prot · FZ0924 · 1975-12-31 00:00:00 — "Närtvåförsörjarfamiljen ökar i antal, så omges den fortfarande av ett samhälle därpolitiken inom olika delområden drar åt olika håll: bostadspolitiken har t,ex. satsat på enförsörjarfamiljen och utbildningspolitiken påtvåförsörjarfamiljen." Dethär exemplet visar på nödvändigheten av att i diskussionerna om jämställdhetockså definiera vad det är för slags samhälle man vill åstadkomma och hurförändringar på enskilda områden har samband med samhällsförändringarna istort. Det behövs således en övergripande målsättning, inte ytterligareutredningar på olika delområden. Tillsist, herr talman, en liten komplettering till replikskiftet tidigare mellanfru och . HerrRomanus säger att en arbetstidsförkortning skulle kosta för mycket och innebärlönesänkning. Är det ett argument mot sextimmarsdagen så är det ettargument också . Ingen skall inbilla mig att det skulle bli billigareatt sänka arbetstiden . Visserligen kan man hänvisatill att produktiviteten då har ökat - men det gäller ju även under de bådaarbetstimmar som arbetsdagen förkortas med. Produktionsbortfallet blir i bäggefallen relativt sett detsamma. Vadfrågan gäller är hur produktion och produktionsresurser skall användas. Vi hari dag en situation där antalet förtidspensioneringar och sjukskrivningar ökarkraftigt. Vi har en situation där flera slås ut från den ordinariearbetsmarknaden. Det är för att sätta stopp för denna utveckling och låtamänniskorna orka med att umgås som kravet på arbetstidsförkortningställs. Dethela är som vpk ser det en fråga om fördelning mellan kapital och arbete. Ochden fördelningen har utvecklats till arbetets nackdel.LO-ekonomen har t. ex. påpekat att löneandelen 1972 var 70 96av nettoproduktionsvärdet, 1974 hade den fallit till 60 96. Utvecklingen gåralltså mot en omfördelning av produktionen till kapitalets förmån. Enarbetstidsförkortning skulle i någon mån också kunna dämpa en sådan utveckling. Nr 24 För övrigt kommer, om jag har förstått det rätt, frågan om sex timmars den arbetsdagatt diskuteras särskilt här i kammaren. Vi får dä från vår grupp '''Tälle att ytterligare klargöra våra argument i den frågan. Jämställdhetsfrågor (): '"'" Herr talman! Jag är angelägen att rätta till enfelaktighet i vad jag sade tidigare när detgäller jämställdhetsdelegationen. Jag sade att den s. k. stora delegationenbara har sammanträtt . Av utskottets betänkande framgåratt den stora delegationen sammanträder i genomsnitt perhalvår. Jag hade alltså läst fel, och det beklagar jag, men det ändrar inteslutsatsen i mitt resonemang. Rätt skall emellertid vara rätt. Jagblev intresserad när sade om förslaget från fri-ochrättighetsutredningen, att förbudet mot könsdiskriminering skulle gälla ävenför de privata arbetsgivarna. Jag begärde inte replik, för jag hoppades att honhade rätt, men ville undersöka hur det låg till. Tyvärr hade rätt. Vad som föreslås av utredningen beträffande könsdiskriminering ärföljande: "Lageller annan föreskrift får ej innebära att någon medborgare särbehandlas pågrund av sitt kön, om föreskriften ej syftar till att åstadkomma jämställdhetmellan män och kvinnor, direkt orsakas av biologisk skillnad mellan könen elleravser värnplikt eller motsvarande tjänsteplikt." Dettastadgande gäller alltså bara "lag eller annan föreskrift". Därutöverhar man ett s. k. allmänt programstadgande som säger: "Denoffentliga makten bör utövas så att alla människors värdighet och lika värdeerkännes, att alla är lika inför lagen, att män och kvinnor åtnjuter likarättigheter" osv. Det är alltså även i det fallet fråga om den offentligamakten. Isin motivering säger utredningen följande: "Som en uppmaning tilllikabehandling av könen bör förbudet också få betydelse på de områden där det inteformellt gäller, såsom i förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare,inom familjen osv." Detta