prot · FZ09105 · 1975-12-31 00:00:00 — Här har vi haft en NJA-styrelse, där man alltså har haft fyra avhopp, varav åtminstone tre har sketl i ren protest mot det sätt på vilket det hela har skötts. Och här har 53 80, m. m. vi haft en ledning förLKAB, som skulle exportera malmen, vilken inle heller har varil överens med deövriga ansvariga om hur det hela skulle gå till. Delär klart att när vi här i , som ändå har det slutliga ansvaret för attpengarna kommer fram, hör detta, blir vi litel oroliga. Industriministern började sitt anförande med alt undra vem hanegentligen skulle lyssna till: , som menade att man hade utrettfärdigt när det gäller de här frågorna, eller oss andra, som menade att manhade rusat i väg litet för snabbt. Om vi ser lill projektet som sådant, är delingel tvivel om att svaret måsle bli all man här har arbetat alltför snabbt; Vifick, som jag har nämnt redan lidigare, uppbära mycken kritik från herrJohansson och och även frän andra därför att vi sedanville skjuta upp saken för att se hur del förhöll sig medlarmrapporterna om stora kostnadsstegringar. Då menade man att vi därigenomskulle äventyra hela projektet. Men just därför att man från regeringens ochövriga ansvarigas sida inte tog tid på sig all utredamarknadsförutsättningarna, kostnadsberäkningarna, miljöeffekterna etc, har manalltså själv bidragit till att del här projektet blir försenat med inle baraett par veckor utan kanske fiera år. Tillsist, herr talman, till frågan om insyn. Här sade industriministernmed en glimt i ögat -jag är lacksam för den - alt ju har fåtträtt. Den expertgrupp, knuten lill näringsulskottet, som vi begärt kommer nuatt tillsättas. I de diskussionerna har också deltagit , som jagciterade här tidigare såsom tämligen ovillig när det gällde att få till slånden opartisk granskningsgrupp. Visst har här skett en sinnesförändring inte bara- hoppas jag - hos , som menade att det här mer eller mindre varfråga om spionage inne i NJA, utan också, förhoppningsvis, hos finansministern,som här i sade lill en av mina partikolleger, när denne slälldefrågor om hur del skulle bli med sysselsättningen, att det har du min lille väningenting med atl göra. Finansministern tyckte all vederbörande, som han sade,uppträdde som en "nyfödd TV 2-reporter" och var "upp lilltonsillerna" fylld av indignation över sådant som han inte begrep. Jagtycker det är alldeles utmärkt om den sinnesändringen nu har inträtt, om allade misslag som man har blivit beslagen med när del gäller 80 lett tillatt man i fortsättningen lyssnar till kritik och synpunkter både frånutomstående experter och från oss här i . Det är väl inte utan alt detta ämne efter nära fyra limmars debattbörjar bli grundligt genomarbetat och belyst ur alla tänkbara aspekter isammanhanget Jag skall därför inskränka mig till några relativt kortarefiexioner omkring debatten som den har utformats framför allt iindustriministerns andra inlägg, där han svarade på några av de frågor jagställde och underlät all svara på andra. sade när han skulle försvara sin handläggning av det här oerhört hårtkritiserade projektet: "Men, snälla vänner, ni har ju varit med på delhär. Ni har suttit i och tryckt pä knapparna och röstat för det. o. m. suttit i näringsutskollet och gått igenom projektets alla olikavinklingar och detaljer. Ni har fåll del av fakta från experter som har varitinkallade till hearings. Och ni tog del definitiva beslutel ." Alltdel där, herr talman, är ju rikligt Industriministernframhåller att han lar det fulla ansvaret. Självfallet får han lov att göradet, och jag har lärt känna honom s'om en person som aldrig har tvekat att tasitt ansvar. Det är precis lika självklart all vi som har suttit i näringsulskottetockså lar vårt ansvar för vad vi har varil med om att besluta. Men det är inleden saken som det ytterst gäller i det här sammanhanget Det är inte heller densaken som har framtvingat den här expertgruppen inom näringsutskollet, som industriministernnu har välsignat, utan det är den djupa olust som