prot · FZ0961 · 1975-12-31 00:00:00 — Detär också bara all konstatera att utredning efter utredning betonar hur vikiigden kollekliva samvaron på daghemmen är, framför alll för barn som harsärskilda behov. Del finns också undersökningar som visar hur föräldrar vill habarntillsynen ordnad. har pekat på privata tillsynsformer,antingen dagmamma eller privat dagmamma. De undersökningar som jaghar tagit del av visar all bortemot 90 96 vill ha institutionsvård, alltså enkollektiv barnomsorg. En försvinnande liten andel vill ha familjedaghem. Nufinns del olika sorlers köer i kommunerna. Del finns köer lill familjedaghem, köerenbari till daghem och köer för bägge tillsynsformerna. går delsnabbast att få elt familjedaghem. Jag har själv ställ i kö för familjedaghem,eflersom den institutionella vården var sä dåligt utbyggd, men det var inle vadJag önskade utan en tvingande nödvändighet för all jag skulle kunna komma ut påarbetsmarknaden. Del är många kvinnor som är i del lägel. Detär också fel när säger atl småbarn bara skall ha en vårdare underde första levnadsåren. Gjorda undersökningar har visal all del tvärtom ärmycket slimulerande för små barn atl ha fler vårdare och att vistas på daghem. () kortgenmäle: FruSundberg försökte provocera mig litet i sill lal om au föräldrarna kanske inteskulle fä lov all la hand om sina egna barn. Jo, visst lycker vi atlföräldrarna skall få ta hand om sina barn. De lar också bra hand om dem bådenär de förvärvsarbetar och när de stannar hemma och är tillsammansmed dem. De som har låga inkomster bör därför ges ett bättre ekonomiskt stöd såall de kan stanna hemma hos sina barn. Men vi skall också bygga ulbarnomsorgen, och det skall vara en kvalitativt god och fin barnomsorg. Jagtror inle alt de slora institutionerna på nägot sätt är sämre än smä s. k.lägenhetsdaghem, som ivrar för. Ensak vill Jag påpeka här. Pä vissa häll har del under den senasle liden ipressen stått all läsa artiklar som velat hävda all barnen skulle ha det bättrehemma än i daghemmet. Mol detla påslående skulle Jag vilja citera ett stycke uren utredning, nämligen barnomsorgsgruppen, som har utkommit med sittbelänkande och som i denna fråga bl. a. säger: "1 den senasle tidens debattkring barn- och ungdomsproblem har man ibland betraktat moderns förvärvsarbetesom ell negativt inslag för barnen och ansett all den ideala uppväxtmiljön är ihemmet med modern hemma. I försökskommunerna med uppsökande verksamhet kringbarn fanns ingen markant skillnad i behoven av särskill slöd ochstimulans mellan de familjer, där modern förvärvsarbetade och de familjer därmodern ägnade ät familjen och hemmet. Det är av stor belydelse förden känslomässiga miljön i hemmet att moderns behov av egen identitet ochkontakt med vuxna blir tillfredsställt." Jag tror att just dettauttalande, som bygger på många undersökningar bland förskolebarn, måsteslås fast som ell viktigt faktum när man går ut och diskuterar vad som är bästför barnen. FruSUNDBERG (m) kort genmäle: Jag kan instämma i vad sade. Jag har också setl dennaundersökning. Jag vill emellertid erinra om en sak: vad vi har diskuterat isamband med vårdnadsersättningen är Ju barn under tre är - det gäller alltsåinte hela förskoleåldern. Jagär personligen övertygad om alt en fyra-femåring mår bra av alt träffa andrabarn i någon form av kollektiv samvaro , men del är inte det vi harvelat diskutera i samband med vårdnadsersätlningen. Nusäger atl hon också vill all föräldrarna skall få lov att la handom sina barn. Vi är alltså eniga om det. Varför vill då socialdemokraternainte ge de ekonomiska möjlighelerna därtill? Vi kan ju trots allt inte geföräldrarna möjlighet atl vara hemma hos sina barn enbari genom alt bygga ulbostadsbidragen. Del mäsle vara någon rimlighet, varje stöd skall ha sin egenuppgift också när det gäller de här frågorna. FruLantz sade att alla barn skall ha rätt lill daghemsplals, oavsell omföräldrarna arbetar eller inle. Där har vi den socialistiska grundtanken. Jagomfattar inle den. sade att