prot · FY0965 · 1975-12-31 00:00:00 — skulle då troligtvis bliett annat när det gäller elapp 2, nämligen alt markfrågorna är lösta, attprojekteringen har påbörjats och att ett omfattande arbete har nedlagtsbeträffande kontakterna med berörda verk och myndigheter samt deras personal.Dessutom har kommunerna i hela sin planering tagit hänsyn till den inflyttningsom väntas ske. Att reservanterna sedan har pekat också på personalfrågornaoch andra skäl, bl. a. kostnaderna, förvånar kanske mig, eftersom sammapersoner har suttit med vid beslutet om etapp 1 och haftegna förslag om utlokaliseringen. T. ex. ville ha myntverket lillSöderhamn, och ville ha en annan förläggningsorl än de föreslagnaför , domänverket och arméns tekniska skola. Varför sade man intenej till utlokaliseringen redan då? Har man blivit så efterklok nu några årefteråt? Utskottsmajoritetensmening är all utflyttningen bör ske i enlighet med beslut som harfattats. Det torde också bli beslut - åtminstone hyser jag denförhoppningen. HerrNordgren och ägnar sig myckel åt . Del kanske inte ärså myckel att säga om detta. De har väl sitt intresse där. Men del verkar somom de tävlar med varandra i sina lokalpatriotiska strävanden. HerrEkinge talade om decentraliseringen av besluten till länsnivå. Eftersom denfrågan skall utredas, finns det ingen anledning alt här diskutera värdetav en sådan decentralisering. HerrNordgren ville ge en blomma till det privata näringslivet, som han menade harhafi större betydelse för landets utveckling än det regionalpolitiska Slödel.Man måste fråga : Hur många förelag har tillkommit inomstödområdet utan lokaliseringsstöd ? Hur många förelagkom lill förut på privat initiativ? vill själv ha nytta av delregionalpoliiiska stödet för . Då måste väl stödet ändå vara tillnytta. vill utöka glesbygdsstödet och en del andra saker ochting. Jag förmodar att han vill del, därför alt han vet all privat verksamhetinte kan lösa problemen. Varken eller kan tydligenlita på de privata företagen i detta avseende. FruJonäng berörde ortsklassificeringen och sade bl. a. att socialdemokraternavill bedriva välfärdspolitik för dem som bor i primära centra. Ocksåorlsklassificeringen är en fråga som får tas upp i ett större sammanhang, närvi har fått del nya underlaget genom den planeringsomgång som pågår. Låt migbara slå fast att det för de fiesta av oss är självklart att vi behöveråtminstone ett rikt differentierat centrum i varje län, eftersom det innebäratt länet såsom helhet får en gynnsammare utveckling. Det betyder också attmånga, särskilt välutbildade ungdomar, kan stanna kvar inom sitt eget län istället för att flytta. FruJonäng nämnde kommuncentra. Men en kvalificerad tekniker t. ex. kan sällan fåett jobb i ett kommuncentrum. Det står klart för oss alla andra. Man skullenaturligtvis kunna räkna upp en massa yrken och Nr 65 utbildningar, där vi vet alt vederbörande inte har en chans att i deminsta Tnrsdaepn den orternafå ett arbete som passar dem. Del är att slå blå dunsler i ögonen 74 anril 1975 människor alt försöka låtsas som om del är möjligt all få en lika riktdifferentierad arbetsmarknad i varenda ort i delta land oavsett ortens Regional utveckling storlek. Vivet att det behövs elt visst underlag, t. ex. när statliga verk skallutlokaliseras eller när högskolor skall inrättas. Det behövs punkter som gertillräckligt underlag för kvalificerad service och som utgör basorter förkulturell verksamhet. Vi vet också att det inte räcker med delta utan all ävenregionala centra behöver stöd för all utvecklas till betydande serviceorter. Detta tycks alla haförstått utom . Ändå återkommer cenler-partistiska motionärer år efterår och vill ha sina orter uppfiyttade. I arbetet på kommun- och länsplanet harman på cenlerpartihåll sannerligen inle visat något ointresse för ortsklassificeringen.