prot · FY0963 · 1975-12-31 00:00:00 — Begreppet"enhetligt synsätt pä utvecklingen" såsom uitryck för tillväxt ochförändring samt ekonomisk ulveckling och social ufiämning föddes vid eltFN-experlmöle här i och skrevs in i deninternationella utvecklingsstrategi som antogs av ellår . Men jag vill gärna medge all begreppet har varit svårt all föra ul ipraktisk politik, jusl därför all, som biståndsministern påpekade, det härgäller utomordentligt komplicerade mekanismer i en utvecklingsprocess. Lål mig till slut gå över lill några principiella och - förmodar jag -relalivl välkända synpunkler på relationerna mellan nord och syd, mellan rikaoch falliga länder i denna vår enda värld, vars alla delar blir alltmerberoende av varandra. Närvi i detta land - och jag upprepar del - ell av de rikaste och mest gynnade ivärlden, lalar om vär solidaritet med de fatliga i världen, vårt stöd ät deraskrav att en djupt orättfärdig världsordning skall avlösas av en ny och merrättvis världsordning, vad menar vi dä med ord som "solidaritet" och"slöd"? Avser vi, för all återge ell ofta citerat ullalande av enbiståndsminister i ell progressivt i-land, en identifikation med de eftersattaoch underprivilegierade? Eller något mera begränsat uttryck för solidaritet? över huvud tagel därmed uttryckande en avsikt alt i praktiskt politisktagerande, med konsekvenser också för värt eget land och för oss själva, väregen livsföring, infria våra deklarationer? ,herr lalman, kon-imer all under det här året sättas på prov. Det kommer altkräva omsättning i konkret handling av en politisk vifia. Idessa år kring mitten av 1970-lalel, kallade vattendelare, vändpunkter irelationerna mellan världens olika delar, mellan privilegierade och underprivilegierade,en period då vi har upptäckt gemensamma mänskliga överlevandeproblem, som ärviktigare än vaktslåendel kring privilegierna och maktpositionerna, i dessa ärupplever vi en ny global verklighet som kräver en ny global politik. Frankrikespresident har kallat denna politik mondialismen. Den innebär ell erkännande avelt ömsesidigt beroende på likställighetens grund och genomgripande nyainternationella relationer. Densvenska har ofta demonstrerat ell medvetande om denna nya globalaverklighet och dess nya krav. Inför FN:s extra generalförsamling har endynamisk process salts i rörelse. och de svenska förberedelserna infördenna händelse är en del av denna dynamiska process som måste leda,successivi, till nya livsbetingelser för hillills falliga, svällande, sjuka ochbetryckta. Jaghar redan sagl, och del är min personliga övertygelse, att denna process snabbtkommer all visa sig leda lill åtskilliga förändringar i vår egen inrikespolitikoch därav föfiande anpassningar och förändringar i produktionsinriktning ochkonsumtionsmönster. Många tvivlar på alt vi i är beredda att accepierasådana förändringar i våra levnadsvanor. Jag tror all flera människor än vad endel vill tro är beredda till sädana förändringar. Och del är vikligt alt än engäng erinra om ord i hans Nobelföreläsning, redan citerad iutrikesdebatten för drygt en månad sedan: "Den nakna sanningen är att utanganska djupgående förändringar av konsumtionsmönslren i de rika länderna ärallt froml tal om en ny världsekonomisk ordning humbug." Allacceptera en ganska väsentlig nyorientering j vår ekonomi som etl led i en nyekonomisk världsordning är inle bara ell sådant moraliskt imperativ som GunnarMyrdal talat för. Del ligger också, i etl något längretidsperspektiv, i ell upplyst egeninlresse. Jaghar, herr talman, i annat sammanhang lalal om det nödvändiga i att vi iSverige, både som ell led i våra förberedelser för höstens extra FN-församlingoch som ett led i vår egen långsiktiga samhällsplanering, applicerar globalapoliliska vifieyltringar på värt eget nationella plan. Vi har naturiiglvis eltsärskilt ansvar i fråga om sådana globala vifieyltringar som vi själva hardrivit fram. s. k. i-landsparagraf,världsbefolkningsplanens 5; 19, är ett sådant exempel. Den utgör en uppfordranlill