gärna som en avutgångspunkterna för kritiken mol de enskilda skolorna. Genom tillräckligastatsbidrag kan emellertid skolavgifterna hållas så låga att kri- Vissaläroplansfrågor m. m. Nr 38 tiken blir helt oberälligad. En besparing för det allmänna är dessutom den rnöjlig.Kostnadsgenomsnittet per elev vid i ''88er, har det uppgivits, betydligt under genomsnittet för --------------- kommunala skolor per elev och år. Vissaläroplansfra- somän så länge bara har klasser motsvarande , har ännu gorm. m. lägre kostnader per elev och år. Där får man ingastatsbidrag. stora uppoffringar hållerman skolan flytande. Vimoderater menar all det med hänsyn lill enskilda skolors obestridliga värdesom inslag i skolbilden i vårt land förutsättningslösl bör prövas ochfastställas i vilken utsträckning inom en kommun skolor kan drivas av enskildhuvudman utan att nuvarande kostnadsramar för skolväsendet överskrids och utanatt de föräldrars valmöjlighet minskar som önskar låta sina barn gå i enkommunal skola. Vårt skolväsende berikas genom förekomsten av enskilda skolor.Denna förutsättningslösa prövning, som borde kunna lägga grunden för vidareåtgärder för tryggande av enskilda skolors fortsatta existens ochutvecklingsmöjligheter, bör med tilläggsdirektiv hänskjutas tillSSK-utredningen som redan har atl pröva frågan om enskilda skolor och stödettill dem, dock med snävare direktiv. bör, tycker jag nog, jakten påenskilda skolor lämpligen inställas såväl inom som ivissa kommuner. Entredje punkt där vi moderater inte är eniga med utskoltsmajoriieten gällerundervisningen i barn-, hem- och familjeinriktade ämnen i form av ett praktiskt-teoreiisklämnespakel, gemensamt för såväl flickor som pojkar. Utskottet menar atl redannuvarande läroplan pä medger en förhållandevis omfaltandeundervisning i de nämnda ämnena, gemensam för både flickor och pojkar, och attkravet på en motsvarande utbildning på del gymnasiala stadiet inte är möjligtatt tillgodose utan väsentliga ändringar i gymnasieskolans läroplan. Meddessa konstateranden låter ulskoltel det hela bero och avstyrker bifall lillmotionen, liksom utskottet gjorde med anledning av en liknandemoderat motion. Detskall gärna erkännas att det ligger en hel del i utskottets påpekanden. Dessafår dock inte tas lill inläkt för ett totalt avvisande av motionen. I motionenbegärs ingenting annat än atl SÖ får i uppdrag att vid den fortlöpandeläroplansöversynen beakta vad i motionen anförts beträffande etlprakliskl-leoretiskt ämnespakel. Det ärju inte fråga om "lake it or leaveit", det är endast fråga om att överväga och beakta. Något värdefulltfinns det säkert i tankegångarna. Så väl beställt med undervisningen i barn-,hem- och familjeinriktade ämnen är det väl inte, alt undervisningen inte lålall förbättras. Icke heller är väl gymnasieskolans läroplan sä sakrosankt atlden inte kan ändras, även om ell och annat ingrepp skulle bli en aning stort. Hållerman f ö. inte fortlöpande på atl se över läroplanen? Det brukar man Ju annars hänvisa till. Tankarna i motionen bör, som Jag ser det, inte spolas ulan seriös prövning, och en sådan har utskottet knappast 1 hunnit med. Jag ber attfä yrka bifall lill reservationerna 2, 3 och Nr 38 (vpk): Barnens situation i samhället är föremål för uppmärk- Vissaläroplansfrå-samhei, inte minst i uiredningsmaskineriei. m. mångåriga arbete, alla utredningar som berörskolan - främst - och den nu aktuella "Barnens livsvillkor" ärexempel på detta. Imotionen 269 harjag tillsammans med ett par medmolionärer tagit upp en bit somjag bedömer som väsentlig, nämligen alla barns rätl alt ha tillgång tillskolkuraliva åtgärder. Med den nuvarande ordningen är den rätten