prot · FZ098 · 1975-12-31 00:00:00 — Det är förståeligt eftersom förslagen i många fall ärrelativt radikala. Del krävs inte bara pengar utan också tid om man skall bygga om järnvägsvagnar ochbussar, inreda flygplan i vissa fall, såall man kan la med handikappade osv. När detta är sagt vill jag gärnadeklarera att regeringen självklart kommeratt försöka i all möjlig mån att handplocka bland förslag som gårau genomföra. Det skulle vara märkligt om vi inte skulle göra del. Jag vill med det ha sagt att sådant som varken kostnadsmässigi eller på annatsätt är alltför betungande - och kanske även sådant somkostar en del - och som kan genomföraspå , måhända inomloppet av bara från det man sätter i gång,naturligtvis skall göras. Här gäller det atthjälpa bortåt en halv miljon människor, kanske ännu fler, i vårt land att levaett mer normalt liv, åtminstone när de är ute |\r 8 och reser. Överläggningen var härmed slutad. Torsdagen den 23 oktober1975 Omupprustniitg av vissa väiiar § 16 Om upprustning av vissa vägar Herrkommunikationsministern erhöll ordet för att besvara iHeden (c) anmälda fråga, 1975/76:30, och anförde: i Heden har frågat mig om jag är beredd att medverka tillatt medel ställs till förfogande för upprustning av allmän väg med starktnedsatt framkomlighet. Jagförmodar att avser nedsatt framkomlighet under tjällossningstid.Under sådan lid förekommer regelmässigt all den tillåtna bärigheten får sättasned, främst på mindre traflkerade vägar. Detta är nödvändigt för att hindra attstörre skador skall uppstå på vägar som inte är byggda för att tåla denbelastning som tillåls på största delen av vägnätet, nämligen 10 lönsaxeltryck och 16 tonsboggitryck. Den omfattning i vilken den tillåtnabärigheten måste begränsas varierar år beroende påväderleksförhållandena. Genomett gott samarbete mellan väghållare och transportörer kan olägenheterna avnedsättningar i axel-/boggitryck begränsas. Transporterna kan planeras attutföras antingen under icke-tjällossningstid eller under tjällossningstid påsådana vägar där nedsättningar normalt inte förekommer. Vägnätethar successivt förbättrats. De vägar som är förstärkta och försedda medasfalt eller oljegrus omfattar av vägnätet. Exempelvis varmotsvarande andel endast . Någrasärskilda åtgärder utöver dem som vidtas inom ramen för vägverkels ordinarieplanering finner jag inte vara påkallade med anledning av årets tjällossning,iivcn om den var något svårare än . HerrPERSSON i Heden (c): Jag beklagar om jag har formulerat min fråga otydligt. Jag har nämligeninte aktualiserat saken med anledning av tjällossningen på vägarna utan medanledning av händelser som inträffat i vår och . Jag har ett parexempel från mitt län, men jag förmodar att liknande händelser har inträffat iövriga delar av landet. De exempel jag avser gäller vägar som ansluter till tvåhuvudvägar - också dessa är länsvägar - och där framkomligheten på grund avbärigheten är så dålig att man fått avlysa tyngre trafik från vägarna. Man harfått dra denna trafik över visserligen allmänna men små, backiga och krokigavägar. Där är också, helt naturligt, trafiksäkerheten i fara. Det är självklart alt maninte kan lasta vägmyndigheterna i länen för Oniuppritstiting av vissa vägar De gör, såvitt jagvet, vad de kan inom den givna anslagsramen. Förhållandena beror på alt delfattas pengar, så att eftersläpningen är myckel stor när det gäller detallmänna underhållet. Iett av fallen i mitt hemlän har t. o. m. en begäran om en förbättring av denaktuella vägen, med ett tusental namnunderskrifter, sänts till vägmyndigheternai länet. Svaret har bara blivit att en förstärkning av denna väg inte ingår ilångtidsplanen . Del gör alt människorna blir särskilt bekymradeoch del är därför, herr statsråd, som jag aktualiserat den här saken. Jagvill uttrycka förhoppningen att med anledning härav skall ytterligare anslagför förstärkning av vägnätet utanordnas. De som trafikerar vägen i frågadrabbas av mycket stora svårigheter. Inte bara enskilda människor ulan ocksåindustri- och