av småbarnsföräldrarna förvärvsarbetar.Alldeles riktigt! Jag sade också i mill anförande atl jag tror alt den siffrankommer alt stiga. Men Jag tycker all någon skall la ansvarel iiven för de 43 %av småbarnsföräldrarna som inle förvärvsarbetar. Jag vill här erinra omen undersökning del var Familj och rätt som gjorde den - där det visade sigall mellan 80 och 89 96 av föräldrarna var villiga att stanna hemma hos barnenom man hade tillgång lill värdnadsersätlning när barnen var små. (vpk) kortgenmäle: Jag vill bara erinra om - vilkel Jag också sade i millinledningsanförande - all näsian hälften av fyraåringarna i nya bostadsområdenhar elt absolut behov av en plats pä daghem. Vad skall vi göra ål de barnen?Skall vi låta dem hell enkell gå hemma och må dåligt, för det är vad de gör?Nej, man måste ställa kravei alt alla barn skall ha räll lill daghemsplats, förden grupp som har särskilda behov är enormt stor. och man klarar inte problemetbara genom all säga: Vi betalar ul ett vårdnadsbidrag, sä blir valfrihelen storoch föräldrar kan stanna hemma. Vad dessa barn behöver är en kollektiv samvaro. Tidigaresade : Vi måste bygga så mänga daghem som svarar mot föräldrarnasönskemål. Skall vi ta det ad notam då skulle vi bygga ungefär 400 000daghemsplalser i . Men det är långl ifrån vad moderaternaegentligen vill; del kan man konslalera, om man som Jag siiier i en socialcentralnämnd och gång efler annan har all ta slällning lill denedbanlningsförslag som kommer frän samiliga borgerliga.partier men allra meslfrän . Då är del lilel svårt atl förslå sådana här ultalanden Om manfrån borgeriigi häll går med på någon utbyggnad av barnomsorg denvill man helst ha den i familjedaghem, det finner vi också ganska tydliga bevispä. kommun kräver man alt ungefär hälften av utbyggnaden skall ske i formav familjedaghem, där barnen alltså inle färden stimulans som en institutionkan ge dem och som de absolul behöver. Alltdel som har sagl är sä konservativt och barn-fientligt ochkvinnofienlligl au man blir skrämd. FruLUNDBLAD (s) kort genmäle: Jag vill gärna slå fast att föräldrarnas behov av mera tid för barnenkan variera oerhört mellan olika åldersperioder, men del är mycket meravhängigi av individen än det är beroende av åldern. Del finns säkert mångaföräldrar som främsl skulle välja att ha bällre lid med sina barn när de är itre- ä fyraårsåldern, eftersom man-då har möjlighet lill fleragemensamhetsupplevelser tillsammans med dem. Manmåste prioritera när det gäller familjepolitik. Socialdemokraterna vill främslförbättra för de familjer som har de sämsta ekonomiska villkoren. När detgäller all hjälpa familjer med minderåriga barn vill vi i försia hand genom enulbyggnad av föräldraförsäkringen på olika punkter medverka till att lättaderas bördor. FruSUNDBERG (m) kort genmäle: ställde en direkt fråga: Vad skall vi göra med dessafyraåringar och barn med särskilda behov? Men,, vårl krav på en värdnadsersätlning har Ju bara berört familjer medbarn . Om de barnen i högre grad fär möjlighet alt vårdas hemma,ger det utrymme för en betydligt snabbare ulbyggnad av daghem och förskolor avolika slag för barn . Atlvi måste bygga så många daghem som efterfrågas är min absoluta uppfattning, menvi skall ha en valfrihet som ligger lill grund för denna efterfrågan, och denvalfriheten vill skapa med vårdnads-ersättningen.Socialdemokraternas nuvarande skattepolitik har försall barnfamiljerna i ensådan situation att del för många av dem praktiskt taget är omöjligl atlupprätthålla en nägot så när hygglig standard på bara en förvärvsinkomst.Därför tvingas bägge föräldrarna ut även i de fall där inte båda vill arbela;givetvis behöver man inte använda ordet ivinga i de fall där båda önskarförvärvsarbela. Herr förste vice talmannen anmälde att att lill protokollet fä antecknat atl hon inte ägde rätt tillytteriigare replik. HenROMANUS (fp): Barnfamiljerna står i centrum för debatten. Jag kan inte minnas någon motionstid eller remissdebatt där intresset i så hög grad 49 4 protokoll 