de rika länderna att införa en sådan befolknings-, konsumtions- ochinvesteringspolitik som är ägnad att främja väsentliga steg framåt molinternationell jämlikhet. Delta,herr talman, fär inle förbli välmenande men meningslösa generella fraser. Denpolitiska handlingens tid är inne. Det finns tecken pä att ell antal länder iolika delar av världen håller på alt närma sig varandra i avsikt alt iseptember söka åstadkomma konkreta resultat i arbelel på den nyavärldsordningen. Del är - jag upprepar del - en dynamisk process som är satt irörelse. I denna process har vårt land sin givna plats och sin givna roll. I delta anförandeinstämde () och (). i Agnas (m): Innan jag går över lill milt skrivna manuskript vill jag säga att jagän en gång har lyssnat lill med glädje och respekt och att jag kaninstämma i vad hon sade. Kanske vågarjag sedan böfia med att yttra några ord med anledning av vaduiskotlels ordförande sade. Han talade om vär egen svenskaönskelista med dess angelägna punkler. På den finns reformer som fem veckorssemester och förkortad arbetstid. Han pekade på handelsbalansens negativautveckling. Vi har inte råd att öka biståndet. Jaghade en stark känsla av all han i sitt hjärta upplevde delsamma son-| jag.nämligen all delta aren underlig argumentering av oss som lalaron-| jämlikhetoch solidaritet med de sämst lottade.. Egentligenrefererade i det här avsnittet allmänna uppfattningar. Men vågarhan ha egna? Han har varit ledare för det här landels mäktigaste organisalion.Hans ord betyder myckel. Här i rike-manslandel har vi önskelistor medobjekt som ytterligare skall fran-ihäva vår standard och status. Skyhögt överde människor som bor i , i eller hopar vi ägodelar,tillverkar vi lyxartiklar och lar oss alll längre semester. Detta går alltsåinte all ändra. Del varmhjärtade svenska folkflertalet med de mänga vackraorden om solidaritet och bislånd kan inle slryka nägol på sin egen önskelista.Jag skulle ha lust all jämföra detta, men tiden tillåter inte det, med delfatliga u-hjälp . Jag har studerat de gamlaredovisningslisiorna i missionstidningarna från 1850- och 1860-lalen. Då vardet fråga om offer i den svenska insatsen. Låt mig sedan övergå till alt säga några ord om informationen iSverige om u-landsproblemen. Statsmakterna har gett SIDA i uppdrag altinformera den svenska allmänheten om u-hjälpen och . Den 1971 antagnafyraårsplanen siktar lill samarbete med enskilda organisationer; i praktiken skeralltså en delegering av ansvaret för informationen till de organisalioner somberörs, och jag lycker alt del är riktigt. Utskottet uttrycker del sålunda;"Statliga medel anvisas till dem som ålar sig alt öka sin information omu-länderna och ut-vecklingssan-iarbetet." Vihar i del sammanhanget väckt en trepartimolion - nr 75 -i fråga om dennainformation, där vi lar upp vissa delar av missionernas dokumentation avu-hjälpens historia. Vi sätter missionerna långt fram bland de frivilligaorganisationerna pä della område-ja,egentligen främst! Ty de är de äldsta, dehar i de flesta fall en överlägsen kunskap och kan kallas experter. Jag skallåterkomma till frågan om experter . nu redovisar de organisationer som "har erfarenheterav och etablerade distributionsvägar för informalionsverk-san-ihelen"nämns endast studieförbunden och löntagarorganisationerna. Inle elt ord on-imissionen. överraskar mig när del gäller en sådan elit son-i dettautskotts medlemmar utgör. Överraskandeär det däremot inle om man länker på andra tyckare och uppgiftslämnare omu-hjälpen. Vi har i molionen 75 pekat på nödvändigheten av alt u-hjälpenshistoria blir känd bland den slora allmänheten. Alla vel att den svenskainsatsen är gammal. Stöd från statsbudgeten har däremot inte utgått så länge.De första hjälpaktionerna 7 protokoll 1975. kom från kyrkornas sida.Från enskilda och från missionssällskap utgick en rätt omfattande hjälp redanunder förra hälften av 1800-lalet, ibland via utländska missioner. Dessa gamlamissionssällskap har den största kännedomen då del gäller information sombelyser etl framgångsrikt - om än otillräckligt - arbeie. Jag menar därför allde bör nämnas försl när del talas om organisationer son-i har erfarenhetpå detta område. Inle minst när enlusiasn-ien för biståndet uppenbarligenhar svalnat i kan vad som finns i dessa organisationers arkiv ochbibliotek betyda mycket om del får presenteras på räll säll. Del förekommerjusl nu utställningar och studiekurser litet varstans i landet där man frågarefter denna dokumentation av tidigare svensk u-hjälp lill belysning avframkomliga vägar i del nutida arbetet. Lätmig nämna exemplel som blivit aktuellt. 