prot · FY0964 · 1975-12-31 00:00:00 — var de amerikanskakapitalinkomsterna från låneverksamhelen 2,1 gånger slörre än de amerikanskainvesteringarna i banken. Hur kan man då säga, all banken är ell slöd lillu-länderna? USA-kapilalel lar in mer än det ger ut. Den amerikanskabetalningsbalansen fär ell verksamt stöd. Bankenbedriver politisk utpressning mot många faltiga länder. Banken ställer krav påall länderna skall föfia en liberal, kapitalistisk finanspolitik. Bankenprioriterar sådana länder som skär ner sina social utgifter. Banken framhålleri sina rapporter det sistnämnda som ett en positiv faktor. En reaktionärsocialpolitik ökar alltså i bankens ögon elt lands kredilvärdighel. Senastanvändes detta argument t, ex. om , Under Al-lendetiden ströpskreditgivningen. Banken deltog i den ekonomiska krigföringen mot Chile.Mililäriunlan hade bara suttit några månader när banken i en fiänsterapportförklarade att nu åter blivit intressant för långivning. Sundfinanspolitik och minskade socialutgifter berömdes. Förbekräftelse på vad jag nu sagt hänvisar jag kammarledamöterna lill bankenspressmeddelande nr 3246 . Pärmen med pressmeddelanden står ireferensbiblioteket. Världsbankenstraffar länder som företar nationaliseringar av privatkapital. Därför ströpman långivningen lill . Därför lånar man inle pengar lill denationaliserade lenngruvorna i utan bara lill de privata. Menär det inle sä alt har andra bedömningar än banken? Så påstås frän dem somförsvarar engagemang. Lål oss höra på chefen själv, ,Han säger så här enligt infor-mationsfiänst: "Bankensoch ;s projekl väfies, bedöms och övervakas på exakt samma sätt och ienlighet med samma stränga kriterier för prioritering, säkerhet ochproduktivitet." Men, säger ; "NärIDA lånar pä så mjuka villkor, hur kan läntagarlandel fås att föfia en sundfinanspolitik?" Och han ger svaret: "----- ;sinflytande, liksom bankens, kan vara en viklig spärr mot införandel av en osundfinanspolitik i medlemsländerna. Särskilt ;s låntagare saknar möjlighel allfå kredit på lika goda villkor från någon annan källa; därför är delosannolikt, att de skulle bortse frän det slags rådgivning som ges dem avBankens och ;s kommissioner." är etl öppet säll all redogöra för den ekonomiskpolitiskautpressning som bedrivs. Menär det inte så all vill ha , att de bett att stanna kvar?Naturligtvis! Fråga den vars skuldsättning sländigl växer, om han inle vill hatillfällig lindring, extra pengar för alt betala omedelbara räntor ochamorteringar. Argumentet är ovanligt cyniskt. Försl med-, verkar man iu-ländernas ökade skuldsättning. Sedan åberopar man deras desperata behov avbilliga län för att belala andra län. I verkligheten är del så all u-ländernahellre skulle vifia satsa på UNDP eller . Men för densistnämnda har demonstrerat sitt ointresse. 1 denna fond skulle manslippa den orättvisa röstfördelningen - men siöder hellre denUSA-dominerade bankgruppen, där röstmässigt är i betryggandeminoritet. är pä länder, där det amerikanska kapitalet har intressen och däramerikansk utrikes- och militärpolitik söker stödjepunkter. Den ovanligtgrymma fascistiska diktaturen i - landet med de mängakoncentrationslägren och de många föräldralösa efter massmorden - är näststörsta mottagare totalt sell. lDA;s största kunder i Lalinamerika var 1974 trefascistiska regimer; under general , med sin fruktade ochtotalt korrupla banditregim saml , där korruptionsskandalerna nu skakarlandet. Själva bankens största kund är , hemvist för intrigerna molChile 1973 och för ell brutalt undertryckande av folkets fri- och rättigheter.Jag hänvisar lill bankens årsrapport . Vidare kan nämnas all ell myckelslort lån på 400 mifi. dollar nu planeras lill mililäriunlan i . Vifinner ett lätt iakttagbart samband mellan långivningen och maktspel. När på sin lid nationaliserade franskakapitaltillgångar drabbades det av låneslopp från banken i etl antal år. Peruhar haft länestopp. har balanserat myckel nära låneslopp på grund avklagomål från brittiska kapilalinlressen. blev