prot · FY0979 · 1975-12-31 00:00:00 — 1motionen 1629 från vpk yrkar man pä en utredning om startande av elt statligt rederiförelag. Detta baserar man på två ting. Man vill ha ell statligt rederi för all klara av transporterna för de slalliga företagen, framför allt pä ; alltså 80, ASSLs anläggningar osv. Del andra motivet är alt man i skulle salsa mer på ka nalsjöfart. Nuhar de här frågorna inle varit glömda . I samband med alt viförra året beslutade om 80 fanns del ocksä en moiion om att man skulleha fartyg som hörde ihop med 80 och på det sättet få en form avstatligt rederi. I ett interpellationssvar, som omnämnts i betänkandet, harhelt sagts all NJA utreder hur transportapparaten för 80 skallse ut. Det är inte principiellt uteslutet all man går in för egna fartyg. Dendelen är alllsä väl behandlad. Utnytfiandeiav sjöfarten på våra kanaler hänger intimt ihop med om Västgötaledskall byggas ut eller inte. Utredningen om della är f n. på remiss, och därförkan väl tidpunkten knappasl vara den rätta att la upp detta . HerrHallgren säger att man kanske kunde ta över rederier, För dagen kanske det voreganska enkelt att ta över rederier ungefär på samma sätt som om nägonvecka lar över varv, men jag undrar om det är en god affär att göra det. En heldel fartyg ligger upplagda . Det är överskott på tonnage. Framtiden för destatliga företagen - 80 - utreder man, och vi fär väl se hur det blir. Jaghar naturiiglvis i princip ingenting emot den här motionen som sådan, men jagvill gärna säga alt de överväganden som görs för NJA:s räkning ocksä måste lahänsyn till en realitet som heter pengar. Ett myckel stort kapitaltillskottmåste till för att klara etl statligt rederi. Jag skulle kunna länka mig funderar tvä gånger innan man låser etl antal mifiarder. Vi är i en akutkris och i behov av mycket kapital till ting vi vill göra; bygga ul våraindustrier och myckel annal. I van fall ser jag del som en reformistiskpragmatisk sak all ta del viktigaste i första hand. Jag tror det vore attöveranstränga sig all nu pä allvar gå in i rederinäringen som vibygger 80 och som vi skall göra andra ting. Jag hoppas herrHallgren kan hälla med mig om att hålla denna lanke levande, men att vi intejust bör falla någol beslul. Jaginstämmer därför med utskottet och yrkar avslag pä motionen. Men som jag angettfinns dessa tankar med pä annat häll. Jag yrkar bifall tillutskottets förslag. HenHALLGREN (vpk): Det är naturiiglvis glädjande att man inle är helt avvisande till de yrkandensom framställs i vår motion. Men den interpellationsdebatl det hänvisas lillgällde enbart 80. Del finns också ett annat statsägt företag, nämligenASSI, som har etl stort sjö-transportbehov. Här vet jag med säkerhet och avegen erfarenhet all man haft svårigheter alt över huvud taget få väl anpassatoch väl avvägt tonnage därför alt man är tvingad alt chartra t. o. m. utländskafartyg, som inle alls är anpassade till exempelvis modern virkeslaslning. Vi menaralt man måste samordna de statsägda förelagens sjötransporter och ha ell välanpassat tonnage lill detta. uppmanade mig att hålla den härtanken vid liv. Jag kan garantera att vi kommer att Del kommer attkosta mycket pengar all starta ett rederi eller all köpa upp tonnage. Men attförsl utreda och planlägga ett vettigt sjötransportsystem för samtligastatsägda industrier tycker jag är en viktig uppgift som inle är förenad mednågra större kostnader. Överläggningenvar härmed slutad. Kammarenbiföll vad utskottet i dessa punkler hemställt. Proposilionergavs på bifall lill dels ulskollels hemställan, dels reservationen av herrSvensson i , och förklarades den förra propositionen vara med övervägandeja besvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändesföfiande voteringsproposilion: Densom vill att kammaren bifaller näringsutskotlels hemställan i belänkandet nr 19 punklen 7 rösiar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservaiionen av i . Vid omröstning genom uppresning förklaradesflerlalel av kammarens ledamöier ha