är alltså en uppmaning beträffande de områdendär dessa bestämmelser formellt inte gäller. Jag hoppas naturligtvis också attarbetsgivarna skall ta intryck av detta, om lagen nu antas. Men faktum kvarståratt bestämmelserna formellt endast gäller statsmaktens utövande. Det är därförvi anser att det finns behov av en särskild lagstiftning. Fårjag passa på att svara på en fråga som ställde. Hanfrågade vad det är vi vill att skall ge till känna när det gäller denflexibla arbetstiden. Det står i utskottets betänkande: "Enligt utskottetsmening är tiden nu mogen för en avsevärt vidgad användning av systemet påden statliga sektorn.------------- Liksom bör flexibel arbetstidintroduceras på nya arbetsplatser i samförstånd med Det är detta man vill ge till känna, 58 nämligen att tiden nu är mogen att gå vidare på en bredare front isam- förstånd medarbetstagarnas organisationer. Det sker mot bakgrunden av de utomordentligtnegativa uttalanden om flexibel arbetstid som gjorts bl. a. av denstatssekreterare som har ansvaret för personalfrågorna inomfinansdepartementet, och som bl. innebar att flexibel arbetstid skullestrida mot jämlikheten därför att alla inte kan få del av den. FruMarklund, som riktade sig särskilt till mig, vill jag svara att vi anser detrealistiskt att man inför en förkortning av den allmänna arbetstidensuccessivt och att det sker inom ramen för det tillgängliga utrymmet för enreallönehöjning. Vi tror inte att arbetstagarna är beredda att ta enobligatorisk förkortning av arbetstiden i snabbare takt än vad reallönehöjningenmedger, dvs. att de inte vill acceptera en sänkt reallön. Man får väl tolka fruMarklunds inlägg så, att kommunisterna anser att man skall göra på det sättet,eftersom hon pekade på att det här är fråga om hur man använder resurserna. Vadjag inte förstår är, varför ni i så fall inte anser att arbetstidsförkortningenskall införas ; skulle man ju ha möjlighet att väljamellan lön eller fritid. Vitror alltså inte att arbetstagarna är beredda att ta en arbetstidsförkortningi form av en lönesänkning. Därför vill vi gå snabbare fram när defgäller dendelgrupp för vilken en arbetstidsförkortning är särskilt angelägen, nämligensmåbarnsföräldrarna. Men har vi också den medlem av regeringen närvarandesom håller i arbetstidsfrågorna, och det skulle vara intressant att få svar påfrågan: Hur snabbt anser regeringen att man kan förverkliga ? Påsocialdemokratiskt håll har man ju också varit negativ till att åstadkomma ensärskild, snabbare lösning för småbarnsföräldrarna. Det har förekommit olikauppgifter, nämligen att det skulle ta , att det skulle dröja framtill 1990, osv. Jag skulle tro att hela kammaren skulle uppskatta ett kortklarläggande på den punkten: Hur snabbt anser regeringen att för alla kan vara införd? Svaretpä den frågan kan ju ge en viss vägledning för och mig i vårtfortsatta meningsutbyte, om vi skall ha ett sådant. sade att utskottet ville ge till känna att tiden nu ärmogen för en vidgad användning av systemet med flexibel arbetstid. Det hararbetsmarknadens parter ansett länge, och man har ju även haftförsöksverksamhet på området. Vad jag med mitt resonemang ville visa var heltenkelt att de borgerliga och utskottsmajoriteten traskar patrulio. Det somutskottet nu kräver skall göras är allaredan gjort. I sådana lägen är ju annarsdet vanliga att man i utskottsbetän-kandena berättar vad som hänt, och så fårdet vara bra med det. Det för ju inte frågan framåt ett enda dugg att riksdagenger regeringen till känna vad arbetsmarknadens parter redan har gjort. Nr 24 (vpk): Det är naturiigtvis ingen överraskning förmig och knap- P''''' någon annan i kammaren heller att och vpk har olika --------------- syn påförhållandet mellan arbete och kapital och vilken av dessa parter Jämställdhetsfrågor somskall stå för kostnaderna när det gäller angelägna reformer. m. m. Vpk talar inte om