Är ni verkligen säkra på all kommunalmän vill vara med om att avvecklaortsklassificeringen? De kanske inser att det inte är bara att säga att så skavi ha't. De förslår nog atl det också är nödvändigt att ställa frågan: Var skavi ta't? Vi har begränsade resurser när del gäller etableringsvillig industri.Vi har inte möjlighet all sprida bebyggelse och service på vilket sätt somhelst. Det finns alltså gränser för spridandet. Det insåg också de förstacenterreservanterna . I reservation lill bankoutskottets utlåtande 1964:48sade man: "Näringslivet bör vara lokaliserat så långt de förelags- ochsamhällsekonomiska möjligheterna kan bedömas medge." serinte några begränsningar, vare sig i befolkningstal eller andraresurser. Lättsinnigheien har, måste jag konstatera, blivit alltmer flagrantunder åren. Jag ber atl få yrka bifall till utskottets hemställan. HerrOSKARSON (m) kort genmäle: Jag torde väl inte kunna övertyga om min uppfattning ivad gäller frågan om utlokalisering av statlig verksamhet, lika litet som honhar någon chans att övertyga mig. Låt mig bara konstatera att vi redan vid denförsta utlokaliseringen begärde en utvärdering, där vi ville ha klariagt vadkostnaderna blir, i vad mån det blir en sänkt effektivitet inom förvaltningarnaoch vilka personalproblem som uppstår. Någon sådan utvärdering fick vi inte,och när vi inte fick den ansåg vi att det inte fanns underlag för att säga jatill andra etappen. Vi föreslog då en annan utväg: delegering av beslut från decentrala myndigheterna ut i regionerna och utflyttning av funktioner, dvs.delar av de statliga verken. Vi har sagt i vårreservation alt planeringen av andra eiappen inle har kommit så långt attden utgör ett hinder för en omprövning, och jag har sagt här idebatten att en omprövning bör ske i de fall då planering och förarbete intefortskridit i den omfattningen all ett avbrott skulle 60 ställa sig ekonomiskt ofördelaktigt. Förraveckan hade vi i kammaren en debatt i vilken var en flitigdeltagare, och vi kunde då konstatera hur kostnaderna för utfiytining avstatliga verk har sprungit i höjden något alldeles oerhört. Så nog finns detanledning atl lilla ordentligt på delta. HerrNORDGREN (m) kort genmäle: var litet förvånad över att jag påpekade alt oändligtmånga förelag har klarat sysselsättningen ulan lokaliseringsstöd. och i nämnde att vi kan fira tioårsjubileumför lokaliseringspolitiken. Jag skulle tro, , alt förelokaliseringspolitikens lid var del alldeles övervägande antalet företag somklarade sysselsättningen här i landet privata förelag. Man får väl inte bortsefrån den insats som görs av dessa. HerrOskarson var inne på elapp 1, och jag kanske då skall ta upp våra reflexionerom provningsanstallen som tyckte var egendomliga. Vi accepteradeetapp 1, även om vi var tveksanmia och ville ha bättre kostnadsberäkning. Menvi var av den bestämda uppfattningen att det fanns anledning alt hämtaerfarenheter från utflytl-ningsetapp 1 innan man beslöt om elapp 2.Provningsanstallen är ju ett typexempel på hur det kan bli. Där har man fåtthelt andra kostnader än beräknat, Man har svårt att få personalen med sig.Dessutom är det synneriigen olämpligt, när vi behöver provningsanstalter här ilandet, atl lägga de två anstalter vi har praktiskt taget intill varandra.Resultatet blir sannolikt att vi behöver en filial, i varje fall här iStockholm. En del av landets företagare är ju beroende av provningsanstallen.Man brukar ju försöka sprida ut serviceorganen över de områden som skall betjänasoch inle plocka ihop dem på samma ställe. Myntverketär en gammal historia, som väl tyvärr inle kan ändras på. Statsrådet sade attregionalpolitiken skall vara ett medel alt åstadkomma ökad jämlikhet mellanmänniskor i olika delar av landet och skapa sysselsättning i de områden sombehöver det. Under sådana förhållanden var del synnerligen egendomligt alt manbeslöt alt lägga myntverket lill en så expansiv siad som , när manhade en Norrlandsstad som faktiskt bättre skulle behövt det. Även här var delf ö. ytterst svårt atl få personalen med -jag tror det var barageneraldirektören och någon till som fiyttade dit. () kortgenmäle: Det var faktiskt så, , atl vi 1962 fick en kommunreform ivårt land