handel berörs. Man tvingas la långa och besvärliga omvägar pågrund av att bärigheten är så låg på vissa sträckor. Det är därför jag harframställt min fråga. Det är icke någon ijällossningshistoria som ligger bakomdetta utan händelser som inträffat alldeles självklart. Jag hemställer tillstatsrådet om ökat anslag i delta sammanhang. Del förhållandet alt Jag i mitt svar har talat om tjällossningstidenbyggde på följande mening i i Heden fråga: "Dessutomförsämras trafiksäkerheten på grund av trafikens omdirigering lill smala ochkrokiga vägar." Delta kunde Jag inte tolka som något annat än alt detgällde just den period av året när man omdirigerar trafik till vissa andravägar. Jag hade inte klart för mig att man året runt omdirigerar trafik i denutsträckning som sker under tjällossningslid. i Heden vet lika välsom jag att man då på många ställen ibland måste göra ett någotannorlu"nda vägval än under övriga tider av året. Detta är förklaringenlill alt jag trodde att det var tjällossningsliden som här avsågs. Vad sedan gäller huvudfrågan är det klart alt viskulle kunna göra av med mycket mera pengar på vårt vägnät, om vi nu haderesurser till del. Men det är ju så alt också andra samhällsområden skall delapå de pengar som är disponibla. 1 del område som i Heden kommerifrån kan vi väl ändå trots allt vara nöjda med vad som sker när del gällervägarna. i Heden vet mer än väl vilka stora objekt som man arbetarmed där och som slukar många miljoner - kanske under en övergångstid någottill förfång för andra vägar som också borde ha blivit ihåg-komna. Men vi fårförsöka göra fördelningen så rättvis som möjligt, och del är väl också viktigtatt tle stora vägarna blir farbara och lätt framkomliga. i Heden (c): Jag är klart medveten om tjällossningsproblematiken, men det gäller nuakuta situationer där vägen i fråga på grund av ökad trafik blivit hårtbelastad och nedsliten, så alt vägbanan sjunkit och risk för ras uppstått. Rashar också inträffat och i ett fall sjönk en lastbil ned så djupt att halvaförarhytten befann sig under vägnivån. Jag betraktar detta som en akutsituation, och det torde vid sådana tillfällen vara möjligt att utanordna meramedel med litet god vilja. Iövrigt känner jag mycket väl till de andra vägprojekten i mitt hemlän, och Jaghar själv varit med om att uppvakta statsrådet och fått positivt svar isammanhanget. Men det finns inte bara stora huvudleder utan också mindre vägar,och även dessa har mycket stor betydelse för de enskilda människorna, förindustrin och för annan verksamhet i bygden. Jag anser det orimligt vänta ändafram till 1985, som angivit i detta sammanhang, på en förbättring.Och det gäller inte bara, herr statsråd, den väg som Jag speciellt syftar påutan även andra vägar i mitt län och på andra platser i landet. Om asylrätt för utlänning som tillhör diskriminerad religiös minoritet Överläggningenvar härmed slutad. §17 Omasylrätt för utlänning som tillhör diskriminerad religiös minoritet Fru statsrådet erhöll ordet för alt besvaraherr () anmälda fråga, 1975/76:26, och anförde: har frågat mig om Jag vill redovisa min syn på ivilken utsträckning diskriminering av religiösa minoriteter kan leda till att 2S utlänningslagen kan tillämpas då den diskriminerade söker i riket. Enligt 2 S utlänningslagen anses som politiskflykting bl. a. sådan utlänning som på grund av sin religion löper risk att isitt hemland bli utsatt för förföljelse, som riktar sig mot hans liv ellerfrihet eller som eljest är av svår beskaffenhet. Frågan om i vilkenutsträckning diskriminerade religiösa minoriteter omfattas av denna föreskriftkan inte besvaras generellt. Varje ansökan måste prövas individuellt. Deomständigheter som åberopas i det enskilda fallet är därvid avgörande förfrågan om politiskt flyklingskap. Om omständigheterna är sådana att risk försvår förföljelse i hemlandet kan anses föreligga och utlänningen inte kan lasemot i annat land och därför är i behov av en här i landet får hanstanna här. Jag tackarfru statsrådet för svaret. paragraf