1975/76:61-62 har riktats in påfamiljepoliliken. Del är naturligtvis roligt lör oss som sysslar med detområdet. Mångabarnfamiljer tycker säkert atl det är alt politikerna lar derasproblem på allvar. Men del finns också de som reagerar på annal sält. Låt migsom exempel la en insändare i Dagens Nyheier i går som säger så här: "Vi ensamslående,icke föräldrar, börjar tröttna på alla skriverier om hur dåligt föräldraroch barn har del,--- . Det verkar på de människor som kommer lilltals- som om de enbari tycker det är besvärligt att ha barn.Del måste väl vara en glädje atl ha barn också? --- Föräldrar med normalinkomst och människor med förmögenhet ska försörja sina barnsjälva. Däremol ska vi hjälpa ensamslående för äldrar med dålig inkomst.- Det är dags alt tänka litet mer på de sjuka, handikappade ochinle minst på pensionärerna, som vi har alt lacka för vår välfärd." Den'här skribenten är .säkert inle ensam om sina synpunkler. De kan inle viftasborl, ulan de fordrar ell ordentligt svar. Jag tror det är några saker som måstesägas. För det första: Det är rätt att sjuka, handikappade och pensionärer intefår svikas. Värden måste ge siörre utrymme för mänsklig omsorg. Framför alltlångtidsvärden måste byggas ul. Del kommer atl ta en väsentlig del av våra nyaresurser . Fördel andra: Även om vissa barnfamiljer har god ekonomi, sä är barnfamiljerna igenomsnitt sämre slällda än andra grupper. Varje ny undersökning som har gjortsvisar att barnfamiljerna har mindre disponibel inkomsl per person - även omman räknar in de olika formerna av slöd. Del framgår i. ex. avbarnmiljöuiredningens avlämnade rapport om barnfamiljernas ekonomi. Denvisar också all de som har smä barn har sämre ekonomiska resurser än andrabarnfamiljer, och alt ju fler barn familjerna har, desto lägre standard leverde på. Visstfinns del behov av alt särskilt hjälpa de sämst ställda familjerna - de som harlåga inkomster, många barn och dyr bostad. En stor del av familjestödet ärinriktat på dem - framför alll bostadstilläggen. De kan byggas ul ytterligare.Men det går inie ulan problem all pumpa in myckel rner pengar i det syslemel.Tröskeln lör kvinnans förvärvsarbete blir högre, familjernas konsumtion styrs,och pressen på bostadsföretagen alt bygga billigare minskar. Ochvisst är del roligt all ha barn, som den här skribenten säger. Men det gälleratl ordna samhällel så alt lillvaron inte blir alllför slitsam för familjerna.Del är den ofta - och då blir del svårt all la vara på glädjeämnena. Altbarnen lar en trygg och slimulerande uppväxt är inte bara ell intresse för demsjälva och deras föräldrar, utan för hela samhället. Omman vill, kan man ocksä se de familjepolitiska insatserna som en utjämningmellan olika perioder i varje människas liv. Under den yrkesverksamma liden ärman med och betalar. Under andra skeden behöver man stöd - under barndomen ochålderdomen, vid sjukdom. arbetslöshet, utbildningosv. Delandra målel Ibr familjepoliliken, som är viktigt även för andra änbarnfamiljerna själva, är att bidra till jämlikheten mellan kvinnor och män. Omdel inte blir möjligl för både kvinnor och män att förena föräldraskap medyrkesarbete, så skadar del kvinnans slällning i arbetslivet över huvud tagel. Kraveipä lika ställning för män och kvinnor har länge varil centralt förliberalismen. Socialliberalismens fader menade i sin skriftalt om män och kvinnor inteuppfostrades olika, och om samma anspråk ställdes på dem, sä skulle knappastnågra skillnader i begåvning, karaktär eller uppträdande kunna upptäckas. Den rekommenderas lill läsning för de högermän som ännu merän lalar om alt mannen och kvinnan är olika biologiskt, fysiskt,emotionellt och psykiskt, och menar att de skillnaderna bör spela en siörreroll än hittills-och samiidigi försöker kalla sig goda liberaler. Likaviktigt som jämlikheten mellan kvinnor och män är för oss liberaler kravei påökad valfrihet för individer och familjer. Varken gamla fördomar eller nyapåbud skall styra människorna, utan så långt som möjligl vill vi ge dem chansenatl ordna sin tillvaro efler egen uppfattning och egna intressen. Demålen är vägledande för vårl familjepolitiska program: trygg och stimulerandeuppväxt för barnen. Jämställdhet mellan kvinnor och män, ökad valfrihet förindivider och familjer. 