prot · FY0969 · 1975-12-31 00:00:00 — Men det faktum att majoriteten i fattar beslut om den minsta möjliga katastrofhjälpen får ju inte på något säll fördröja de åtgärder som vidtas. Regeringen kundedröja ett par exlra veckor med att fatta sitt beslut, men svältdöden väntade inte, och jag tycker att det ligger i själva begreppet katastrofhjälp att den skall sättas in skyndsamt. Regeringen har inte i det här fallet handlat med största skyndsamhet, och del gör, herr talman, att jag vill yrka bifall lill reservalionen C. . i (s): Jag skall börja med all säga något om del avsnitt i granskningsbelänkandetsom reservationen C anknyter till och som i och har yttrat sig om. De anser, och det tycker jag är intressant,det vara konstitutionellt viktigt att man vid bedömningen av regeringensåtgärder då det gäller katastrofinsatser ser lill allvaret i riksdagensinitiativ och allvaret i det beslut som fattade ,SIDA borde omgående ha fått möjlighet att verkställa de beslutade åtgärderna,sägs det i reservationen. Jag tycker att den principiella uppläggningen är intressant- i sak tycker jag ändå att reservanterna är ute i ogjort väder, men del är enannan fråga. Fortlöpandekontakter hölls både med Svensk Spannmålshandel och med SIDA angåendespannmålsutbud för katastrofinsatser i omedelbar anslutning till riksdagsbeslutet.All konseljbeslulei dröjde lill fick ingen uppskovseffekt påvidtagna åtgärder. Menändå, principiellt håller jag med reservanterna. viljeyttring måstetolkas som krav på en snabb handling. I en parlamentarisk demokrati ärriksdagens verkställande utskott regeringen. Den har att respektera sådanaviljeyttringar från sida. Tänk om i när hanplacerar sig på den andra reservationen tillsammans med villehålla fast vid denna principiella syn i diskussionen, om riksdagensviljeyttringar, exempelvis rörande biståndsutfäs-lelserna. Även här rör det sigom ett intresse, ofia uttalat från sida, att underlätta en snabbhandling i förhållande till mottagarländerna och i enlighet med av riksdagenklart utstakade principer för planeringen och utvecklingsarbetet. Men därsätter sig på bakhasorna. De vill inte längre vara med och verkaför att viljeyttring skall tillgodoses så väl som möjligt. Nusäger alltså att det här avtalet med borde ha presenteratsför . Men då vill jag gärna svara att regeringen har erhållitriksdagens bemyndigande att göra bilaterala biståndsutfästelser för viss tidoch inom viss ram. Regeringen har inte, som också påpekat,överskridit den fullmakten. Motivetför delta planeringssystem har varit frihet för avtalsparterna att planerasamarbetets innehåll fiera år framåt. underströk detta i förra veckannär diskusionen fördes om utrikesutskottets betänkande. Nusäger att del finns ingen anledning alt tala om framliden, ulanman skall tala om det förgångna. Då tycker jag verkligen, , altdet avsnittet i anförande, som hade en för honom ovanligtsnorkig ton och som gällde statsrådet uttalande i den debatten,borde har uteslutits ur manuskript. Skall vi ha enkonstitutionell debatt om det förgångna, skall vi väl hålla oss till dettaockså. Nuär del väl trots allt en något avslagen dryck som här serveras från herrHernelius sida, i både figurlig och verklig bemärkelse. När moderaternauppträder här , har de inte med sig något annat parti i sakfrågorna. 1konsiilulionsutskoltet har alltså blivit långt miiidreframgångsrik än i utrikesutskottet. Jag lade märke till att även denreservation, som den gången samtliga borgerliga partier anslöt sig till iutrikesutskottet, av t, ex. kommenterades så att man måsle fattadet på det sättet att inte ville binda sig för hur de nyafullmakterna skulle utformas. Det kunde enligt denne folkpartiföreträdare intekomma i fråga att bryta gällande principer för vår biståndsplanering. Men härvill nu alltså i rikta en direkt anmärkningmot biståndsminister , Hon skulle ha underställt riksdagenavtalet med republiken , Men här föreligger det faktum somherr Jonnergård tidigare redovisat att av de ingångnaöverenskommelserna - som finns