prot · FZ09106 · 1975-12-31 00:00:00 — Altveterinärernas ordinarie telefon, vilken f ö, nu föreslås bli tjänstetelefon,utrustas med telefonsvarare och bandspelare verkar både enkell och billigt.Litet mera kostnadskrävande men ändå värt att pröva är förslaget att utrustaveterinärernas bilar med billelefonanläggningar, så all koniakl läll kanupprätthållas mellan veterinären och bandspe-laranläggningen i hans bostad. Resultatetav den av ulskottet förväntade försöksverksamheten i detla avseende emotser vimed stort intresse. Det borde rimligen vara så att både de enskilda djurägarnaoch samhällel på sikl har stora vinster all Jordbruksreglering,m. Jordbruksreglering,m. Samhället bekostarsom bekant en del av de riktigt långa resorna i distrikt med stora avstånd. Därskulle samhällel göra sina vinster. Djurägarna skulle göra sina vinster genomatl få en snabb djurbehandling. Alla parter torde i en positiv behandling avdetta ärende ha vinster att göra. Jag anslutermig lill utskottets betänkande i alla delar. HerrJOHANSSON i (c): 1 motionen 1683 har jag jämle och yrkal altbidrag till viss ungdomsverksamhet via nionde huvudtiteln i enlighet medlantbruksstyrelsens äskanden skulle utgå med , dvs. med ett iförhållande till regeringens förslag med förhöjl bidrag. Jordbruksutskottethar i sitt uttalande över motionen i betänkandet selt posilivi på denverksamhet organisationerna bedriver. Man har, för att citera utskottet, bedömtverksamheten ha ett värde varom inga delade meningar råder. Utskottet villdessutom att skall ge regeringen till känna vad som anförts i frågan.Trots denna välvilja har man inle ansett det möjligl att tillföraorganisationerna ett ytterligare stöd på . - pengar som dessa säinnerligt väl behöver. Det är inte utan att jag känner en rätt stor besvikelseöver detta utskottets ställningstagande. Iutskottsbetänkandet påpekas bl. a. att de organisationer som får stöd viajordbruksdepartementet även kommer i åtnjutande av slöd inom ramen föranslaget till ungdomsorganisationernas centrala verksamhet via åttondehuvudtiteln. Så är dock icke fallet för de båda specialförbunden inomRiksförbundet H, och Förbundet ungdom, vilka f. n. tillsammans uppbär 395 000 kt av det totala anslaget på500 . och icke kommer i åtnjutande av ytterligare statsbidrag. Dessaorganisationer har hela sin verksamhet, som består av yrkesorienterande ochyrkesfostrande verksamhet på jordbrukets resp. skogsbrukets område, baserad pådet slöd som erhålles via nionde huvudtiteln. Eftersom den verksamheten har såstark anknytning till jordbruk och skogsbruk, är det naturligt att den får sillhuvudsakliga stöd frän Därför kan ulskottets motiveringför ett eventuellt överförande av bidraget till och eninordning av slödet lill ungdomsverksamheten pä jordbrukets område i detallmänna stödet till ungdomsverksamheten starkt ifrågasättas. Attdel statliga stödet till ungdomsverksamheten i övrigt ökal och attungdomsorganisationerna får slöd från kommuner och landsting saknar ocksårelevans i sammanhanget. De facto har de nya reglerna för bidragsgivningen tillungdomsorganisationernas cenlrala verksamhet medfört att organisationer somSveriges 4 H får svårt att kunna tillgodoräkna sig samma bidrag ,eftersom organisationen har en stor andel deltagare i s. k. öppen verksamhet iförhållande till betalande medlemmar. Det kan t. o. m. bli fråga om en direktsänkning av statsbidraget Särskiltstöd till ungdomsverksamhet på jordbrukets område med syfte atl ge deltagarnaen förberedande yrkesorientering är ingenting unikt för . Liknandeverksamhet finns i fiertalel länder värtden över. I samt fiertaleleuropeiska länder bedrivs den i direkt samarbeie med den slatligarådgivningsverksamheten, vilket inte torde vara billigare än att ge berördaorganisationer ett direkl stöd. I erhåller exempelvis de båda finska 4H-organisationerna tillsammans mer än 6 miljoner finska mark i bidrag. Medtanke på att en finsk mark är värd något mer än en svensk krona förstår var ochen alt motsvarande organisationer i får väsentligt mindre bidrag, 1/2milj. mot över 6 miljoner i . I och är verksamhetendelvis samordnad med rådgivningsverksamheten, varför det slalliga slödelsstorlek är svårare atl ange. Bidragetlill viss ungdomsverksamhet har varit oförändrat i lio är. Under moisvarandetid har organisationernas kostnader för personal, administration m. m. nästantredubblats. Därför är den ekonomiska situationen för dessa mycketbrydsam. 