prot · FY0973 · 1975-12-31 00:00:00 — 107 Detär klart all heller icke är skyldig att ell ögonblick j maj 1 y/ j i sinargumentering intressera sig för de danska bekymren när det gäller 0/77 en fast bullerfrågornakring . Man kan naturligtvis som svensk riksdags- JärnvägsfÖrbindelse man, som svensk debattör säga alt vi har nog av våra bekymmer på mellan densvenska sidan om - danskarna får väl klara sitt på del och , sättde finner rimligt. Så långt kan man naturligtvis, om man vill, gå m. m. i diskussionen. Men att göra en ytterligare skärpning och säga att vi frän svensk sida bör setill att del icke blir någon fiygplats på Sallholm eller någon fastförbindelse är ändå, tycker jag, att på något vis göravelerligt även för våra danska vänner att de har bedömt sin interna danskasituation fel. Undersenare tid har en diskussion förts - tog bl, a, upp detta - om hurSaltholmsprojektet kom in i delta paket. Därvid har man också berörtde uttalanden som jag mycket ihärdigt gjort efter del all vi godkäntöverenskommelsen här i den svenska när det gälltfrågan huruvida Saltholm var en intern dansk fråga eller en gemensamsvensk-dansk. I och med att vi hade fåll en paketlösning i ett avtal var dettasjälvfallet ett paket som den svenska och den danska regeringen var skyldigaalt betrakta som ett paket och icke som några skilda delar. Härvidlaghar man i debatten inte velat förslå att det i delta läge, under den långa lidsom gick till dess att vi nu fick vela all danskarna inle skulle klara det här,var omöjligt för den att säga alt här fanns det ena ellerandra objektet som kunde diskuteras för sig. Detta skulle ha varit oriktigt. Hurskulle det ha uppfattats, till dess att danskarna nu misslyckades, om jag ellernågon annan ansvarig inom den hade sagt att Saltholm är enhelt dansk angelägenhet och ingenting annat? Det skulle ha varit omöjligt i ettläge där den svenska och den danska regeringen var överens om ett paket. Meni dag, när vi vet att danskarna inte skall godkänna detta och frågan alltså på nyttär öppen, kan jag säga att naturligtvis är det nu den danska regeringensangelägenhet om danskarna vill anlägga en fiygplats på Sallholm, Delta kan jagsäga fram till den dag då en sådan fiygplats återigen eventuellt finns i ettsvensk-danskt avtal. Där,, är svaret på frågan varför jag under den lid, då vi hade ettavtal som väntade på sitt godkännande, såg detta som ett definivi paket ochinte kunde börja diskutera, vare sig med några tidningar eller med andra, vemsom hade ansvaret för det ena eller andra i paketet. har vi inget avtalliggande, nu skall vi böria om igen med en överarbetning , ochså får vi, om det blir ett avtal, se vad det kommer att innehålla för olikadelar. Efterdenna utvikning vill jag sedan bara säga lill att 14 den danska regeringen naturligtvis inle ser påSaltholmsfrågan och på den fasta förbindelsen iKM-leden på samma sätt som gör. Jag vill här i protokollet läsain vad den danske trafikminislern inledde sill anförande med, när han den 24april lämnade sin stora redogörelse i denna fråga i folkelinget. Han sade då: "Sporgsmäletom anlasgaf en eller fiere fäste förbindelser över har vaerel genstandfor undersogelser og forhandlei mellem svenske og danske myndigheder i en megetläng ärraekke. For en halv snes år siden kom endvidere sporgsmälet om al fiytteKobenhavns lufthavn fra til Sallholm for älvor ind i billedet. Selv omlufthavnssporgsmälet primasrt erkendes al vaere et dansk anliggende, har det påden anden side vaerel klart, al det ikke kunne löses uden i samarbejde medSverige, dels på grund af luftrumsproblemel, dels på grund af den åbenbaresammenhceng med en KM-forbindelse." Detvar alltså min danska kollega som inledde sitt anförande i folkelinget meddessa ord för att redan från börian slå fast var ligger iden danska diskussionen nu och var del har legat tidigare. Jagskall sluta denna omgång med att säga till att det kommer inle nualt las något initiativ frän den , lika litet som från dendanska, förrän denna överarbetning har skett. Jag ber att i min nästareplik få återkomma lill de övriga frågeställarna. 