i utlänningslagen som statsrådet citerade slås det fast att densom utsätts för politisk förföljelse i sitt hemland och flyr till skallsom politisk flykting få kvarstanna här. Denfråga som Jag ställt till statsrådet har givetvis en bakgrund - en orsak.Anledningen är det stora antal assyrier som kommit till våri land Om asylrätt Jör utlänning som tillhör diskriminerad religiös ittinorilet från och som hävdaratt de i utsatts för förföljelse för sin kristna tros skull. Av detskälet har de tagit sin tillflykt till vårt land och begärt att få stanna här. Utlänningslagenslår - som vi kunde konstatera -tveklöst fast alt de som i sitt hemlandförföljs för sin kristna tros skull skall klassas som politiska flyktingar ochfå stanna här. Min fråga, fru statsrådet, gällde alltså de assyrier som liditförföljelse i Turkiel och som därför kommit hit - inga andra. Jag ärnaturligtvis medveten om att det alltid när en grupp människor - mer ellermindre huvudstupa - lämnar ett land finns personer som icke haft eller harnågra problem i sitt hemland men som ändå passar på att resa med. De tycker detär ett lämpligt tillfälle att få komma till ett annat land, och ärnaturligtvis då attraktivt. Men frågans allvar får icke fördunklas av dettafaktum. Isvaret deklarerar statsrådet sin syn på i vilken utsträckning diskrimineringav religiösa minoriteter kan leda till att utlänningslagen till-lämpas då dendiskriminerade söker en i - på ett dunkelt och motsägelsefulltsätt. Förstsäger fru statsrådet att frågan om i vilken utsträckning diskrimineradereligiösa minoriteter omfattas av-denna föreskrift inte kan besvarasgenerellt. Sedan slutar svarei med att där "risk för svår förföljelse ihemlandet kan anses föreligga", skall vederbörande få stanna här. Mennu är det ju så att regeringen ger åt ett stort antal människor somåberopar politisk förföljelse i respektive hemland som skäl för att få stannahär. Lika självklart bör det naturligtvis vara att de människor som kommer hitdärför att de i sitt hemland förföljs på grund av sin kristna tro skall bedömassom politiska flyktingar. Får jag bara ställa enslutfräga till fru statsrådet; bekräfta - här i - att de assyrier som kommit till Sverigeoch som kan styrka alt de lidit förföljelse i för sin kristna trosskull kommer att få stanna i ? har Svenge tagit emot assyriska flyktingar från ,sammanlagt 330 personer. Vi har f ö. tagit ett nyttflyktingbeslui, som omfattar ytterligare-50 assyriska flyktingar från . Ungefärvid hade vi uppskattningsvis 800 assyrier i vårt land,från både Turikei och och även från andra länder. har det.precis som säger, kommit hit ganska många ssyrier-riktigt hurmånga vet vi inte, men iroligcn minst 700-800. Invandrarverkethar beslutat i drygt 300 ärenden rörande assyrier. I 130 av dessa fall hardet blivit bifall och i 190 fall avslag. har ytterligare 200ärenden, sorn ännu inte hunnit avgöras, och dessutom ligger ungefär etthundratal ärenden för utredning hos polisen. Vidare vet vi att det finnsassyrier som ännu inte har anmält sig hos polisen. Det är kanske ett hundratal,men siffrorna är mycket osäkra. Jagvill nämna dessa siffror eftersom de visar att man som jag sade inte kan lämnanågot generellt svar här, lika litet som man kan göra det när del gäller andrapolitiska flyktingar som kommer till utan att vara med i en uttagningsom vi gör från flyktingläger eller på annat sätt. I de fallen har prövningenså att säga skett redan innan de kommer till , men i övrigt kommer mångamänniskor hit och åberopar politiska skäl för att få stanna kvar. I varjesådant fall blir det fråga om en individuell prövning, och del blir del ävenhär. De människor som lider svår förföljelse får stanna i . Om asylrätt Jör utlänning som tillhör diskriminerad religiös niinoritet Fru statsrådet redovisar en statistik över hur många assyrier somkommit hit. Jag tycker inte alt antalet spelar någon roll. Jagframhöll i mitt inlägg framme i talarstolen all min fråga gäller endast dengrupp av assyrier som lider förföljelse / -, det