inte alls likaför alla. Det finns kommuner som över huvud taget inte har någon skolkuratorvid , medan andra kommuner har ell orimligt stort antal elever perkurator. Delta är en av effekterna av atl kommunerna själva avgör i vilkenutsträckning dessa tjänster skall inrättas och själva står för finansieringenav den här verksamheten. En annan effekt är skillnaderna i fråga ombehörighet. Alla skillnader av del här slaget skulle motverkas av atl statenreglerade såväl löner som behörighet. Attdel skolkuraliva arbetet ofta bedrivits utan några egentliga instruktioner ochfördelats på olika befattningshavare har lett till au uttrycket skolkurativiarbete har fått skiftande innebörd. Det är inte lillfredsslällande om man serdel hela mot bakgrunden av det behov av socialt utbildad personal i skolan somfinns. Skolan fungerarju inte längre enbart som en kunskapsförmedlandeinstitution. Den fär i hög grad också ta på sig uppgifien all ge elevernasocial träning och positiva känslomässiga kontakter. Redan det motiverar, somjag ser det, att det i skolan finns personal som är utbildad Just för att geeleverna sädana möjligheter. Deslora klasserna och den anonymitet som dessa ofta för med sig gör det svårt fördagens skola alt klara av att åstadkomma dessa möjligheter för barnen i etlsamhälle där vuxna har alll mindre tid och ork för dem. Föräldrarnas engagemangi yrkeslivet och länga resvägar lill och från arbetsplatserna med långbortovaro från hemmet som följd kan skapa problem - problem som skolan måstegöra alll för all lösa. Allstörningar också kan uppstå i situationer av undersysselsätining ellerarbetslöshet fick vi belyst i ett TV-program . Det handlade visserligenom förhållanden i i , men det kan säkert ge exempel lill vårdebatt om hur samhällssituationen påverkar även barnens villkor. Depå många håll bristande möjligheterna lill en meningsfull fritid hör också lill det som skapar problem. Ännu återstår att se vad som på det området kan förbättras genom de åtgärder som föreslår, men - och säkerligen också sedan - är det motiverat atl i skolan ha personal som också kan bevaka hur fritiden är ordnad för barnen. En skolkurator besitter dessutom kunskaper om hur kommunerna fungerar och vilka resurser som finns för olika delar i den kommunala verksamheten. Vissaläroplansfrågor m. m. kan därför också delta iplaneringen t. ex. av fritidsverksamheten. Skolkuratorernaspelar alltså en väsentlig roll för elevvärden, och del erkänner också de allraflesla. Men eflersom verksamheten är beroende av lokala initiativ ochkommunernas ekonomiska situation är som den är och ofta tvingar lillbesparingar inträffar del all man ute i kommunerna söker andra lösningar av dehär frågorna. Imin hemkommun, , har delta lett till att även kurativa uppgifter förtsöver till skolsköterskorna, som då i sin tur måste få kompletterandeutbildning. Den utbildning som skolsköterskorna ursprungligen har är ju avseddför helt andra uppgifter än dem som skall åvila skolkuratorerna. Sköterskornasinsalser är mycket viktiga, men de kan ändå inte bli mer än punktinsatser därdet kanske krävs mer omfattande socialkuraliva insatser. Dettabelyses också av all barnpsykologiska kliniken i har gjort denbedömningen att många av de elever som hänvisats till kliniken från Kirunakunde ha fått hjälp i ett tidigare skede om resurserna inom elevvärden hadevarit siörre. Detta gäller säkerligen också generellt i landet i övrigt. Skolsköterskornastid är dessuiom hårt ansträngd med de förekommande vårdandeuppgifterna, vaccineringar och alll annal som de har att ombesörja. De kan intehinna med något kvalificerat socialt arbeie och kommer inte ens med sänkt antalelever