storkund ät såsnart CIA hade organiserat den fascistiska kuppen. med sin satsning påprivatkapitalism har kommii i ropet i samband med Kissingers försök attpenetrera . stöddes efter kupp, efterClA-kuppen och efter militärdiktaturens införande. Menhar inte IDA:s politik trots allt blivit bällre? Del har t. ex. sagts all IDAnu satsar mer på jordbruk. Del har anförts som försvar för engagemangi fonden. Låt oss se pä IDA:s egna uppgifter i för1974. Summan för jordbruksprojekt inom IDA:s ram var för de tre åren 1972-1974i : 313, 436 och 309 - dvs. en drastisk minskning isiödet till jordbruksprogram. Ser man f ö. lill jordbruksprogrammen, finner manalt de väsentligen ägnas projekl för främjandet av exportinriklal och kommersielltjordbruk -jag hänvisar lill pärmen med pressreleaser i handbiblioteket. Deltakommersiella jordbruk, som ofta påtvingas , är i många fall ekologisktoch ekonomiskt felaktigt. Del har en betydande andel i skulden för t. ex. defruktansvärda jordbrukskalaslroferna i de senasie åren. Omman ser på rapporten , skall man finna att har givit lika stortstöd åt turism som åt befolkningspolitik. Det är vad de fattiga och nedtrycktabjuds: turisthotell för utlänningar, bl. a. elt hotellbygge i , pädet sköna , där massmorden var o-vanligl markerade och grymma. Är delell värdigt mål för svensk biståndspolitik att göra de nedtryckta tillhusfiänare och skoborslare ål ell kringresande överklasskikl från Västerlandet? Manmåste slälla frågan: Vad menar försvararna av engagemang iVäridsbanken? Varför talar de inle sanning? Varför för de svensk opinion bakomfiuset? Iflera år har de sagt att skulle bli bällre när del gällde ländervalet.Varför säger de så, när vi kan se hur , , och Hondurashar blivit gynnande. Varför påstår de alt bankens politik har blivitprogressivare och att hållit så progressiva tal? Hur stämmer del médden slora kredit som är pä väg till ? Varför säger de all jordbruketskall fä ökad andel? Rapporternas siffror visar ju i stället att jordbruketsandel minskat. Varförsäger man att vill all skall salsa pä , när del frånbankledningen cyniskt och öppet sägs, all de IDA-beroende länderna är i entvångssituation? Varför lalar man inte om alt de fattigaste länderna mäste hakortsiktigt andrum i sin skuldsättning och därför hänger fasl vid ? Varförsäger man inte all de, om de vore mer oberoende, skulle föredra FN;skapitalfond eller UNDP? Varför sprider man del befängda ryktet bland svenskfolkopinion all själva skulle föredra , där de inte har någolröstinflytande alls, framför FN-organ där de skulle betraktas som jämlikar medUSA och industriländerna i röslhänseende. Ochden mest centrala frågan av alla; Hur länge skall delta få fortgå? Vilka nyabottennivåer skall nå, innan regeringen inser alt det inte går att få nägongrundläggande ändring lill stånd? När är botlen nådd, om den inte är nådd medde nya slora stöden åt eller bankens affärer med Chilejuntan? Trornågon, som är del minsta bevandrad i amerikansk maklpolilik, all Sverigesformella protester har någon som helst verklig betydelse, sä länge man snälltoch villigt betalar sina pengar och hjälper amerikanska regeringen alt stödjade privata tenngruvorna i och generalernas utbildningspolitik iIndonesien? Om nu i stället ifrågasatte sitt engagemang, om man sadeifrån att protesterna inle bara var i ord ulan att övervägde alldrastiskt skära ner sina betalningar eller att vägra nästa päfyllnad, omSverige gjorde klart alt man hellre skulle salsa på sill eget bilateralaprogram eller pä FN-organen, därest inte fick en annan inriktning, kundeinle del väntas fä en helt annan effeki än den formella proteslen som ålföfidesav ell passivt tillskjutande av pengar? och är ju inlenaiva. De vet alt protester föga betyder så länge pengar flyter in i godordning. Del enda som kan hjälpa är ekonomiska nedskärningar och, om del intemedför några resultat, elt överflyttande av pengarna till biståndsformer somär värda namnet. Delborde slå klart för regeringen och regeringspartiet all