redovisade i det avsnitt av betänkandet somberör internationella överenskommelser - har sammanlagt ett åttiotal avsettbilateralt utvecklingssamarbete. Det kan inte, som sagt, isamtliga fall ha rört sig om bagateller, det måsle också ha rörtsig om viktiga frågor. Inget enda har förelagts , och samtliga partierutom harsagt att samarbetsavtalet med om ett störreskogsindustriprojekt kunnat ingås och behandlas i enlighet med den fullmakt somriksdagen gett regeringen samt att det från konstitutionell synpunkt inte finnsanledning alt behandla detta avtal på annorlunda sätt än övriga samarbetsavlalnär del gäller frågan huruvida avtalet formellt borde ha underställtsriksdagen. Jagvill ocksåtillägga att vid beslut om anslagen självfallet haravgörandet över projektens utformning och utseende. Då iutrikesutskotlet reserverar sig för en handläggning i den ena eller andrariktningen menar han naturligtvis att , om den fattar Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Vissa frågor rörande den svenska biståndsverksamheten Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Vissafrågor rörande den svenska biståndsverksamheten ett sådant beslul, skallbinda regeringen. Den moderata anmärkningen är nog mindre konstitutionelltbetingad än den speglar ett missnöje över innebörden i viljeyttringnär del gäller planeringen av det här bislåndsavtalei. Nusäger att detta är ett mycket stort och omfattande avtal. Hannämner de osäkra kostnaderna osv. Men kom också ihåg att det här avtalet måsteses mot bakgrund av del oändliga hjälpbehovet. Jag tycker att del är felaktigtatt använda grundlagen som slagträ mot ansträngningar som har stöd av hela detsvenska folkel och som har lill syfle att reparera den förödelse som uppståttefter det att fier bomber har fällts över ett land än vad som fälldes i ,och under hela . Man måste se till dennabakgrund då man diskuterar förfarandet vid fastställandet av det här avtalet.Det är väl därför vid fiera tillfällen mycket klart har uttalat sig ienlighet med de här önskemålen, som regeringen har respekterat. Nuför ett resonemang som innebären kritik över huvud taget motgenerella bilaterala bislåndsulfäslelser. Han säger att enligt då gällandegrundlag medgavs inle en så långtgående fullmakt som bemyndigandeinnebar. Niinom utskotlsmajoriteten vill väl inte gärna sätta grundlagen ur kraft, sägerherr , Nej, självfallet inte. Men bör ju ändå observeraalt under den långa tid som regeringsform existerade och tillämpadespågick en utveckling vid sidan om denna grundlag, Beslul fick även under denäldre regeringsformens tid budgetkonsekvenser, också för länge tid än för ettbudgetår. Den som studerar förarbetena till den nya grundlagen, som herrHernelius så förtjänstfullt har medverkat till under utredningsarbetet, finnerju att denna inte innebär något principiellt nytt. Den kodifierar en praxissom växte fram medan den äldre regeringsformen ännu var i kraft. Detta är någotsom inte bara gällt för bislåndsulfäslelser som sträcker sig över längre lid änell budgetår. Del har också varit fallet med bemyndigande i vad gäller denlångsikliga planeringen inom försvaret. HerrHernelius vet att det skedde förändringar på många punkter. Den nyaregeringsformen innebai' exempelvis all de sista resterna av den personligakungamakten, som förelåg i formella bestämmelser, sopades bort. bättre än de fiesta moderater förstått alt den ändringen inle innebar såstor avvikelse från praxis. Den kodifierade en utveckling vid sidan omgrundlagen. Dåman lyssnar till kunde man tro att han argumenterade från denutgångspunkt att Montesquieus makifördelningslära fortfarande skulle gälla.Det är väl riktigt att även enligt den nya grundlagen utrikespolitiken är enregeringens slyrelsefunklion och att därför regeringen företräder iförhållande till andra stater vid ingående av internationella överenskommelser.Men i en parlamentarisk demokrati kan ju inte regeringen arbeta utan närakontakt med . 