0/77en fast järn vägsforbindelse mellan och , m. m. HerrDAHLGREN (c) kort genmäle; Statsrådet försöker framställa mig som en missdådare när det gäller dedanska bullerproblemen från , men så enkelt är del väl inle. Från miltoch milt partis sida har det ju inle gjorts något ändrat ställningstagande ifråga om KM-leden. Vad vi har sagt och vad vi fortfarande vill är att man skallbygga HH-leden. Dessutomär det så att det är statsrådei som på ett mycket tidigt stadium harförklarat att man måste ta avtalet i dess helhet, efiersom del var enpaketlösning. Sedermera har statsrådet gått ut och sagt all Saltholm är endansk angelägenhet. Detta är - om uttrycket tillåles, herr talman - enkovändning i denna fråga. är det givetvis inte fruktbärande all diskuteradet förfiuina. Det viktiga är ju alt försöka finna konstruktiva lösningarunderstor politisk enighet. Och jag menar att HH-leden kunde vara en sådanlösning. Jag beklagar då bara att statsrådet nu äter förklarar att här kommeringenting att ske, i varie fall inte . Och , herr statsråd, frågarjag vem det är som ifrågasätter sjösäkerheten i . Enligt min meningskulle den kunna förbättras, om man snabbt gick in för att bygga en tunnel iden norra leden. () kortgenmäle: Kommunikationsministern kände sig ödmjuk inför förhållandena iKöpenhamn-Malmö-området. Men jag tror alt kommunikationsministern borde kännasig ödmjuk inför förhållandena i Helsing- Omen fast Järn vägsförbindelse mellan och , m. m. borgsområdet också.Situationen både när det gäller sjösäkerheten i och när det gällerbangårdsfrägan är - utan att bruka överord -akut. Jag har svårt att förståvarför man inte skulle kunna diskutera åtminstone planeringsarbetet för entunnel mellan och , om man ville ha en tunnel. Men då jaglyssnat till kommunikationsministern fick jag en känsla av att det är en bromellan och - oberoende av om någon fiygplats kommer lill ståndpå Sallholm eller ej - som är del väsentliga. Kanske beror del på - del voreroligt om kommunikationsministern ville ge besked på den punkten - altdanskarna i grund och botten inte är särskilt roade av HH-leden, medan de ärroade av en fast förbindelse mellan och . Ingainitiativ skall nu tas, sade statsrådet. Det innebär ytterligare ett par årsmoratorium för . Men för förhållandena i och kan delinnebära att man försöker förbigå uttalande om nödvändigheten av enfiygplats på Saltholm för all en fast förbindelse mellan och Malmööver huvud taget skulle komma till stånd. Kommunikationsministernsvarade inle på den konkreta frågan i detta sammanhang: Skulle statsrådetNorling kunna gå vid sidan av beslul i detta fall och se till altutredningen blev helt förutsättningslös, dvs. att anknytningen till enfiygplats inle längre var ett villkor? Jag tycker det verkar så, eftersomstatsrådet talat om en paketlösning men yttrat att del varorikligt av att begära Saltholms fiygplats. Del verkar i så fall ocksåsom om statsrådet delade min uppfattning, att Saltholms fiygplats ickeursprungligen ingick i paketet men blev en förutsättning för paketetsgodkännande av den svenska . iGöteborg (fp) kort genmäle; Beträffande sambandet mellan Saltholm och beslutet i kan jagordagrant citera vad irafikulskoltet uttalade i sitt av godkändabelänkande. Utskottet framhöll där att "byggandet av en ny flygplats påSallholm är en grundläggande och ovillkorlig förutsättning föröverenskommelsen om de fasta förbindelserna". På den punkten hadekommunikationsministern alltså också bakom sig. Mennu har detta avtal helt fallit; varje uttalande som gjort i dennafråga saknar relevans, eftersom inle kommit till stånd. Därför fårvi börja från börian igen. Kommunikationsministernhade inte tid att svara på de övriga frågorna. Deballordningen är sådan att jagnu måste begära replik för all över huvud taget ha någon möjlighet