prot · FZ0976 · 1975-12-31 00:00:00 — Jagmenar att regeringen och ulskottsmajoriteten på några punkler varit onödigtrestriktiva. Jagär klar över att det är nödvändigt alt ställa upp en del regler som begränsarrätlen till inkomstuppdelning och särbeskattning. Systemet får inte vara sådantatt det går att skaffa sig belydande förmåner genom att fördela inkomstermellan familjemedlemmarna på ell sätt som inle svarar mot den verkligaarbetsinsatsen. Därför är jag med på att sätta upp en rad begränsningar för attförhindra att det nuvarande skattesystemet utnyttjas på det sättet. Men pånågra punkter tycker jag alltså alt restriktiviielen har gått för långt. Då detgäller punkter som herrar i och Josefson redan berört skall jagbara kort klargöra min ståndpunkl, Förslgäller det tidsgränsen för makes arbetsinsats. En förutsättning för all de nyaskattereglerna skall gälla är enligt propositionen att medhjälpande make hararbetat i den gemensamma verksamheten minst . Jag kanacceptera all man bestämmer alt makes arbetsinsats i företaget skall ha en vissminsta omfattning för all inkomstuppdelning skall få ske. Det kan ju t, ex,vara svårt att dokumentera en mycket liten arbetsprestation. Men ären rätt hög andel. Det är mer än en tredjedel av ell arbetsår. Jag menar attdet måste vara till fyllest med ett lägre tal. Annars finns det risk för attslora grupper av familjer kommer att utestängas från reformen. Under remissbehandlingenav betänkandet har också frän många håll sagts just delta att tidsgränsen börvara lägre än . Jag menar att gränsen skulle kunna sättas till 400limmar, som också har föreslagits i en av reservalionerna. Denandra punkien gäller arbetets förläggning - om arbele i bostaden skall kunnamedräknas. föreslog Ju att man skulle ställa krav pä attarbetet skall ha utförts utanför makarnas bostad, såvitt inte speciella skälkunde möjliggöra undanlag från den huvudregeln. Skulle man ha följt utredningenhade det betytt all de nya reglerna skulle ha blivit verkningslösa i mångafall, om kontoret varit elt rum i makarnas bostad exempelvis. Finansministernvalde i propositionen en något mjukare linje, men huvudprincipen var också däratt medhjälpande makes arbete skulle vara förlagt utanför bostaden för attgrunda en rätt till inkomstuppdelning. Det avgörande måste vara arbetsinsatsensbetydelse för verksamheien i förelaget. Var arbetet utförs måste komma i andrahand. Om man ställer krav pä speciella arbetslokaler, kommer mänga att ställasutanför reformen. Jag menar att arbete i bosladen skulle kunna medräknas, omdel med hänsyn till rörelsens art och andra omständigheter finns skäl alt göradel. Den tredje punkten gällerlön till barn. lön till barn betyderförslaget en skärpning av de nuvarande reglerna. Det kan jag inte finna vararimligt. Om ett barn gör en arbetsinsats och får ersällning med enmarknadsmässig lön, måste det vara rimligt all barnei skallar för del ochföräldrarna får göra avdrag för lönekostnaderna. Del är ju inte ovanligt,framför allt inom jordbruket, att barn som studerar under vissa tider utförarbete i jordbruket, exempelvis under veckosluten, I andra företag, t, ex, inomservicesektorn, kanske barn ibland arbetar under eftermiddagar och kvällar. Detkan inte vara rätt all sådan inkomst skall beskattas hos föräldrarna. Deinkomsterna skall givelvis behandlas pä samma sätt som andra inkomster. Därförbör all arbetsersättning till barn över 16 är beskattas hos barnen. har yrkat bifall till ett antal reservationer, ochdå jag har medverkat i samma reservationer, ber jag all få instämma i delyrkandet. Tillsist vill jag också göra samma deklaration som och beiräffande omröstning och eventuell votering, alltså att utfalletbeträffande betänkande nr 27 också skall vara avgörande för ställningstagandettill betänkande nr 28. Avvecklingav s. k. faktisk sambeskattning Hen (): I den allmännabeskrivningen av företagsamheten i vårt land framhävs ofta att antalet företagär pä starkt nedåtgående genom att små och medelstora företag köps upp