som syfiade till all skapa näringsgeografiska enheter som skullekunna fungera ur arbetsmarknads-, service- och kommunikationssynpunkt. De nyakommunerna skulle utgöra grunden till en stabiliserad befolkningsmässig ochekonomisk utveckling. Men tydligen hade socialdemokraterna inle så stortilltro lill kommunreformen, ulan man genomförde den ortsstruktur som innebären påtaglig koncentration inom länen och en uttunning både när det gällerbefolkning. Nr 65 arbetsmarknad och service för de mindre kommunerna. Torsdaeen den "'"°'' mening ett steg tillbaka. Vi vill inte klassa kommunerna FruHörnlund talade om våra begränsade resurser. Just därför att våra Regional utveckling resurser är begränsade borde viutnyttja dem på bästa sätt och inte satsa så ensidigt som socialdemokraternavill göra. Vi kan aldrig skapa jämlika och goda levnadsbetingelser för allamänniskor i vårt land med den regionalpolitik och i synnerhet denortsklassificering som socialdemokraterna vill ha. FruHÖRNLUND (s) kort genmäle: tog upp atl begärt en utvärdering av utlokaliseringenoch inte varit så intresserad av den första etappen heller. Men jag vidhålleratt faktiskt var med och själv hade förslag påorter. Han ville byta lokaliseringsort i åtminstone tre fall. Omni var så skeptiska redan från början på moderat håll när del gäller elapp Ikan jag inte förstå hur ni kunde vara så lättsinniga all ställa upp bakom detbeslut vi log den gången. Mantalar nu om att en ändring kan ske i de fall där planeringen inte kommit så långt.Jag skulle fortfarande vilja ge rådet: Fråga era egna kommunalmän, fråga iLuleå, , , , , , , ,, och om de har samma synpunkter på den här frågan. Frågaom de tycker att planeringen inte gått så långt att åtminstone några av demkan avslå från detta sysselsältningstillskott. Jag tror ni skulle få nej. Dettalas väldigt mycket om kostnaderna. Det har nämnts i många sammanhang men jagvill upprepa att kostnader hade kommit även i , därför att mångamyndigheter har undermåliga lokaler. Det gäller t. ex. provningsanstalten. Manskall heller inte glömma att investeringarna innebär en injektion i de orterdit verksamheten kommer. Varför,, införde vi lokaliseringsstöd över huvud taget? all den privata industrin hade klarat elableringar så bra förut. Men såvar inte fallet. De privata företagen etablerade sig inte i . Det varinte därför vi över huvud tagel började föra en aktik regionalpolitik. tar upp frågan om kommunreformen och jagmåste säga att den haft stor betydelse. Naturligtvis är kommunerna fortfarandegrunden för all planering. Men jag tycker ändå att borde förstå attalla kommuner icke kan erbjuda all den kvalificerade service som vi fordrar iolika sammanhang. Det är därför man måste stödja sig på regionala och primäracentra. () kortgenmäle: råder mig att gå ut och fråga de moderata kommunalaförtroendemännen och sedan räknar hon upp en lång rad Får jagkomplettera den där listan med en ort - . Där kan vi också fråga såkanske vi får litet balans i de här uttalandena. Jag tror resultatet blirlikadant för som för mig om vi frågar våra respektive kommunalaförtroendemän. Sedansäger atl det i fråga om kostnader är likvärdigt om man skulleskaffa nya lokaler i eller flytta ul. Ja, i de fall där man ärtvingad att bygga nya lokaler, men observera, , att det ärlångtifrån i samtliga fall. När vi diskuterar detta gör vi det ju även frånsamhällets synpunkt i stort och det är med samhällets medel kostnaderna skalltäckas. Mankan, som vi också sagt så tidigare, nå samma regionalpolitiskaeffekter just genom utflyttning av delar av de statliga myndigheterna. Man kandelegera besluten och därigenom skaffa arbetstilirällen ute på de olikaorterna. Och detta kan man göra utan de dryga kostnader som den nuvarandeutflyttningen medför. FruJONÄNG (c) kort genmäle: gav oss rådet att viskulle fråga våra kommunalmän om deras uppfattningar då del gällerorlsklassificeringen. Jag skulle vilja turnera det rådet till kommunalmännen i kommuncenlra och regionala centra om deras uppfattningom