4 H med specialförbund har exempelvis varslat alla centraltanställda länskonsulenter med regional placering om uppsägning, ochöverläggningar med den fackliga organisalionen pågår för att om möjligl kunnalösa ansiällningsfrågorna. Den ungdomsverksamhet som här åsyftas medindividuell rådgivning lill deltagarna är mycket kostnadskrävande, och dessfortbestånd är därför i allvariig fara om den inte kan tillförsäkras elltillräckligt stöd frän det allmänna. Är vi överens om verksamhetens värde uryrkesorienterande och yrkesfostrande synpunkt och kanske också i viss mån urberedskapssynpunkt, bör vi ocksä kunna ge den det stöd den behöver. Jag dristarmig att yrka bifall till motionen 1683. Jordbruksreglering,m. (vpk): Vi har föreslagit en uppräkning av det s. k. Norrlands-stödet lilljordbrukel . Jag anser alt della är elt minimikrav, om vi inte snabbtskall få en ytteriigare försämrad situation på jordbrukets område i norraSverige. Närman reser en del i de bygderna och har kontakter och umgänge med folk somsysslar med jordbruk, förstår man lätt hur pressad situationen ofta är. Vi harockså sett hur jordbruk efter jordbruk har försvunnit. Det s. k.Norrlandslillägget har visseriigen dämpat avvecklingen av jordbruket, men detsom sker är ändå förskräckande. belyses ganska bra i Länsplanering 1974från , som ju är en betydande del av Norriand. Där skrivs bl. a. såhär: "Denåkerareal som brukas uppgår till ca 48 000 ha varav i inlandet (, , , , , , Arvidsjauroch ) 10 000 ha. var åkerarealen i länet 80 000 ha och 22 000 ha i inlandet Minskningen har alltså varit 32 000 i länet och 12 000 i inlandet.En del av den nedlagda arealen är myrmarker som troligen ej är odlingsvärda,men antar man atl hälften av den nedlagda Jordbruksreglering,m. arealen är fastmarksjordoch som borde omfattas av den framförda målsättningen innebär det en ökning avarealen med 16 000 ha. man att denna areal hell skulle användas förgrovfoder och fodersäd i mjölkproduktionen innebär det en möjlig utökning avkoantalel med 12 000 stycken vid en avkastningsnivå av 2 000 foderenheler/havid vallodling och /ha vid fodersädsodling. Denna produktion ger etttillskott pä ca 700 årsarbetare." Detlahar jag citerat för atl belysa att det kan vara en god affär alt satsa påjordbruket. Då behöver man nämligen inte i samma utsträckning sysselsättamänniskor, exempelvis i beredskapsarbete, eller låta dem fiylta från bygden. Denutveckling som har skett i bl. a. det Norrlandslänet har fått konsekvenser närdel gäller försörjningen med jordbruksprodukter. Man får importera kött ochmjölk. Det skulle behövas minst 2 000 kor till för att klara mjöl kförsörj ningen i det nordligaste länet, har lantbruksnämnden räknal ul. 1Norrlandslänen står man inför en generationsväxling. Då gäller det också altkomma fram lill en sådan jordbrukspolitik all man kan få ungdom atl la över.Det handlar om atl garantera utkomsten för dem som brukar jorden. 1 norraSverige - det vill jag understryka - handlar det ju inte om godsägare ochstorbönder, utan till om småbönder. Dit bör jordbruksstödetkanaliseras, om vi skall kunna behälla ett levande jordbruk i norra . Visstfinns det slödformer, men inle har det kunnat hindra att den ena jordbrukarenefter den andra har drivits bort från sin jord, atl för-buskningen breder utsig över det norrländska landskapet och alt regioner som var mer änsjälvförsörjande med jordbruksprodukter nu måste importera mängder av jordbruksprodukterfrån annat håll. Närdet gäller bidragsformerna kan man som ett exempel ta det nuvarande slödettill s. k. A-B-fastigheter, som ger . Om nu en bonde utanför SR-systemetvill investera , får han alltså . Resten måstehan låna, och han kan få brottas med amorteringar som knäcker ryggen på honom.För mig står det klart alt inte ens den stödformen tryggar jordbruketsfortbestånd och utveckling i Norriand. Såhar vi SR-verksamheten, som heller inte har kunnat hejda jordbruksnedläggningarnaoch inte kommer att kunna göra det i fortsättningen heller. 