avslörre företag eller alt de läggs ned. Även om jag anser att denna ulvecklingär starkt överdriven i den allmänna debatlen och även om Jag vill kraftigtnyansera orsakerna till att försäljningarna sker, är jag ändå beredd att medgeatt ulvecklingen pä företagsbildningens område och när det gäller nedläggningarinte är den bästa. Motdenna bakgrund ler sig det därför så mycket mera märkligt alt antaletaktiebolag ökar så kraftigt som det har gjort. har ca 50 000 nyaaktiebolag kommit lill. Det finns alltså andra skäl än viljan att drivaföretagsamhet som varit drivkraften till bolagsbildningen, Förelagsskatteberedningenhar efter sina undersökningar kommit till det resultatet att ell stort anlalaktiebolag har bildats för all uppnå opåkallade skattefördelar. Som bevis försina påståenden har beredningen presenterat en lång katalog över missbruk somhar förekommit. Jagvågar påstå att bolagsformen, som väl huvudsakligen har tillkommit för att göradel möjligl för flera personer att driva gemensamt företag, har kommil attanvändas på ett helt annat säll än vad som var meningen. lönlagarinkomslerhar förvandlats lill inkomsi i elt bolag. Jag är angelägen påpeka alt man inlefår generalisera och säga all alla som är aktieägare i fåmansbolag är del förall undgå skatt. Jag tror fortfarande all huvudparten av dagens förelag - ävende som drivs som aktiebolag - är seriösa och att man valt bolagsformen avföretagsekonomiska skäl. Men raden av missbrukare har blivit alltför lång, ochnu måste någol göras. Som vanligt är det några - i del här fallet dock rättmånga - mindre nogräknade deklaranter Avvecklingav s. k. faktisk sambeskattning som kommer att förorsakabesvär och ökad uppgiftsskyldighet för de lojala, Förelagsskatteberedningenhar anfört att den grundläggande brislen i den skatlemässiga behandlingen avfåmansbolagen är alt ägaren och bolaget betraktas som tvä frän varandra hellfristående enheter. Detta sätter den kontrollapparat som byggts upp helt urspel. Det är således samma människa eller människor som skriver ullöneuppgifterna som skall deklarera för lönen. När avtal görs upp mellan denenskilda aktieägaren och företaget är det samma avtalsparter som sitter på bådasidor om bordet, synsätt -alt betrakta företagel och dess ägare som tvåfrån varandra helt skilda subjekt - har gjort att den neutralitet ibeskattningen som vi alltid har eftersträvat oberoende av förelagsform harblivit satt ur spel. Företagsskatteberedningensförslag, på vilket propositionen i huvudsak är byggd, innebär att man med vissaändringar i de materiella reglerna, med ökad uppgiftsskyldighel och med ökadtaxeringskontroll skall försöka återställa den skatteneutralitet som hadeeftersträvats och som i ett tidigare skede kanske rådde. En huvudprincip är skall betrakta aktieägaren och företaget som en enhet ibeskattningshänseende utan alt man därför gör våld på företagsformen som sådan.Aktiebolaget skall även i fortsättningen vara en juridisk enhet.Dubbelbeskattningen skall finnas kvar, men transaktioner mellan företagaren ochhans företag skall betraktas som en mer intern historia. Del kan vara skäl atterinra om att uppkommen vinst i ett aktiebolag dubbelbeskaiias när den utdelas,vilket i och för sig skulle vara en tillräcklig orsak till att avhålla från denhär förelagsformen. Föratt kammarens ärade ledamöter skall förslå alt detta med dubbelbeskattninginte är särskilt avskräckande kan lämnas den upplysningen att 75 "i. avaktiebolagen av fåmanskaraklär redovisar vinst som understiger , - ochde flesta redovisar ingen vinst alls, I praktiken uppkommer en vinst. Denplockas alltså ul ur företaget på annat sätt än som dubbel-beskattad vinst,exempelvis genom löner av varierande karaktär. Mednågra få undantag är reglerna för den årliga inkomstbeskattningen lika för ellfåmansbolag som om företaget drivs som enskild firma. Nedskrivnings- ochavskrivningsreglerna är exempelvis lika, men vid avvecklingen av ell förelagmed stora ej beskattade reserver är skillnaden väsentlig. Medan ägaren