prot · FZ0978 · 1975-12-31 00:00:00 — Och så hamnar man i en ond cirkel där det blirsvårt alt rekrytera ny personal. Härtestas verkligen vår reformvilja. Skall vi satsa de resurser som krävs för attfå fler platser och mer personal i långvården? Eller skall vi låta köernaständigt växa ? Skall vi ge det tillskott som krävs för attmänniskor på sjukhem skall få lägga sig när de själva vill och inte tvingas isäng kl. 2 eller 3 på grund av bristen pä personal? Skall detfinnas aktiviteter som ger liv och mening ät tillvaron eller skall allt flermänniskor bara "förvaras" på vårdinrättningarna? Frånfolkpartiet har vi gjort vårt val. Del vore en skam för del svenska samhälletom vi på 1980-talel inle skulle anse oss ha råd att ge en människovärdigtillvaro ål de mänga människor som byggt och som behöveromsorgen från oss som upplever frukterna av deras arbete. Meddel skatteläge som vi kommer att fä leva med blir det särskiltviktigt att själva skattesystemet görs bälire. Flerlalel löntagare behöver lönehöjningar på . frän det ena året till det andrabara för alt inte få det sämre. Så verkar höga marginalskatter i förening medsnabb inflation. Delär helt nödvändigt alt ändra pä detla om vi skall få lugnare avtalsrörelseroch kunna dämpa kostnadsutvecklingen. Därför är två huvudkrav:lägre marginalskatter och inflationsskydd, som hindrar alt också den del av enlönehöjning som bara kompenserar för prisstegringarna drabbas av högmarginalskatt. TCOhar visat att de här kraven är helt avgörande för framlida lönerörelser. slippa all ändra skatterna och att ha en ständig koppling lillavtalsrörelserna, vilket organisationerna själva är emol, finns bara tvåmöjligheter, konstaterar TCO, nämligen att kraftigt minska progressivileten förvanliga löntagare och att indexreglera skatteskalan. Jagutgick ifrån alt jag skulle få nägon sorts besked av finansministern iskattefrågan. Ty när jag i den allmänpolitiska debatten för fem veckor sedantog upp marginalskatterna och inflationsskyddel, svarade : "Jag sade medvetet att det hinner jag inte gå in på," -alltså skattefrågan - "men jag hoppas få komma tillbaka i den ekonomiskadebatten där jag inle är tidsbegränsad på samma sätt som ." Detär alltså som skulle återkomma. Men sägerfinansministern att han inte heller nu hinner ta upp skatterna. Frågan är närfinansminislern egentligen kommer att göra det. Jag måste därför upprepa fråganfrån den allmänpolitiska debatten till regeringen: Tänker regeringen fortsättaalt förbjuda skalleutredningen att arbeta fram förslag om infiationsskydd iskatteskalorna? I arbetet för en ekonomi i balans, där kampen försysselsättningen satts främst, har vi från fiera gånger kunnalmedverka lill belydande majoriteter i under den här mandatperioden.Detta har varit en styrka för värt land i av svåra ekonomiska problemoch dåliga konjunkturer. Jämviktsriksdagen harbidragit till alt partierna hartagit hänsyn till varandra och lyssnat på varandra. Lätmig säga att det också finns annal där vi slår varandra ganska nära. Så här etthalvår före ett val, där utgången är oviss och debatten blir hård, kan det varaviktigt att slå fast några av de grundläggande värden som förenar progressivapolitiker i värt land. I avskyn för social misär och socialt översitteriförenas inte minst svensk liberalism och svensk socialdemokrati.Ansträngningarna att rensa ut farliga arbetsmiljöer är gemensamma. I omsorgenom de svaga och utsatta i samhällel förenas ofla våra insaiser. I synen påjämställdhet mellan kvinnor och män och på rättvisa ät kvinnorna är det oftamer som enar än som skiljer. Menklyftan mellan liberalism och socialism är nu som tidigare myckel bred på andraområden. Vår debatt handlar i hög grad om näringspolitik. Folkpartielvägrar godta en utveckling som driver på mot allt större och dominerandeenheter och allt färre och maktlösa småföretag. Vivänder oss med skärpa mot både privat och statlig maktkoncentration. De mångaförslagen att förstatliga och centralstyra näringslivet som man nu reser frånsocialdemokralerna