prot · FZ09141 · 1975-12-31 00:00:00 — Man hade också måst ta hänsyn tillrättssäkerhetsfrågan. Vi betvivlar inte alls detta, och det är givetvis enstyrka i utredningen. Men man måste också komma ihåg vad den enskilde vill, dentilltalade. När vi nu har ett stort antal starka, tunga remissinstanser ochdessutom den enskilde att ta hänsyn till talar detta ganska starkt för attkörkortsingripandena i de aktuella fallen bör kunna överföras till tingsrätt.Jag tror att majoriteten i utskottet har en ganska god grund för sinhemställan. Jag vill lämna ett par förtydligande synpunkter i anslutning till vadjag sade tidigare. De kan också utgöra svar på några av de frågor som harställts. allmänna debatten, i remissyttranden och i utskottsmajoritetens skrivningförs begrepp som "rättssäkerhet" och "snabbhet" fram somsjälvständiga argument för en överflyttning av körkortsingripandena tilltingsrätt. Men så långt har ju inte trafikmålskommittén gått. Utredningenpåstår inte att en överfiyttning i sig ger större rättssäkerhet och störresnabbhet, utan för att uppnå detta föreslås att målen i tingsrätt skallbehandlas med förtur och att domstolen skall ha en specialistsammansättning.Det här är två förslag som inte är genomförbara och har därför inte hellerunderstötts vid remissbehandlingen. Sådana påståenden om den ökaderättssäkerheten och snabbheten hänger faktiskt, enligt min mening, i luften. Dehär förhållandena har redovisats i propositionen, men här liksom i övrigt närdet gäller forumfrågan har utskottsmajoriteten avstått från att argumentera isak och hållit sig lill allmänna fraser. Påsamma sätt är det när utskottsmajoriteten åberopar trafiksäkerhetsverkets yttrande.Det är riktigt atl verket säger att ett av de mera avgörande skälen för desstillstyrkande av överflyttning till tingsrätt är den betydelse som frågan harfrån trafiksäkerhetssynpunkt. Det är emellertid att märka att verket då harutgått frän att körkortsingripandet beträffande personer som fårsägas utgöra påtagliga trafiksäkerhetsrisker sker efter det att dehar ådagalagt sin farlighet. I praktiken förhåller det sig tvärtom. När detgäller rattfylleristerna och de som gör sig skyldiga lill grov vårdslöshet itrafik, vilka är de all-variigaste fallen, omhändertas körkortet mycket snartefter brottet. Redan innan ansvarsfrågan har hunnit komma till tingsrätten ärkörkortet borta för vederbörande. Närman tar del av statistik över handläggningstiderna kan man givetvis peka påatt dessa i en del fall blir ganska långa. Nr 141 av polis, åklagare skall fatta sitt avgörande och tingsrätten skallbehandla den straffrägan.Först därefter kommer körkortsfrågan - om inget interimis- 29 mai 1976 ingripande har skett - upp i länsrätten. Som vi har sagt i propo- --------------- sitionen är det emellertid av vikt att olika åtgärder vidtas för en så snabb Vis.sa körkortsfrå- slutbehandling av körkortsfrågor som möjligt. Här finns flera olika ut- gor vägar. Ett sätt är att tidigarelägga rapporteringentill länsrätt från polisen, varigenom länsrätten fårmöjlighet att avgöra saken i nära anslutning till tingsrättens dom. Ett annatsätl att påskynda handläggningen är att låta körkortsfrägan avgöras redan innanstraffrågan har slutbehandlats. Det finns nämligen fall där den straffrättsligaprövningen inte har någon betydelse för utgången i körkortsdelen, t. ex. dåsaken är utredd och handläggningen i tingsrätten eller hovrätten gäller endastsjälva straffmätningen. Mankan i sammanhanget också nämna något som speciellt rör tra-fiknykterhetsfallen.Som nämnts tidigare omhändertas i sådana fall körkortet snabbt efterförseelsen, och körkortsmålet kan avgöras kort efter lagakraftvunnen dom istraffrågan. Vissa länsrätter har emellertid en låg tidsmässigprioritering av de slutliga avgörandena i trafiknykterhetsfallen, beroende pådagens långa återkallelsetider. Med regeringens förslag om en halvering avdessa tider och införande av bestämda spärrtider kan man, herr talman, sägaatt saken kommer i ett annat läge, vilket bör