avenenskild firma vid försäljningen får skatta av sig alla tidigare gjordauppsamlingar behöver aktieägaren bara skatta för av försäljningssumman somrealisationsvinst. Den pä företaget vilande skalleskulden övergår alltså tillnye ägaren, och säljaren kan för konsumtion ta ut en stor del av de skattefriaavsättningar han tidigare gjort med endasl 10 " skall, Avvecklingsskatlernabehandlas dock inte i denna proposilion, ulan delta blir någonting somriksdagen kommer all få ta ställning lill när den aviserade propositionen omreavinslbeskaiiningen ligger på bord. Omde allmänna riktlinjerna för fåmansbolagens beskattning råder stor enighelmellan de olika meningsrikiningarna i utskottet. Man är enhälligt beredd alt taden ökade uppgiftsskyldighet som föreslås i propositionen i klart medvetande omatt en grupp företagare, varav de flesta inte ens kan sägas vara företagare,kan få hälla på med sina skatleflykts-transakiioner. Total oenighetråder i ulskoltet bara om uppdelningen av familjemedlemmarnas inkomster,varjämte det förekommer något olika uppfattningar om hur formuleringarna börvara i motiveringarna jämte ytterligare ell par reservationer, som endastsamlat ell partis representanter. Beiräffandelön till familjemedlemmar gäller i dagens skattesystem olika regler omföretaget drivs som enskild firma eller som aktiebolag. För enskild firma finnssambeskattningen kvar, som gör alt båda makarnas arbetsinsatser beskattas hosen av dem, medan del i del andra fallet kan ske en uppdelning mellan makarna. Formelltfår den medhjälpande maken inle uppbära högre lön från företaget än som ärskäligt för arbetsinsatsen. Men i praktiken har det visat sig omöjligt attkomma lill rätta med skatteflykten den vägen, I klart extrema fall är detgivetvis möjligt att ingripa. En tandsköterska kan knappast ha enlön som motsvarar . Inte heller en kontorist kan ha en lön som motsvararden summan, Ialla gränsfall - och de är de flesta - har man emellertid stått sig slätt. Detgäller då inte bara medhjälpande makes utan även barns arbetsinsatser.Företagsskatteberedningen redovisar att skattevinster på , kan uppnås vid en gemensam familjeinkomst på , genom utnyttjandeav förvärvsavdraget och flera grundavdrag vid en uppdelning samt genom en lägreprogression. Detkan alltså inte råda något tvivel om att såväl de materiella reglerna somkontrollmöjligheterna är klart otillfredsställande på bolagssidan sett fränsamhället synpunkt, Å andra sidan är jag beredd att tillstå att den faktiskasambeskaltningen för enskilda företagare är otillfredsställande från denenskildes synpunkl och alt det pris som man här får belala för att undgåskatteflykt kanske har varit högt. Utskottettycker att reglerna bör vara lika för familjemedlemmarnas beskattningoberoende av om de arbetar i enskild firma eller i någon annan företagsform. Omdenna uppfattning är utskottet enigt. Men om regelsys-lemels utformning är manoense. Utskottets majoritet anser att proposilionens förslag är en lämpligavvägning mellan den skärpning som är nödvändig i bolagsfallen och denuppmjukning som bör ske av den faktiska sambeskaltningen utan alt därmedkontrollmöjligheterna går förlorade. Denytleriigare uppmjukning som föreslås av reservanterna betyder enligtmajoritetens sätl att se att möjligheterna till skatlenyktsåtgärderunderiättas. Majoriteten anser givelvis liksom reservanterna att om bådamakarna eller de äldre barnen gör en arbetsinsats i företaget bör de avlönasför delta. En "marknadsmässig" ersättning bör utgå. Reservanternastillämpningsregler för delta innebär emellertid alt det blir hart när omöjligtatt begränsa lönen till en marknadsmässig ersättning. Kravetpå att medhjälpande make skall arbeta i företaget ger enligtmajoritetens sätt all se en hygglig gräns för alt få bon alla småsaker, vilkasvärde för företaget det kan råda delade meningar om, såsom telefonpassning,budskickning o, d. Avvecklingav s. k. faktisk sambeskattning Avvecklingav s. k. faktisk sambeskattning Detkan också diskuteras om taxeringsmyndigheterna