1 intet land på jorden harsvenskar arbetat så länge son-i i . landsteg de förstamissionärerna där, och var 130 svenskar verksamma ilandet. Här finns en rik erfarenhet. Man har i är i hos de frivilligaorganisalioner, som bedrivit della arbeie, frågat efter material förutställningar varvid del visat sig all man från organisationernas sida haftsvårt alt hinna med den här behövliga servicen. Imotionen har vi pekat på hur en slor del av del gamla bild- och textmaterialetlöper risk att förstöras. Det har varit en utställning på iStockholm som har belyst en kvinnlig svensk läkares och några andrasinsats ute i . Mottot för utställningen var: "Rädda bilden! Rädda dagboken!" Del är nämligen så att det relativt stora ochhelt oersättliga n-ialerialei av bilder, dagböcker och brev är i farozonen.Olämplig förvaring i fuktiga källare, på vindar, i torra ofieeldadestadsvåningar osv. gör all del äldre materialet långsamt förstörs. De ständigtökande luftföroreningarna är ocksä en farlig fiende. Vi n-iäste göra någonlingför all bevara dessa gamla bilder och alll annat malerial som finns kvar fråndenna lid. anser jag all ulskollels skrivning gör del möjligt för den sombegär anslag all ha framgång härvidlag. Vilalar om kvinnornas insats - del internationella kvinnoäret är proklameratav FN. Jag vill gärna peka pä en gestalt i del sammanhanget. Jag tycker del ärpä sin plals i en svensk u-landsdebatt att få nämna namnet , som iunga är utbildades lill diakonissa på Ersla här i och sedermera blevläkare. - precis för 100 är sedan - sände hon hem den förstadiagnosrapporlen från sitt arbeie i med uppgifter om inle mindre än375 patienter som led av 52 olika sjukdomar, främst ögonskada och blindhet. Delär fantastiskt all länka pä alt en svensk kvinna varpionjär där borta. Del arbetet har sedan fortsatt och utvidgats. Del som haruträttats har väckt förtroende för i dessa trakter, och det är ettvärdefullt kapital. Vi skall inle glömma och andra kvinnligamissionärer som med slora uppoffringar har gjort en insats på della område. Ulskottet framhåller"all information son-| belvser den historiska ul- vecklingen och andraaspekter av missionens och enskilda organisationers arbeie i troligenskulle kunna stimulera intresset för u-landsproblemen." Jag tycker allskrivningen är myckel svag. Ulskottet fortsätter nämligen; "Emellertidn-iåste ansökningar om projekl av detta slag bli föremål för sakkunnigbedömning och vägning n-iot andra föreslagna informationsprojekt. Det ankommerpä SIDA att efter samråd med dess rådgivande grupp ta ställning lillansökningar om bidrag för verksamhet av detta slag." Och vidare skriverutskollet; "Med hänsyn till del som anförts torde motionerna 75 och1151 få anses besvarade." Del är etl märkligt "torde". Deluttrycker förmodligen mindre tro än ordel troligen i den första meningen. Viefterlyser hänförelse för svenskt bistånd, ja t. o. m. alt det skulle bli frågaom offer - det var som använde det ordet. Information av del slagsom här avses skulle då ulan minsta tvivel kraftigt kunna bidra lill allstimulera intresset för u-landsproblemen. Närdel gäller den sakkunniga bedömning som ulskottet talar om kan jag inleunderlåta, herr talman, att säga några ord om den egendomliga information somhar lämnats i en viss bok som gratis sprids från SIDA. Del är en bok därmissionens gärning utsätts för karikatyr - en teckning som är anmärkningsvärd.Tyvärr torde niånga inte vara