1augusti hälsade jag på en bekanl, en SR-bonde i en by i . Hanbyggde ut sitt jordbruk mycket optimistiskt och hade 1958 uppfört en modernladugård. Visst fick han bidrag och stöd från myndigheterna, men del hjälpteändå inte. Han orkade inte längre; klarade inte av det. Och skulle hanauktionera bort sin besättning följande vecka, vilket f ö. också skedde. Jagklarar inte räntorna och amorteringarna, och dessulom får man slita ihjäl sig,var hans motivering. Därligger naturligtvis knuten i sammanhanget. Även om man får stöd blir räntor ochamorteringar så betungande att det förr eller senare blir omöjligt att klaradem, eller ocksä kan det bli så att människor tappar sugen på grund av att desällan eller aldrig kan tillåta sig normala arbetsdagar, semester och regleradarbetstid som andra grupper i samhället. Jag är klar över att man inte löserdessa problem genom att höja det s, k. Norrlandstillägget, men jag anser atldet ligger i anständighetens intresse med en höjning på det sätt som vi harföreslagit, dvs, . Det skulle återställa värdet av tillägget och ge demsom finns kvar inom jordbruket en bättre chans att vara kvar i näringen iavvaklan på all en bättre jordbrukspolitik arbetas fram. Jag vill därför i allkorthet be all fl instämma i bifallsyrkandel till reservaiion nr 3, Jordbruksreglering,m. I jordbruksutskottets betänkande nr 33 behandlas bl, a, motionen 1657,som lar upp frågan om inskränkningar i bidragsgivningen till skogsodling pååkermark. Utskottsmajoriteten har avstyrkt motionen med hänvisning tillsittande utredningar. Defrågor som har aktualiserats i molionen kan myckel väl genomföras utan atl maninväntar de slora utredningarnas resultat, eftersom våra förslag innebär ett stegi riktning mot ett bättre hushållande med våra markresurser. Jag anser det varaangeläget att snabba åtgärder vidtages. Annars föreligger det slor risk för allyiteriigare någol tiotusental hektar läggs ned med stöd av statsbidragför skogsodling. Alternativet med fortsatt jordbruksproduktion kommer i ettförsämrat konkurrensläge gentemol skogsplantering. Det finns, som jag ser det,myckel starka skäl för att främja en hög produktion av livsmedel, och då måstedet vara felaktigt att man från samhällets sida stödjer åtgärder som minskaråkermarkens omfattning. Skogsplanteringen på i , föratl nämna ett exempel, uppgår f n, lill ca per är, och del finns exempel på all skogsplantering skett på som ur lokalsynpunkt måste anses som högvärdig. Medhänsyn till atl åkermarken , med de skäl jag tidigare omnämnt, fårännu större betydelse är del enligt min uppfattning motiverat atl - även omman inte för dagen kan finna någon brukare - marken bevarar sinaodlingsegenskaper. Kostnaderna att återställa åkerjorden efter något ellernågra årtiondens skogsodling blir ganska betydande, Imolionen har vi också aktualiserat frågan om nyodlingsbidrag, men även på denpunkten är utskottsmajoriteien negativ. Vi motionärer menar att det finns allanledning att man från samhällets sida stödjer även sådan verksamhei.Nyodlingsverksamheten har glädjande nog ökat, ochdetta är att hälsa med stor tillfredsställelse. Denna verksamhet innebär såvälatt den enskilde nyodlaren kanske får en mer rationell och lönsam enhet som attvårt lands samlade produktionsförmåga förbättras. Därför har vi ansett detriktigt att ger regeringen i uppdrag atl snabbt komma med förslag iden här frågan. Desynpunkter och förslag som framförts i motion 1657 har följts upp ireservationen 4, vilken herr talman, jag yrkar bifall till. Jordbruksreglering,m. Jag har i motionen 1663 framfört ett förhållandevis stort antalsynpunkter