har möjlighet att kontrollera omnågot arbete verkligen utförs. Varje sänkning av den gränsen medför risker föratt en oberättigad uppdelning slinker igenom. kan konstaleras attbeskattningen av makar, där bara en arbelar, ger små familjeinkomster nästansamma fördelar oberoende av var de deklareras. Jag tar då hänsyn tilläklamakeavdragel och liknande. Faran för skatteflykl genom oberättigaduppdelning blir än mer markerad om hänsyn tas även till kravei att också arbetesom utförs i bostaden skall fä medräknas, även om det finns ett faslarbetsställe. Vilken taxeringsmyndighet kan gå in i bostaden och kontrollera omdet arbele som utförs är hushållsarbete eller ett arbete för företagetsräkning? Detta med bostadsarbete öppnar enligt mitt sätt alt se dörrarna på vidgavel för fortsatt skatteflykt. Deniredje punkien när del gäller makars beskattning är den s, k, iredjedelsregeln.Den innebär att av makarnas gemensamma rörelseinkomst skall bara en tredjedelfå tillföras den medhjälpande maken även om en marknadsmässig lön skulle medgemera. Det är ganska naturligt all den av makarna som är företagsledare skall haen slörre del av avkastningen än den som inle har det ansvaret. Det är ocksåganska orimligt alt makar, som gemensamt skall disponera överföretagsinkomsten, skall kunna dela den så att företagsledaren inle får någotalls, medan medhjälparen får en marknadsmässig lön, I de fall därföretagsledaren har inkomster av annal slag - exempelvis arvode eller inkomsiav tjänst - innebär det en myckel kraftig skatteflykt om hela företagsinkomstenskulle överflyttas på den medhjälpande maken. Detta fria laborerande medinkomsterna inom den mark-nadsmässiga lönens ram utan några andra regler blirsynneriigen olyckligt, då ju också våra generösa avskrivnings- ochnedskrivningsregler ger möjligheter lill mycket stor valfrihet när det gälleralt få fram den totala förelagsinkomsien. Vadslutligen beträffar lönen till barn kan del låla bestickande attsäga alt dessa måste behandlas pä samma sätt som när ungdomar arbetar åtutomstående arbetsgivare, men jag tror all reservanterna här gör sig skyldigatill alltför stora förenklingar, 1 proposilionen hävdas att heltidsstuderandebarn inte kan hänföras lill arbetspersonalen med mindre än att de ärlediga från sina studier. Man skall alltså endasl kunna medräkna arbete somutförs på ferier eller annan ledighet som uppgår till minsl en månad, och förden som är innebär det också deklarationsplikt, Ulskottsmajoritetendelar statsrådets uppfattning pä den här punkien. Reservanternas förslag altlön skall kunna utgå till ungdomar över 16 är för allt arbele kommer alt skapaell nytt skatteflykishål som jag anser att det blir svårt alt stoppa lill. Härkommer alltså företagsinkomster att kunna göras skattefria bara genom all deöverförs lill ungdomar som inte utnyttjar sitt grundavdrag. Reservanternasspärrar i form av att arbetet måste utföras och att lönen skall varamarknadsmässig tror jag är en deklaration ulan någol större värde. skall kunna kontrollera om skolungdom skött telefonpassning,budskickning, målal några bräder, plockai polatis eller skött någonannan liten syssla? Här kommer det att bli fråga om någon timme då och någontimme dä. Jagtycker att reservanterna drivit silt rältvisekrav så långt alt det förmodligenblivit ett orättvisekrav. Om en löntagare får hjälp av sitt barn med att bevakatelefonen eller att gå elt bud som främjar löniagarinkomsten, kan givetvisingen lön få föras över lill barnei. Om man är ägare lill en schablonlaxeradfastighet och ber sin son måla staketet, får för den skull ingen inkomstflyttas över från villaägaren lill sonen. Men om en lalbrukares son målatstaketet runt gården, skulle en del av föreiagarinkomsten flyttas över tillsonen! Reservanterna menar att om barn får arbete hos någon utomstående, blirdet barnets inkomst automatisk, men det blir den inte om barnet arbetar i föräldrarnasrörelse. Den liknelsen hallar också betänkligt. Den är riklig sä länge dethandlar om verkliga