man inle i längden kanstödja etl organ som arbetar efter principen att minskade socialutgifler ärsund politik. Man kan inle knyta sig lill en politik som har som mål attpåtrycka mottagarländerna en liberal marknadsekonomi. Man kan inte utan all mistasin egen poliliska trovärdighet stödja och göra sig lillmedagerande i den amerikanska ulrikespo-lilikens irrgångar. avgörande mästekomma och en lösning eftersträvas. Del svenska biståndet åt , och Vielnam angrips frånden reaktionära kanten. Om man då vill försvara detta bislånd, måsle manförankra biständslanken hos den svenska arbetarklassen och hos folkets djupaled, och det gör man rimligen inte genom att stödja turistprojekt i Indonesienoch , privala lenngruvor i eller den galne reaktionären Mobuiu iZaire. Man måste inse att sådant skadar biständsidén i den svenska arbetarensögon. Folk här hemma, som är pressade av priser och hyresslegringar, vill integärna beskattas till förmän för sädana ändamål. Man måsle i stället strävaefter att ge dem en politiskt och ekonomiskl hållbar motivering. En sådan haraldrig kunnat uppvisas för , och den komnier med säkerhet inie heller.Slutsatserna drar sig själva. Dethar sagts alt avväriandel av en kredit till Saigonregimen skulle ha varitberoende av alt hade protesterat i . Det är klart all betrakta sig som världens navel, så må man göra del, om man tycker alt delgagnar ens taktiska syften. Men om man tittar sig runt i världen och finner vadsom annars har hänt med Saigonregimen sä skall man finna att en solidmajoritet i den amerikanska kongressen sedan lång lid har motsatt sigytterligare satsning på Saigonjuntan därför att del slår klart att den ärräddningslöst förlorad. Ser man sig vidare omkring i världen, skall man flnnaatt det finns ell viei- namesiskt folk som sedandecennier har fört en befrielsekamp, en väpnad sådan, som i del yttersta avdessa dagar har lett till att den Saigonregim som var påtänkt för lån förVärldsbanken i praktiken, maktpolitiskt sell, icke längre existerar. Men altdetta skulle ha haft nägon betydelse tror man lydligen inle, utan del som haftden slora betydelsen skulle alltså vara alt en svensk delegal har hållit ettkritiskt tal. Hur naiv fär man vara när man är i sällskap med herrar ,och Kissinger? Jag yrkar bifall lill motionen 731. Hen () kortgenmäle; Del är inle, , del vietnamesiska folket som sitter iVärldsbanken. Del var det som mitt resonemang gick ut på. gör det ochhar konsekvent sedan idén om elt lån till Saigonjunlan kom upp 1973 motsattsig detta län. har efter hand fåll stöd av andra länder, och det harlett lill att har fåll skriva av del länet från sin dagordning,liksom man fick skriva av länet lill från dagordningen efter depåtryckningar som gjordes av och efter hand av alll flera länder. Feleti resonemang ligger egentligen i den första inledande satsen,där han säger att Väridsbanken blir etl alltmer ohöljt organ för ;s politik.Men hela den historik som sedan visade upp antyder ju motsatsen,all blivit etl allt mindre ohöfit organ för politik. Deverkligt stora skandalerna som talade om ligger längre lillbaka iliden. Menslutsatsen är given. har numera intagit en rad ståndpunkter sominte sammanfaller med den amerikanska regeringens intressen. Del gjorde ickeVäridsbanken för 10 eller . Vår kriiik är alt denna utveckling gåralllför långsamt och bör påskyndas. Menslutsatsen kan inle bli att vi skall dra undan slödel. gör siglill överdomare över de som flnns i genom all säga allderas skulder har växt så mycket alt vi inle kan lyssna lill deras röst - de äri en desperat situation. Menar verkligen all de och deregeringar som anser att bör stanna i för all drivau-landsintressen har förlorat omdömet därför all de har höga skulder? HarTanzanias regering med förlorat omdömet därför all haren slor skuldsättning? Om drar den slutsatsen är del i varie fallinte mot bakgrund av en marxistisk samhällssyn. FN:skapitalfond bör bli etl alternativ lill en framlida stark insats iVärldsbanken. Därom är och ulskottet