på verksamheten vid . Min krilik och mina förslaglill ändringar grundar sig på elt mycket starkt personligt intresse förodlingsfrågorna och allt övrigt som rör framställningen av våra baslivsmedel, 1dessa tider då det dels råder global livsmedelsbrist, dels förekommer inhemskamiljöstörningar - inte minsl inom livsmedelsområdet - bör man verkligen försökautvinna det allra mesta och bästa bl, a, ur försöksverksamheten vidlantbrukshögskolan. Vad som kanske framför allt är angeläget är en strängtverklighetsanpassad prioritetssättning av sådana studier och försök som snarastkan ge optimal inriktning äi svenski jordbruk med avseende på biologiskt ochlivskvalitetsmässigt välanpassade produkter. Uiöverdessa högt satta önskemål har jag också gått in på elt antal detaljanmärkningaroch detaljförslag rörande den egentliga försöksverksamheten. har jagvågat göra mot bakgrunden av alt jag har arbetat med tekniskutprovningsverksamhet i hela mitt yrkesliv och därför vill göra anspråk på atlha viss erfarenhet av sådant arbete. Delverkliga målet för lanibrukshögskolans försöksverksamhel bör rimligtvis varaatt ge den enskilde lantbrukaren värdefulla rekommendationer på etllällförslåeligt sätt. Då resultaten ofta presenteras som tämligen osäkramedelvärden och i besvärliga siffertabeller är del inle troligt atl denkommunikationen sker på bästa säll. Därför lycks det i stället vara lättare förlantbrukarna atl gå direkt in i de olika försäljningsföretagens tillrättalagdarekommendationstabeller, där del kommersiella intresset vanligen dominerar,och det är väl inte alltid av godo. Jag skall inte gå in på några detaljer i dessa frågor. Jag troremellertid atl det finns mycket atl förbäitra inom den här sektorn. Det ytterstkorta svar som jordbruksutskottet ger på min relativt långa molion ger mig dockinle några slörre förhoppningar om någon förbäliring. Utskottet ullalar sigbara - liksom - för "oförändrade riktlinjer förförsöksverksamheten". Utskottet markerar därmed atl man inle har satl sigin i situationen ordentligt. Jag finner betydligt större tröst i vad rektornför har skrivit i ett personligt brev till mig samt ilanibrukshögskolans utvecklingsplan fram . Under exempelvisrubriken och produkiionsan-passning återfinns myckethoppingivande uppgifter om effektivitetsfrämjande åtgärder, produktkvalitéer,livsmedelsbiologiska aspekter m. m. Detär glädjande att la del av detta, och om jordbruksutskottet hade varit meraintresserat och givit sig lid lill mera ingående behandling av motionen så hademan ju i sitt svar kunnat åberopa detta mera framsynta dokument hellre än atlbara tala om oförändrade riktlinjer. Under alla förhållanden är det troligt att etl påpekande i den form sommin molion utgör har ett visst värde. så ger det de personer somsysslar med hithörande frågor en liten vink om alt det finns intresseradepolitiker som inte är nöjda med förhållandena såsom de är f n., och det gerdärmed förhoppningsvis lantbruksforskningen en puff i rätt riktning. Jag harinte någol yrkande, herr talman. HerrWACHTMEISTER i (m): Det var i som uppkallade mig till talarstolen. Närdet gäller hans anförande har jag elt frågetecken atl sälla, och det är när hantalar om bristen . Den bristen finns mig veteriigtinte belagd någonstans. Man är än sä länge hänvisad till gissningar därvidlag.Jag kan därför inte säga om bristen är . Men detär det enda frågetecken jag har att sätta. Annars kan jag helt och hålletinstämma i vad i sade. Jag lycker alt man har anledning attvara honom lacksam för alt han höll sitt anförande på ett sakligt plan helatiden och inte hemföll lill att tala om katastrof för det svenska skogsbruket.Han nöjde sig med att konstatera all läget är ylteriigl allvariigt, och det ärdet förvisso. Varförhar det då blivit så? Ja, en god del av det dåliga tillståndet i våraföryngringar beror ju på att vi har haft en lång serie torkar -fem ,sex svåratorksomrar efter varandra. En del planlor har helt enkell dolt, andra plantorhar blivit sä försvagade all de inle orkat stå