anställningar, men det blir säkert inte lätt för de flestabarn att få något arbele hos en främmande arbetsgivare pä så lösa boliner somnär vederbörande får arbete hemma, Sammasak gäller f ö, medhjälpande makes insatser. Det kan låla bestickande när mansäger: Om min fru arbetar hos någon annan arbetsgivare, skall hon givetvis habetalt för det och deklarera själv, men sä är inte fallet om hon arbetar i minegen rörelse. Även i det fallet lycker jag att reservanterna är litel välenögda: det ställs dock hell andra krav på mig på en främmande arbetsplats ändär jag kan gå och jobba som jag vill, såsom jag kan göra i hemmet eller i minegen rörelse. Och det viktigaste av alll: är jag anställd måste jag under allaomständigheter deklarera för min inkomst, men som medhjälpande make bestämmerjag själv över den saken. Del finns inget obligatorium att deklarera för minmedhjälparinsats. är det fördelaktigare all låla en av makarna hahela inkomsten. Så är t, ex, ofla fallet om den medhjälpande maken har en annanhygglig inkomst. Det är alltså en väsentlig skillnad alt arbeta i eget företageller utanför det, Beiräffandede reservationer vid belänkandet nr 28 som jag inle lidigare bemötte villjagböria med all uttrycka min förvåning överalt reservanterna inte velat vara medom utskotlsmajoritetens motivering. Man har sålunda inte velal gå med påbeskrivningen av lägel i fråga om fåmansbolagen och de ålgärder som behövervidtas. Jag trodde verkligen att vi var överens om att bevisföringen varöverväldigande så som den framförts av ulredningen ochbeskattningsmyndigheterna! Beträffandeyrkandet och motiveringen därtill i reservationen 4 skulle jag vilja säga altreservanterna på den punkten önskar ha kvar en av fåmansbolagens oberättigadeskattefördelar som andra människor inte har. Andra grupper får göra avdrag fördet intrång i bosladen som yrkesverksamheten kräver. Då är del rimligt attockså ägaren till elt fåmansbolag får göra samma avdrag. Reservanterna vill istället att ett godtyckligt valt hyresbelopp, som man själv bestämmer, både iföretaget och som fastighetsägare, skall vara avdragsgillt i företaget men ejbeskattas hos företagaren i hans egenskap av aktieägare. Om man bestämmerhyresbeloppet till den nivå som andra grupper får avdrag för, över- Avvecklingav s. k. faktisk sambeskattning Avvecklingav s. k. faktisk sambeskattning ensstämmer inkomstbeloppoch avdrag, och del blir aldrig tal om någon dubbelbeskattning. Om manbestämmer hyran lill ett högre belopp, blir det avdrag på ett håll - nämligen iföretaget - men beskattning hos mottagaren, heller då kan del bli fråga omnågon dubbelbeskattning. Om reservanterna skulle anse att avdrag för intrång ärför snävt tilltaget, är det en fråga som skall lösas för alla skattskyldiga ochinte bara för fåmansbolagens delägare, 1reservalionen 5 begär reservanterna ytterligare en skalleuppskovsväg. Jag förmin del har kunnal acceptera både utredningens och propositionens vägar, vilkabåda hindrar del förhållande som råder , nämligen att när bokslutetupprättas utjämnar man en eventuell vinst genom att föra upp en lanliemskuld.Jag håller med i om att del blir betydligt svårare attanvända denna löneform , och det är väl bra det. Lönens storlek börman veta om i förväg, och del skall inte bli en restpost i bokslutet. Skullereservanternas förslag antas, skulle bolagsägare få ha kvar ytleriigare enmöjlighel alt eliminera dubbelbeskattningen, och man skulle få ytterligare enskatteutjämningspost som andra företagare inle har. Sedan skulle vinstentillkomma med uppskov på skatten. Med del sagda ber jag alt få yrka bifall lill skalteutskotlelshemställan i betänkandet nr 27 i dess helhel. Jag ber också att få instämma ivad övriga lalare här har sagt om den uppgörelse som skett om voteringarna medanledning av betänkandet nr 28, Hen i (m)kort genmäle: Del är hell rikligt all vi är överens om huvudlinjerna i den härfrågan, och jag är glad över de uttalanden som gjorde på denpunkten i sin inledning. Vi är helt överens om all man måste