all fä ordetulan att behöva anteckna mig sist på talarlistan. Jag skulle därför bara viljaupprepa min fråga: Är kommunikationsministern villig bekräfta alt denarbetsplan -jag sade "direktiv"förut, men del är möjligt att det inte blir några direktiv -som görs upp inomdelegationen och som tar upp de viktiga alternativen och frågorna blirpublicerad och att utredningen medan man håller på och samlar in underlaget förolika ställningstaganden kommer att publicera material som kan vara tillledning för den allmänna svenska opinionen? Jag skall börja med alt med ett kort ja besvara den fråga i ställde. Det är alldeles klart att skall man göra enöversyn så duger det inte att bara syssla med den ena eller andra aspekten avfrågan, utan man får se över det hela. Vi har bedömt att det kommer att taungefär innan man har gjort del. Självfallet måste två sådanadelegationer, som skall tillsättas, i en första omgång besöka "denärmast berörda", om jag får använda det uttrycket, alltså ,, och , för att höra vad de har för synpunkter ochvilken hjälp de kan vilja ha med ett sådant här arbete. Föratt inget missförstånd skall uppstå finner jag det angeläget att säga att dethär är fråga om diskussioner mellan två länder. Den ellerden svenska klarar inte det här själv - vi måste ha våra danskavänner med på ett eventuellt avtal. Vi hade ett avtal färdigt, och det kunde viinte genomföra på grund av att danska vid sin röstning inte godkändedet. Man kan alltså inte, som skilda talare här gör, tala om att den svenskaregeringen skulle gå in och resonera om ell avtal där Saltholm inte finns med,att den skulle sätta i gång diskussioner för att prioriteraen , all den skulle göra det ena och del andra. Ja,om det hela vore så enkelt, skulle vi för länge sedan ha sluppit diskussionerav det här slaget, men här gäller det att få till stånd en kompromiss mellantvå länder. Och även om de länderna heter och , har ju arbetethittills visat vilka svårigheter som kan uppstå. i är angelägen att säga att regeringen självfalletsedan länge har förstått och förstår vilka problem som hänger samman medHelsingborgs situation. Jag har visserligen bara under sex är haft tillfälleatt följa denna utveckling, men jag kan försäkra att jag - om jagnu skall använda det ordet en gång till, - har blivit ödmjuk äveninför de bekymmer som är förknippade med HH-leden. Där finns naturligtvis ettbehov av en snabb lösning av något slag, men vad gör man i ett läge där man, pågrund av den danska situationen, har misslyckats med att få det avtal i hamnsom den svenska med mycket stor majoritet ställde sig bakom ? Manmå ha vilken uppfattning som helst om det danska intresset för alt nu göra enspecialundersökning av lufihamnsfrågan, men jag tycker inte att vi bör sättaoss på våra höga hästar - jag anklagar ingen i den Omen fast Järnvägsförbindelse mellan och , 2 protokoll 1975. Omen fast Järn vägs förbindelse mellan och , här debatten för att göradel, och jag tycker inte att någon annan skall göra det heller-och säga;"Skippa nu förslaget om Saltholm som fiygplats! Lät det bli något som baragår till historien!" Om någon skall säga det, tycker jag att det skall varadanskarna själva. Den som det minsta intresserat sig för svårigheterna medfiygplatsfrågan i förstår mer än väl att man där på nyttvill i ett särskilt utredningsarbete gå igenom hela detta stora och viktigaärende. Vad kommer att ske om man behåller som fiygplats? Hur mångafastigheter och vilka områden måste då lösas in? Vilka investeringar blir detfråga om, ställda mot alternativet att bygga en ny flygplats eller flyghamn utepå Saltholm? Vadvi skall diskutera är ju i första hand svenska förhållanden, men vill nudanskarna under det gemensamma utredningsarbetets gäng koppla samman detta meden egen utredning, som sedan skall föreläggas de gemensamma delegationerna förderas flygplatsfräga, tycker jag all det är någonting som vi skall ha storrespekt för. Slutligen,herr