betyda en avsevärd tidsmässigvinst. HenSVEN i (fp) kort genmäle: Herr talman! Just snabbheten haråberopats av de flesta remissinstanser, inkl. regeringsrätten. Närdepartementschefen nu försöker förringa trafiksäkerhetsverkets uttalande ochsäger att verket tydligen inte hade tänkt sig för riktigt, kan jag tala om förkommunikationsministern att jag , genom ett samtal medtrafiksäkerhetsverkets generaldirektör, har förvissat mig om att han står fastvid uppfattningen att det just från trafiksäkerhetens synpunkt är motiverat attflytta över avgörandet till tingsrätten. Sedansäger departementschefen att det kan finnas olika metoder för att snabba upp behandlingen i länsrätten. Det är klart att vi på alla sätt vill understödja en sådan uppsnabbning. Även enligl ulskottsmajoritetens förslag, som ju är ett kompromissförslag, kommer ett flertal körkortsmäl att ligga kvar i länsrätterna, och det är angeläget att de handläggs så snabbt som möjligt. Men det kommer inte att gå att få en sådan ko ordination att den som döms inför tingsrätt kan få reda på hur det gåu med hans körkort. Han kan, trots alla ansträngningar, räkna med att få vänta i månader på att fä ett besked. Detta är inte tillfreds ställande ur någon synpunkt, inte heller ur rättssäkerhetssynpunkt. Det är vä! det sorn gör att man också på socialdemokratiskl håll lycker atl kommunikalionsministerns ställningstagande är felaktigt. Tidningen går så långt att den säger att det är ett vettlöst förslag 60 - jag använder inte sädana ord - och atlsocialdemokraterna handlar minst sagt dumt om de inteändrar inställning i den frågan. Vad beror det på? Jo, på att en bred opinionav människor tycker att det är orimligt att det skall fortgå som det hittillshar gjort: Vi har fall där förseelsen inte varit av sådant slag att manomedelbart tagit körkortet. Vederbörande har fått sin fråga avgjord itingsrätten och blivit återanpassad till arbetslivet. Han har fått ett arbelesom kräver körkort. Sedan, efteråt, har han plötsligt drabbats aven körkortsåterkallelse och på det sättet tappat möjligheterna att fortsätta isitt yrke. Jaghar varit personligt engagerad i den här frågan, eftersom jag kommit i kontaktmed sådana här fall. Jag anser att situationen inte är tillfredsställande urnågra synpunkter, och därför bör man följa utskottsmajoritetens förslag. Men,som jag har sagt förut, låt oss inle dramatisera skillnaderna. Det blir enutredning under vilka förhållanden som helst. Men med utskottsmajoritetensförslag blir det en utredning som siktar till alt få en överflyttning tilltingsrätt. i försöker komma ifrån de exempel som jagnämnde , men så enkelt är det inte. Han tycker att den ärbeklagansvärd som fär vänta på länsrättens utslag sedan allmän domstol harfällt en dom. Som framgår av vad som sagts är det i sädana fall till stor delfråga om personer som begått trafiknykterhetsbrott. Dessa personer, herrGustafson, får sällan någon obehaglig överraskning: Varför? Jo, de har redanfått sitt körkort interimistiskt indraget. Det blir ingen överraskning alls. Meni mina fall, , blir det verkligen en överraskning förvederbörande. Han är helt oförberedd. Tingsrätten har inte ansett att det somlagts honom till last bör leda till att körkortet dras in. Men när länsrättenfår reda på fallet, lägger den samman hans tidigare förseelser och finner attkörkortet bör dras in. Hur skall kunna förklara bort denverkligheten? I det ena fallet beklagar han den som redan har sitt körkortinterimistiskt indraget, i det andra fallet negligerar han den person som itingsrättens dom inte ens fått körkortet nämnt men sedan, kanske läng tidefteråt, får den obehagliga överraskningen att när länsrätten lägger samman vadhan har på sitt samvete i trafikhänseende - då ryker körkortet. Kalla detta vad som helst, men kalla det icke rättssäkerhet elleromsorg om individen. Jag godtar vilken annan benämning som helst, men interättssäkerhet. Herr förste vice talmannen anmälde att i anhållit att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytleriigare replik. FruSWARTZ (fp): Körkortsinnehav har mer och mer blivit en nödvändighet för allt fiermänniskor i värt land. För många kräver fullgörande av ar- Nr 141 betsuppgifterna att man har ett körkort, likaså bostadens belägenhet i den förhållandetill arbetsplatsen och kanske möjligheten att utnyttja den 29 mai 1976 "'' familjens dyrbara fritid m.m. --------------- Hurstort behovet kan vara har jag själv, som nämndeman i länsrätt. Vissa körkortsfrå- vid ett flertal tillfällen, inte minst vid de alltmer förekommande muntliga gor förhandlingarna, erfarit. får man nästan denuppfattningen att körkortsinnehavet har medmänniskovärdet att göra. Tyvärr blir man också medveten om att långt ifrån allakörkortsinnehavare är lika övertygade om vad trafiksäkerheten kräver som de ärom sitt eget behov av körkort. 1proposilionen 1975/76:155 föreläggs riktlinjer för en körkortsreform,.lag är övertygad om att alla som har med dessa frågor att göra, inkl.nuvarande och blivande körkortsinnehavare, ser mycket positivt på det allramesta som skisseras i denna. Man konstaterar många mycket värdefullaförändringar. Så har ju också varit fallet i trafikutskottet. Närdet gäller handläggningen av frågor om körkortsingripande uttalar emellertidtrafikutskottets majoritet, till skillnad mot reservanterna, som sin mening,"att allmän domstol bör besluta om körkortsåterkallelse vid sådanatrafikbrott, beträffande vilka domstolen dömer i saken". Jaganser det vara av väsentlig betydelse att den enskilde får brottet och fråganom återkallelse av körkort behandlade vid samma tillfälle. Av fiera skälupplever de flesta det som svårt och onödigt krångligt att först få sitt ärendebehandlat i allmän domstol och sedan - efter i vissa fall - fåkörkortsfrågan prövad i länsrätten. för mångamänniskor är en så vital fråga, är vederbörande i de flesta fall mestangelägen om att få ett klart besked i den frågan. Ävenom körkortets vara eller inte vara är en trafiksäkerhetsfråga, kan man inteförstå att två olika processer skall vara nödvändiga efter ett trafikbrott, medden lidsutdräkt detta drar med sig. Jag medger gärna att man inte behövervänta för att få länsrättens beslut som man kunde fä göra under deförsta åren efter det att länsrätterna inrättats, då åtminstone av skildaanledningar, det i många län, förekom stora eftersläpningar. Men det blir ialla fall två processer, och del gör att det hela t.ar . Rentpraktiskt och ekonomiskt betyder också två processer mycket för den enskildamänniskan. Jag anser det nämligen riktigt och önskvärt med personliginställelse till muntlig förhandling i länsrätten. Det finns ju möjlighetertill muntlig förhandling, och den har också blivit allt vanligare, i varjefall i mitt län. Det känns även för rättens ledamöter riktigt att den människavars ärende man behandlar är närvarande och får ge sin bild avhändelseförioppet och berätta om sin egen situation. Men bor en person t. ex. iÖstersund och har fält sitt trafikbrott be handlat vid tingsrätten där och har sitt körkort utfärdat av " i , har vederbörande att inställa länsrätten i när körkortsärendet skallavgöras: Vill man också ha sin advokat med sig, vilket inte är särskiltovanligt, innebär det en resa för två människor, med betydliga kostnader somföljd. Genomatt också körkortsfrågan blir avgjord vid brottets behandling inför allmändomstol, ger vi den enskilda människan på en gång besked om de påföljder honberörs av. Jag vill på inget sätt påstå att tingsrätterna skulle vara bättreskickade att handha ärenden av detta slag. Jag har den största respekt förlänsstyrelsens befattningshavare och deras arbete med dessa frågor. Med stornoggrannhet går man, såvitt jag förstår, in i varje enskilt fall. Jag harheller inte anledning misstänka att tingsrätterna skall vara mindre noggranna.Men om en människa , och utan alltför stora besvär ochkostnader, kan få klara besked angående alla påföljder som trafikbrottet föranlett,måste det också kunna hjälpa henne att se mer positivt på nödvändigheten