åtminstone vi på denicke-socialistiska sidan har känt i näringsutskottet under hela utvecklingen avprojektet från relativt vettiga kostnadsramar lill de nästan astronomiska somdet hela slutade i. Denna djupa olust har jag givit uttryck för här ifråntalarstolen, och därför gnolar jag inte i efterhand när jag nu säger att denhar betingats framför allt av bristen på material. Jag har anmärkt pä attpropositionerna har varit alldeles för lapidariska och summariska ochinnnehållit för litet faktaunderiag; Vi har försökt få yiteriigare underiag -siffror, data, analyser, kalkyler, allt som behövs för en rimlig bedömning -vid hearings i näringsutskollet, men även där har det varil dåligl beställt medfaktaunderlag. Och det var, herr lalman, inle för ro skull som vi från denicke-socialistiska sidan begärde återremiss till utskottet ~ det var jag självsom gjorde del - utan det var därför att vi kände denna djupa olust över atticke ha tillgång lill lillräckligl faktaunderiag. Nuhar ju det hela fortsatt, men del har fått en lycklig lösning i och med atlfolkpartiförslaget, som vi backade upp, har genomförts och näringsutskollethar fält en arbetsgrupp, som skall ha fortlöpande kontakt med projektledningenoch också ha möjlighet att tillkalla helt frislående lekniska och ekonomiskaexperter. Jagvill, herr talman, tillstå att jag från böi-jan hade vissa funderingar övermöjligheten att tillsätta en sådan här grupp, framför allt ur konstitutionellsynpunkt - det kanske kunde ha tolkals som man hade fåll elt slags utskott inomutskottet - men de farhågorna har lyckligtvis undanröjts. har vi enarbetsduglig grupp, som jag tror kommer att göra den insats som man harefterlyst och hoppats på och som kan komma atl medverka till atl i varje fallnäringsutskottets icke-socialistiska ledamöter slipper känna denna olust ifortsättningen, när regeringen - antagligen - serverar nya siffror, nya dataoch nya projekt. Jaghar, som jag sade , inte fåll svar på alla frågor. En av de väsentligastefrågorna som jag ställde i samband med industriministerns första anförande varom industriministern och regeringen var beredda 80, m. m. 80, m. m. att medverka till en sådaninriktning av det nyapch definitiva stålverket att detta får karaktären av ettspecialslålverk, ett stålverk som kan specialisera sig på sådana produkter somlämpar sig för vidareförädling inom mindre industrier, spridda över Norrbottensinland i de sysselsättnings-hotade trakterna i , övriga Norrbottenoch . Detta är för oss i cenlern en utomordentligt väsentlig sak. Vihar nämligen hävdat den regionalpolitiska synpunkten ochdecentraliseringssynpunkten. Vi har sagt - och säger återigen - alt stålverketmåste finnas och atl del måste utvecklas. Men det får inte verka på sådant sättatt del hotar sysselsättningen i inlandet. Nuförmodar jag atl på sedvanligt vis svarar att han inte kan genågot besked om detta , att det måste utredas, att man måste ta hänsynlill vad ekonomiska, tekniska och andra experter anser. Det är naturligtvis enriktig invändning, om den nu kommer. Men då vill jag säga att det här inte baraär fråga om att slaviskt följa vad ekonomiska och tekniska experter anser -framför allt ekonomiska - ulan att det också är fråga om en politiskviljeinriktning. Vi är ju överens om alt man i vissa sammanhang, särskilt isysselsättningshotade trakter, kan lägga större vikt vidsysselsättningsaspekterna och de samhällsekonomiska aspekterna än man kanskeskall göra i normal företagsekonomisk bedömning. Då måste det alltså bli enpolitisk viljeyttring. Det är det som är fallet här, och det var det som minfråga gällde - som jag inte har fått någol svar på. Industriministernironiserade något gentemot mig när han sade atl jag hade förordat atl man vidfastställandet av den slutliga slrukluren av stålverket borde ha en fri ochokonventionell syn på planeringen men att jag å andra sidan hade ansett atl dethade varil brister i planeringen, att det hade varit för litel planering. Tilldet vill jag bara säga alt dessa tvä saker inte