emot ens ell mycket litetsnytbaggangrepp. Mensnytbaggar har ju alltid funnits. Varför var det inte sä svårt med dem förr itiden? Jo, helt enkelt därför att vi förr bedrev vårt skogsbruk på etl sådantsätt alt vi inte fick så myckel ris vid slutavverkningen som vi numera får. Vihade inte så goda yngelmöjligheter för snytbaggarna förr som vi nu får. Och vivisste att ett hygge måste ligga sä att säga i träda i tre innan detlönade sig att göra några planteringar, helt enkell därför att snytbaggarnabehövde atl rasa över. Vi kunde genom atl behandla plantorna med DDT plantera genast påvåren efter avverkningen och vann på detta vis tre produktion. Där ärdel onekligen räll all tala om en katastrof beträffande den ökning iproduktionen som vi fick lack vare att DDT kom. Om vi inte kan hitta någon ersättningför DDT, om vi tvingas återgå till den gamla tidens skogsbruksmetoder - som närdel gäller avkastningen per hektar och år inte slod tillbaka för nutidensskogsbruksmetoder -ärdet alltså den föriusien vi får räkna med. Och den ärganska allvarlig; man räknar med 5 96 på den samlade svenska skogsproduktionen. Vadvi måste ha klart för oss är alltså att man kanske får överge de nyaskogsbruksmetoderna. har vi anpassat oss till dessa nya metoder. Det kan blien myckel smärtsam omställning tillbaka i tiden, om vi inte kan hitla någonlingannal. Därför är del viktigt att vi när det gäller själva skogssköiselmetoderna- markberedningshistorier och annat - sätter in forskningen pä alt göra demeffektivare och på all finna Jordbruksreglering,m. Jordbruksreglering,m. något annat medel än DDTför all hålla efter snylbaggarna. Jagmåsle till slut säga att hälsoriskerna när det gäller DDT förvisso finns iplantskolorna, där arbetarna får umgås med DDT ganska ordentligt, närplantorna behandlas. Men att DDT skulle medföra några risker ute i skogen harjag uppriktigt sagl mycket svårt all förstå. Det är summa DDT per hektar en gång pä 80-100 är. Del tror jag inte är fariigl. Jag säger atl jag intetror att det är fariigl, för när del gäller etl ämne som DDT, som inte brytsned, är nog osvuret bäst Jag har inget yrkande. i (c); Det är ett avsnitt i anförande som jag gärna villkommentera. HerrGernandt säger att i stället för vetenskapligt belagd forskning och undersökningär del ofta rekommendationer från firmor och tillverkare, där det kommersiellaintresset lar överhand, som får utgöra rådgivning åt jordbrukarna. Jag villvända mig mot den formuleringen och säga att det skulle innebära etl klartunderbetyg ål landets jordbrukare om del vore på detta säll. Trotsatl säger sig ha erfarenhet av hur verksamheten går lill måstejag inför kammaren betyga att jordbrukare är betydligt mermedvetna, betydligt mer kriliska än att de skulle låta sig styras i sinaålgärder av rekommendationer där kommersiella intressen är avgörande. Jag kanförsäkra atl man räknar väldigt noga på näringsbehov och över huvud tagel påde behov och förulsällningar som finns innan man vidtar åtgärder i fråga om gödslingoch bekämpning. Dettahindrar ju inte alt man välkomnar nytt tänkande och alla nya friska idéer somkan komma fram när det gäller försöksverksamheten. Vi har för utskollets delalltid kunnal betyga att vi haft gott förtroende för i detsammanhanget. Men vi är naturligtvis intresserade av och beredda all framöverhjälpa till för att det skall finnas medel till förfogande för sådan modern ochäven alternativ forskning. Sedansade någonting som jag tyckte var intressant. Han citerade enjordbrukare som han träffat och som uttalat att han inte klarar av räntor ochamorteringar och all man dessulom "ju får slita ihjäl sig", som hansade. Det är nu en iakttagelse och en bedömning som inte är något speciellt förNorrlands vidkommande, utan det är en situation som man finner litet varstansbland landets jordbrukare. Vi har här i debatten lidigare fått betygat att delråder något av vapenvila i jordbruksdebatten och att man inom jordbruket har enviss arbetsro. Man har inbyggt infiationsskydd, som ger en viss