atl få tid för sådani. Detmåste f ö. vara fel att onödigförklara en yrkesgrupp med hänvisning till har tillgång till en annan. Ingen skulle väl på etl sjukhus komma på tankenatt del inte behövs gynekologer därför att där finns öronläkare. Skolsköterskanhar således vikliga vårdande uppgifter. Skolkuratorn svarar för siarkiförebyggande insalser, odramatiska och nära insalser främst bland eleverna -det är nalurliglvis det viktiga - men också bland lärare och föräldrar. Justlärarnas situation framhäver betydelsen av sociala kontakter inom skolan. Utredningarsom gjorts har kommii fram till att en hög procent bland lärarna skulle viljabyta yrke. Man hänvisar därvid till atl pressen i arbetet är orimligt stor.Lärarna behöver alltså hjälp med alt klara upp konfiikier som bidrar till denhårda pressen, på samma sätt som det också är ett stöd för föräldrarna all iskolan kunna finna någon som pä rätt sätt lar sig an problemen. betonas det angelägna i att den speciella elevvårdspersonalendeltar i arbetet direki ute i skolorna. I det lagarbetet blir skolkuratornsarbete liksom psykologens, skolsköterskans, fritidspedagogens, yrkesvalslärarensoch syokonsulentens meningsfyllt och bidrar till att åstadkomma en helhetssyn påeleven. På del sättet kommer hem, skola och samhälle med i bilden. Och ettarbetslag av det här slaget, med kuratorn som en komponent, behövs också föratt arbeta med de problem som hänger samman med au elever redan i förskolan ochpå lågstadiet har kontaktsvårigheter, all elever på högstadiet skolkar och alt invandrarelever oftainte går vidare lill gymnasieutbildning. Medhänsyn till hur viktig elevvården är - vilket också betonats i och på mångaandra håll - borde den nu pågående skolhälsovårds-utredningen egentligen havarit en elevvårdsutredning eftersom skol-hälsovården endast utgör en del avden totala elevvården. Detta dock sagt mera som en parentes. Föratt skapa den ur alla synpunkter önskvärda kontinuiteten för eleverna är detviktigt att del satsas mer på kurativ verksamhet på låg-och mellanstadiet, allskolkuratorn ges tillfälle att komma i kontakt med elever och föräldrar helavägen från förskolan och vidare upp i skolgången. Särskilt viktigt är detta förbarn med speciella behov. De barnen behöver inte bara stimuleras, de är ocksåofta i stort behov av socialkuraliva åtgärder. Denförskolelag som antagits omfattar alla barn i landet. Men möjlighetenall få dessa behövliga socialkuraliva åtgärder finns alltså inte för alla barn. Dethär är lösryckta och kort sammanfattade motiveringar för en fortsatt ochutökad skolkuratorsverksamhet. Men för au utvecklingen skall kunna bli sådansom den bör vara så krävs det att verksamheten får stöd av statsmedel.Utskollel avfärdar våra motionsyrkanden hell kort med att hänvisa tillutredningen om skolan, staten och kommunerna, dvs. Det är ett dåligt motivför alt yrka avslag på vår motion. Dels därför alt man på det sättet helt bortserfrån yrkandet om att behörighet till tjänst som skolkurator skall reglerasgenom statliga bestämmelser, dels därför atl resultaten av utredningenknappast kommer att undanröja de skillnader vi både i motionen och genom mittanförande nu försökt beskriva mellan olika kommuner, utanskolkuraiorsverksam-heien kommer ändå även atl vara beroende avlokala initiativ. Detär med hänvisning till de starka rättviseskäl på det här området som vi anserföreligga som vi också har väckt de här förslagen och de finns ytterligaremotiverade i reservationen I av , lill vilken jag, herr talman, beratt få yrka bifall. Vissa läroplansfrågor m. i (c): I en av de motioner som behandlas i detta betänkande påstås att den nyaskolan pä många punkter