eniga. Vi bör bygga ulbiståndet i kapitalfonden. Del är inte sä, som säger, allutskottet ställer sig negativt till insalser i kapitalfonden. Tvärtom svararSverige för 40 96 av bidragen lill den fonden. Jagvill sluta med en fråga: Hade del varit bällre om inle drivit sinkritik mot Saigonjuntan i ? Då hade fåll pengar frånVärldsbanken. Jagvill anmoda de ärade talarna att iaktta gällande regler för repliktid. HerrSVENSSON i (vpk) kort genmäle: upprepar sitt påslående all del vietnamesiska folkelsmer än 20-äriga befrielsekamp och den amerikanska kongressens massiva motståndmot vidare amerikanskt engagemang lill förmån för Saigonjuntan skulle varabetydelselöst när del gäller all hindra all salsa pä denna fallfärdigaoch frän amerikansk synpunkt maktpolitiskt fullständigt ointressantaregim. Dessa krafter skulle alltså inie betyda någonling. Men tal påVärldsbankens sammanträde skulle ha betytt alll. Kan någon verkligen anse sigsjälv så till den grad vara världens navel, då skall man trakta bra efterpositioner i kanslihuset, . Lålmig fä citera ell anförande av handelsminister i en SIDA-debalt omVärldsbanken, där han apropå säger så här när han får frågan om hurSverige kommer att ställa sig när Chilelänet till mililäriunlan kommer upp ochhur skall rösla då: "Hur tekniken kommer alt gå lill, del vel jaginte men i vafie fall ges det tillfälle lill omröstning. Kommer vi att krävadel eller kommer vi att rösla nej. Om det sedan" - observera del -"har någon belydelse för bankens politik Detär nog en rikligare bekännelse om vad del maktpolitiskt handlar om än en sådanförklaring som vill ge, all vi betyder alll och all delvietnamesiska folkels kamp inle betyder någonting. Den fråga som skall ställasär; Om Thieuregimen fortfarande hade varit maktpolitiskt intressant för denamerikanska regeringen vad hade då protest betytt? Den hade intebetytt någonting, man hade drivit igenom sina önskemål ändå. () kortgenmäle; Ja, men i , Världsbanksledningen ville la upplångivning lill Saigonjuntan när Thieuregimen hade en starkställning. Under en lid då den genom amerikansk upp-backning hade en starkslällning och sedan upprepade gånger bröt mot Parisavtalel villeVärldsbanksledningen förstärka den ställningen. Hade bankledningen haft denpolitiska styrka som hävdar, hade man klarat del. Då hade manfrän baknens sida kunnai backa upp Thieu i en situation där han var stark ochbehövde ytterligare stöd. Del var dä som och senare de nordiska ochäven andra stater gick in och motsatte sig projektet. slöd lillSaigonjunlan skulle få lämnas från sida. är ingenting somSverige päböfiat när de framgångsrika PRR-arméerna närmar sig . Deltavar en insats som startades för att hindra Thieuregimens uppbyggnad i ettläge där Thieu var mäktig. har fel päen rad punkter i beskrivningen av bank- gruppens politik.Världsbanken siöder inte i dominerande grad exporfiordbruken. Jag beskrevtidigare hur man just pä den punkten har svängt om, hur man i Afrikager en väsentligt mindre andel slöd än lidigare lill de multinationellalivsmedelsföretagen och hur man i stället ger en betydligt större andel till defattiga småbönderna, t. ex. genom lagringsmöjligheter. Det är en omsvängning avVärldsbankens politik som kan beläggas statistiskt. F. ö., , harVärldsbanksgruppens utlåning till jordbruksändamål som helhet stigit från 6 96före lill 24 96 under del förra budgelåret. Slutsatsenkvarstår: Vi kan inte göra oss till överförmyndare för , vare sigfatliga, socialistiska eller andra. Andra som deltar i 77-gruppensmöten har utan reservationer sagt att man accepterar . Man villreformera Väridsbanksgruppen, men vill stanna kvar i den. Våra vänner iu-landsvärlden säger alt man önskar all stannar kvar. De har en annanvärdering av små länders möjligheter alt påverka Världsbankledningen än vadJörn har, och jag tycker vi skall lyssna mer till äntill . i (vpk) kort genmäle: Förberedelserna för lånet till Saigonjunlan 1973 var ju barasonderingar, och undersökningarna påböriades då. Det som hände sedan och