talman, vill jag upprepa att läget för dagen är att de gruppernaförutsättningslöst skall se över allt material igen. Vi får hoppas att de tvåkommande åren går fort åtminstone i ell avseende, nämligen när del gäller altfå fram ell nytt avtal. FruSUNDBERG (m) kort genmäle; Jag vill gärna instämma i allt vad kommunikationsminister sadeom danskarnas problem med sin storflygplats. Det är beklagligt att det antagligenär ekonomiska förhållanden som lägger hinder i vägen för åstadkommandet av ensådan, som danskarna från miljösynpunkt har ytterligt stort behov av att få.Inom moderata samlingspartiet har vi hyst den uppfattningen, att kunde ensådan fiygplats komma lill stånd, vore det också riktigt med en fastförbindelse mellan och , eftersom man då pä ett bättre sättskulle kunna ekonomisera en sådan led. Men,herr talman, jag tycker jag känner igen litet av kommunikationsministernstongångar frän när det gäller de två länderna som förhandlar medvarandra. All två länder förhandlar med varandra och försöker åstadkomma - jagciterar statsrådet - "en kompromiss", innebär ju inte alt maninte själv kan förete en viljeyttring. Vad fiera av oss här hade uppskattattror jag hade varit att få klarhet om vilka åsikter och viljeyttringar densvenska regeringen går ut med när den skall starta de tvååriga förhandlingarna.Det får inte vara bara på del sättet, att man viker undan och säger att det ärtvå länder som förhandlar och att vi får se hur det blir. En kompromiss måstegrundas på två eller fiera olika uppfattningar. Delhade varit roligt, tycker jag, att fä höra kommunikationsministern säga att"från svensk sida anser vi det vara så angeläget med HH-leden att vi skallgöra vad vi kan för att i det gemensamma avtal som vi hoppas de bäggeregeringarna och riksdagarna skall godta komma fram till all en fastförbindelse åtminstone mellan och möjligt skallåstadkommas". Jag är medveten om att del kanske inle går all genomföraeller att del kan resultera i en kompromiss, men jag kan inte förslå varförkommunikationsministern inte kan klargöra vilken uppfattning han själv har idenna fråga. Om jag, när arbetet påbörjas i dessa två delegationer, skulle säga allfrån den sida vill vi prioritera entunnel - eller låt oss säga HH-frågan - skulle jag göra mig skyldig till enöverdrift. Den har samma uppfattning som den hade idet ögonblick då vi fick veta alt det danska folkelinget tyvärr inte skulle klaraupp frågan; vi vill ha en lösning av alla berörda frågor i regionen.Fortfarande är den övertygad om att det förslag som ladesoch som del danska folkelinget inte tog var det bästa när det gällde att lösaÖresundsfrågorna. Den uppfattningen har regeringen inle ändrat på, och denkommer vi att behälla fram til! den dag då den nya översynen ärfärdig och vi får sälta i gång med nya regeringsöverläggningar från deförutsättningar som dä föreligger. vet ju inte vilka synpunktersom kommer att föras fram av delegationerna. Det skall vi inte heller spekulerai, utan vi skall låta dem arbeta dessa år och se vilka avtal resp, regeringaroch parlament kommer att föreslå för godkännande. Fördagen finns det alltså ingen preferens för det ena eller andra projektet. Allaprojekt är lika angelägna, . För del är ochKM-förbindelsen av slorl intresse. För den danska regeringen förutsätter jagefier mina överläggningar med min danske kollega allintresset är stort för att definitivt lösa den svåra lufihamnsfrågan och iförlängningen därav Stora Bält-frågan - som jag bara nämner en passarn,efiersom den frågan inte ligger med i avtalet. På den danska sidan har mansålunda också sina trafikprojekt som man naturligtvis vill få genomförda såsnabbt som möjligt. Omen fast Järn vägsförbindelse mellan och , 777. m. iKristinehamn (vpk); "Öresundsfiaskot" stod det som rubrik på en ledarartikel iDagens Nyheter det blev klart att det danska inle skullefullfölja Öresundsavialet. Så kan man naturligtvis se saken. De som helhjärtatstödde det här