av attefterleva bestämmelser rörande trafiksäkerheten. Att sväva i ovisshet upplevsalltför ofta som mycket svårt. Tillsist, herr talman: Om delar av körkortsreformen skulle kunna genomförasomedelbart, som reservanterna vill, tror jag att risk föreligger för att vihamnar i en liknande situation som den vi hade i länsrätterna den 1 juli 1971.Författningar kom bara ungefär innan arbetet skulle börja. Ingenutbildning gavs berörda befattningshavare. Länsrätterna fick inte några somhelst blanketter. Detta och även andra detaljer åstadkom en besväriig start,som bl. a. orsakade icke önskvärda eftersläpningar. Detär knappast önskvärt att vi hamnar i ett liknande förhällande . Kommer allabestämmelser i ett sammanhang får vi också möjlighet till det angelägnaförberedande arbetet ute pä fältet. En så genomgripande och för den enskilde säangelägen fråga bör som körkortsreformen rimligen kräva detta. Det kan alltsåfinnas något positivt också i ett dröjsmål. Jag yrkar med detta bifall till utskottets hemställan på alla punkter. Hen (): I motionen 1071, som och jag har väckt, har vi begärtförslag innebärande att allmän domstol skall besluta om körkortsåterkallelse ide fall trafikmålskommittén hade föreslagit. Yrkandetär i allt väsentligt tillgodosett genom trafikutskottets uttalande att allmändomstol bör besluta om körkortsåterkallelse vid sådana trafikbrott därdomstolen dömer i saken. Jagtycker att det är ganska förvånande att departementschefen - jag skulle viljasäga nästan envist - håller fast vid den gamla idén attkör-kortsåterkallelsefrågorsom har anknytning till trafikbrott skall behandlasav instanser, som står utanför brottmålprocessen. Det är än mer förvånande attden socialdemokratiska och kommunistiska minoriteten i trafikutskottet ändåefter den ganska utföriiga diskussion som - av betänkandet att döma - måste haskett i utskottet vidhåller samma, som jag menar, något föråldradetankegång. En fördel är väl åtminstone att minoriteten inte binder sig sä hårtutan anser att frågan bör övervägas ytterligare. Dethar, herr talman, tidigare i debatten, bl. a. av i Vrångebäck,framförts hur vikligt del från många synpunkter är all den straffrättsligapäföljdsfrågan och körkortsfrågan kan bedömas i ett sammanhang. Jag vill gärnastryka under att man ofta vid handläggningen av trafikmål av den merkvalificerade art som gör att körkortsåterkallelse kan bli aktuell, fråndomstolens sida finner det vara en brist alt en total bedömning avpäföljdsfrägorna inte kan komma till stånd. Detär alldeles klart att den enskilde medborgaren inte bryr sig särskilt mycket omden juridiska skillnaden mellan det formella straff han ädöms för ett merkvalificerat trafikbrott, t. ex. ett rattfylleribrott, och den påföljd somkommer i och med att han förlorar körkortet. Han upplever ju alltihop som ettstraff Medhänsyn till de principer vi tillämpar i straffprocessen - koncentrationsprincipen,omedelbarhetsprincipen och muntlighetsprin-cipen - som ju förmenas ge störstamöjliga garanti för en riktig bedömning är det förvånande alt frågan omkörkortsåterkallelse i dessa fall inte kan behandlas inom straffprocessen. Enfråga man ofta får i tingsrätter i samband med avkunnande av dom i trafikmål -också det har nämnts av - är: Hur går det med mitt körkort? Vadsom händer med körkortet är nästan som regel det primära för den tilltalade.Själva det formella straffet är ofta av sekundär betydelse. Naturiigiviskan t. ex. både en tingsrätt och en länsrätt komma fel i bedömningen -förhoppningsvis rättas det då till i överrätterna - men det är allvariigt närtingsrätter och länsrätter gör uppenbart olika bedömning av ett fall. Jag har,herr talman, sett flera fall där som jag tycker tingsrätten gjort en ganskanyanserad bedömning - särskilda omständigheter har förelegat,omedelbarhetsprincipen har tillfört processmaterialet synpunkter som inteuppmärksammats tidigare osv. - men där det skriftliga förfarandet vid självaåterkallelsen tydligen inte gett möjlighet att gå från en mer schematiskbedömning