är den gruppen detgäller. Jag är därför något förvånad över att fru statsrådet verkar så tveksam.Jag anser alt utlänn ingslagen ger klara besked; man behöver inte på något sättvara tveksam, Lagens klara innebörd som även finns återgiven i svaret gerbesked. Någon tvekan borde inte råda vad gäller den grupp av assyrier som liderförföljelse. Jag är också något förvånad, eftersom jag redan har svarat på den frågani del skriftliga svaret. Jag sade också tidigare att den grupp av assyrier somkommer hit och som lidit förföljelse i hemlandet får stanna här, givetvis omdet inte finns något annat land där de har tillstånd att stanna. Men för attavgöra vilka som lider förföljelse i hemlandet måste vi pröva varje ärende försig. Denna grupp är inte så enhetlig att man kan behandla den som en grupp,utan man måste undersöka varje fall individuellt och ta reda på hur var och enhar haft del i sitt hemland. Statistikennämnde jag därför att den visar att invandrarverket i ett ston antal fall hargjort bedömningen att dessa människor lider förföljelse i hemlandet och alltsåskall få stanna här. Men det finns också andra ärenden, där man inte kan göraen sådan bedömning. Milt svar på frågan är att de assyrier som lider så svårförföljelse i sitt hemland att de faller under utlänningslagens 2 i;självfallet får stanna här i landet. HerrFRIDOLFSSON (m): Naturligtvis måste man vara nöjd med en så klar deklaration som denfru siaisrådct gjorde i sitt sista inliigg! Överläggningenvar härmed slutad. Omittövandet av hyresgästernas boendeinjlytande i hyresförhandlingar § 18 Om utövandet avhyresgästernas boendeinflytande i hyresförhandlingar Herr statsrådet erhöll ordet för att i ettsammanhang besvara dels (7/;c//5 (m) anmäldaintcipellation, 1975/76:12, till herr bostadsministern, dels ()anmälda fråga, 1975/76:27, och dels () den 17oktober anmälda fråga, 1975/76:35, och anförde: har i interpellation ställd till chefen för bostadsdepartementetfrågat om statsrådet anser alt det sätt på vilket Hyresgästernas riksförbundutnyttjar det s, k. förhandlingsmonopolet, vilket kan komma att medföra högrehyror för icke-medlemmari organisationen, överensstämmer medhyreslagstiftningens intentioner. Interpellaiionen har överlämnats till mig förbesvarande. HerrUllsten har frågat mig om jag anser det vara i god överensstämmelse medhyreslagstiftningens anda att sådana avtal träffas som ger medlem ihyresgästföreningen lägre hyra än annan hyresgäst i jämförbar lägenhet. har frågat mig om jag anser det rätt alt en hyresgäst som icke ärmedlem i hyresgäströrelsen skall ha högre hyra än en som är medlem. Jag anhåller om att fåbesvara dessa frågor i ett sammanhang. Medutgången av september månad detta år upphörde hyresregleringslagen att gälla.Nu fastställs hyran för alla lägenheter enligt bruksvärdesprincipen ihyreslagen. För au underlätta en smidig anpassning till bruksvärdeshyror harövergångsbestämmelser getts i en särskild avvecklingslag. Enligtavvecklingslagen har hyresvärden inte rätt att höja den hyra som gällde närhyresregleringen upphörde utan medgivande av hyresgästorganisation. avses i lagen riksorganisation eller förening anslutentill riksorganisation. Har förhandling med sådan organisation ägt rum ulan altöverenskommelse i saken uppnåtts eller har mot förhandlingen mött hinder sominte beror på hyresvärden eller hans organisation, kan hyresvärden begäraprövning vid hyresnämnden av hyrans storlek. Defaktorer som har betydelse vid prövningen enligt avvecklingslagen och ävenenligt bruksvärdesreglerna i hyreslagen skall självfallet bedömas objektivt.Den aktuelle hyresgästens medlemskap eller icke-medlemskap ihyresgästorganisation utgör inte någon faktor som får tillmätas betydelse vidbedömande av hyrans storlek. Detfinns f n. endast en riksorganisation av hyresgäster på hyresmarknaden,nämligen . Avvecklingslagen innebär att detta förbundhar fått ett förhandlingsmonopol med rätt att förhandla även för sådanahyresgäster som icke är medlemmar i organisationen. Anledningen till att