kapabla att förstå hur missvisande dennainformation är. Jag har tidigare talat om den här boken. Den är skriven av enman som enligl mångas mening kan anses vara expert, eftersom han föreslårNordiska , vilket borde garantera saklighet och objektivitet.Utskottet och SIDA påstår nu all vad som sägs i böcker av detta slag givelvisfår stå för skribentens egen räkning. Jag ställer dock frågan on-| inte detangrepp på missionen som förekommer i denna skrift - boken heter slak lina -pä någol sätt bör föfias av etl tillrättaläggande frän SIDA ochbiståndsministern själv. Även om del är en enskild man som skriver, tycks handock vara exponent för hatet mot missionen hos en liten men högröstad grupp,som man fär höra i massmedia . Inle bara missionens insats utan på sättoch vis alll svenskt biståndsarbete förlöjligas i boken. Redan devisen påbladet före första textsidan är alarmerande: All vara expert, att vararådgivare, del är att vara outsider! Längrefram i boken kan man läsa: "En expert är en som är långl hemifrån. Enexpert är en som anställts som expert - han behöver inte kunna något." Visserligenantyds det all detta är skämtsamt sagt, men bokens övriga innehåll visar doktor som på della säll med SIDA:s pengar fält "informera"uppenbarligen inle vel någol men ändå yttrar sig som om han visste. Att hansmeriter ansetts tillräckliga för all leda etl allvarligt menat försök alt gekunskap om i tycker jag är anmärkningsvärt. Manskulle vilja veta; Hur slor är bokens upplaga? Vad kostade den? Var läses den?Är del vanligt att den ges till våra skolor? Finns det i så fall någon annanlitteratur som uppväger informationen i denna bok? Jag anserall SlDA;s styrelse, som enligl vissa uppgifter inte har läst boken - förränmöjligen efter debatten on-i den -. bör beakta della säll all lösaii-ilbrmalionsfrågorna. Vi kan läsa bara den "Spya" - del ärförfattarens egen benämning - som fini-is på s. 28; "Det finns ingentingsom krisiendon-ien medför som inle på ell eller annat salt medfört hen-iskaproblen-i och sådant son-i var sju resor värre." Även om del är en enskildman son-i skriver della så undrar man om del är försvarligt all utgivningen avboken har bekostats. Jag vill inle ha censur av del som skrivs, n-ien skall maninformera om mission och u-landsarbete bör n-ian inle få skriva vad som helsl. Moderala san-ilingsparliet begär i molionen 246 enutvärdering av in-lbri-|-ialionen om u-hjälpen, och jag betonar all detta kravframstår som alltmer angeläget och berättigat. Ensidighet och partiskhet fårinte breda ul sig i skydd av uppgiften all de som fått SIDA;s pengar självaslår för innehållet i böckerna när de sprider falska läror. Ven-i skall slå förde obotliga skador del kan medföra all fara ul i sådana här giftigapro-pagandaalsler n-ioi kristet biståndsarbete? talas i ulskollsbetänkandel om biståndspoliiiskaulredningen, som skall behandla inforn-ialionsfrågorna. Jag hoppas alluiredningens uppdrag också innefattar all skärskåda sakligheten och sanningen ide alster som sprids. Jag tänkte säga några ord i anslutning tillvad son-| skrivs under punklen 10 i utskottets betänkande. som alldeles lämnattalarstolen, ondgjorde sig över all löntagarorganisationerna ochsludieförbui-iden nu har fåll en mer framskjuten plats vid fördelningen avn-iedlen under rubriken enskilda organisationers verksamhet. Han sadeungefär all n-iissionen är äldst och kunnigast på del här området. Jag villbara hänvisa till all anslagen till missionens organisalioner i högsta grad hardominerat, och jag vill nämna några siffror som bör vara av ganska stortii-itresse. SIDA:s anslag lill enskildaorganisalioner /63-1973/74 uppgick sammanlagt lill 54,4milj. Därav anslogs till missionsorganisalioner 39,5 n-iilj. Det är molden bakgrunden vi har velal markera all del också kan finnas andraorganisaiioi-ier son-i i della förändrade läge kan förväntas visa betydligtaktivare intresse för bislåndsfrågorna och som också bör göra det. Missionensorganisationer är sannerligen inle missgynnade i den anslagspolilik