försöka se till,att aktiebolagsformen inte används på elt sätt som icke är avsett, vi är hellöverens om alt man måste se lill, all inga orälimätiga skatteförmåner kan kommalill slånd genom det här systemet. Mennär vi kommer in på detaljerna, speciellt beiräffande familjebeskaltningen, ärvi inte överens. tog som ett exempel all en inkomsttagare på , genom en uppdelning skulle komma alt förtjäna . Det ärhelt riktigt, , om han gör den uppdelningen utan att del harförekommit någon sysselsättning, men vad vi har förespråkat i vårareservalioner är ingenting annal än att medhjälpande personer, vare sig det ärmaken eller barnen, skall ha rätt alt la ul en marknadsmässig lön. Förhållandetblir alldeles särskilt orättvist när del exempelvis är fråga om elt bolag därhustrun är medhjälpande. Jag hade en påringning från en företagare vars hustruvar medhjälpare, "Jag riskerar praktiskt taget", sade han, "allfå mill förelag bojkollai av den anledningen au jag inie kan ge min husiru denmarknadsmässiga lönen, vilken jag måsie ge alla de andra som ulför samma arbelesom hon. Och jag kan hell enkell inte själv la ul så stor lön all den motsvarardubbelt så myckel som min hustrus marknadsmässiga lön. Del tål inte millförelag," Manhar alltså med det här systemet skapal förhållanden som gör situalionenomöjlig i fortsättningen. Nusäger all vi öppnar dörrarna för skattefusk. Det gör vi absolutinte; vi har ju kraftigt understrukit att det endast är fråga om marknadsmässigsysselsättning. Jag kan inte förstå varför inte t, ex, barn, som kanske ärrelativt gamla, under sina skolferier kan få sköta om ett jordbruk en lördagoch söndag för att föräldrarna skall få ledigt litel grand. Varför skall delinle kunna vara en marknadsmässig ersättning som utgår i sådana fall? Jag troratt man överdriver möjligheterna att kontrollera detta, och det är därför somjag tror alt del är på motsatt sätl i förhållande lill vad göra gällande. Avvecklingav s. k. faktisk sambeskattning () kortgenmäle: berörde i början av sitt anförande den förändring avföretagsform som har skett . Jag vill här säga all denutvecklingen är resultatet av det förhållande som förelåg, nämligen att manhade så olika beskattningsgrunder om ett företag redovisade sin inkomsi somenskild firma eller i bolagsform. Vi har påpekat detla gäng efter annan ochframhållit del som angeläget au åsladkomma en förändring beiräffande denfakliska sambeskattningen. Jag vill bara beklaga alt det skulle dröja så längeinnan det skedde en ändring. Del kan hända alt vi annars hade haft en annansituation i fråga om den förändrade bolagsformen. Nukan man väl säga att del har tillämpats en generös regel vid uppdelning avinkomsterna i bolagen. Men varför skall man då nu gå så långt på motsatt hållall man får ett system som jag anser i rätt stor ulslräckning blir en orättvisaför dem som ulför arbetet i det gemensamma förelaget? HerrWärnberg erkände ju, om jag förstod rält, all kanhända har priset som desambeskallade har fåll betala med nuvarande skattesystem varit något högt. Jagnoterar ändå med tillfredsställelse att vi här har kunnal bli överens i principom alt det är angeläget att här åstadkommes en rättelse avbeskattningsformerna. Sedankan jag inle förstå när han lalar om vilka oerhörda svårighetersom skulle uppstå om man sänker gränsen för arbetsinsatsen . Jagkan inte inse att det skulle bli svårare att göra kontrollen där än om man hargränsen vid 600 limmar. Vi behöver inte utgå från att alla gör en likaarbetsinsats på årets , I väldigt många förelag görs en arbetsinsatsunder vissa delar av året, och då blir kontrollmöjligheterna desamma. Jagbeklagar all man i resonemanget drar in talet om hushållsarbete. Från miltparti - och också från alla reservanternas sida - har vi mycket starkt betonatau del skall vara en arbetsinsats i företagel, i rörelsen, som skall varagrunden för avdraget och att ersättningen skall beräknas efter enmarknadsmässig lön. Det är inle tal om all flytta över lön från del ena hållettill del andra.