lagenfått denna innebörd är alt man befarade att enskilda hyresgäster kunde förledasall godta större hyreshöjningar än vad som var skäligt.Endast den samlade hyresgäströrelsen ansågs ha tillräcklig styrka ochtillräckliga erfarenheter för att uppnå godtagbara hyror som samtidigtinnebaren smidig anpassning av de reglerade hyrorna till bruksvärdesnivån. Vidriksdagsbehandlingen riktades inte några invändningar mot avvecklingslagenskonstruktion med förhandlingsmonopol för hyresgäströrelsen. Man förutsatte atthyresgäströrelsen skulle motsvara förtroendet från statsmakternas sida. offentliga debatten har förekommit vissa uppgifter om att man på sina hållinom hyresgäströrelsen medvetet och systematiskt försökt utverka lägre hyrorför egna medlemmar än för andra. Det är inte möjligt för mig alt bedöma omdessa påståenden är riktiga. Däremot kan jag säga alt Jag för min del tarbestämt avstånd från ett förfaringssätt som leder till särskilda rabatter förhyresgäströrelsens medlemmar eller lill skilda hyresnivåer för medlemmar ochicke-medlemmar. Enannan sak är att hyresgäströrelsen på grund av bristande resurser kan saknamöjlighet att göra ingående undersökningar av i vilket skick varje lägenhetbefinner sig. Det är naturligt om hyresgäströrelsen i ett sådant läge i förstahand koncentrerar sig på all undersöka hur de egna medlemmarnas lägenheter harunderhållits. Jagvill emellertid inte underlåta alt sätta in den nu behandlade frågan i sittstörre sammanhang. När beslut fattades om hyresregleringens avveckling var detmånga som gav uttryck för farhågor för att denna skulle leda till betydande hyreshöjningarför hyresgästerna i det reglerade lä-genhetsbeståndei. De erfarenheter vihittills har tyder på att så ingalunda kommer alt bli fallet. Den olustigadebatten om diskrimineringen av icke-medlemmar får inte undanskymma det faktumatt hyresgäströrelsens förhandlingsinsatser är oumbärliga för alt totalt setthålla hyrorna på en rimlig nivå. Omutövandet av hyresgästernas boendeinflytande i hyresförhandlingar För snart ett årsedan behandlade propositionen 1974:150 angående riktlinjer förbostadspolitiken m. m. Åtskilliga av de olika delarna av den föreslagnabostadspolitiken blev utsatta för kritik och debatt och föranledde andraställningstaganden än de av regeringen föreslagna, både av majoritet och ireservationer. Det var dock en del, nämligen den som innehöll förändnngar ihyreslagstiftningen, som lyckades nå en förhållandevis bred enighet. Förslagetvar väl motiverat med allt vad det innebar i form av ökade möjligheter förhyresgäster att uppträda som jämbördig part på bostadsmarknaden. För ossmoderater var dock en central fråga även förslaget till ny hyreslagstiftningsom vi tyckte var oacceptabelt, och det var frågan om vem eller vilka somskulle företräda den enskilde hyresgästen i förhandlingarna med hyresvärdarna.Regeringen med stöd av och - även om andra uppfattningarframskymtade i deras parlimotioner - ansåg all representationen enbart skulleåvila en rikstäckande organisation av hyresgäster. 4 Rik\d(VAen:, imiiokoll 1975176: H-Kl Om utövandet av hyresgästernasboendeinflytande i hyresförhandlingar och man gav därmedHyresgästernas nksförbund ett förhandlingsmonopol. Moderatasamlingspartiets uppfattning i den här frågan var att om det över huvud tagetskulle vara någon mening med hyresgästinfiytande och möjlighet för dem som bori hyreslägenhet att påverka i olika frågor, så krävdes att det skulle finnas enrätt att inom en faslighet få bilda en förening med förhandlingsrätt gentemothyresvärden. Detta innebar inte att vi fråntog dessmöjlighet att representera hyresgäster, utan vi såg dess medverkan som enviktig aktivitet på bostadsmarknaden, men vi hade anledning att tro att dennaorganisation knappast skulle kunna vara representativ för alla hyresgäster.Vår uppfattning var att så länge bara hade, - precissom , ca 300 000 individuellt anslutna medlemmar - de övriga 300 000 ärnämligen kollektivt anslutna HSB-medlemmar - så kan man inte vare sig kallaorganisationen