sombedrivits jag nän-mde. i-|-ienar väl inie all viskall ge mis-sioi-iei-is orgai-iisaiioner ell slags n-ionopolslällning blandenskilda orga-nisalioi-ier när del giiller all syssla med u-landsverksamhei.framför allt på upplysningens och opinionsbildningens område? frän moderaleri-ia sade i sill anförande allanslagen lill enskilda organisalioner har ökat sakia i-|-ien saken, och hanpliiderade för n-ioderaiernas n-iolion on-| all anslagel borde höjas lill 50mifi. Jag vill erinra om allanslagel för /66 var 2 mifi. och all del under nästabudgetår, som vi skall besluta on-| om några limmar, kommer all öka till 35mifi. Det är alltså en ökning med 33 mifi. Delkallar jag inle - som - för sakta n-ien säkert. Del är en ganskaexpansiv ulveckling n-ian kan se tillbaka på i del här san-imanhangei. pläderar för moiion och säger alt missionen skall ha merpengar än den begär - det fran-|går av utskottets skrivning all n-iissionenfått de pengar som man gjort framställning om. Trols del skall vi ge missionenmer pengar, säger ; SIDA skall la initiativ och ii-ispirera bl. a.missionens organisationer lill alt i sin lur la nya initiativ i den här verksamheten.Är del sä menar all levande folkrörelser skall fungera? Viföreställer oss all inilialivei, inienlionerna skulle kon-ima frän s. k.gräsrotsnivå och att där skulle drivas fram önskemål på slals-maklen-ia. Detkan väl inle vara riktigt att SIDA skall behöva dra i gång de organisalionersom enligl mening borde la ännu mer pengar. Dethar gjorts ytterligare ell inlägg som langerar del avsnitt jag närmastintresserar mig för jusl , nän-|ligen ullalande iförmiddags alt del vore värdefullt att la utvärdeial hur de kristna samfundenanvänt sina anslag. Han ger dem erkännande. Del gör vi också. Det är ingettvivel om alt de har gjort enormt fina insalser. Jag lycker all herr förstevice talmannens synpunkter är intressanta, och det kanske är angeläget alt göraen utvärdering av hur dessa pengar har använts och on-| de kon-imit de grupperlill del som vi hoppals på. Del kanske var i egenskap av tidigareriksdagsrevisor som yttrade sig. Del gör intefrågeslälli-iingen mindre intressant. Jag vill närmast uppehålla i-|-iig vid en delfråga i det betänkandesom nu behandlas. Del gäller den socialdemokraliska reservationen underpunklen 10, som jusl behandlar stödet till enskilda organisationersverksan-ihet. 1borgerliga n-iolioner har begärts all missionens organisalioner i ökad gradskall la möjlighet all kanalisera kalaslrofl-ijälp lill olika länder. Del ärsannolikt n-iolionsyrkanden av detta slag som är upphovet till utskotlsmajorilelensskrivning, som går ut på alt, utöver Röda korset och andra pä katastrofinsatserinriktade organisalioner, även missionsorganisationerna kopplas in i dennaverksamhel. Majoriteten använder uttrycket att man finner det"naturligt" all så sker. Föratl inle uiskotteis skrivning skall ledatill en oklarhet på della område har vär reservalion avliimnais. Från olika håll har uttalatsuppskaili-:ing av de enskilda organisationernas insalser vid skildakalaslroflillfällen. Del kan också avläsas i de kraftiga anslagsökningar son-ibeviljats och som jag alldeles i-iyss har hänvisat lill. Den fråganborde därför inie vara alllför kontroversiell. Däremot kan den tekniska ochorgai-iisaloriska frågan om hur bisiåndsmedlen skall föras ul lill olikakatasirolomräden föranleda delade meningar. Här handlar det oftast om myckelslora or- ganisaloriska ochadministrativa frågor, som gör den socialdemokraliska reservationen säangelägen. 