röstat för ja-propositionen. Då herrHallgren, begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav föfiande resultat: Nr 21 med anledning av proposiiionen 1975:85 medförslag om tilläggsslal 111 lill riksslaten för budgelärei 1974/75 i vad avserhandelsde-parlemenlels verksamhetsområde Nr 22 med anledning av propositionen 1975:85 medförslag om tilläggs-stal 111 till riksslaten för /75 i vad avserindustri-depariemenleis verksamhetsområde Nr 23 med anledning av proposiiionen 1975:90 omökning av den slalliga garantin för invesleringsbank AB;sförpliktelser Nr 24 med anledning av propositionen 1975:73 omvissa ändringar i banklagstiftningen m. m. Nr 25 med anledning av propositionen 1975:38 medförslag till lag om uppgiftsskyldighet vid grundvallentäklsundersökning ochbrunnsborrning Nr 15 med anledning av propositionen 1975:61 omvissa anslag ur kyrkofonden m. m. såvitt avser förslag till lag omnärvaroriilt vid sammanträde med niimnd hos församling eller kyrkligsamfällighet jiinite motion Kammarenbiföll vad utskotten i dessa beliinkanden hemställt. Föredrogs konstilulionsutskoltels belänkande nr 16med anledningav proposiiionen 1975:84 om bisländsverksamhel jämtemoiioner. I proposiiionen 1975:84 hade regeringen(kommundeparlementet) lagt fram förslag om en siirskild lag. som gav kommuneroch landstingskommuner räll all lämna inlernalionell kalasirofhjiilp genom allbistå med sjukvårdsuiruslning eller annan utrustning som kunde avvaras. I sambandmed sådant bislånd fick kommunerna och landstingskommunerna enligl förslaget iskälig omfallning bekosta iordningställande och transport av utrustningen samltillhandahålla och bekosta personal som behövdes för all utrustningen skullekunna las i bruk. Den föreslagna lagen avsågs träda i kraft den . I detta sammanhanghade behandlals molionerna 1975:126 av () och (). 1975:2048av herrar i (m) och Nordstrandh (m), 1975:2092 av ()och i (c) saml 1975:2093 av fru m. ft. (m),vari föreslagils alt beslutade alt det internaiionellakatastroföistånd som kommuner och landstingskommuner fick lämna skulle lämnastill SIDA. Röda' Korset, , Lulherhjälpen eller någol av FN;sbiståndsorgan. Ulskotlei hemslällde allriksdagen skulle 1. avslä molionerna 1975:126, 1975:2048 och 1975:2092, 2. med bifall lill proposiiionen 1975:84 och medavslag pä motionen 1975:2093 anta förslaget lill lag om rätt för kommun ochlandstingskommun all liinina inlernalionell kataslroflijälp. Reservalion hade avgivils av i (n-i) och () vilka all ulskoltei under 2 bort hemställa allriksdagen skulle med anledning av proposiiionen 1975:84 och med bifall tillmolionen 1975:2093 anta förslag lill lag om riiii för kommun ochlandstingskommun all lämna internationell katastrofiijälp med av reservanternaföreslagen lydelse. Hen i (m): 1 princip råder enighet om att kommuner och landsting skall fä användasitt överskottsmaterial som bislånd lill och kalastrofdrabbade länder.Även om det frän moderat häll har funnits vissa betänkligheter mot detta har vianslutit oss lill tanken all malerial av del här slaget skall fä användas ihumanitär verksamhel. Vi är medvetna om all man här ger sig in på enutvidgning av den kommunala kompetensen som inte är hell invändningsfri, men deskäl som har redovisats lycker vi har varit sä pass bärande att vi har böjtoss för dem. Delinnebär dock inte all utformningen av förslaget är invändningsfri. I självaverket finns det pä en väsentlig punkl anledning till kriiik och avvikandeuppfattning. Del gäller formerna för hur hjälpen skall kanaliseras lill demottagande länderna. Enligl proposiiionen skall kommunerna själva kunnabestämma till vilkel land och i vilka former hjälpen skall ges. Detta kan ivissa lägen fä besvärliga konsekvenser. har vi ansett det varasjälvklart all utåt har uppträtt enigt och att utrikespolitiken harskötts av statsmakterna, inte av kommunerna. Med del system som propositionenförordar finns det emellertid vissa risker för all det i fortsättningen inlealllid kommer att vara pä det sättet. Kommuneroch