ett genomförande avarbetstidsförkortningen i ett Vi föreslår sombekant en etapplösning med en timmes förkortning i den första etappen. Att detfinns resurser härför visar inte minst de senaste årens enorma företagsvinster.Däremot har vi angivit att vi är medvetna om svårigheterna för kommuner ochlandsting, men vi har i olika sammanhang krävt förstärkningar av kommunernasekonomi. Mot lönesänkningsresonemanget vill jag ytterligare anföra att en förkortningfrån inte är dyrare än alt den motsvarar det normalanettoresultatet av tre eller lönehöjning - något schematiskt. Närarbetstiden förkortades i ett enda steg för de flesta idetta land var det ett resultat av en kamp mot årtiondens motstånd frånkapitalägarna. Vi är naturligtvis på det klara med att också denna reformfordrar kamp från arbetarna. HerrROMANUS (fp): Vad utskottet föreslår är att systemet med flexibel arbetstid skall fåvidgad användning. Att det tillämpas nu för 6 500 statsanställda är en sak.Det har sannerligen inte drivits fram av , där man sade attflextid stred mot jämlikheten. här i har legat långtföre. Ävenom man tog i anspråk vinsterna i samtliga företag och använde dem tillarbetstidsförkortning, , skulle det ändå inte räcka till för attkorta ned arbetstiden på det sätt som ni har föreslagit. Det skulle blilönesänkningar. Och hur skulle man göra i de företag som inte har någon vinstatt ta av? Där blev det ännu kraftigare lönesänkningar för de anställda, om mangenomdrev arbetstidsförkortningarna så fort som ni vill. Jag tror faktiskt att de flesta anställda är merintresserade av att få en arbetstidsförkortning i den takt somproduktionsutvecklingen och utrymmet för reallönehöjningar medger. Har ninågot underlag när ni säger att era krav motsvarar vad löntagarna vill? (vpk): I slutet av mitt första anförande sade jag att frågan kommer att diskuteras särskilt i kammaren. Det vore värdefullt om vidä tog hela denna diskussion. Jaghar förut påtalat att och vpk har olika värderingar när det gällerarbetstidsförkortning - och det är uppenbart också efter detta replikskifte.Däremot kan jag instämma i vad sade tidigare, nämligen att dethade varit värdefullt om regeringen redan i denna debatt redovisat sin syn på hurfinansieringen av en arbetstidsförkortning tidsmässigt kan genomföras. HerrULANDER (s): I mitt huvudinlägg, , försökte jag att redogöra för hurfrågan låg till. I utskottets skrivning sägs att arbetstidsförändringen måsteske i samförstånd med berörda personalorganisationer. De är helt överens om ivilken takt man skall driva detta och att en försöksverksamhet måste bedrivasinnan arbetstidsförändringen kan skrivas in i arbetstidsavtalet. Hur man skallpåskynda den biten förstår inte jag. Dessutomsade själv i sitt huvudanförande att en arbetstidsförändringskall ske där personalen så önskar och det är tekniskt möjligt. Det måste heltenkelt vara de fackliga organisationerna som bär ansvaret för att klara den härbiten, och det gör de också. Men det är rätt typiskt att så fort en borgare tartill orda i sådana här sammanhang så anser han att fackföreningsrörelsen inteklarar sina uppgifterutan hjälp. Det kan hända att vi på den fackliga sidanbehöver hjälp av och till, men då ber vi om det. Någon opåkallad hjälp finnsdet ingen anledning att komma med. Jämställdhetsfrågor m. m. Överläggningenvar härmed slutad. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 1 avherr m. fl., och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller inrikesutskottets hemställan i betänkandet nr 9mom. 1 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 1 av m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklarades tvekankunna råda angående resultatet, varför votering med omröstningsapparatverkställdes. Denna omröstning gav följande resultat: HerrBlomkvist (s) anmälde att han avsett att rösta nej men markerats ha avståttfrån att rösta. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels re- servationen nr 2 av herrarEriksson i och i , och förklarades den förra propositionenvara med övervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästesoch godkändes följande voteringsproposition: Dénsom vill att kammaren bifaller inrikesutskottets hemställan i betänkandet nr 9mom. 2 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 2 av herrar i och i . Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då herrRomanus begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 286 Nej - 29 Avstår - 4 Mom. 3 Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 3 avherr m. fl., och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller inrikesutskottets hemställan i betänkandet nr 9mom. 3 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinnernej har kammaren bifallit reservationen nr 3 av m. fl. Vidomröstning genom uppresning förklarades tvekan kunna råda angående resultatet,varför votering med omröstningsapparat verkställdes. Denna omröstning gavföljande resultat: Dåsålunda de avgivna rösterna var lika delade, gavs propositioner på att ärendetskulle dels återförvisas till utskottet, dels avgöras , ochförklarades den senare propositionen vara med övervägande ja besvarad. Herrtalmannen nedlade i rösturnan en ja-sedel och en nej-sedel, varefter på herrtalmannens anmodan i (c) ur urnan upptog den enaav dessa båda sedlar, och befanns denna innehålla ja. Kammarenhade alltså i enlighet med ja-propositionens innehåll bifallit utskottetshemställan. Kammarenbiföll vad utskottet i dessa moment hemställt. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 4 avherr Lorentzon, och förklarades den förra propositionen vara med övervägandeja besvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändesföljande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller inrikesutskottets hemställan i betänkandet nr 9mom. 6 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammaren bifallitreservationen nr 4 av . Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då fruNordlander begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 299 Nej - 18 Avstår - 1 Mom. 7 Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 5 avherr m. fl., och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller inrikesutskottets hemställan i betänkandet nr 9mom. 7 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinnernej har kammaren bifallit reservationen nr 5 av m. fl. Vidomröstning genom uppresning förklarades tvekan kunna råda angående resultatet,varför votering med omröstningsapparat verkställdes. Denna omröstning gavföljande resultat: Ja- 159 Nej - 159 Avstår - 1 Då sålunda de avgivna rösterna var lika delade,gavs propositioner på att ärendet skulle dels återförvisas till utskottet, delsavgöras , och förklarades den senare propositionen vara medövervägande ja besvarad. Herrtalmannen nedlade i rösturnan en ja-sedel och en nej-sedel, varefter på herrtalmannens anmodan fröken () ur urnan upptog den ena av dessa bådasedlar, och befanns denna innehålla nej. Kammarenhade alltså i enlighet med nej-propositionens innehåll bifallit reservationennr 5 av m. fl. §6 uppgifter och organisation Föredrogs betänkande1975/76:22 med anledning av förslag av JO-utredning beträffandeJO-ämbetets uppgifter och organisation. Idetta betänkande behandlades talmanskonferensens framställning 1975:18 tillriksdagen med anledning av JO-utrednings betänkande JO-ämbetetsuppgifter och organisation (SOU 1975:23). Motbakgrund av den växande arbetsbördan inom JO-institutionentillsatte en särskild utredning beträffande JO-ämbetetsframtida utformning. avgav utredningen ett betänkande i ämnet tilltalmanskonferensen. Utredningenhade föreslagit en rad åtgärder i syfte att bemästra arbetsbördan. organisation hade utredningen bl. a. föreslagit att antaletombudsmän skulle ökas från nuvarande