1 vissa fall kan det föreligga svårigheter att finna derätta rutinerna för sam- arbetet - och den fråganhar något berörts av herrar Jonnergård och i - och nog börman väl ändå erkänna att sådana svårigheter finns i det här speciella fallet.Det är därför oförsynt att mästra och karikera som gjorde iutrikesdebatten och som han väl delvis gör även . Jag tror altutrikesutskottets uttalande , där det lämnades rekommendationer omhur man skall förfara för att få till stånd ett rimligt samarbete niellanregering och riksdag i dessa frågor, var ganska klokt upplagt. Närnu denna informationsfråga har kommit upp på nytt och viftar medden papperslapp som skulle ha förelagts utrikesutskottet, tycker jag att detär riktigt att mot hans uttalande ställa två yttranden i förra onsdagens debattav två respekterade ledamöter av ut-rikesutskollel, vilkas inlägg brukar varaväl underbyggda. Vi har ju i konstilulionsutskollel enbart haft rapportör när del gällt vad som hänt i utrikesutskottet. Dessa uttalandenslår i viss kontrast till de interiörer från utrikesutskottet som herrHernelius lämnat i konstitulionsutskollet. Jag blev själv glad över att dennamera nyanserade skildring lämnades, och jag vill gärna upprepa vad utskottetsordförande i och ledamoten av utskottet och av SIDA:sstyrelse då sade. Låt mig först citera ArneGeijer, som påpekade följande: "med upprättades hade emellertid SIDA en stor föredragninginför ulskottet. Det var , , Om jag minnsrätt deltog i den föredragningen. Avtalet med omuppförande av delta pappersbruk skrevs . Nog har alltså utskottetsledamöter haft tillfälle att få informationer." Deltainnebär ju att informationen inle skall bedömas bara med utgångspunkt i deldär papperet med de otillräckliga uppgifterna som talade om. Manmåste ha klart för sig att utrikesutskottets ledamöter har möjlighet all slällafrågor i samband med en sådan föredragning och alltså delvis kan ha sig självaatt skylla, om de gör föredragningen meningslös. De har möjligheter att skaffasig grundliga informationer, och det är deras plikt att göra detta med tanke påde kontakter som de sedan kan ha med resp, riksdagsgrupper. Vidareskulle jag vilja citera vad yttrade vid sammatillfälle. Hon gav också en skildring av vad som har förekommit och sade såhär: "Det system man vill introducera, med restriktioner vad gällerbiståndsutfästelser inom givna fullmakter och begränsningar att ulnytrialänderramar för avtal om nya insatser, betyder svårigheter vid utvecklingen avlångsiktiga samarbelsprogram som visat sig ändamålsenliga och som bl. a. hardet viktiga syftet att möjliggöra för mottagarlandets regering all avgöra hurde resurser vi ulfäsler bäst skall komma lill nytta och bäst passa in i landelsegen planering. Dendiskussion som har utvecklat sig kring dessa frågor är i många avseendenmärklig. Jag har ett intryck av att man nog inte så Vissafrågor rörande den svenska biståndsverksamheten Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Vissafrågor rörande den svenska biståndsverksamheten litet söker vilseförariksdagen och allmänheten beträffande vad det egentligen är frågan om. Det skerju ändå ett samråd mellan regeringen och i dessa svåra frågor. Det ärförvisso inte lätt att hitta någon metod där man ger möjlighet attbli informerad i sådana här i och för sig,viktiga utrikespolitiska frågor ochsamtidigt göra det så att det inte blir stötande eller svårt med hänsyn tillsamarbetet med dessa länder. Men det sker som sagt en sådan information," Deltainnebär alt det finns en tydlig ambition hos regeringen att informera i dessafrågor som ändå är värd något större uppskattning än den härtidigare har visat. Jag har ett intryck av att den konstitutionella kappa somherr sveper in sig i kan dölja en och annan politisk värdering sominte har så mycket med decharge-granskningen att göra. Jaganser alltså att regeringens förfarande har varit riktigt och att anmärkningenmot biståndsminister i detta avseende inte är grundad. i (m): Jag vill återvända ett litet slag till katastroföiståndsbe-slutet avden . Jag noterade att i instämmermed oss i att della beslut