landsting bör alltså inle bedriva en egen, direkt biståndsverksamhet i denmeningen att de själva avgör lill vilka länder och i vilka former biståndetskall ges. Det kan knappast vara tillfredsställande att utrikespolitiskadebatter uppslår i kommunala församlingar och alt utrikespolitiska tvistefrågorgörs lill kommunala tvistefrågor. Del här är en eventualitet som ju kanuppkomma, om man från olika håll skulle vifia dra in utrikespolitiska frågor idel kommunala arbelel genom au lägga fram förslag som ensidigt ellerdemonstrativt går ul på att sända malerial till etl enda land och under vissaspeciella förhållanden. Frågor av den naturen bör självfallet vara förbehållnariksdagen. finns naturiiglvis förutom detta andra skäl som väger tyngre.Biståndsverksamhet är ingen enkel sak, om man eftersträvar god effeki av demedel och den materiel som man satsar. Del krävs erfarenhet, kontakter ochadministrativa resurser. Jag vill särskilt slryka under att just erfarenhet avsådant här arbete är en förutsättning för all hjälpen skall komma de nödlidandelill godo. Jag har personlig erfarenhet av detta efter ell antal är ibisländsutbildningsnämnden, den slalliga institution som sysslar med sädanahär frågor. Där noterar man relativt snart all de här frågorna ingalunda är såokomplicerade som somliga ibland vill göra gällande. Vissa former avkatastrofhjälp får oftast inte särskilt goda effekter i praktiken, även omvifian och ambitionen är goda. Det krävs specialkunskaper och möjligheler allomedelbart sälla in de tillgängliga resurserna för att hjälpen i det häravseendet skall få nägon effekt. Delkan naturiiglvis, herr talman, inle heller vara rimligt all kommunernaframdeles bygger upp vad man skulle kunna kalla för egnabislåndsadminislralioner. Särskilt i slörre kommuner - primär- eller se- 9 protokoll 1975. kundärkommuner - med päsikt en omfattande verksamhet pä della område löper man givelvis risken att få administrationer av det här slaget, därför att del krävs jusl en sådan erfarenhet som jag har lalal om för all hjälpen skall bli av värde. Del viktigaste i detta sammanhang är naturligtvis alt hjälpen kommer dehjälpbehövande lill godo. biståndsverksamhet för att hjälpen bör kanaliserasinom de organ som har erfarenhet och särskild sakkunskap på området. I denmoderala reservaiionen, som jag vill yrka bifall lill, har vi föreslagit atthjälpen skall kanaliseras till SIDA, lill organisationer som tillhörInternationella röda korset eller Internationella rädda barnen-unionen,Lutherska världsförbundels hjälporganisation eller någol av FN:sbiståndsorgan. Delhär innebär ju, herr lalman, på intet säll all vi från moderat håll skulle varaute efter att förhindra alt hjälp ges. Del är inle del del är fråga om pä någotsäll, utan del gäller formerna. Det får inte vara på del sättet att hjälpenblir ett politiskt slaglrä, och del undviker man genom all använda de häretablerade formerna för bisländsverksamhel, och ingenting hindrar alltså pånågot sätt all primär- eller sekundärkommuner gör så stora insalser som deskulle vifia göra inom den ram som är uppdragen i propositionen. De organ somvi har räknat upp i vår reservalion är de organ i världen som har den störstaerfarenheten och de största kunskaperna och där det finns ensamverkan mellan organen i de fall det ena eller del andra organet inte kantäcka del speciella fallet. Jag vill sluta med att säga att om vi i framtidenskulle få en situation där den kommunala biståndsverksamheten lar sig sådanaformer all den blir ell poliliskl slagträ pä sä sätt all den används förpoliliska manifestationer som primärt icke syftar till humanitär hjälp ulanhar andra syften, ja, då löper man en allvarlig risk för att allmänhetensintresse och positiva inställning lill biståndsverksamheten försämras, och dåhar man i själva verket gjort del svenska biståndel en björnfiänst. Hen i (s); Ulskottet är enigt i fråga om propositionens förslag lill lösning, sominnebär all kommunerna och landstingskommunerna ges rätt alt