tre till fyra samt att det nuvarandesystemet med ställföreträdande ombudsmän, som tjänstgjorde endast ,skulle avskaffas. En av ombudsmännen skulle enligt utredningen vara chef medansvar för hela verksamhet. Idetta sammanhang behandlades motionerna 1975:2179 av herrBörjesson i (c), 1975:2180 av herrHermansson m. fl. (vpk), vari hemställts attriksdagen uttalade att inskränkning i allmänhetens klagorätt till JO på grundav att klaganden ej var direkt berörd av händelsen ej borde förekomma, samt attriksdagen bemyndigade talmanskonferensen att tillsätta en särskild utredningmed uppdrag att avge förslag om hur skulle kunna utbyggas till ettmer aktivt och systematiskt arbetande uppföljnings- och kontrollorgan åt denlagstiftande församlingen. 1975:2181 av fruJacobsson (m) samt 1975:2182 av () och (). 1.med anledning av framställningen 1975:18 och motionen 1975:2180 yrkandet förstaatt-satsen a) godkännade av utskottet angivna riktlinjerna för organisation m. m. av . b) antade lagförslag till ändring i riksdagsordningen m. m. som ut skottet framlagt. 2. avslå motionerna a) 1975:2179, b) 1975:2180 yrkandet andra att-satsen, c) 1975:2181, d) 1975:2182. Reservationhade avgivits av (vpk) som ansett att utskottet bort hemställaatt skulle 1. med anledning avframställningen 1975:18 och motionen 1975:2180 yrkandet första att-satsen a) godkänna de av utskottet angivna riktlinjerna förorganisation m. m. av , b) anta de lagförslag till ändring i riksdagsordningen m. m. som utskottetframlagt, 2. bifalla motionen 1975:2180 yrkandet andraatt-satsen, 3. avslå motionerna a) 1975:2179, b) 1975:2181, c) 1975:2182. Tillbetänkandet hade fogats ett särskilt yttrande av i (m) ochfru (). i (s): Det är tillfredsställande att det har blivit mycket stor enighet inomkonstitutionsutskottet beträffande justitieombudsmanna-ämbetets uppgifter ochorganisation. Reservationen gäller JO:s framtida uppgifter. Det särskilda yttrandethar jag tolkat på det sättet att de moderata ledamöterna har velat förklaravarför de ställt sig bakom utskottets betänkande, trots den motion som moderataledamöter väckte . Grundenlades av den utredning som talmanskonferensen tillsatte 1972 och som iår avgav sitt betänkande. Även utredningen var i stort sett enig. Dess grundhar hållit inför remissopinionerna. Utskottet har beaktat de synpunkter somförts fram i motioner och remissvar. På väsentliga punkter har det emellertidkunnat helt följa utredningen. Vikan inte räkna med att den reform som vi genomför skall vara bestående iden bemärkelsen att det inte kommer förändringar . Det äromöjligt att låsa fast verksamhet och organisation för ett flertal år framåt.Under de närmast föregående årtiondena har JO:s verksamhet och organisationändrats. En reform kom 1957, .senare genomfördes en betydande förändringoch får vi en reform 1975. Mycketär f n. oklart. Det pågår en utredning om justitiekanslersäm-betet. JO och JKbetingar varandra på ett sådant sätt att denna utrednings förslag kan fååterverkningar på JO. träder en ny lag om 5 Riksda.veiis protokoll l'J7>/7():24-25 ansvarighet för offentligatjänstemän i kraft. Den har antagits av . Det är heltomöjligt alt överblicka alla konsekvenser av denna lagstiftning för JO. Detkommer förslag om de offentliga tjänstemännens förhandlingsrätt m. m. Fri- ochrättighetsutredningens förslag är f n. ute på remiss. Också de kan geåterverkningar pä JO. Det är givetvis också angeläget att vi utvärderar denreform vi kommer att besluta om. Detskulle kunna finnas skäl som talade mot en reform . Å andra sidan väger deskäl tyngre som talar för en reform . Det är framför allt två skäl. Det enaär den stora anhopningen av klagomål hos justitieombudsmannen. Klagomålen harökat mera än vad den offentliga förvaltningen har vuxit. års reformhade JO och MO tillsammans ungefär 1 800 ärenden att pröva . Under desenaste åren hårde tre