för folkrörelse ellerännu mindre finna skäl att ge den ettförhandlingsmonopol för fier hyresgäster. Risken för alltför storaavstånd mellan uppdragsgivare och förhandlare var överhängande, och baraexistensen av den osmakliga kollektivanslutningen av HSB-medlemmar var skäl nogför vårt ställningstagande. När jag fö. läser , så slår del mig alt det nog vore klokare all helhjärtat satsa pä attlägga ned arbete på att hävda hyresgästernas intressen än att producera uttalandenmot vår monarki och de icke-socialistiska partierna, för all nu ta någraexempel. Närväl de nya bostadspolitiska riktlinjerna blivit antagna så togdet inte förrän man kunde läsa om en del underliga förslag frånhyresgästföreningar, som tydligen hade låtit det nyvunna förhandlingsmonopoletstiga dem åt huvudet. Således föreslogs att hyresgäster skullekollektivanslutas till hyresgästförening och att medlemsavgiften skulle tas utöver hyran och inbetalas av fastighetsägaren. Med anledning av dessa hot motvanligt sunt demokratiskt tänkande motionerade jag om att vi skulle fåen utredning till stånd med uppgift att följa konsekvenserna av detförhandlingsmonopol som tilldelals . Förslagetsopades snabbt undan av de övriga partierna. Dennabakgrund till dagens interpellaiionsdebatt har jag velat ge då den faktisktklart visar att dagens hot om att den s. k. hyresgäströrelsen vill ge ickemedlemmar i organisationen högre hyror än vad de egna medlemmarna skall fåingalunda har kommit som en blixt från klar himmel. Tvärtom var det väntat skulle göra allt för att styra till sig nya medlemmar, i synnerhet som deluppgivils i pressen att det varit vikande medlemssiffror i vissahyresgästföreningar . Imin interpellation har jag dock utgått från att de försök som hyresgästföreningarnanu gör alt diskriminera icke-medlemmar inte på något sätt kan ansesöverensstämma med lagens innebörd. För alt förvissa mig om att detta inte baravar min uppfattning utan även regeringens har Jag formulerat frågansom den nu står. Om del nu var så all'man accepterade tanken på differentieradehyror, så skulle också hyresgäster ulan medlemskap i hyresgästföreningnaturligtvis kunna hävda all de avtal som slutits mellan hyresvärd ochhyresgästförening inle borde få någon verkan. Del senare förhållandelkommenteras av departementschefen i proposition 1974:150, där han på s. 467angående avtal om s. k. övergångshyror skriver: "Självfallet bör del inleställas upp något krav på alt den enskilde hyresgästen är medlem ihyresgästorganisationen för att en överenskommelse som rör övergångshyran förhans lägenhet skall bli giltig." Av detta uttalande bör man kunna dra slutsatsenatt statsrådet inte hade något till övers för principen om olika behandling avhyresgäster i lika lägenheter. Attbostadsministern var något tveksam inför hyresgäströrelsensmöjligheteratt företräda alla hyresgäster framkommer i viss mån av enformulering i samma proposition på s. 445, där han uttrycker atthyresgästorganisationen skall "agera i samråd med de i det enskilda falletnärmast berörda hyresgästerna". Hade allt varit solklart kring hyresgäströrelsensmöjligheter att klara av de representativa funktionerna, hade det naturligtvisaldrig behövts ett sådant konstaterande. Idelta sammanhang bör man också kunna sälta ett frågetecken vid statsrådetLidboms uttalande i svarei om att "hyresgäströrelsensförhand-lingsinsatser är oumbärliga för att totalt sett hålla hyrorna på enrimlig nivå". Det är för tidigt att göra ett generellt uttalande om denpreliminära förhandlingsöverenskommelse som träffats i och som vi kunnatläsa om i pressen . Men man fruktar att hyresgästföreningarnas företrädaretar litet väl lätt på sin förhandlingsuppgift sedan man hört en av dem i radioni morse svara på frågan om det inte hade blivit väl stora hyreshöjningar. Hanssvar var nämligen, fritt citerat, att han litade på alt samhället i så fallökar sitt bostadsstöd. En sådan inställning vittnar inte om särskilt stortallvar inför en uppgift att partsrepresentera i en hyresförhandling.