förslaget till lösning av Öresundsförbindelserna måstenalurliglvis se det sä. Visom har bekämpat den här lösningen värderar kanske danskarnasställningstagande annorlunda. Vi kan inle se det som ett fiasko att bilbronMalmö-Köpenhamn eventuellt inle skulle komma till stånd. Tvärtom bör den härupplösningen av ge utrymme för andra lösningar, menar vi, sominte skulle dra så stor del av de investeringskostnader som del i det tidigareavtalet har varit fråga om men som skulle klara mänga av de problem som hängersamman med Omen fast järnvägsförbindelse mellan och , m. m. Tyvärr tycks regeringen inte vilja lyssna på det örat, att döma avnyheter som lämnats i massmedia. Frånvpk:s sida har vi till årets upprepat motionskravei att avtalet omfasta förbindelser i den utformning det hade skulle upphävas. Del motionskravethar på sätt och vis bifallils fastän kanske inte pä det sätt som vi hadeavsett. Vi föreslår i motionen att förhandlingar möjligt upptas med dendanska regeringen om fullföljande av den del av avtalet som omsluter projektetjärnvägstunneln --. Behandlingenav vår motion har skjutits upp lill hösten. Jag ville med mitt inlägg i dagnärmast understryka att vår uppfattning är att del logiska alternativet inuvarande stund borde vara att satsa på byggandet av järnvägstunneln. Jag troratt man kan säga all ett betydande inlresse för en sådan lösning av frågan omÖresundsförbindelserna tydligen föreligger pä den danska sidan, i motsats lillvad sade. a, har jag i en intervju i tidningen med denförre danske trafikminislern läst att han för sin del inte ärfrämmande för en sådan dellösning, om hela delta paket inle skulle godtas avfolketinget. De danska statsbanorna har också visat ett tydligt intresse förtunnelprojektet. Att det finns ett inlresse på den svenska sidan vet vi, Isamma nummer av SJ-Nylt framfördes åsikten att en järnvägstunnel visserligenbara skulle utgöra en dellösning av trafikproblemen men en icke oväsentligsådan. Den skulle avlasta, säger man, den intensivaste båttrafiken, som finnsjust i norra , med en tredjedel. Det handlar om ell sjuttiotaltvärgående färieturer . Dessutom är, hävdar man, en detojämförligt billigaste och miljövänligaste alternativet av de fyra delprojektsom ingick i paketet. Vihävdar från vår sida att en järnvägstunnel i HH-leden också borde avpassas lillvad den framlida utvecklingen inom järnvägstrafiken kan komma att kräva. Denborde alltså bli dubbelspårig. För del europeiska järnvägsnätet finns del vittgåendeplaner som visar att det satsas friskt på järnvägsnätet, och där finns ocksåförbindelserna med med i bilden. Strävan all uppnå rationellaförbindelser med kontinenten bör därför enligt vår mening kräva en prioriteringav järnvägen. Ensatsning på tunnel projektet är också en satsning på de långvägaförbindelserna, medan bilbron mera kan betraktas som en gatamellan de bägge städerna, där lokaltrafiken skulle få stort utrymme, I denförut citerade ledaren i understryks att den lokalapersontrafiken skulle dominera pä Malmö-Köpenhamnsleden, Däremot betonasHH-ledens vikt ur samnordisk synpunkt, särskilt med tanke pä godstransporterna. Avoch lill framskymtar också att bakom bilbroprojektei ligger andra spekulationerän vad som ryms inom ramen för trafikpolitiska krav. I Dagens Nyheterkonstateras sorgset att danskarnas ställningstagande nu gör attÖresiadsfunderingarna får avskrivas. Att de rent kommersiella intressena iKöpenhamns- och tillfälligt har lidit ett bak- slag pä grund av alluppgörelsen inle kommit till stånd är nog ganska säkert. kanske dessa reparmod av det senaste utspelet från de båda regeringarnas sida. Detta innebär juatt nya år återigen offras på att utreda genomförandel av ett reviderat avtal,allt medan trafikproblemen i Öre-sundsomrädel växer, inte minst i norra delenvid . Detsamma gäller också SJ:s problem i ,som även föregående talare varit inne på. Densvenska regeringen förefaller att ha bundit sig mycket hårt vid