justitieombudsmännen fått behandla sammanlagt ungefär 3000 ärenden . Prognoserna pekar på en bibehållen hög ärendenivå. Detandra skälet är den tidigare nämnda reformen om tjänsteansvarigheten. Ävenutan tillväxten av antalet ärenden skulle den tvinga fram förändringar,eftersom den på väsentliga punkter har ändrat förutsättningarna för JO:sverksamhet. I denna situation kan det vara naturiigt att känna en visstveksamhet inför en del inslag i reformen. Vi saknar erfarenhet av den nyaansvarighetslagen, men vi kan inte vänta med förändringarna tills vi har vunnitsådan erfarenhet. Vanligen går det inte att ha en lucka i en lag för att fyllaut den när man har fått erfarenheter, utan man får införa en viss ordning ochsedan pröva den och eventuellt förändra den. Samtidigtär det för tidigt att nu starta en ny utredning. I motioner och framför allt iremissvar har man fört fram en rad önskemål som är omöjliga att tillgodose, omman inte startar en ny utredning. Innan man gör detta måste vi dock vinnaerfarenheter av den reform vi nu genomför och inte minst av de nyaansvarighetsreglerna. Vi bör därför skjuta en ny utredning . Närvi inom utskottet tagit ställning till de olika förslagen har vår utgångspunktvarit att JO skall förbli ett organ av extraordinär natur för medborgarnasrättssäkerhet. Den uppfattningen fåren rad konsekvenser. Den viktigaste ärkanske att inte skall ordnas in i den offentliga förvaltningen utanverka som en fristående självständig institution som bygger påfolkrepresentationens förtroende och som den enskilde kan vända sig till medsina klagomål mot myndigheternas verksamhet. Föregen del ställer jag mig mycket tveksam till de propåer som har förts fram omatt ordna in i ett judiciellt sammanhang med minskad självständighetför justitieombudsmannen som konsekvens. En annan följd av JO:s ställning somjag gärna vill peka på är att JO-in-stitutionens verksamhet inte skall ersättaden tillsyn som tillkommer andra organ i samhället. Med denna ställning följerstor självständighet för JO:s del. männen skall ha riksdagensförtroende, men skall aldrig påverka deras handläggning av enskildaärenden. Det är enligt min mening även fel att göra JO till ett politisktkontrollorgan åt . skulle förvandlas till ett sådantpolitiskt kontrollorgan, om vpk-reservationen fullföljs. behöver inteett sådant politiskt kontrollorgan; den kan själv fullgöra dessakontrolluppgifter. Situationen var en annan under första årtionden.Jag skulle bättre ha förstått, om man hade väckt ensådan motion och lagt fram en sådan reservation, men när vi har fått årligariksdagar och när vi har genomfört parlamentarismen blir det system, somförordas i reservationen, främmande för hela vårt statsliv. Pågrund av verksamhetens natur kan vi inte reglera den i detalj från riksdagenssida. Utskottet har mer än utredningen lämnat över frågor till JO:s egetbedömande. finns i bakgrunden som en kontrollinstans gentemot JO. JO:stillsynsomräde har varit föremål för långa diskussioner under årens lopp.Utredningen och utskottet är eniga om den avgränsning som föreslås. Jag villendast peka på två saker. Den ena är att JO liksom tar hänsyn till denkommunala självstyrelsens principer, som finns inskrivna iregeringsformen. Den andra är att JO i överensstämmelse med sin egen praxisinte gör uttalanden i rättstillämpningsfrågor innan ett ärende slutligtavgjorts av ordinarie besvärsinstans. Även här vill jag hänvisa tillregeringsformen, som stadgar att ingen myndighet får bestämma över domstolseller förvaltningsmyndighets avgöranden i de enskilda fallen. Medden uppfattning utskottet har om JO:s uppgifter blir klagomålsprövningen detcentrala. I överensstämmelse med denna syn avvisar utskottet utredningensförslag att JO skulle kunna delegera åt en underordnad tjänsteman att avvisaeller avskriva ett klagomål. Den som klagar hos JO bör nå fram tillvederbörande ombudsman.