i länsrätten. Det har medfört en från körkortsinnehavarens synpunktmycket sträng bedömning när det gäller körkortsåterkallelserna i förhållandetill den egentliga straffmätningen. Jagär därför, herr talman, övertygad om att avsevärda fördelar skulle nås omkörkortsåterkallelserna i de fall som trafikutskottet föreslår kunde prövas isamband med straffprocessen i de allmänna domstolarna. Jag är också övertygadom - och jag tror att även trafikmålskommittén har uttalat det - att det är ettutbrett önskemål från mänga medborgare att körkortsfrägan skall kunna avgörassamtidigt med att straffet bestäms. Färjag slutligen bara säga, herr talman, att jag inte tycker att det exempel somkommunikationsministern nämnde var så särskilt bra. Det gällde ett fall där enperson döms t. ex. för vårdslöshet i trafik men där domstolen inte finnerskäl att i detta speciella mål göra en återkallelse. kan han i andrafall ha gjort sig skyldig till sädana förseelser att det vid en total bedömningkan finnas skäl att dra in körkortet. Men del har ingen betydelse i de fall somtrafikutskotiets skrivning gäller, eftersom den avser frågor omkörkortsindragning på grund av det aktuella brottet. Det måste naturiigivismycket noggrant anges i den dom som tingsrätten meddelar, om det brott det ärfråga om inte föranleder någon återkallelse. Att den i andra sammanhang ochtillsammans med andra föreliggande omständigheter kan betraktas som belastandeär en helt annan sak. Låt mig bara, herr talman, svara pä hennes påpekande avvikten av att vi skyndar långsamt vid genomförandet av reformen. Härhar tidigare i debatten ordats mycket om hur länge dessa frågor har utretts.Jag tycker det är värdefullt för kammaren - i den mån det inte har framkommitsä klart i dagens debatt - att konstatera att vid bifall till reservationen nr1 kommer ikraftträdandet av en rad för människorna viktiga körkortsreformeratt ske och ett kvartal tidigare än om reservationen 1 avslås. Tusentalsoch åter tusentals människor skulle säkert betrakta beslut med storbesvikelse, om de trots alla goda förslag som utskottet är överens om skulle fåvänta i fem kvartal på att de här viktiga körkortsreformerna skulle träda ikraft. Sedankan man naturiigivis säga som gör att tingsrätten skall döma i detaktuella målet. Ja, , det är precis vad jag sade i en av minarepliker. Kollisionen uppstår när tingsrätten skall döma en person för detaktuella brottet och icke finner det nödvändigt att för det brottet utdömaindragning av körkortet. Då uppkommer den situation som jag beskrev i minreplik, där länsrätten, som gör den samlade bedömningen av körkortssituationen,kanske månader efteråt, drar in vederbörande persons körkort. strök därför ytterligare under det exempel som jag tidigare anförde. FruSWARTZ (fp) kort genmäle: Ett och ett kvarts år är i förhållandetill all den tid man har använt tidigare på det här ärendet kanske inte säförfäriigl mycket. I övrigt är väl fördelarna i utskottets hemställan sådanaatt de gott väger upp eventuella nackdelar i reservationen. Hen () kortgenmäle: Det är alldeles klart att vi även , om majoritetslinjenvinner här, kommer att fä en hel mängd fall där körkorten dras in avlänsrätten. Vadsom är aktuellt är de konkreta fall där tingsrätten dömer i målet -det gäller t. ex. grov vårdslöshet och framför allt rattfylleribrott. 5 protokoll 1975/76:141-142 Det upplevs som besvärandeför de tilltalade därför att de tycker samhällets åtgärder är mindre rimliga:domen-straffet kommer och påföljden-äterkallelsen av körkortetvid en helt annan tidpunkt, och samhällets organ, tingsrätten och länsrätten,har inte möjlighet att samordna dessa påföljder. Jagtycker det väsentliga och nödvändiga är att sådana åtgärder vidtas att detorgan som meddelar domen i t. ex. ett rattfyllerimål också får göra enbedömning av hur det skall bli med körkortet. talade i en replik här om vikten av att man är noggrann ochhelst också tar sä grundlig tid på sig som föresläs i propositionen. Säg det,, till den person som pä