står i någon motsättning tillvarandra. Man kan ha en fri och okonventionell bedömning av industriprojekt mensamtidigt planera utomordenligt noggrant och med anlitande av all länkbarexpertis. Det ena förskjuter inte det andra. Men den anmärkning som jag vidarebefordradefrån en metallurgiprofessor - - var alt man hillills i planeringenav 80 hade byggt bara på konventionell teknik. Man hade inte försöktfå in en mera modern, nyskapande teknik frän svenska metallurger. Jag ansåg detvara en allvarlig anmärkning. Pådel svarar industriministern atl såvitt han vet - och har hört frånprojektledningen - kommer man att koppla in all tänkbar expertis, särskiltsvensk metallurgisk expertis. Man kommer att i så stor utsträckning som möjligtplacera beställningar av utrustning pä den svenska marknaden. Det ärtacknämligt och bra, och jag noterar del som etl mycket nöjaktigt svar påfrågan. Svaret förskjuter emellertid inte kritiken all man harbegagnat sig av konventionell leknik och att man inte i tillräckligutsträckning har utnyttjat svensk metallurgisk expertis. Men som sagt, det kanbättra sig i forlsätlningen efter vad industriministern lovar, och då får manvara nöjd med det. Sedankommer vi till.detta med sysselsättningen. har i tur och Nr 105 ordningde fyra deltagarna i den här debatten med industriministern densagt i sina första anföranden all de inte tror alt man skall kunna ha 20anril 1976 samma sysselsättningsgradmed den nya och begränsade inriktningen --- av stålverket De har gjortsamma påstående i följande inlägg, och jag Om 80, vill göra detsamma,herr talman. Jag tycker det är fullkomligt orimligt m. m. och oförklariigt atlman gång efter annan vill försöka hävda atl om en jättelik industriell satsning- det här är kanske del största industriella projekl som någonsin förts fram ivårt land - bantas ned till ungefär hälften, så kan man garantera att del blirsamma sysselsättning. Redan det är ju, bedömt med vanligt sunt förnuft avmänniskor som inle är vare sig tekniker eller ekonomer eller något annat, enrent omöjlig inställning. Enliten ansats till förklaring gav industriministern i sitt svar till mig, närhan sade att man tänker banta ned ämnesverket men att man skall investera ivalsverket. Del är väl på det sättet, men då accentuerar ju detta svar tvivletpå att det skall vara möjligt att hålla samma sysselsällning. I första falletär del fråga om nybyggnation, fråga om att investera i hell nya anläggningar.Della drar som bekant väsentligt mycket mer arbetskraft än om man bygger utredan befintliga anläggningar, vilket det är fråga om i det andra fallet. Redandet bevisar all del måste vara omöjligt all hålla samma sysselsättning i bådafallen. Jagtror det vore välgörande om man dämpade det där påslåendet, för det är väl ändåingenling annat än ett valargument Man har i ivå valrörelser haft myckel slorlbehov av att spela med stålverket, och man har då kommit med argument som intevarit särskilt vederhäftiga. Del här argumentet tillhör de minst vederhäftigasom förekommit i sammanhanget. Sambandet mellan energi och sysselsättning, som jag var inne på i miltanförande, tog industriministern upp något litet Han sade - på det sympatiskasätt som han ofta uttrycker sig pä, utan några aggressiva övertoner - alt vihar delade meningar på den punkten. Visst har vi det och visst skall vi ha endebatt om energin . Då får vi ta upp de här sakerna. Jagvill ändock bara konstalera att industriministerns svar - alltså ett svarfrån en av regeringens mera framstående ledamöter - betecknar en betydandeframgång. Det är inte samma överiägsenhet, inte samma föraktfullhet, inte sammadragande av löje över vår inställning på den här punkten som i så storutsträckning förekommer hos industriministerns högste chef, , ochhos en del andra vapendragare i debatten. Det var ell mera dämpat uttalande,att vi har delade uppfattningar pä denna punkt. Det är inte på något sätt likakategoriskt som giftigheler, och den saken får vi väl närmarebelysa i debatten den 28. Detär hell klart att