1den motion om familjepolitiken som har väckt betonas framförallt tre krav som skulle föra oss närmare dessa mål: en kraftigt utbyggdbarnomsorg, rätt lill kortare arbetsdag för småbarnsföräldrar med ersäiiningför inkomstbortfallet och vårdnadsbidrag. Del är alllsä inte fråga om någonallmän önskelista, ! Utantillgång till bra daghem och familjedaghem finns det ingen valfrihet, ochheller ingen jämlikhet. Förskolan behövs för atl ge barnen den nödvändigatryggheten och stimulansen när föräldrarna är på jobbet. Förravåren sade socialdemokraterna nej lill värt krav på en lioärsplan för fullbehovsläckning. Del är bra alt man nu har ändrat mening och alt ell försia stegtas genom propositionen om utbyggd barnomsorg och höjda statsbidrag. Den sominte vill vara med om atl skaffa fram resurser för daghemsbyggandel, och inlevill medverka lill en långsiktig planering för att svara mot behovel, kan inlegöra anspråk på atl företräda vare sig jämlikhet eller valfrihet. Närvi nu satsar pä en kraftig utbyggnad av barnomsorgen, är det viktigt atl kravetpå kvalitet hålls uppe. Det får inte bli för slora grupper och inte för litetpersonal. Då ger inte daghemmet den trygghet och det stöd för barnensulveckling som vi vill alt del skall ge. Därför återkommer vi med våra förslagom begränsning av gruppsloriekarna och regler för personaltäthet ochulbildningskrav. Del sägs ofta all daghemär en dyr tillsynsform. verka så, åtminstone i denkommunala budgeten. per plais och är är en imponerande kostnad. blir lätt ganska missvisande jämförelser. MotivetIbr att bygga daghem är naturligtvis inle ekonomiski. Daghemmen behövs förjämlikhetens och valfrihetens skull och för att ge barnen en trygg ochslimulerande miljö. Men Jag tar upp frågan därför att man sä ofta får höratalet om de dyra daghemmen. Avgörandeför en ekonomisk bedömning är den samhällsekonomiska koslnaden, hur vi använderde samlade resurserna, framför alll de personella resurserna. Vi bör alltsåfråga oss: Vilken arbetsinsats fordras i de olika vårdformerna? På daghemräknar man med en vuxen på fem barn, utom för de minsta barnen där man vill hatvä vuxna på fem barn. När barn är hemma med någon av föräldrarna - och dåvanligen med sin mamma - är del fråga om en vuxen som sköter etl eller tvåbarn; ytterst få familjer har fler än två förskolebarn. Idaghemsalternativet tillkommer koslnaden för barnstugan och dess utrustning,men den kan slås ut pä åtskilliga år. Även om man kunde öka personaltäthetenlill en vuxen på fyra barn - vilkel vore önskvärt i framliden - så blir inledaghem en särskilt dyr tillsynsform, om man ser lill den verkliga kostnaden. Jufler barn som kommer in på daghem, desto mer angeläget är det alt geföräldrarna rätt lill kortare arbelsdag, så alt barnen inle behöver vara sålänge på daghemmet. Vi vel alt hälften av barnen på daghemmen är där mer än niolimmar, 20 ".i mer än tio limmar. De mindre barnens vistelse är längre ängenomsnillet, liksom vistelseiiden för barnen lill ensamstående föräldrar. Dethär är inte bra, framför allt därför au barnen och föräldrarna inte färlillfälle att träffas medan de orkar med varandra. Det blir Jäktiga morgnar ochtrötta kvällar. Lät småbarnsföräldrarna få en förkortad arbetstid så all debättre kan orka med sin föräldraroll, sade barnpsykologen i entidningsartikel i går. Mende måste fä del , snart. De skall inle behöva vänta lills alla kan fä sexlimmars arbelsdag. Dä är deras barn i tonåren för länge sedan. Rätten lillkortare arbetstid för småbarnsföräldrar bör bli etl steg pä vägen lill sextimmars arbetsdag för alla, och den bör kombineras med ersättning förinkomstbortfall. Dä ökar chansen all också pappan utnyttjar möjligheten, trotsall han oftast har den högre inkomslen, Ävenom man begränsar