kommer intensivt att bekämpa. Vi har ell programför hur man i stället kan vidga medbestämmande och ansvar i det svenskasamhället och i vårt näringsliv till fler människor, fter företag och flerregioner. Vi inbillar oss inte att all visdom är samlad i Slockholm. De somtror att mer och mer makt måste läggas i Kanslihuset bör just därför eftervalet få lämna Kanslihuset; Folkpartiel vill alltsåförena omsorgen om de utsatta och solidaritet nrted dem som behöversamhällets stöd med motstånd mot förstatligande, centralstyrning ochmaktkoncentration. Vi kallar det sociala reformer utan socialism. Jag tillät mig säga tidigare i debatten att jag gärna ville låta herrBohman komma till tals och bl. a. ta upp frågan om vår korrespondens när delgäller hans överbud i jämförelse med regeringens budgetberäkningar. självfallet upp detta, och Jag tycker det är lämpligt att Just nu försökaatt kortfattat bemöta honom. Jaghade i vår senaste debatt tillåtit mig att säga att en kontrollberäkning ifinansdepartementet gav vid handen att ganska sorglöst ökade på destatliga utgifterna utan motsvarande inkomstkompensationer med en summa av 7miljarder kronor. Jag är beredd att göra en korrigering pä den punktenoch stanna vid drygt 6 miljarder. Den korrigering jag gör beror pä att jagtidigare hade räknat in det inkomstbortfall för staten som skulle följa av attherr ville öka maskinavskrivningarna och lägga på ett extra avdrag påbyggnadsinvesteringarna. Jag är medveten om att man där har att göra med klartkonjunklurpoliliska frågor; därför kan det i och för sig vara korrekt att Jagexkluderar delta, eftersom jag talar om vad överbud kommer attinnebära mer i det långa loppet. Jagvet att har reagerat mot milt sätt alt se på dessa frågor juslutifrån de utgångspunkterna alt jag räknar med hur det slår på ett helår. Mendet är hell naturligt att man får lov au göra del. Jag har fått lära mig underalla år som finansminister att det, när jag ställs inför ulgiftskrav av etteller annal slag, inte bara är fråga om att beräkna hur del verkar för delnärmaste budgetårel, ulan del är nödvändigl att ställa frågan: Vad innebärdetta för utfästelser för framliden? Det är utifrån de utgångspunkterna manfär bedöma del hela. HerrBohman reagerar mot det, men vid närmare eftertanke kommer han all ge mig räll.Man kan inte, för alt la elt exempel ur den enkla verkligheten, köpa sig entelevisionsapparat eller en bil, lägga handpenningen och sedan anse att manhar hela finansieringsfrågan klar. Det är en fråga om vad detinnebär för kostnader av mer permanent karaktär. Därförhar jag tagit upp bl. a. frågan om indexreglering av skatteskalorna. HerrBohman vill inte ha det som en ensam svala om sommaren utan som ett permanentinslag i vår skattepolitik. Jag har kanske räknal lilel högt när jag talar omen åtlaprocentig inflation - det är det som ligger bakom - men om manantar alt inflalionen blir så stor är del fråga om 3 100 milj. kr. i inkomstersom lar bort från statskassan. När vi i samband medskatieprovisorierna funderat och justerat skalleskalorna har vi alllid setttill alt vi har fått motsvarande inkomstkompensaiioner andra vägar, via socialförsäkringsavgifteneller arbetsgivaravgiften. Sädana kompensationer vill inle vara med om, och alltså innebärhans förslag ett klart och markerat inkomstbortfall för statskassan. Vidareföreslår att man skall återföra socialförsäkringsuttaget till 7,5basbelopp. Därmed föriorar man ytleriigare ungefär I 200 miljoner. HerrBohman vägrar dessutom att vara med på finansieringen av den utbyggnad avbarnomsorgen som ligger i den uppgörelse regeringen har träffat med kommunernaför en del månader sedan. Den finansieras nu med I 96 pä arbetsgivaravgiften,en ordning som sagt nej till. Jag har emellertid inte velat vara såelak att jag sagt att slår dövörat till när det gäller expansioneni fråga om barnstugor, fritidshem och familjedaghem, de tre element som ingåri denna uppgörelse. Jag har därför utgått från att kommer attacceptera denna förstärkning