tillskapandetav en bilbro i leden . Men den planerade storfiygplatsen päSaltholm tycks ju få sin verkliga betydelse genom det trafikunderlag den skulleskapa för . Frågan blir därför; Om inte Saltholmsprojektetförverkligas, kommer då inte bilbroprojektei i ett radikalt förändrat läge? Trotsvad kommunikationsministern säger om att detta är en debatt mellan två ländertror jag ändå alt man kan slå fast att många säkerligen är besvikna över allkommunikationsministern och regeringen i den förändrade situation som uppståttinle valde att försöka ge en ordentlig järnvägsförbindelse motkontinenten via HH-leden. Omen fast Järnvägsförbindelse mellan och , m. m. Jag har rest upptill för att som representant för , varskommunstyrelse jag tillhör och som jag representerar i den speciella delegationsom har kommunens uppdrag alt förhandla med statsmakterna om Helsingborgsbangårdsfråga, här inför kommunikationsministern avge ett formligt nödrop påHelsingborgs kommuns vägnar. Attjag inte tar till överord när jag talar om ell nödrop kan jag kanske bästunderbygga genom all i all korthet ge en beskrivning av Helsingborgsbelägenhet. Vi vet alla att har en egendomlig topografi. Staden ärlagd som ell small band utmed på den trånga plats som avståndet mellanvattnet och den höga, branta landborgen utgör. Där finns den gamla stadens ochden nuvarande tätortens kärna. Helsingborgär dessutom centralort för nordvästra . Det betyder en omfattande trafikin till denna kärna; både landsvägs- och järnvägstrafik. Redan somregioncentrum hade den här smala stadskärnan utgjort ett problem vidtrafikavvecklingen. Mennu kommer till belägenhet också del, att staden är Sverigesfrämsta port till kontinenten - åtminstone via . Detta har medfört enenorm påfrestning på vår stadskärna och vi har förhandlat medstatens järnvägar om alt fä vår bangårdsfråga löst. Ty på denna smala landremsadär stadskärnan ligger har vi inte bara två järnvägsstationer ulan också dehamnar som utgör anläggnings-plats för alla färiorna och övriga fartyg tillHelsingör. Jagsäger detta fast jag är fullt medveten om att kommunikationsministern känner tillalla dessa detaljer, men för att understryka tyngden av det nödrop jag taladeom upprepar jag dem. Här strömmar 15 miljoner Nr 73 passagerare mellan och , mellan Måndaeen den °'~Helsingör, Del är ungefär två tredjedelar av all persontrafik över 5 mai 1975 ,Här fraktas huvudsakligen på lastbil och järnväg tre och en halvmiljoner lon gods. Det är mer än två tredjedelar av allt gods som Om en fast transporterasmellan svenska och danska hamnar vid , Här trans- Järnvägsförbindelseporteras mellan och över en miljon bilar om årel, mellan det är också två tredjedelar av alla de motorfordon somfraktas över och , Sundet . Allt detta i och alltdetta i det katastrofalt m. m. begränsade utrymme jag talat om, nämligen den smala remsan mellan Nuhar vi på grund av del, framför allt ur miljösynpunkt, orimliga 1945 årsbangärdsavtal förhandlat med om en annan lösningav vår bangårdsfråga, som ju också är frågan om en fast förbindelse mellanSverige och via , Sä sent som 1969 var De danskeStatsbaner och i överens om att lösa frågan om enfast förbindelse för deras del mellan och i form av en tunnelmellan och . Del skulle utgjort en utomordentligttilltalande framtidslösning av alla de problem som jag talat om här. drog sig plötsligt tillbakafrån sin ståndpunkt och sedan förhandlade man sig fram till en provisorisklösning med , som innebar att man skulle uppföra engemensam terminal och en gemensam stationsbyggnad. Detta skulle Helsingborgbetala drygt 100 milj, kr, för. Del skulle utgöra en provisorisk lösning iavvaktan på hur man skulle ordna fasta förbindelser mellan Sverigeoch . Närsedan regeringens förslag till ett avtal med om fasta förbindelsermellan och kom fullföljdes inte avtalet mellan Helsingborgskommun och . Det var ju också orimligt att lägga ner över 100miljoner på en lösning som bara skulle vara .