vi har fått ytteriigare argument när vi påstår att del är ett myckel litel samband i ett högindustrialiserat samhälle mellan en ökning av sysselsättningen och nödvändigheten av en ökad ener- 57 80, m. m. giproduklion.Industriministern tog upp mitl påpekande att de 200 000 nya jobben hadetillkommit som energiproduktionen kraftigt hade sjunkit. Men, sadeindustriministern, det skedde ju i en lågkonjunktur. Det har emellertid, herrlalman, inle ett spår med saken alt skaffa, eftersom del är fråga om 200 000nya jobb. Vare sig de kommer till i en högkonjunktur eller i en lågkonjunktur,sä är det ändå elt faktum atl de har kommil till och atl när de kom lill sjönkenergiproduktionen. Vifår som sagt argumentera närmare om de här sakerna den 28; Vi har hållit påtillräckligt länge ändå , så jag skall inte gå närmare in pä frågan i detlasammanhang. Jag vill bara sluta med att upprepa vad jag har sagl om centernsprincipiella ståndpunkt till det här projektet. Vihar sagt all del måste finnas etl slagkraftigt utvecklingsbart stålverk iLuleå. Det måste ge sysselsättning ål människor, det måste kunna verka som ettkraftigt incitament till ytteriigare jobb i underieveransernas form runt om iregionen. Men har vi sagt, och det vill jag starkt understryka, allvi från cenlern inle godtar att man bygger projeklel under sådanaförutsättningar och ger det en sådan struktur som verkar som en dammsugare påsysselsättningsmöjligheterna i hela inlandet och uttömmer delta. Slålverkelmåste kombineras med en målsättning som innebär ett både-och. Där har detanvisats vissa möjligheter, och många fler finns; Vi har t ex. visat på det somjag berörde, atl man kan specialinrikta stålverket så att det kan ske envidareförädling via mindre induslrier runt om i inlandet Självfallet finns delockså andra möjligheler att utveckla och stimulera mindre industrier.Industriministern har också i sitt interpellationssvar visal på en del sädanamöjligheter. Jagvill upprepa all vi här har samma inställning som när det gällde de 1,5miljarderna till . Skall det satsas pengar av dennastorieksordning, så skall det också satsas i motsvarande män på att utvecklade mindre och medelstora företagen. Det finns som sagl mänga möjligheter attgöra della, men de erforderiiga medlen måste ställas till förfogande. Jaghar inle haft någon praktisk möjlighet atl studera den senastepropositionen något närmare. Del hade naturiigtvis varil bra om vi hade fåttden före helgen, men är det som det är. Jag måste emellertid säga, atl omden inte innehåller någon uppskattning av kostnaderna, någon regelrätt kalkyl,så är det omöjligt för både näringsulskotlels ledamöter och att tadefinitiv ställning. Finns inte en sådan kalkyl i propositionen, så måsle denkompletteras på någol sätt Del är tänkbart att del kan ske genom den lillaarbetsgrupp som finns inom näringsulskottet. Det vet jag inte. Jag vill bararedan nu göra det uttalandel, alt om man skall kunna bedöma projekt av dennastorieksordning är det en självklar förutsättning att man får reda på vad detkostar. Annars skulle handla oansvarigt. Slutligenär det väl ändå så - för atl nu inte göra denna debati alltför lång - all härhar man missal i marknadsbedömningen. Och det är fier än industriministern ochden socialdemokratiska regeringen som har gjort en sådan miss. Det hargjorts av framstående företrädare för den svenska privata industrin. Den sloraskillnaden är bara att de företrädarna i olika sammanhang har tvingats erkännamissen. Men det vill man inte göra i regeringen. Jag tror alt det skulle varaklädsamt om man gjorde det Det är ingenting att skämmas för att det skett enmissbedömning. Vad man kan skämmas för är storleken av missbedömningen, men detär en hell annan historia. 