orlsklassificeringen! Fråga dem som bor i kommuner där man har problem medsysselsättning, service och kommunikationer och där man inte får någotregionalpolitiskl stöd! () kortgenmäle: säger atl jag skall fråga de kommunala förtroendemännen iStockholm. Både och jag har haft rika tillfallen alt ta del avderas synpunkter. Del gällde även inför den första utfiyttningsetappen. Jagtycker kanske att skulle ha lyssnat på deras företrädare när delgällde den första ulfiyttningen, nämligen etapp 1. torde det inle varasärskilt stor idé atl lyssna på dem. har vi redan fattat beslutet och ärdel andra kommuner som är berörda. Närdet gäller utflyttningen av statliga myndigheter skulle de inte betytt någon injektioni form av högre tjänster om vi gått på en delegering. Men det får vi genom atthela verk och myndigheter flyttas ul. Det är en sak som är av stor betydelse idetta sammanhang. Det var nämligen meningen att vi skulle tillskapa enordentligt differentierad arbetsmarknad i de primära centra som vi har talatom här. Jaghar faktiskt aldrig, , mött någon som har kritiserat orts-kriteriernapå lokal nivå vare sig från centerpartisliski eller annat håll, utan man tävlar- som jag sade förut - med varandra för att få upp sina orter en klass. Del ärungefär vad diskussionerna gäller . Frutredje vice talmannen anmälde att och Nr 65 anhållit att till protokollet få antecknat att de inte ägde rätt tillytieriigare Härefter tillkännagav fru tredje vice talmannen atl anslag utfärdats Regionalutveckling om sammanträdets fortsättande . HerrRÄMGÅRD (c): talare har berört den regionalpolitiska utredningsverksamheten.Därvid har bl. a. centermoiionen nr 222 behandlats, och jag kan helt instämma ivad anförde. Jagvill emellertid understryka hur viktigt det är när länsplaneringen 1974 nuskall utvärderas att den verkligen blir parlamentariskt förankrad. Det är enförulsällning för all de olika synpunkter och förslag lill åtgärder för altförbättra sysselsättningen, servicen, miljön, kommunikationerna samtbefolkningsutvecklingen i länen och kommunerna som kommer fram i remissarbetetockså blir åtgärdade. Jag har den uppfattningen att del i tidigareplaneringsomgångar inte har blivit särdeles stor effekt av det arbetet.Kommunerna och fackliga organisationer, näringslivet och andra organisationer,som lagt ned ett betydande arbete, har rätt att fordra resultat av detutförda arbetet. Det är nödvändigt att deras arbete inte bara blir enpappersprodukl utan att åtgärder vidtas mot bakgrund av det material somarbetats fram i länsplaneringsomgäng 1974. Del är därför som vi reservanter harvelat få en sådan inriktning på det kommande utvärderings- ochutredningsarbetet att de regionalpolitiska insatserna får sådan utformning atlalla kommuner bereds likvärdiga möjligheter till sysselsättning, service, godmiljö och inkomst, vilket vi angav också i motionen 1972:1812. Deregionala stimulansåtgärderna når som regel inle de svaga kommunerna med sådankraft alt de genererar en positiv utveckling. Grundläggande förkonmninblocksindelningen var, vilket också framkom av senasteinlägg, atl alla kommuner skulle utgöra en närings-geografisk enhet medutvecklingsmöjligheter. Den notan får vi inte springa ifrån. Enligt vår meningbör ställningstagande 1962 i kommunblocksbeslutet vara vägledandeför regionalpolitiken. 1motionen 933 av föreslås att och skall införlivasi det allmänna stödområdet. Jag har i det avseendet samma uppfattning som jaghade när vi behandlade frågan vid förra årets riksdag. Så länge vi harnuvarande utformning av stödområdena finns det inget motiv föratl endast tvåkommuner i hela skall stå utanför stödområdet. Likaså finns deti motionen 645 av mig själv med fiera, som återkommer . krav om attinförliva med det inre stödområdet. I det länsplaneringsmaterial somnu ligger ute för remissbehandling i har man också pekat pånödvändigheten av atl införlivas med del inre stödområdet. Utskottethar vid behandling av alla dessa motioner som berör slöd- 64 områdena menat att den nu nära förestående