somvar maktpolitiskt intressant var när del hela skulle böria förverkligas. Mendet hände betydligt senare när den militära situationen var annorlunda. Det haruppgivils all lånels uteblivande berodde pä den militära situationen och ickepå ell tal som hållils av någon svensk delegat. Jordbrukspolitikenhar blivit annorlunda, det är inte exporfiordbruken man främjar, säger herrHellström. Titta på pressklippen i den här pärmen, , och finn attdet är typiska avsalujordbruksprojekl man har här. Det är typiska kommersiellaprojekt, ofta underslödda med investeringar i hamnar och vägar sä attresurserna skall kunna fraktas ut ur vederbörande land. Lätmig sedan lill sist slälla en fråga. Om man inför arbetare säger attvi måsle stanna kvar i och stödja den indonesiska mililäriunlan,general och alla de andra, vad är del för inställning man dä premieraroch stimulerar till hos gemene man här i landet? Del måste vara en passiv,oengagerad eller renlav fientlig reaktion mol u-landspolilik när man går ul ochsäger att vi måste stanna kvar och stödja denna regim. Vad gör man då? Jo, dåminskar man möjligheterna alt hos de djupa leden förankra den goda och riktigabiståndspolitik som exempelvis i slor utsträckning - vilkel även vi vpk:areerkänner - komnier lill ullryck i del bilaterala programmet. Man skadar juCubas, och andra progressiva länders intressen genom att på deltasäll belasta sig med samarbete med fascistiska och reaktionära regimer. Sålänge man inle kommer ifrån del trorjag inle att man förankrar svenska biståndspolitikensegentliga huvudtanke hos det svenska folkel - och del är en stor risk. Herrandre vice talmannen anmälde all anhållit att till protokolletfå antecknat att han inte ägde rält till ylleriigare replik. HenKARLEHAGEN (c): hölls flera internationella konferenser däru-ländernas situation belystes. Omman ser lill antalet deklarationer som därvid avgavs och som andas solidaritetmed de fattiga länderna, så får man intrycket att det senasie året har fört ossen bra bit pä väg mot internationell ufiämning och rättvisa. Ser man däremotlill förekomsten av konkreta åigärder frän de rika ländernas sida för att sökavända ulvecklingen i de fatliga länderna, blir man inle lika imponerad. Menförhoppningsvis har alla de internationella konferenser som ägnats åt problemsom berör bidragit lill att åiminstone i nägon mån öka medvetenheteni västvärlden om dessa länders situation. Närvi diskuierar insatser i bisländssammanhang så bör del slås fast altdel finns flera skäl som lalar för all vårt land nu bör driva frågorna ominlernalionell rättvisa med slörre kraft än någonsin lidigare. Flera faktorerhar bidragit lill alt klyftan mellan rika och faltiga nationerökat. tycks vifian alt bistå vara i avtagandebland västvärldens industrinationer. Vi bör därför se som en viklig uppgift altsöka påverka den internationella opinionen lill ett slörre ansvarstagande förde falliga länderna. Del går inte att vifta bort vårt ansvar i det häravseendet med att hänvisa lill alt vi är en liten nation vars insalser har enbegränsad räckvidd. hävdar man ju alt agerande iinternationella sammanhang föfis med speciellt intresse. Om detta är riktigt,dä är vårt ansvar när del gäller alt verka för internationell solidaritet ochrättvisa större än vad vi egentligen haft anledning alt räkna med. Underförra årel har genom naturkatastrofer och missväxt lägel ytterligareförvärrats för några av världens fattigaste länder. Detta faktum är i och försig ell tillräckligt skäl för alt la kraftlag för all öka våra insalser. Härgäller det ju i första hand all söka avhjälpa akut nöd för att sedan vidta meralångsiktigt verkande åtgärder. Livsmedelsbistånd kommer under läng lid all varanödvändigt. Jag finner det därför, herr lalman, naturligt all yrka bifall tillreservaiionen 34 i belänkandet nr 4. Tidigarehar man när del gäller bisländsfrågor ofta haft anledning att klaga överallmänhetens ringa intresse för dessa problem. Vi kan nu konstatera alt vi iSverige har en växande opinion