har misslyckats med att ge både fostran och kunskaptill alla elever. Det får stå för motionärernas egna uppfattningar. Jag är inteberedd atl instämma i all de fiestas mening skulle vara den. Visst finns del enrad brister, och visst har misslyckanden skett. Men lika säkeri är alt skolanhar lyckats på många punkter. Det är lika fel att påstå atl den har misslyckatssom att blunda för bristerna. Det kan inte heller vara lyckligt vare sig förskolan, individen eller samhället atl överdriva åt någotdera hållet. Likaväl som man kan tala om att 15 96 av eleverna i nian lämnar utanbättre förmåga att behandla svenska språket än genomsnittseleven i sexan, kanman vända på satsen och tala om att 85 96 6 protokoll 1975/76:37-39 har ökat sin förmågaväsentligt gentemot genomsnitissexan. Det betyder inte atl man skall upphöramed att försöka göra det bättre i skolan. I skolplaneringen måste ligga enständig utvärdering för att man skall kunna nå bättre resultat i arbeiet och påett rikligare sätt kunna formulera skolans mål. Skolanmåste också utvecklas i förhållande till samhällets förändringar och pågrundval av samhällets värderingar - de värderingar som bär upp rättsordningeni vårt demokratiska samhälle, för att citera utskottet. Förändringarna måsteavse att nå bättre yttre och inre former, effektivare metoder och etl innehållsom bättre passar individ och samhälle. Sedangrundskolan infördes har en översyn skett av det inre arbetet. Vi väntar nu enproposition byggd på SIA-beiänkandet. arbetar med att försökaskapa ett mer decentraliserai besluisansvar. En kontinueriigläroplansuppföljning sker. Dethar gått gymnasieskolan infördes. De första eleverna på denfyraåriga linjen gick ul skolan . Det råder ingen tvekan om alterfarenheterna visat att mycket kunde ha varit bättre. Både i och igymnasieskolan är del främst den praktiska delen, de praktiska momenten och depraktiska linjerna, som behöver uppmärksammas. Lördagens harkrävt praktiska utbildningslinjer redan i sjuan. För många elever har bristenpå praktiska uppgifter orsakat leda och tristess, en tristess som har gåttöver i olrivsel och gett disciplinsvårigheter. Vifrån har länge krävt större utrymme för de praktiska momenten och denpraktiska undervisningen. Det gäller inte bara de elever som har bristandeteoretisk motivation och bristande teoretisk begåvning. Utskottet erinrar omställningstagandet - bl. a. på initiativ från vårl håll - om försökmed fier praktiska inslag. Enligl min mening kan man emellertid inte återgåtill de praktiska linjer som fanns lidigare. Lösningen måste ligga i ett ökatinslag av praktik, som skolans ansvar bibehålles och eleverna ocksåfår den teoretiska bakgrund som är nödvändig för ett alltmer utbyggt ochkomplicerat samhälle och som ger dem förutsättningar atl slå pä samma grundinför och i detla samhälle. Skolan får inte förslärka ojämlikheten i samhället.En rad uppslag kan prövas, och det är att hoppas alt riksdagensställningstagande snabbt leder lill resultat. Delkan också i långa stycken gälla de praktiska linjerna och kurserna pågymnasiet. Frågan är om utbildningen är den rätta med hänsyn lill möjligheternaatl få sysselsättning efter avslutad skola, liksom om den är tillräckligtrelaterad till elevernas individuella förutsättningar. Viär alla överens om vikten av atl ge de ungdomar som slutar skolan ensysselsättning som upplevs som meningsfull. får de ibland inte ens ensysselsättning som kan tåla det namnet. På samma sätt är det med derasupplevelse av undervisningen. Jag har full förståelse för att kontakten mellanskola och arbetsliv måste knytas fastare. På en rad områden är det,som det har sagts förut, omöjligt för skolan