80, m. m. Underdetta anförande övertog herr talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Jag vill börja med all bemöta , eftersom jag gärna villsvara på ett par av hans frågor. Isluiel av sitt senaste anförande talade om missbedömningar. Mennär vi drar konklusionerna av en förändrad verklighet, så medger vi ju attdenna verklighetsförändring är någonting som har inträffat och som intesvarade mot vår bedömning 1974. Vi begär nu inte att skall säga:"Vi fortsätter enligt det beslut vi fattade 1974 och anslår medel för attgenomföra projektet." Vi föreslår nu all projektarbetets inriktning skalländras. Inga medel äskas för att genomföra projektet. Vi har sagl alt vi kommertillbaka lill den frågan . Jag har under hand sagl alt vad vi begärär möjligheter för all en del av de investeringar som vi rekommenderar för detnuvarande valsverket i NJA skall få påbörjas. Men de investeringarna är inte såuppbundna till det nya slålämnesverket atl frånhänds sinahandlingsmöjligheter. Sedanvill jag säga att tänder mycket snabbt även på nya idéer. Han harnu läst en artikel i för . Den är säkerligen intressant.Jag har bara hunnit skumma den och kan därför inte ha en mening om vad detskulle innebära om man följde de råd som där ges. Det får bli projektledningenssak alt ta upp de frågorna. Däremoi har jag sagt alt vi är intresserade avspridningseffekterna från ell utbyggt slålämnesverk och elt utbyggt NJA. Detlaär i och för sig ingenting nytl. Vi har den s. k. byggsektorn, där det harvarit möjligt att lägga ut verksamheter pä ett par ställen i inlandet. Deltillsätts nu en arbetsgrupp, som leds ifrån Statsföretag, för atl studeramöjligheterna att åstadkomma spridning av verksamheter också mol inlandet. Dethar gjorts en sådan utredning i företagareföreningens eller i landstingetsregi, men en överarbetning av denna bör ske, och Statsföretag och NJA börliksom länsmyndigheter och andra självfallet vara inkopplade. På den härpunkten går jag gärna till mötes. Sedangäller det frågan om att bygga ett slålämnesverk så alt del skulle passa försmåindustrier. Det är förmodligen inte så enkelt, därför atl stålämnena kaninte förädlas i småindustri. Det måste byggas ut valsverk 80, m. m. för den uppgiften, och detkostar miljarder. Det är andra möjligheter till vidareförädling och därmed ökadsysselsättning som vi får försöka att ägna uppmärksamheten åt. Ianslutning till detta skall jag besvara ytterligare ett par frågor ifrån herrBurenstam . Det gäller möjligheterna för slålämnesverket i atllillgodose de mindre handelsstälverken. menar att detegentligen bara är ett eventuellt valsverk i och som skullekomma i fråga som avnämare. Närdet gäller en produktion av pläiämnen, s. k. slabs, har rätt Det är och eventuellt som kan la hand omdessa ämnen. Men de s. k. klena fyrkantsämnena kan las om hand av de småhandelsstälverken. , , , , ochQvarnshammar. Även Domnarvel kan här vara aktuellt enligt en av de expertersom jag har fått dessa uppgifter ifrån. Denmodifierade planen för det integrerade 80 innebär en produktion föravsalu på slabs och klena fyrkantsämnen -billets och klena biooms. Det betyder alltså atl de mindre handelsstälverkenhär kan få sina behov tillgodosedda. Såvitt jag vet har man pä etl par hållhört sig för om möjligheterna att diskutera förutsättningarna härför. Jag troratt det är mycket viktigt, eftersom åtskilliga av dem bygger sin produktion påskrot. Vi har en tillförsel av skrot på ungefär , och delär tveksamt om vi kan ha det så särskilt länge till. Därför kommer de härmindre verken att vara beroende av att få annat utgångsmaterial. Samtligatalare kommer tillbaka till sysselsättningseffekterna. I mittinterpellationssvar liksom i propositionen håller jag mig till vad vi haranmält för . I propositionen nr 64 är 1974 angav vi 2 300 anställda iämnesverket Atl vi angav I 000 man genom andra investeringar måstebl. a. avse det nu uppförda koksverket. genomfördesbetydande investeringar i NJA, vilkas effekter personalmässigt kom framför allt1973 och 1974 och i någon män . 