slutomgången av länsplaneringen och detförhållandet att man kommer att börja utvärdera materialet börgöra all man avvaktar resultatet innan man tar ställning till stödområdetsframtida konstruktion. Jag har också anslutit mig lill utskottets uppfattning iden frågan, men som jag sade tidigare bör denna utvärdering ske efter deriktlinjer som vi angivit i reservationen 1. Jag yrkar, fru talman,bifall till resei-vationen 1. Denaktiva lokaliseringspolitiken har, som vi tidigare hört, pågått , mendet är först nu som man kan räkna med mera påtagliga resultat av verksamheten.Trots all den negativa befolkningsutvecklingen har förbytts i en positivutveckling i skogslänen, har vi där en regional obalans. Det är inte minstortsklassificeringen som har bidragit till detta. Inom stödområdena har enpositiv utveckling främst ägt rum i primära centra och i vissa fall också iregionala centra. Denförsöksverksamhet med utbyggnad av industricentra som beslöts av 1972 och 1973års riksdagar förstärker enligt min uppfattning denna inomregionala obalans.Enligt statsmakternas, beslut skall dessa industricentra fullt utbyggdainrymma 300 arbetsplatser och ligga i lägst regionala centra med gottserviceunderlag. Det betyder att kommuner och orter i skogslänen med storaavstånd ytterligare får släppa från sig arbetskraft. Då pendling inom dessaområden i längden är otänkbar, flyttar givelvis de som fått arbete i ettindustricentrum till den ort där detta är beläget. Nuhar elt enigt utskott vid behandlingen av motionerna om industricentraframhållit alt man vill avvakta hur verksamheten kommer alt utvecklas i de nubefintliga anläggningarna i och innan man går vidare. Jagtror också att det är nödvändigt all stanna upp ett tag för att se hur man iframtiden skall lösa frågan om industricentra. Som ett försök att stimulerakommuner och företag i det inre stödområdet utanför regionala centra har jagtillsammans med andra ledamöter i motionen 224 föreslagit att kommuner skallkunna få statsbidrag för uppförande av industrifastighet. Den tankendelas också av herrar Stjernslröm och Åsling i motionen 1734. De anser atlanläggningarna kan uppföras som kommunala beredskapsarbeten med 50 %statsbidrag. Meden sådan inriktning av stödet kan kommuner hjälpa företag som vill etablera sigi mindre konmiuner och orter. Under en övergångstid får företaget tillgång tillindustrilokaler för att , när det rotat sig på platsen, byggasjälv. Det finns också alltid förelag inom orten som behöver nya ochändamålsenliga lokaler, som bl. a. uppfyller kravet på bättre arbetsmiljö förde anställda. Utskottethar varit positivt i denna fråga och anser att man bör öppna vissa möjligheteri orter i del inre stödområdet med särskilt stora svårigheter. Även omutskottet i fortsättningen pekar på att man bör vara restriktiv till uppförandeav industrilokaler, så öppnar sig här möjligheter för kommuner medsysselsältningssvårigheter att få en stimulans för Nr 65 all öka sysselsättningen inom dessa orter. Jag vill tacksamt noteradenna Torsdaeen den välviljafrån utskottet och yrkar bifall till ulskoilels förslag i denna del. 24 anril 1975 Däremothar utskottet inte varit så positivt till motionen 957 om del --------------- s. k.IKS-stödet, där vi föreslagit en medelsökning på 2 milj. kr. Regional utveckling Uiskoitet har avstyrktmotionen. Som motiv har man angivit att man bör avvakta det material som kommerfram om sysselsättningsproblem i glesbygden via sysselsättningsutredningen ochden pågående länsplaneringen. Vihar med vår motion velat låta den verksamhet som pågår i 11 kommuner fåfortsätta under de ekonomiska förutsättningar som gällt /72 och1972/73. I och med att allt flera kommuner fåll del av detta anslag har stödetper kommun urholkats. Därtill kommer kostnadsfördyringen för löner, materiel o.d. Man får alltså ut mindre dagsverken . IKS-verksamhetenfinns - den är en realitet. Kommunerna har byggt en administration kringdenna verksamhet. Den kostar också pengar. Denhär verksamheten har stor betydelse när