på familjepolitikens område men att han säger nejtill finansieringen. Han berövar genom denna ståndpunkt statskassan 1,6 miljarder,om man ser till helårseffekten. Vidarehar förslag om ökningar inom försvaret på drygt 300 miljoner som enganska väsentlig post. Jag har sagt att jag inte skulle bli förvånad om herrBohman kommer tillbaka litel framöver och säger att det behövs åtskilligt mera,när vi sä småningom skall omsätta den nya försvarsöverenskommelsen i praktiken. Närjag nu har varit generös mot och sagt att jag är beredd all skäraned min beräkning från 7 till 6 miljarder - det som jag nu har räknat upp gårJu på drygt 6 miljarder - skall man emellertid bemärka att det finns enormakostnadsstegringar inbyggda i motionerande, som jag inte velal ta medi mina beräkningar därför att de kraven utformats ganska allmänt. HerrBohman lägger fram en rad olika förslag. Det är fråga om insaiser på delarbetsmarknadspolitiska området, invesleringsfrämjande åtgärder och avskaffandeav arbetsgivaravgift. Del gäller vidare krav på förmånligare avskrivningar medanvändning av åleranskaffningsvärde och ytterligare vissa väsentliga inslag idessa allmänna skrivningar, som naturligtvis kostar en del. Jag skall med herrtalmannens tillåtelse lilel mer utföriigi referera dem. a. på företagsbeskattningens område all avskrivning skall ske pååteranskaffningsvärdet. Vi har studerat detta och uppskattar inkomstbortfalletlill ungefär 1/2 miljard. har vidare funderingar om skattefrihetpå gåvor lill religiösa, humanitära och andra ändamål. vill attdetla skall utredas, men det måste ju finnas en viljeyttring bakom ell sådanlförslag. Om man släpper fram ett sådanl önskemål kostar också detuppskattningsvis någon 111 miljard. HerrBohman talar vidare om sparsiimulanser genom gynnsammare skatteavdrag, sparlön,aktiefonder, på sparande osv. Vi genomförde ell sådanl arrangemang ibörian och lade ul ell par på det utan alldel egentligen gav någol som helst resullal. Dessutom framförs vissa förslagbeträffande statsbidragen Sätterman sig ner och försöker konkretisera funderingar, finner man alldel rör sig om ytterligare ett anlal miljarder. När jag därför nu säger alt jagstannar vid 6 miljarder är det ett myckel vänligt erbjudande gentemot herrBohman; drar jag slutsatserna av vad han talar om mera allmänt, blir detväsentligt dyrare. HerrBohman bad om svarei på delta, och han har fått det svaret . Jagvill, herr lalman, ytterst kortfattat göra några anmärkningar lill de inläggsom de andra partiledarna gjort. HerrFälldin frågade när regeringen tänker göra en samlad bedömning avkapitalmarknadens resurser . Del är en ganska pretentiösbegäran. Den samlade kapitalmarknadens resurser är en fråga som härleds av detsvenska folkels ambitioner i hushållssparandet. . . Ärdel slut nu? Jag kanske får komma tillbaka och bemöta de övrigaoppositionsledarna vid det tillfället. () kort genmäle: Jag log avsiktligt inte upp en lång debatt om de förmentabudgetunderskotten, dä hade tagit upp detla i siltförsta anförande. Eftersom finansministern satt här och lyssnade på honom,trodde Jag inle alt jag skulle behöva repetera vad han sagl. Jag har en känslaav all jag ändå frestade kammarens tålamod med mitt - del medger jag - alltförlänga anförande. måste Jag lydligen ändå fortsätta den debatten, eftersomfinansminstern inte var nöjd med förklaringar. Förstoch främst måste det naturiigtvis vara sä att man, när man diskuterar huruvidaen budget är underbalanserad eller inte, skall ta hänsyn till det akluellabudgetårel. vel ingel om vad som kommer att hända under budgelårelefter det som vi nu diskuterar. Vi vet ju inte vilken regering som sitter dåeller vilka inkomster vi har, och vi vet inte heller vilka besparingar som denregeringen då kan göra - över huvud laget saknar vi kunskaper om det året. Ettbudgetunderskott skall diskuteras som är aktuellt och inte . HerrSträng sade att så kan man inte resonera; om man köper en te-levisionsapparal,måste man väl veta att man kan belala den! Ja, men om jag - för att la bara ettmycket förenklat exempel - vel att jag näsla är får en löneförhöjning ochdärför nu köper en televisionsapparat som jag vet att jag kan belala med nästaärs lönehöjning, har jag ju rätt att göra del köpet som en privatman. Sedanvidhåller jag att resonemangel om indexreglering är helt absurt. När manföreslår en indexreglering som syftar till att förhindra en automatiskskallehöjning lill följd av inflalionen, skall della betraktas som ettansvarslöst överbud. Del innebär ju att vi aldrig kan komma lill rätta medinflationen. Varje försök som vi gör all få ner inflationen måste innebära attstaten går miste om de formella inkomster som skulle bli en följd avinflationen. Därför håller inte finansministerns resonemang. Det är hellbefängt alt föra det slaget av resonemang; det vidhåller jag. Konsekvensenskulle då vara att om det inle blir nägon inflation och finansministerndärigenom går miste om de skatteinkomster som beror på inflalionen, skall hanbegära kompensation för detla genom höjda arbetsgivaravgifter eller höjd moms,som i sin tur omedelbarl fär en inflatorisk effekt och påverkar kostnadslägel iden svenska ekonomin så att man är inne i en inflation igen! Så kan väl inteden kloke resonera; det är uteslutet. Det kanske kan vara bra attgöra det för galleriet, höll jag på all säga, men det resonemanget kan inlevara allvarligt menat. Vihar tidigare sagl alt vi inte går med pä att binda oss för just 100 000barnstugeplatser. Vi menar alt antalet skall anpassas efter de olika kommunernasbehov, och vi vill komplettera delta med andra insatser dä del gällerbarnomsorgen som gör att antalet 100 000 kan gå ner. blirkostnaden, om jag inte minns fel, i runt tal 300 milj. kr. Det är ungefär detbelopp som vi brukar räkna med när vi talar om att höja barnbidragen elleranpassa dem efter kostnadsutvecklingen. Det är alltså en sådan utgift somnormalt ingår i vär budget utan att någon kommer pä tanken alt för den skullbegära ökade statsinkomster. Sedanhar finansministern helt bortsett ifrån att om vi vill ta bort taket försocialförsäkringsavgifterna, som kostar ett visst anlal kronor, innebär detockså att staten gör en rätt stor besparing, eftersom det finns åtskilliga välavlönade slatsljänare som staten måste betala fulla soci-alförsäkringsavgifierför. Del är åtskilliga hundratal miljoner som faller bort på det, men det harman såvitt jag vet inte tagit hänsyn lill. Slutligenlycker jag del kan vara skäl att säga elt par ord om resonemangel om våraöverbud på försvarssidan. Vi har faktiskt, herr finansminister och herrförsvarsminister, utgått ifrån att socialdemokralerna då de genomdrev 1972 årsförsvarsbeslut menade allvar när de sade: Det här är vad vi anser alt försvaretbehöver för all bibehålla en viss effekt. Men har man av de pengar som gårtill försvaret tagit höjda värnpliktsförmåner och kostnader för , ochman har inle gett full priskompensation. Man har alltså urholkat 1972 årsförsvarsbeslut på det här sättet. Vad vi i huvudsak har gjort är att vi harförsökt återställa effekten till 1972 ärs nivå. Det kan min själ inte kallasatt driva några överbud i försvarsfrågan, när man utgår ifrån att vadregeringen tyckie att försvaret behövde 1972, del skall försvaret ha i dagockså. Vad vi sedan kommer alt kräva fär vi väl återkomma lill. Jagfick inte svar på min fråga. Finansminislern har talat om ett budgetunderskottpå och säger att detta är högsta visdom. Varför är 12, 13eller 14 miljarder höjden av ansvarslöshet? Varför skall del just vara 11miljarder? Varför inte 5-6 miljarder eller 15-16? Hur kan finansministern påståalt 11 miljarder är jusl del underskott vi kan ha för att vär ekonomi inteskall braka sönder och samman? Det kan jag inle begripa, och det skulle Jaggärna vilja ha besked om. råkar budgetunderskottet vara just de där 12miljarderna; det blir förmodligen ytleriigare något högre, eftersom inget århar undgått tilläggsstater. Underskottet kommer väl att hålla sig där äveninnevarande är med de tilläggsstater som