trygghet förkostnadsökningarna osv. Men ändå kvarstår det ett gap när det gällerjämlikheten för jordbrukets folk rörande social trygghet, rätt till normalarbetstid och möjligheterna till ledighet. Och ordet semester vägar man inteens la i sin mun. Då är det mycket välkommet om man nu börjar inse atl detbrister i jämlikhet, och det framgick ju av inlägg. Det bådar gott för dekommande stora principiella ställningstagandena. om man i framliden tarhänsyn lill jämlikhetskravet även för jordbrukets Onsdaeen den folknär det gäller den sociala tryggheten, 2i anril 1976 Jag är övertygad om atl i , som är mycket kunnig påjordbruksområdet, har rätt när han talar om kvaliteten på de svenskajordbrukarna. Jag har dock haft luren - eller kanske jag skall säga oturen -att träffa ett antal personer som har varit litet kritiska mol de kommersiellaintressena, I varje fall är det inte troligt att ett förelag som säljerprodukter någonsin talar om dålig kvalitet pä de produkter man saluför. Jagtror ändå att jordbruket ligger i goda händer. Men den kritik som jag har framförti min motion påslår jag ändå har ett visst fog för sig, och förhoppningsvis harmotionen varit lill någon nytta eftersom den visar att man är uppmärksam ävenpå sådant som kan vara litet tokigt och felaktigt. I början av denna debatt ställdes det en fråga till mig, och det ärangelägel för mig att få besvara den. Det var som undrade när mankunde räkna med att få se resultaten av jordbruksutredningens arbeie. På denfrågan vill jag svara all vi räknar fortfarande med alt jordbruksulredningenskall kunna lägga fram resultaten av sitt arbete någon gäng under kommandehöst, Iregeringen kommer vi sedan att ha ambitionen all så snabbt som möjligt läggafram en proposition i ärendel. Där vill jag dock inte lägga fast någon tidpunktnu. Den kommer att vara beroende av hurudana jordbruksutredningens resultatblir och vilket mottagande de resultaten får av remissinstanserna. Därför nöjerjag mig med all slå fast att ambitionen hos regeringen är alt sä snabbt sommöjligl kunna lägga en proposition på bord. Nuskall jag inte här ge mig in i någon principiell jordbrukspolilisk debatt Jagär pä det klara med att kammarens ledamöier tycker atl vi bör kunna gå vidarepå dagordningen. En rad talare har ju också sagt att frågorna ligger påutredningsstadiet och all vi fär åierkomma lill dem när utredningens förslagligger pä bordel. Men jag kan ändå inte underlåta att i detta sammanhang uttalamin förvåning över att på en punkt redan nu ansåg sig vara på detklara med vad som borde bli resultatet av utredningens arbete. Han sadenämligen att det vore skäligt all nu ge ett generellt anslag till nyodling föralt vi med svensk jordbruksproduktion skulle kunna hjälpa till med u-ländernaslivsmedelsförsörjning. Och han sade att detta var en fråga som man inte hadetagit ställning till jordbrukspolitiska debatt Dettaär fullständigt fel. Samtliga partiers företrädare i den debatten betygade altmålsättningen för svensk jordbrukspolitik inle kunde vara att man skullebedriva en produktion i avsikt att lösa pro- Jordbruksreglering,m. För folkpartietsvidkommande betygades delta av , och de övriga partierna hade sammainställning. HerrEnlund sade att vi nu genom att ge ett generelll stöd till nyodling skullekunna medverka till att hålla de katastrofreserver som kunde visa sig angelägnavid uppkommande svältsituationer ute i världen. Läget är ju trots alll det atlvi med den åkerareal som f n. ligger under plogen har möjligheter att vid normaltskördeutfall både klara uppgiften alt bidra till de kalaslroflager som vi hargjort ulfästelser om och teckna avtal om all exportera av vårt skördeöverskotttill våra grannländer, exempelvis . Närdel gäller nyodling var enigheten fullständig på världslivsmedels-konferensen iRom om all problemet är att man saknar resurser för den nyodling sommåsle till i första hand i och som är den enda vägen för att på sikllösa livsmedelsförsörjningsproblem. Brislen på konstgödsel är tex, ell stort problem.