måste tolkas så, att snabbehandling är avnöden; jag vill minnas att orden föll ungefär på del sättet. Detta är juglädjande, men menar att den senare handläggningen hos regeringeninte har fått någon uppskovseffekt, efiersom SIDA redan var informerad ochföljde debatten. Därom vet vi väl ingenting, , Man kan nog utgåifrån att om regeringen hade tagit första bästa chans att besluta ianslagsfrågan hade det påverkat hela proceduren. Jag är övertygad om att det dåinte hade behövt gå för all man skulle ta kontakt medmottagarländerna och ordna med leveranser. Del har myckel stor betydelse, trorjag, hur man handlägger i högsta instans. Hade del varit en katastrof pånärmare håll, i något skandinaviskt land, så hade man inle vänlat i nästan treveckor med att konfirmera del beslut som fallat. Sådan herre, sådandräng; del är ell psykologiskt samband mellan beslul och handling i olikainstanser, I en skrivelse från regeringen till SIDA den 30december står all har beslutat "om skyndsamma katastrofinsatsertill ett värde av 100 milj, kr". Det måste på något säll kännas besvärandeatt skriva så när man själv har lagit på sig. Jag tycker inte all viskall låta detta passera obemärkt. Det gäller hela svenska folket, och delgäller också de länder som vi skulle hjälpa, kan ge anledning också lill missförstånd. Först bara någraord lill , Del var faktiskt inle så alt avslog detuttalande som han åberopade; del bifölls Det gälldeländervalet i samband med att ett land så att säga kom på fötter. Det var ettannat uttalande som avslog, nämligen om fullmaktsslorlekarna. I bådafallen användes lotlning. Men detta är en detalj. Sedanhar jag lyssnat till i , och jag har då bara erinratmig den gamla satsen: Argumenteringen svag, höj rösten! Jag har verkligenansträngt mig alt finna en röd tråd i anförande, men jag harinte funnit någon. Bara en slutsats har jag funnit, och den visste jag påförhand - att det inle fanns någon anledning lill anmärkning mot regeringen. Iövrigt är det en ålakista, skulle jag vilja säga, av missuppfattningar ochunderliga uttalanden att plocka i, om man skall analysera . Jag tror inte att jag vågar mig på försöket annat än på någrapunkter. säger t, ex, all del är olämpligt att använda grundlagen som slagträ iett ärende som har stöd hos hela svenska folket. Vad vet om del?Vem upplyser honom i om vad svenska folket tycker i den här frågan?Det vet han inte det minsta om. Den övriga delen av resonemanget är ännu värre.När skall grundlagen inte användas om inte när det gäller prövning av sådanahär frågor? Menar att om det finns stöd av svenska folket, enliglhans uppfattning, då kan man gå förbi grundlagen? Del är svårt att finna någotvettigt i det resonemanget. hyllar mig sedan personligen - och jag tackar för det - för mina insatseri grundlagsarbetet. Men säger han att jag tycks leva kvar i tronpå Montesquieus maktfördelningslära. Del måste vara en dålig grundlagsstiltaresom tror att Montesquieu gäller i , efter grundlagens antagande.Det stämmer inle heller särskilt bra. Riksdagenhar avgörande infiytande på projektens inriktning och utformning, säger herrSvensson, och det visar hans uppenbara okunnighet i frågan - jag är ledsen allsäga det. Han hinner knappast påslå detta förrän han konstaterar att ingetbiståndsavtal har underställts . Var finns då det avgörandeinflytandet? Jo, det finns i det papper som, , inte bara gällerNordvietnam utan faktiskt alla mottagarländer. Här föreligger.alltså en nymissuppfattning. Det är det papper som ligger till grund när anslårpengar och med stöd av vilket regeringen, när det är överlämnat till utskottetunder , känner sig ha anledning all ingå bindande avtal förriksdagens och svenska folkets räkning. Del är avgörande infiytandepå projektens inriktning och utformning! Om i menaratt har avgörande infiytande på vilka mottagarländer som skallfinnas, på storieken av del bilaterala och multilaterala biståndet, på storlekentotalt, då har han hell rätt. Men med projektens utformning och inriktning harriksdagen inte mycket att skaffa. Det förekommer knappast någon debatt iutskotten om olika projekt och deras inriktning - det hänvisas med förtroendetill SIDA och biståndsorganen. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Vissafrågor rörande den svenska biståndsverksamheten Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Vissafrågor rörande den svenska biståndsverksamheten upp principer - t, ex,missionens ställning och hur man skall ställa sig till befrielserörelser - är något hell annat än projektens inriktning och utformning. säger också att man skall se framåt. Han hävdar att jag i förra veckansagt att man skall se framåt men alt jag säger att man skall se tillbaka,och han fann del inte konsekvent när jag åberopade vad hade sagti . Ja, del var ju faktiskt förfiuten tid i alla fall, men det varinte del menade, ulan han menade naturligtvis all del fanns ingenanledning att gräva i vad sagt. Men det fanns det visst, fördebatten rörde just det förfiuina - den rörde grundlagsenligheten i vad som harskett beträffande projektet i , Ochdärmed är vi tillbaka lill vad som faktiskt är huvudfrågan. Först och främslskulle jag vilja fråga både och andra inom utskotlsmajoriteten:Anser ni alt regeringens åtagande i samband med avtalet stod i godöverensstämmelse med då gällande grundlag? Anser ni det, så menar ni också altett riksdagsbeslut går över grundlagen, och det är en ny stalsrättsteori. Detär då inte möjligt att åberopa något mystiskt stöd från svenska folket isammanhanget eller att säga att några vill sätta sig på bakhasorna för atthindra beslutens genomförande. Då får man nog precisera sig närmare. Jagmåsle också konkret lill slälla frågan; Vad fanns det för skälför regeringen att icke gå till med della avtal? Var man så rädd föralt skulle förkasta det? Det fanns det absolut ingen anledning till -det kan jag försäkra , Men det hade varit god sed att gå lillriksdagen när det gäller ett belopp på 770 miljoner. Varförväntade man inte och gick till ? Sanningen är väl att där förelåg enpolitisk bundenhet. Man ville ha avtalet fort igenom, och då brydde man siginte om all iaktta de regler som skall gälla. Varför gick regeringen inte isitt eget intresse eljest till för alt få ett godkännande av dettaprincipiellt nya och betydelsefulla projekt, få ell medgivande till dessa storaanslag framåt? Vad hindrade regeringen att göra det? Tidsförlustenfrån det all man tecknade avtalet lill definitivt godkännande - från augustitill oktober - hade ju varit ringa i förhållande lill den tid som redanförfiulil. Delär ytterst egendomligt att regeringen inte i sitt eget intresse gick tillriksdagen. Då hade den ju också kunnat glädja sig åt att ha iakttagitgrundlagen på ett helt annat sätt än , när den faktiskt har råkat ut fördenna debatt, vilket kunde ha undvikits med litet god vilja och litet hänsyntill författningen. Får jag först till säga att det var justfull-maktsstorleken jag diskuterade, och på den punklen föll ändringsförslaget från ulrikesutskottetförra veckan, om jag minns rätt, Ländervalet har jag inte diskuterat frånkonstitutionella utgångspunkter - jag har inle funnit någon anledning lill del. Sedanförsökte jag, herr lalman, försiktigt få i all medgeatt informationen om skogsprojektel i nog ändå inte varit helttillfredsställande. Men i är också försiktig, så hansade ingenting. utskoltsskrivning som och jag båda slår för tillsammans medså många andra heter det: "Utskollet vill tillägga att beträffandebiståndsprojekt av omfattande storleksordning bör få så ingåendeinformationer som möjligi." Jagtycker inle man kan säga att det har varit så i detta fall. har fållungefär elva rader information från regeringen. Del tar ca en minut attläsa elva rader, och har alltså fått en minuts information om året.Jag vet all i vill vara en bra försvarsadvokat förregeringen, och jag skall gärna betyga att han är del. Men jag är ocksåövertygad om, att när går in i sin kammare och granskar sittdjupaste inre, så skall han bli ense med mig om att informationen ändå inte harvarit tillfredsställande i detta fall. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Vissafrågor rörande den svenska biståndsverksamheten i (s): Det finns ingen anledning för mig att la tillbaka något av vad som harskrivits i betänkande om betydelsen av alt lämna godinformation. Orsaken till attjag uppehöll mig vid denna fråga litet utföriigarevar all jag tyckte att karikerade läget en aning när han taladeom informationen och viftade med den här lappen och ansåg all della varkarakteristiskt för regeringens ambitioner att informera. Jag vill här påpekaatt det har förekommit en föredragning - vilket också vitsordades av herrHernelius under debatten med - och då hade detnaturiigtvis varit möjligt för och andra i utskottet att skaffasig ytteriigare informationer. Sedantalade också om mitt framträdande här och karikerade del påsamma sätt som han gjorde med biståndsminister framträdande förragången. Det tycker jag nog är någonting som kunde syssla med somledarskribent. Här i bör vi diskutera själva sakfrågorna. Och vad jaghär uttalade var att regeringen ju har erhållit bemyndigande attgöra bilaterala biståndsutfästelser och inom en viss ram. Sommotiv för det planeringssystemet har angivits en frihet för avtalsparterna attplanera samarbetets innehåll fiera år framåt. Och detta har godtagits avriksdagen. Del är också en regel som har följts när det gäller ett slorl antalbi-ständsavtal. Man har utnyttjat detta bemyndigande. Att har haftmöjligheter all ta ställning till ramarna för biståndet är självklart, ochriksdagen har också via ulrikesutskottet haft möjligheter att skaffa 5 protokoll 1975. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Vissafrågor rörande den svenska biståndsverksamheten sig informationer ochanlägga synpunkter på fördelningen. Vadsedan gäller det speciella projektet i sade jag - det är alldelesriktigt all jag framhöll del, och del gjorde sig lustig över-attdet hade stöd av hela svenska folket. Ja, jag tror verkligen att jag kanunderstryka del - inte med hänvisning till något slags gallup eller liknandeulan med stöd av beslul och uttalanden i dessa frågor. HerrHernelius har ju själv förordat förändringar i biståndsavtalet. Del harmoderaterna gjort i olika reservationer i utskottet. Men de reservationernahar avslagits av . Detsamma gäller om en rad andra reservationer ibiståndsfrågor. Jag är alldeles säker på, att om hade fattat ettannat beslut om biståndsuifästelserna vid behandlingen avutrikesutskottets betänkande, så hade regeringen tvingats all följa detbeslutet, och hade fått se till att det beslutet blevföljt. Här finns alltså en procedurordning som tillgodoser våra krav i enparlamentarisk demokrati. HerrHernelius svarade inle på mitt påstående alt det har skett en utveckling avpraxis vid sidan av gällande grundlag och all den nya grundlagen innebar någotav en kodifiering av denna praxis. Jag tyckte inte alt i sinkritik mot mig tog hänsyn lill mitt påstående, att handläggningen hade stöd avpraxis som utvecklats vid sidan av grundlagen. Jag skall ta uppherr senaste påstående . Jag behövde så mycket mindreinstämma i konstaterande av praxis och trenden som jag själv harpåpekat detta i belänkandet och i motionen. Däremot kan ickefinna stöd i praxis för att belopp av denna storleksordning undandrasriksdagens bedömande. Alt - såsom nu senast gjort efter lottdragning- besluta att 7 miljarder skall ställas lill regeringens disposition under enfemårsperiod ulan hörande finns del inget stöd för i någon praxis,och del finns inget stöd för detta någon annanslans heller. Del är riksdagenseget beslut - med eller vid sidan av grundlagen lämnar jag öppet. Närdet gäller informationen till utrikesutskotlet och det sammanträde som ägde rumpå SIDA vill jag säga till att jag har vitsordat dettasammanträde. Det var ett minnesrikt sammanträde, . Vi som var medom det glömmer det nog inte. Del finns åtminstone ytterligare en i kammaren somvar med och som kan bekräfta hur delade meningarna om projektet var även påSIDA-håll.