presenteras. tar emot entilläggsstat på 800 miljoner inom de allra närmaste dagarna. Sedansäger : Finansministerns tal är Ju alldeles galet, för om en budgetär balanserad eller inte och vilket underskott man skall tolerera får man se påvarje år. Det kan i och för sig vara riktigt, men jag vet så mycket ombudgetens utgiftsautomatik att jag inser, att om man lägger på kostnadskrävande reformer är det ett påslag som får detresultat som jag här har angivit. Bararent korrigeringsmässigt vill Jag säga som sä till , att den nyafinansieringen av familjeprogrammet i fråga om barnomsorgen iräder i kraft denI , och det går åt ungefär 1,4 miljarder redan första året. Det ärnämligen inte bara fråga om de nya daghemsplatserna, utan man skall den härvägen också finansiera de nu befintliga daghemsplatserna i mycket storutsträckning, eftersom staten höjer driftersättningen från 7 500 till 14 000kr. per plats och år. Nukommer jag tillbaka, herr talman, till vad jag skulle ha velat säga lill herrFälldin och möjligen också till . Vad tänker regeringen göra,frågade , för att vi skall få en samlad bedömning avkapitalmarknadens resurser? Det går inte att fixera det framöver -det ärbetingat av vad hushållen är beredda att spara, det är betingat av hurförtjänsten ligger till för de svenska företagen, det är betingat av i vilkentakt kommuner och landsting höjer sin skatt och därmed förstärker sitt sparandeoch sin finansiering - men det kan naturligtvis vara rätt tacksamt att säga allså här blir del eller så här blir del inle. Man kan förstärka det hela genomatt höja avgifterna lill ATP-försäk-ringen och det kommer vi alt göra 1977. Mankan förstärka del ytterligare genom att höja avgifterna mera. Men detta gårinle att exakt redovisa. Så mycket kan ändå sägas all de engagemang vi hartagit på oss när del gäller kärnkraftens område kommer vi au klara av i värstafall -eftersom detta är en profilabel investering - via en upplåning, även omden sker utomlands. Det är kanhända den vägen man får gä. Varför,säger , kan man inte fixera antalet nya jobb lill 400 000, närregeringen oförskräckt fixerar antalet jobb lill 2 300 eller 2 500 i enutbyggnad av 80? Ja, det är ju absolut inte samma proportioner. Harman ett konkrei företag, så kan man sälla sig och bedöma vad det företagetkommer att kräva i form av arbetskraft när del blir färdigt. Då står man påmarken på ett hell annal säll än om man singlar löften om 400 000 jobb rakt uti luften. Finansministern,säger - och faller in i något slags busk-agitation - anser alt detblir för dyrt all skaffa jobb för alla. Jag har aldrig sagl del. Vad jag harsagl är alt del kommer att kosta en massa pengar om man skallförsöka realisera programmet, och de kostnaderna får man ta. Men det ser bra utoch är äriigt om man, som man talar om denna kraftigasysselsättningsökning, också ägnar något ord ät kostnadssidan. Det blir pä detsättet mer balans i det hela. HerrBohman säger att här står Sträng och talar om att han är väridens bästefinansminister. Jag sade ju tvärtom att det var alldeles fel. Del är inte pådet sättet. Det är så många som har hjälpt till med det här, sade jag, alla desom är involverade i produktionen och jag skröt med mittenparlierna - hur dehar hjälpt till. Tyvärr kunde Jag inte skryta med , och det får hanju skylla sig själv för. Närdet sedan gäller vår del i väridshandeln och de där promillena som det varfråga om, så ligger det så till, , all vad jag citerade varuppgifterna om den svenska utrikeshandelns del i väridshandeln. Under tredjeoch fjärde kvartalen 1974 var den , och under första och andra kvartalen1975 - vi har inte senare statistik -var den 2,35 96. Det är en ökning påungefär tio enheter - kalla det för promille, för man hamnar ju där när mansätter decimalkommat efter procenten. Men tar jag hänsyn till bl. a. prisstegringensä är det väl möjligt att vär del i väridshandeln är praktiskt tagetoförändrad. Jag skulle kanhända säga att den har sjunkit någon enda promille.Men ser den här beräkningen från helt