lämnainternationellt bisiänd i form av viss utrustning. har i olikasammanhang slagils fast all den offentliga biståndsverksamheten skall vara enstatlig och inle en uppgift. Det har emellertid visat sig att detinom många kommuner och landstingskommuner, särskilt i samband med inträffadekatastrofer, finns en stark vifia att genom medverkan i internationell biståndsverksamhetge ullryck för solidaritet med de drabbade länderna. Isåväl kommunallagarna som rättspraxis har den ståndpunkten upprätthållits allinlernalionell biståndsverksamhet inle varit någon angelägenhet.Efter det alt frågan utretts föresläs nu all kommunerna ochlandstingskommunerna ges befogenhet alt lämna viss inlernalionellkatastrofhjälp. Förslaget avser att möjliggöra för kommuner och landstingskommuner altskänka utrustning, såsom t. ex. sjuk-vårdsmateriel och vissa arbetsmaskiner.Inte heller i fortsättningen skall kommunerna och landstingskommunerna fä lämnabisiänd i form av kontanta penninginsatser. Undantag görs dock för pengar somerfordras för all iordningställa och transportera utrustning. Reservanlernavill all del uttryckligen skall föreskrivas "all ulrustningsbislånd somavses med lagen skall överiämnas lill SIDA, organisalion som tillhörInlernationella röda korset eller Internationella rädda barnen unionen. Lutherskavärldsförbundels hjälporganisation eller nägol av ". Utskottsmajoritetenför sin del anser all kommitténs och departementschefens förslag är det bästavvägda och siöder därför del i det här sammanhanget. Som kommittén ochdepartementschefen ullalar kan del förutsättas att den kommun ellerlandstingskommun som vill lämna sådan hjälp som medges genom lagförslaget sågott som undantagslöst låter en internationell hjälporganisation förmedlabiståndet. Det kan ocksä tänkas uppkomma situalioner där en direkt hjälpinsatsfrån kommunens sida framstår som befogad. Ett sådant fall skulle kunna vara omdel redan föreligger etablerade förbindelser med en mottagande kommun ellervänort i annal land eller någon annan speciell situation som man inte kanförutse. Jagtror ocksä att man kan lila pä kommunalmäns och -kvinnors goda omdöme, pä attde sköter det hela tillfredsställande och lämnar biståndet på ell sådant sällatt del gör största nytta i mottagarlandet. Del finns säkert ingen kommun somsjälv vill bygga upp en mottagarorganisalion, ulan i de fall där bislåndet integår genom angivna internationella hjälporganisationer finns del säkerligenlokala kontakter i motlagariandet, som del går all lita på. Jagvill, herr lalman, med det anförda yrka bifall lill utskottets hemställan,vilkel innebär avslag pä reservationen. Under allmänna motionstiden innevarande år väckte jag tillsammansmedherr i molionen 126 frågan om kyrklig kommuns möjlighel att idkainternationell katastrofhjälp. En av anledningarna lill molionen var denutredning, SOU 1974:86, där del föreslogs att kommuner och landsting undervissa omständigheter borde kunna få lämna katastrofhjälp, dä i huvudsak i formav utrustning och som fiänslebislånd, men även i form av penningmedel avseddaför transport av varor och utrustning saml i viss mån som kostnadsersättning åtpersonal . Dennämnda ulredningen stannade vid della i sill förslag och lämnade alllsä denkyrkliga kommunen, församlingen, utanför - utan möjlighet all pä samma villkorsom primärkommun och landsting dellaga i internationell kalaslroföjälpverksamhet. Vimolionärer ansåg, alt primärkommunens och den kyrkliga kommunens kompetens idel här fallet borde överensstämma, vilket de f n. Dessutom menade vi, att ell samarbete mellan kommun/landsting och församling i fråga om katastrofhjälp vore både möjligl och önskvärt, torde, genom redan etablerad verksamhet i ell flertal länder, vid kataslroftillfällen kunna bistå med exempelvis transporter av sjukvårdsartiklar och annan utrustning som kommuner och landsting biståndsverksamhet genom statens förmedling ellerpä annal sätt skickar lill kalaslrofdrabbal land. Likaså torde viss personalkunna ställas lill