grund av fylleri får vänta enligtnuvarande regler innan han kan få ett nytt körkort! Det förslag som vi villgenomföra så snabbt som möjligt förutsätter en individuell bedömning. Sägdet, , till en ung person som på grund av en kanske helt tanklösolovlig körning med moped har fått spärrtid han över huvudtaget kan börja övningsköra för körkort. Jagär övertygad om att de som hör att de skall få vänta ochett kvartal inte kan förstå vitsen med beslut i det avseendet. FruSWARTZ (fp) kort genmäle: En reform som är så pass genomgripande som den här måste väl ändå fä tasin tid. Och jag anser att förarbetet har stor betydelse. Det säger jag pägrund av att jag har sett hur besväriigl länsrätterna hade det när de varnyinrättade . Det är inget tvivel om alt det var det som orsakademycket av de olägenheter i form av eftersläpningar som vi sedan i mänga är hardragits med. Det kan befattningshavare på många länsstyrelser omvittna, skullejag tänka mig. De var som sagt inte förberedda och därför mycket ovissa om hurde skulle arbeta. Det har jag sagt i mitt huvudanförande, där jag tagit någraexempel på hur förhållandena har varit. Hen (): Jag har i motionen 2437 hemställt att vi skall begära ett nytt förslagi körkortsfrågor grundat på de principer som jag redovisat i motionen. Jag ärnämligen rätt missnöjd med det förslag som framlagts i propositionen. Utskottethar avstyrkt motionen med hänsynen lill kravel på en helhetsbedömning av denenskilde. Utskottethar föreslagit en del förbättringar i propositionsförslaget men också mycketkraftiga försämringar, så som jag ser det - bl. a. när grovt åsidosättande avtrafiksäkerhetsbestämmelser tas bort och utskottet säger att bara åsidosättandeskall gälla. Det är en kraftig skärpning, som kan användas i många fall för attsätta ät den enskilde. Jaghar tidigare krävt atl ålerkallelsefrågor alltid skall beslutas av domstol,och jag har krävt det på nytt i den nämnda motionen. I den frågan harutskottsmajoriteten delvis gått mig till mötes. Enligtmin mening skall körkortsingripanden endast få ske i extrema fall vid upprepadetrafikbrott. Och även i sådana fall bör körkortsingripandena avgöras i sambandmed att straffet för förseelsen utdöms. Ingen blir bättre bilförare efter attha varit av med sitt körkort eller år. Körkortsingripandenskapar i många fall sociala och ekonomiska problem för den enskilde, särskiltför familjeförsörjare som bor så till att allmänna kommunikationer saknas ellerär praktiskt oanvändbara för arbetsresor. Enföretagare får fortsätta alt driva företaget även om han råkar tillverka envara som skadat människor. En löntagare kan fortsätta alt arbeta inom sitt yrkeäven om han varit orsak till någon arbetskamrats skada eller död genom ettmisstag i en viss situation. Men frågan om körkort ser man allvarligare på. Dåkan man utan vidare säga: Du får inte ha det här körkortet därför att du hargjort så och så. Detbör finnas mycket starka skäl för att ta ifrån en enskild person hans körkort.De skälen bör enligt min mening skärpas betydligt. Jagmenar också att den helhetsbedömning som det talas om är ett för viitsyflandebegrepp. Man bör döma efter förhållandena i trafiksituationerna. Nuhar utskottsmajoriteten kommit med ett bra förslag i och med att den förordaratt allmän domstol skall avgöra frågor om körkortsåterkallelser. Det tyckerjag är bra. Jag tycker också att det är bra att den har förordat att ettförslag till körkortslag bör framläggas . Jag hoppas att detförslaget skall grundas mer pä de principer som jag här har redovisat än pånuvarande principer. Hen iGöteborg (fp): Får jag till säga atl när utskottet har framlagt sittförslag så har det inte skett med den motivering som anför. Vitycker att inte fäster tillräckligt stor vikt vidtrafiksäkerhetsaspekterna i detta fall. Man kan inte bara se till del förhållandetatt det för den enskilde är besväriigl att vara av med sitt körkort. Man måsleockså i helhetsbedömningen se till trafiksäkerhetsaspekterna. Jagtänker nu inte sälta i gång någon ny debatt.