för ökade biständs-insatser, vilket bl. a. dens. k. veteaktionen visade. Människorna i vårt land kan inle varalikgiltiga inför förhållandena i de falliga länderna. Man kan inte vara oberördav lidanden som drabbar människor även om det sker långt bort. Alll fler lyckerall del är orimligt att vi har siktet inställt pä ytterligare standardhöjningmedan svälten breder ut sig i andra delar av världen. Det finns nu sannoliktbättre förutsättningar än lidigare för alt skapaförståelse för att vi måsle begränsa vär konsumtion av energi ochnaturtillgångar till förmån förändra. Engagemanget i de internationellafrågorna tycks vara störst bland unga människor. De inser att del också ärderas egen framlid som slår på spel. Mängahar en stark önskan att göra en personlig insats för all i nägon mån bidra tillförbättrade förhållanden för människorna i de fattiga länderna. Många ärberedda lill ekonomiska uppoffringar, andra vill göra direkta insalser ibiståndsarbetet. Här har inle minst de kristna kyrkorna och samfunden en vikliguppgift när del gäller att kanalisera både de ekonomiska och de personellaresurser som slår lill förfogande. Missionsorganisationerna har på senare tidalltmer sökt bredda sin kontaktyta genom att gä ul till allmänheten i brettupplagda akiioner till förmän för olika sociala projekl i u-länderna.Resultaten av dessa akiioner visar alt de också fyller elt behov här hemmagenom all de erbjuder en möjlighet för många människor lill elt direktpersonligt engagemang. Imotionen 329 har jag pekat på missionsorganisationernas möjligheter när detgäller biståndsverksamhet. Jag har begränsat mig lill att aktualisera problemsom har samband med katastrofsituationer. och de fria samfunden har arbetat i flera av väridensfattigaste länder, varav vissa lever under sländigl hot all drabbas av olikanaturkatastrofer. Genom organ som och Frikyrkan hjälper har deockså skaffat sig slor erfarenhet av hjälpverksamhet i katastrofsituationer.Missionsorganisationerna har ofta egen personal på platsen. Deras riktförgrenade kontakter och lokalkännedom gör alt de ofta har förutsättningar allagera snabbi i en katastrofsituation. Det som är ell hinder för skyndsammainsalser är ofta brislen pä ekonomiska resurser. Jagnoterar med tillfredsställelse all utskottet uttalar sig positivt ommissionsorganisalionernas roll i del här sammanhangei. Utskottet flnneremellertid inle all det är ändamålsenligt att uttala generella riktlinjer förkanaliseringen av svenski bisiänd i framlida katastrofsituationer. Jag delarutskottets synpunkter i detta avseende - några generella riktlinjer förkanaliseringen av svenski katastroföistånd har heller inle efterlysts imotionen. Däremot har jag understrukit all alla vägar som kan vara effektivaskall användas. Därför vore del värdefullt om de instanser som har atthandlägga frågor om katastroföistånd hade en bällre kännedom om missionsorganisalionernaskapacitet inom olika geografiska områden. Jag menar därför att del kunde lönasig all bällre kartlägga organisationernas resurser. Något annal har inleföreslagits i molionen. Jag finner del emellertid värdefullt all utskottet harslagit fasl att missionsorganisalionernas erfarenhet och resurser bör tas lillvara i en katastrofsituation. Desocialdemokratiska ledamöterna tycks i reservationen 27 ha velat lona nedmissionsorganisalionernas roll i del här sammanhanget, vilkel är anmärkningsvärt.Vi borde kunna vara överens om all alla tillgängliga kanaler skall användas föratt förmedla bislånd i en katastrofsituation. Flera lalare har påmint om den debatt vi hade medanledning av utrikesutskottets förslag all leverera 100 000 lon av det svenskaveleöverskollet lill de svältdrabbade länderna. Innebörden i beslutvar enligt utskottets skrivning, som godtogs av , och enligldeklarationer som gjordes av flera utskottsledamöter att hela veleöverskoltelskulle gä till de falliga länderna. flnns del anledning alt fråga hurregeringen har föfil upp och i fortsättningen tänker föfia upp riksdagensuttalande.