förfogande, i förening borde möjliggöra snabbtransport och effektiv användning av utrustning och materiel. Men det kostarpengar. Vi molionärer hemslällde därför alt en kommande proposilion mätteföreslå samma kompetens för såväl landsting och primärkommuner som för den kyrkligakommunen, församlingen. På så säll skulle församlingen, om den har ekonomiskamöjligheter, ej enbart genom kollekier och gåvor kunna bistå kalastrofdrabbadeländer. Sä blev nu inte fallet. Proposiiionenföfier som bekant ulredningen och föreslår, att kommuner ochlandstingskommuner ges rätt all lämna inlernalionell katastrofhjälp genom allbistå med sjukvårds- eller annan utrustning som kan avvaras. I samband medsådant bislånd får kommunerna och landstingskommunerna enligl förslaget iskälig omfattning bekosta iordningställande och transport av utrustningen samltillhandahålla och bekosta personal, som behövs för all utrustningen skallkunna las i bruk. Den föreslagna lagen avses träda i kraft den 1 januari 1976.Proposiiionen är, som framgår av vad jag jusl citerat, ganska snäv igränsdragningen då det gäller kommuns och landstings möjlighet alt lämnakatastrofhjälp. Personligenanser jag all man kan respektera della med hänsyn lill all det är enhelt ny form av u-landsbislånd det här är fråga om. och jag harheller inte nu med anledning av proposiiionen väckt någon ny motion. Men viavser att då viss erfarenhet vunnits återkomma i frågan. Och det är vårförhoppning, alt om den nya lag, som vi skall besluta om , visar sigfungera tillfredsställande och bli lill god hjälp i kalastrofdrabbade länder,konstitulionsutskoliel skall kunna ompröva sill ställningstagande. Jag har med anledning av molionen 126f n. inget yrkande. Hen i (m): Del borde vara en självklar princip när del gäller verksamhet av dethär slaget att administrationen och ansvaret skall ligga hos statsmakterna,inte hos kommunerna. Vad som sägs i proposiiionen är ju all möjligheten all gebistånd gäller viss materiel som kan avvaras, och jag lycker att det är enrimlig begränsning. Jagvill ändå understryka att den moderala reservaiionen på intet säll hindrarkommuner all visa den internationella solidaritet som det här har talats om;den behandlar ju endasl formerna för detta. Där tycker jag att både kommitténoch departementschefen ger oss räll, eftersom del sägs - jag citerar ulskollelsreferat av propositionen - all del kan förutsättas att man"så gott som undantagslöst låler en internationell hjälporganisationförmedla biståndet". Del är ju ett ganska kraftigt ullalande. De andraaktiviteterna skall alltså gälla endast i mycket speciella situationer. Vilycker inom moderala samlingspartiet all man skulle ha varit konsekvent fulltul. HerrKARLSSON i (s): Jag begärde ordet närmast i anledning av vad sade. Härär det fråga om att lämna bistånd i form av viss utrustning och vissaarbetsmaskiner, således inte i form av kontanta medel. De skäl som framförts ipropositionen för att kommun och landstingskommun inle skall lämna bislånd iform av kontanta medel har fält stark uppslutning inte bara vidutskottsbehandlingen utan också från flera remissinstanser. Sammaargumentering bör också gälla de kyrkliga'organen, såväl församling somkyrklig samfällighet. Eftersom de kyrkliga kommunerna bara i mycket begränsadutsträckning kan antas inneha utrustning som är lämpad för insatser ikatastrofsituation och eftersom rent principiella skäl lalar mol en allmänbefogenhet förändra än staten alt lämna bistånd med kontanta medel, finner jagkommitténs och departementschefens förslag i del här sammanhanget såväl sompropositionen i dess helhet vara att föredra framför några andra förslag. FruEKELUND (c): Till i vill jag bara säga att vi molionärer intei första hand har avsett all man skulle kunna använda penningmedel förbislånd. Vi menar däremot att de kyrkliga kommunerna kan ha personal som kanställas till förfogande för bl. a. sjukvärds-utrustningens användning. Dessutomkan de på olika ställen i de kalastrofdrabbade länderna ha en redan