det gäller att fånga upporisbunden arbetskraft. Inte minst har kvinnorna i allt större utsträckningunder kunnat få jobb genom IKS. Tack vare den variation avsysselsättningsobjeklen som IKS-verksamheten kan erbjuda kan den nå ut tillalla orter i en kommun, där det annars skulle ha varit svårt att fåsysselsättning. Dessutom frigör man här kapital från enskilda som sätts in föratt skapa sysselsättning. Jag kan nämna att i kommun under budgetåret1973/74 var intressenternas kostnader . Därav var enskilda kostnader417 . Antalet dagsverken var totalt 5 352, och dessa var hänvisade avarbetsförmedlingen. Del är således en omfattande verksamhet. Detkan inle vara rikligt att statsmakterna sätter i gång den här verksamheten iglesbygdskommunerna för atl sedan undan för undan ekonomiskt urholka den. Jagyrkar, fru talman, bifall lill reservationen 8' under punkterna 37 och 38. Imotionen 1695 av i m. fi. yrkas att det tillskapasservicegaranli för orter i glesbygd och atl förslag därom läggs fram i sådantid att det kan ligga lill grund för propositionen angående Länsplanering 1974.Jag vill understryka vikten av att en verkligt god service kommerglesbygdsbefolkningen lill del. och har på den här punktenen gemensam reservation. Inte minst i skogsbygderna, där åldersfördelningeneljest är sned med hög medelålder, är det viktigt att tillskapa en god service. Jag yrkar också bifall till reservationen 7 under punkten 34. Först vill jagställa en fråga. lill det härutskoitsbetänkandet under rubriken för Jag blir inte klok på den reservationen. av sin positiva eller sinnegativa inställning till som har reserverat sig på dennapunkt i utskottsbetänkandet? Ireservationen står det: "Del är angeläget att det pågående arbetet medlänsprogrammen får en realistisk inriktning när del gäller storstadslänen. "Är detta ett nytt uttryck för storsladsfientliga politik, eller vadmenar man egentligen? Kanske kan t. ex. upplysa mig om detta. Detta är som moderata samlingspartiet yrkaromprövning av etapp 2 i den stora verksulflyttningen. Liksom när beslutetursprungligen togs 1973 är vi ensamma om att reservera oss. Påtagligtär emellertid, fru talman, hur olika politiker från skilda partier närtilirälle erbjuds och tycks passande tar chansen att åtminstone i ord taavstånd från verksutflyttningen. Ensocialdemokratisk ledamot av denna kammare, , sade i förra åretsdebatt, något förbluffande, all han trodde och hoppades att en framtidaregering ånyo kommer att samordna de statliga verksamheterna tillhuvudstadsområdet. Iförra veckan framhöll alt utlokaliseringen av statliga verk varell illa genomtänkt beslut av . Detär fler riksdagsledamöter än dessa som borde ha kalla fötter införverksutflyttningen. Rapporter kommer snart sagt om enormaflyttningskostnader, om bristande effektivitet och om oro för hur verken överhuvud taget skall fungera. Men väsentligare än allt detta är personalenssituation. Jag tror atl eftervärldens bedömning av verksutfiyti-ningen bl. a.blir att här visade en skrämmande hänsynslöshet mot berördastatstjänstemän. Ärdet någon i denna kammare som vill hävda att utflyttningen av folk frånNorriand på grund av bristen på arbetstillfällen på något sättblir bättre eller mindre orättfärdig på grund av att man ivångsförflyltarmänniskor från ? Nogmåste det kännas ganska bittert och en smula tragikomiskt för deflyttningshoiade tjänstemännen att ta del av 32-utredningens förslag. Har densocialdemokratiska regeringen bytt åsikt på så få år? 1971 tillmättespersonalens synpunkter ingen betydelse. 1973 tillmättes de ingen betydelse. Men1975 skall de tillmätas all betydelse - utom förstås när det gällerverksutfiyttningen. Fårjag citera del socialdemokratiska finansborgarrådet apropå den s. k. styrmedelsutredningen: Ingen styrning kommer iframtiden alt bli möjlig om man inte har de anställda med sig. Utan samråd kaningen central omfördelning av arbetsplatserna ske. Det finns ingen anledning att vänta i den här frågan.Samrådet med de utfiyttningshotade kan börja med en gång.