andra utgångspunkter ochtalar om sina 6 och 8 96. Det var inte det som min diskussion gällde. Människori beredskapsarbete och omskolning - är de i arbete eller är de arbetslösa? Ja,är de i omskolning sä är de under utbildning pä samma sätt som alla våraungdomar är under utbildning - och vi har aldrig placerat dem bland dearbetslösa. Gör de ett arbete där arbetsmarknadsverket slår som huvudman, såär det ju ett arbete som avlönas efter gängse marknadslöner, ocharbetsmarknadsverket är i del här avseendet, så länge arbetet pågår, ingensämre arbetsgivare eller företagare än någon privat t. ex. vägentreprenör närdet gäller vägarna. Mankan inle föra den diskussionen alt om samhället tar hand om och hjälper folktill arbete, så är de arbetslösa. Vi har ju gått in i varvsindustrin och tagithand om folk. Är de arbetslösa, som bygger bålar med stalsgaranli, vilketger dem möjligheter alt fortsätta silt arbete? Är människorna arbetslösa påandra håll där vi har gått in med lokaliseringslån och bidrag för att hållaarbelel i gång? får hålla sig lill denredovisning som är officiellt vederlagen när han resonerar i dessa termer. Mangör den reflexionen, när man tänker pä hur och hans partivänner haruppträtt , alt det må vara goda tider eller dåliga tider, det måvara arbetslöshet eller full sysselsättning - och moderatasamlingspartiels filosofi är : Ös på! Ös på om del är underskott, ös päom del inte finns någon som helst anledning att ösa på! Sätl i värsta fallfart på sedelpressarna! Bjud över och ös pä! Ja, del har ju runnit enormtmyckel vatten under broarna sedan det gamla framträdde som eltparti där man var rädd om skattebetalarnas medeloch hade ansvar för samhällets ekonomi. Parternastångade sig till 25 96 lönehöjning, sade , med statens hjälp.Hoppsan, höll jag på alt säga i hastigheten! Staten gjorde visserligen denförsta uppgörelsen på en blygsammare procentsats - i runt lal 11-11,5 96. HerrBohmans väljare, som ju hör hemma i den privaia föreiagsamheten av stortformat, kom efter och ökade på några procent, och sedan lämnade de yllerligareifrån sig 4-5 96. Staten har sannerligen inle initierat den utveckling som herrBohman ogillar. När man lyssnar på är del ju frestande alt försöka redovisaoch lägga lill rätta så mycket, och tyvärr räcker inle tiden till för detta.Sanningen är väl i fråga om skatten alt hos de breda lagren har den direktaskatten minskat lack vare de provisoriskaskatteuppgörelser vi gjort. Marginalskallen är ett alldeles specifikt problem.Vi har lalat om det och vi kommer att tala om del, men i fråga om skatten påårsinkomsten har det inte skett någonting ofördelaktigt. HerrBohmans skattefilosofi och lönefilosofi - men framför allt hans skattefilosofi- vore ju värd all spridas här i Slockholms län, där partivännerplus övriga borgerliga representanter sitter och styr och ställer medstorlandstingets ekonomi. Där har budskap tydligen fallit påhälleberget. Om de har lyssnat på - jag är osäker pådet - så har de inte brytt sig om honom, och det är hell enkell därför att dentrista verkligheten är litet annorlunda än vad skisserar. Ja,jag har ju yllerligare en chans att yttra mig, herr lalman, och jag är myckettacksam för det. () kortgenmäle: För all travestera : Sanningen är ju den att då man lyssnarpå har man behov av alt lägga lill rätta så mycket alt man intehinner med mer än några få saker. Närherr Sträng själv sade alt det blir inle 11 eller 12miljarder, utan i verkligheten blir del mycket mera i underskott, undrar jag:Hur kan då vara så våldsamt upprörd om vi lägger på några miljonerpå de belopp har utgått från? Del kan jag inte förstå - det hängerinte ihop. Närdet gäller statsbidragen till studieförbunden undrar jag: Vem har sagt att viskall höja statsbidragen till högst prioriterade? Vadvi har menat är att man skulle sänka bidragen lill de högst prioriterade ochskapa en enhetlig nivå på ett lägre plan. Men del är typiskt försocialdemokratin att så fort man lalar om enhetliga bidrag skall de höjas upptill den högsta nivån.