etableradverksamhet, till vilken man skulle kunna knyta kommuners eller landstings varu-och ulrustningsbislånd för att lättare få ul vad man skickar. Givetvis kostardella pengar, men på delta säll kunde man ha ell samarbete mellan landstingskommuner,primärkommuner och kyrkliga kommuner. Överläggningenvar hiirmed slutad. Propositionergavs på bifall lill dels utskottets hemställan, dels reservationen av herrBjörck i och , och förklarades den förra proposiiionen varamed överviigandc ja besvarad. Sedan i begärt voteringuppliisies och godkiindcs föfiande voleringsproposition: Den som vill att kammarenbifaller konstiluiionsulskotlels hemställan i betänkandet nr 16punkten 2 rösiar ja, den del ej vill rösiarnej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen av i Ersättningför skada ochftu . genom myndighets ingripande vid Vid omröstning genom uppresning förklaradesflerlalel av kammarens djursjukdomar ledamöier ha röstat för ja-propositionen. Då herrBjörck i begiirde rösträkning verkställdes votering med omrösiningsapparal. Dem-ia om röstning gav föfiande resullal; Nr 17 med anledning av proposiiionen 1975:95 omändring i lagen (1937:249)0111 inskränkningar i rällen alt utbekomma allmiinnahandlingar jämte moiion Nr 23 med anledning av propositionen 1975:56 medförslag lill lag om ändring i förordningen (1946:324) om skogsvårdsavgift jämtemotioner Nr 20 med anledningav moiion om lidpunkten förskiljedom i anledning av utländskt skifieavtal m. m. Kammarenbiföll vad utskotten i dessa belänkanden hemställt. § 8 Ersättning för skada genom myndighetsingripande viddjursjukdomar Föredrogslagutskolieis betänkande nr 21 med anledning av motion om ersättning för skadalill följd av myndighets ingripande mol spridning av djursjukdomar. I lagutskottels belänkande nr 21 behandlas en moiion där jag föreslåratt hemställer hos regeringen om ulredning och förslag tillbestämmelser om ersättning för indirekl skada lill föfid av myndighelsingripande mol spridning av djursjukdomar, alllsä ändring av ersältningsgrunderenligt den s. k. epizoolilagen. Även om här finns en författning om efter vilkagrunder ersättning skall utgå. bestämmelser endasl förden som direkt drabbas och inle för tredje man. Del finns många exempel på allenskilda personer därigenom kommii att lida en synneriigen kännbar förlust. Jagciterar några meningar ur utskottsbetänkandet - del är en skrivning där som jagmycket värdesätter: "Utskottetvill vidare hänvisa till all JO ifrågasatt, om inte en allmän översyn av de ganska splittrade och svåröverskådliga reglerna om ersättning vid myndighelsingripanden enligt hälsovårdsförfattning arna är påkallad. Därvid bör enligl JO också motsvarande regler i epi zoolilagen och andra författningar om bekämpande av smittsamma sjuk domar ses över- . Även utskottet anser det önskvärt att en sådan allmän översyn som åsyftasav JO kommer lill stånd i lämpligt sammanhang. Utskottet förutsätter all mandå också kommer alt beakta de synpunkter som framförts i förevarande motion ochde däröver inhämtade remissyttrandena." Ocksåjag hoppas verkligen all del nu blir en sådan översyn som JO ifrågasatt och omvilken utskottet skriver att del är önskvärt att den komnier till stånd ilämpligt sammanhang. Del finns - som jag redan har sagt - många exempel på attenskilda personer har blivit skadelidande genom att det inte har funnitsmöjligheler all fä ersättning för indirekl skada i sädana fall som det härgäller. Utskottetär ju enigt, och jag skall heller inle framställa nägol särskilt yrkande. Jaghoppas alltså att det påpekande som gjorts av JO liksom utskottets skrivningskall beaktas och all vi sä småningom verkligen skall få elt förslag och enändring i gällande författning. Ersättningförskada genom myndighetsingripande vid djursjukdomar HenSVANSTRÖM (c): har i sill belänkande nr 21 med anledning av herrFågelsbos moiion inkrävi remissyttranden, och av dessa framgår att en sådan härulredning måste ske i etl större sammanhang. Del har skadeständskommittéensagl.