ersättningen lill den ena föräldern, och lill ,tror jag det är viktigt att man försöker att så snabbt som möjligt ge bådaföräldrarna rätlen till kortare arbetstid och alt den fälten sträcks ul lillsbarnet har börjat skolan. Idealet ärju atl båda föräldrarna fär tid alt varamed varandra och barnen, inle atl bara den ena går hem tidigare - dä blir detalltför lätt ell bevarande av den gamla situationen med mamman som huvudansvarigför hem och barn. Nuradar man upp allehanda svårigheter för den här reformen. Del blir säbesväriigl au ordna praktiskl, heter del. Säkert blir del en del Det blirdel ofta vid förbättringar av arbetsmiljö och arbetsförhållanden. Men detbrukar gå atl klara, om man tycker att det är tillräckligt viktigt. Vi har fåttvela att omkring 400 000 anställda är borta från de svenska arbetsplatserna varjedag på grund av sjukdom. Om den stora opianerade frånvaron går all klara, bordeväl ell mindre antal planerade fränvarotimmar för barnens skull också varamöjliga alt orka med. Den statliga förvaltningen ger Ju redan föräldrar medbarn upp lill möjligheten till partiell tjänstledighet. Nästaargument är alt man mäsle se lill atl reformen går atl genomföra pä allaarbelsplalser, annars får del vara. Del resonemangel känner vi igen. Sä läl delnär flexliden först diskuterades. En förbättring som inle alla kan få stridermol Jämlikheten, sade ledande socialdemokrater. Lyckligtvis fick man säsmåningom överge den inställningen. Svårigheterpå någon arbetsplats med speciella omständigheter fär inle hindra altarbetslivet i stort görs mer familjevänligl. Del ärju för barnens skull den härreformen är så vikiig. Ensärlösning leder till diskriminering av småbarnsföräldrar, säger en del.Arbetsgivarna kommer att tveka att anställa personer som har eller kan få småbarn, särskill kvinnor, för då kan del bli besvär med krav på kortarearbelstid. Detligger säkert någonting i den här synpunkten. Men vad är al-lernativet? Jo, atlforlsälla som . Dä kommer många kvinnor att finna all de inte kan ha kvarsitt heltidsjobb, del blir för slitsamt. De stannar hemma eller tardeltidsarbete, tyvärr alltför ofta med sämre villkor. Del alternativet innebären värre diskriminering av kvinnorna - och mindre chans atl männen lar siltansvar i hemmet. Endelreform skulle försena den allmänna arbetstidsförkortningen, heter detslutligen. Det troliga är väl atl andra faktorer, framför allt del ekonomiskautrymmet, är avgörande för den saken. Del är inte otänkbart atl kortarearbetstid för vissa grupper kommer atl leda lill krav också frän andra ochdärmed i stället verka pådrivande. Men om man nu är orolig för den här saken,är det ju möjligt att, samiidigi som man beslular om en kortare arbetstid försmåbarnsföräldrar, också göra en plan för den allmänna arbetstidsförkortningen. frågade : Varför har sä bråttom, varför kan man inlelugna sig? Ja, vi har motionerat om kortare arbelstid för småbarnsföräldrarsedan början av 1970-lalet, sä tålamodet har varit stort. Men är det inte ettrimligt krav all socialdemokraterna ger besked före valet om var ni slår. Ni ärju så splittrade, med kvinnoförbundet och de aktiva inom LO som motståndaretill en reform. Har inte väljarna rätt att veta vad de röstar pä? Det som oroarmånga ärju att ert svårtolkade kongressbeslut hälsades som en framgång avmotståndarna till en reform. Tills vidare måste vi notera att något klartbesked inte har lämnats om och när småbarnsföräldrarna kan räkna med rällenlill kortare arbelstid och ersättning för inkomslbortfallei. Alla småbarnsföräldrar harkostnader för barnens vård. lalar de på daghem ellerför någon annan form av tillsyn. Eller också avslår de från en möjlig inkomsllör au klara barnens vård i hemmet. Men del är bara de som har hafl luren altfä en daghemsplals som erhåller stöd lill vårdkostnaden. Del upplever många somen orättvisa. De får en standardsänkning när de avslår frän en inkomst. "Del finns därför skäl att som ett komplement till det allmännabarnbidraget lämna ett särskill stöd under