1reservationen heter det: "Utskottet finner det naturligt att det särskiltär Svenska röda korset och andra pä katastrofinsatser inriktade organisalionersom i första hand kommer i fråga för bidrag. För della talar dessaorganisationers länga erfarenhet och resurser för en sådan verksamhel. ".Visäger vidare; "Missionsorganisationerna torde kunna påräkna bidrag i denmån det befinnes lämpligt och man har kapacitet för ändamålet." Utskollsmajoritelensskrivning kan ytligt sett förefalla ligga ganska nära vad som sägs ireservaiionen. Vi reservanter anser all det emellertid är myckel angeläget altnägon oklarhet inle uppstår om var ansvaret i handhavandet av dessa, uppgifterligger. Sedanen tid tillbaka verkar en särskild arbetsgrupp med specielltka-tastroflnsatser. Den beslår av representanter för , SIDAoch Svenska röda korset. Denna koncentration i ansvarstagande! har fungeratbra, och missionens organisationer kan adjungeras vid de tillfällen då envidgad samverkan är nödvändig. Avstort intresse i della sammanhang är den ulredning som gjordes av enarbetsgrupp inom SIDA. Ulredningen, som offentliggjordes i fiol sommar,behandlar kalaslroföisiåndet ur såväl internationella som svenska synpunkler.Här får man klart för sig alt dessa frågor är av organisatorisk och teknisknatur, och jag vill ur denna SlDA-utredning, som tangerar frågor i anslutningtill den socialdemokraliska reservationen, citera föfiande; "De enskildaorganisationerna har ofta visat sig arbeia snabbt och fördomsfritt jämfört medstatliga och mellanstatliga biständs-organ som har att iaktta vissa formellaprocedurer. Men avigsidan av de enskilda organisationernas informella ochambitiösa säll all bedriva hjälparbelet har i många sammanhang visat sig varaen ogynnsam tendensalt konkurrera med varandra i stället för all samarbeta, entendens som är mer framirädande pä fältet än hemma." Jagtillåter mig göra den reflexionen all om själva missionerandet -som ju måstevara en av missionsorganisationernas väsentligaste uppgifter - får ett alltförstort utrymme, kan ju detta få irrationella effekter för ett effektivthjälparbete. Ulanall på något sätt underskatta missionens insalser - jag tänker bl. a. på dehjälpinsatser som skedde med Lulherhjälpens medverkan, riktade till demänniskor som drabbats av den fruktansvärda militärkuppen i - har vi ireservaiionen understrukit att i de fall enskilda organisalioner skall medverkagäller del i första hand Röda korset, som slår speciellt rustal för många typerav de kalastrofer som skall ben-iästras. Rödakorset hargenon-i sin neutrala roll fått en hell oomstridd slällning. a. av all organisationen kunnai arbeta frill exempelvis på bådasidor i del pågående kriget i . Under1970 gjorde Svenska röda korset insatser i 41 länder lill ell samlat värde av64,5 mifi. mottog 33 länder Rödakorshjälp för 50 mifioner. För 1972var motsvarande siffror 37 länder och 39 mifi. kr., 36 länder och 27,3n-iiljoner saml 40 länder och 26,1 milj. kr. Den organisationsform som f n. praktiseras på detta område finns delall anledning att slå vakt om. Kaiaslrofgruppen arbelar snabbi och effektivt.Del som anförs i reservationen utgör etl under-, strykande av all vi inte börn-iedverka lill en oklarare befälsföring i biståndsarbetet på kalasirofområdel- ell arbeie som av alll all döma kommer all ta alll slörre resurser i anspråkunder . a. analysen i den ulredning som jag ikortaste möjliga ordalag har omnämnt. Meddenna motivering yrkar jag bifall lill reservaiionen 27 vid punkten 10 iutrikesutskottets betänkande nr 4. i Agnas (m)kort genmäle: Jag blev litet förvånad över hettan hos när han talade om all jag hade ondgjort mig över att.löntagarorganisationer och studieförbund salts försl. Jag talade ju inte om anslagen och framhöll att missionerna skulle vara missgynnade utan jag yttrade mig med an ledning av utskottets uttalande pås. 97, där det står: " organisationer i som sedan längehar erfarenhet av och etablerade distributionsvägar förinformationsverksamheten. Till dem hör studieförbunden ochlöntagarorganisationerna." Vadjag pekade på var att del finns verksamheter som påböfiats långt innan del fannsnågra studieförbund. Jag har själv arbetat inom ell par studieförbund ochuppskattar både deras och löntagarorganisationers arbete. Jag har inle hellernågot emot deras information. Men om det gäller organisalioner som harerfarenhet , är det bara missionerna som kan komma i fråga. Vissaav dem har ju en förkrossande överlägsenhel när del gäller erfarenhet ochperspektiv.