1970 var det 3 440 anställdai NJA. är del ungefär 5 200. Det betyder att antalet sysselsatta undernågra år har ökat med mellan 1 600 och 1 800 personer. Detär därför inle så märkvärdigt au vi proposition angav andra effekterän utbyggnaden av slålämnesverket som kunde leda till sysselsättning. Hur storsysselsättning de sekundära effekterna - utbyggnad av service,underleverantörer, service till de slora industrierna osv. - skulle ge är välsvårl att säga. Det har vid något lillfälle angivits ca 8 000, dvs. något merän dubbelt så mycket som själva investeringen vid NJA och slålämnesverketskulle kunna föranleda. Jagvill alltså framhålla atl enligl de uppgifter jag har har inte projektledningeneller NJA:s ledning för kommun uppgivit några siffror uiöver dem somangavs i propositionen 1974 som ett fast plane-ringsunderiag. I det samråd somsker mellan NJA och planeringsmyn- digheterna harnaturiigtvis diskussionerna om vad som kan komma ut av ett Kruppvalsverk och enytterligare utbyggnad av NJA kommit att röra sig om vilka effekter delsysselsättningsmässigt kan innebära ulan att man därför har velat lägga det sometl mera slulgiltigt planeringsunderlag. Dethar frågats om projektledningen har underrättat kommunen om planerna.Kommunalmännen har i det nya läget haft anledning att söka kontakt med oss. Dehar varit här nere i för samtal med regeringen. Vi har underrättatdem om vilket alternativ del nu - således - arbetas på. Vi harockså inbjudit kommunens representanter att komma lill Slockholm för endiskussion. Däremoi har vi inte sagt all vi kommer atl ge dem de medel sombehövs. må läsa hur många tidningsuttalanden som helst -jag måste ju ändå ha rätten att slå för vad jag har sagl och inte för vad somhar skrivits. De medel som vi konstitutionellt kan använda är att diskutera medkommunerna och med de kreditinstanser som kan komma i fråga förupplåningsbehoven. HerrUllsten beskärmar sig också över Luleås situation. Det har vid åtskilligatillfallen i anslutning till diskussionen om 80 talats om denöverhettning som skulle råda i . Det är rikligt - igångsättande avbostadsbyggande, serviceinrättningar, utbyggande av högskolan och en rad andraprojekt har naturligtvis medfört en betydande efterfrågan pä byggarbetskraftoch annan arbetskraft. Skulle vi nu få en tidsutdräkt med byggandet av Stålverk80 - som det uppenbarligen blir - bör del kunna underiätta en långsikligareplanering i och dess genomförande. Under alla omständigheter är den intetill en sådan nackdel som man nu vill göra gällande. Låtmig återvända till detta med sysselsättningssiffrorna. Jag tyckte nog att herrUllsten tillät sig en sifferlek som väl ändå tangerade vad som kan varalämpligt i en sådan här debatt. I propositionen säger vi att mot en klartangiven bakgrund har målinriktningen av projektarbetet för 80formulerats. NJA skall genomföra utbyggnaden av ett metallurgiskt cenlrum iLuleå, i första hand anpassat till svensk stålindustris behov, och dennautbyggnad skall ge minst samma sysselsättningseffekt som angavs ipropositionen 1974:64, nämligen 2 300 anställda. Sedermera har andra siffrorangivits -jag har själv deklarerat frän talarstolen tidigare atl vi i en skriftfrån departementet har angivit siffran 2 700, och jag har också förklaratbakgrunden lill den. Siffran 2 300 har höjts med med hänsyn tillsjukdom, frånvaro av andra skäl osv. som man har anledning atl räkna med. I dennya propositionen anger vi atl det bör vara möjligt att åstadkomma den sysselsättningseffektsom vi talade om 1974. Jaghar hiir ett brev från direktör , t f chefen för det nuvarande NJA, därhan säger att det föreslagna investeringsprogrammet ger möjlighet atl medväsentligt höjd produktivitet och klart bättre lönsamhet sysselsätta 100-300fier personer än f n. Han åsyftar alltså de tilltänkta 80, m. m. Om 80, m. m. säger att han har sina sagesman som bestriderdetta. Jag har här detta brev, undertecknat av direktör . Vem skall jagrätta mig efter om inte efter den som svarar för uppgiften atl planera för utbyggnadenav del valsverk som han är chef för? Han skriver atl om inte deinvesteringar som föreslagits kommer till slånd skulle fortgåenderationalisering av verksamheten i kombination med successiv utrangering avomoderna valsverk ha minskat antalet arbetstillfällen med uppemot 400.