de är dä barnen kräver de störstavårdinsatserna." Såuttrycktes saken i regeringens rapport lill FN i kvinnofrågan 1968. Men i dagbedriver socialdemokraterna kampanj mol tanken på vårdnadsbidrag. Allaupptänkliga och delvis motstridande argument mobiliseras mol vårl förslag om300 kr. lill varje barn . Mansäger atl del ger ingel nämnvärt slöd. Samiidigi säger man all det skulle få enmängd kvinnor att avstå från förvärvsarbete och därmed verka konservativt. Detvå påståendena går ju inte ihop. Däremol är de båda felaktiga. om ärel, skaitefrill är elt rejält stöd. 1 vanligainkomstlägen motsvarar del en inkomstökning med minsl . om året.Ensamstående kan inte leva på det, del har rätt i, men de kan levabättre med del än ulan del. Del verkar inte speciellt styrande i riktning altkvinnorna skulle vara hemma. Familjen får själv avgöra hur den vill användapengarna. Om någon familj då väljer att en av föräldrarna stannar hemma hosbarnen - utöver de 40 "n som har vall den formen - så är delderas beslut. Meningen med valfrihet ärju att man skall ha rätt atl välja denlösning man själv vill, oavsett vad t, ex. socialdemokratiska kvinnoförbundeteller lycker är del klokaste. Jagtror, som sade, alt effekten i den här riktningen blir räll liten.De kvinnor som sökl sig ut på arbelsmarknaden har haft andra motiv än bara deekonomiska, och därför kommer de inte atl återvända till hemmafrulillvaron. Varförbara ge stöd upp till ? Kostar inte fyraåringen lika mycket i tillsyn?frågar socialdemokraterna. Anledningen är enkel. Vi vill inle lova mer än vianser all resurserna räcker lill. Även det förslag vi nu har lagt fram kanbehöva byggas upp stegvis. Det vore bra att kunna ge vårdnadsbidrag ända upplill skolåldern. Del här förslaget lar ses som etl försia sleg. Ochinvändningen imponerar knappast när den kommer frän dem som inte vill införanågot vårdnadsbidrag alls. Folkpartietsförslag skiljer sig från och på en avgörande punkt: Vivill ge elt stöd som är lika för alla, som ger samma utdelning hur familjernaän bestämmer sig för att ordna sin barntillsyn. Centernsoch förslag, där vårdnadsbidragel beskattas, är svårt attöverblicka. Man vel inte rikligt hur det slår. Men etl exempel kan kanskebelysa effekten något. En familj, där mannen tjänar . och hustrun ärhemma hos barnen, får behålla ungefär dubbelt så myckel av del beskattadevårdnadsbidragel som en annan familj diir mannen tjänar 60 000 kr.och hustrun , alltså tillsammans . Delta trots att denförsta familjen antagligen har ell ekonomiskt utbyte av den hemmavarandemakens insats i hushållet. Del är varken särskilt rättvist eller befrämjandeför valfriheten. Vivill inte ha ett stöd som missgynnar de yrkesarbetande, därför säger vi nejlill elt beskattat vårdnadsbidrag. Vi vill inte heller att vårdnads-stödet heltoch hållet skall gå lill dem som har daghemsplals, vilket socialdemokraternaslinje innebär. Vi vill varken .styra familjerna ål del ena hållet eller åt detandra. De bör själva fä avgöra hur de vill använda slödel. Vårdnadsbidragetskall ändå vara lika mycket vän. Del är den liberala linjen för ökad valfrihet. HerrGUSTAVSSON i (c) kort genmäle: Jag vill säga till när del gäller frågan om elt beskattatvårdnadsbidrag eller inte atl eftersom vi betraktar vårdnadsbidragel som enersättning för utfört arbele så är det hell naturligt atl det skall beskattaspå samma sätt som om pappan eller mamman tjänade . inom arbetslivet.Konstigare är det inle. HenROMANUS (fp) kon genmäle: Men, i , ni vill Ju ge vårdnadsbidraget ävenlill dem som inle själva utför arbetet. Även för deras del skall del beskatias.Del leder till atl de får behålla mindre av del. Det är en effekt som inte gåralt komma ifrån. Tidigarevar även , om jag inie minns fel, inne på all vårdnadsbidragel skullevara obeskattat. Men har man gått över på en linje som missgynnar deyrkesarbetande, som ger dem mindre utbyte. All det blir så som Jag sade i millexempel förnekar tydligen inle. När båda makarna yrkesarbetarfår de mindre ul av vårdnadsbidraget.