prot · FY0969 · 1975-12-31 00:00:00 — Detta borde man kunna komma till rättamed, om man i större utsträckning än grupperade om stoffet genom attkortfattat presentera förslagen för sig och de mera detaljerade resonemangenoch expertutlåtandena i bilagor för sig. Detklagas också - även här i - på att remisstiderna är för korta. Dettaklagomål är ofta berättigat. Utskottets genomgång visar att remisstiderna ofiaär mycket korta. För en tredjedel av de utredningsförslag som utskottetsundersökning omfattar har sålunda remisstiden underskridit och förhälfien . Det är inte minst för ställningstagandenviktigt att remissinstanserna får rimlig lid för sitt arbete. Särskiltbesvärligt är det nalurliglvis när remisserna skall gå i olika led inomt. ex. organisationer och kommuner. Dettavar några punkter som jag skulle vilja se realiserade när del gällerutredningsväsendet: parlamentariska utredningar, kortare utredningstider,alternativa förslag, hanterligare presentation av utredningsresultaten ochlängre remisstider. Kan man dessutom genom bättre samordning av utredandet ochbättre utnyUjande av utredningsresurserna spara pengar ål statskassan, så ärdet naturligtvis i hög grad vällovligt. Tidigarehar del här i , bl. a. i parlimotioner från och ,krävts en parlamentarisk utredning om utredningsväsendet. UtskoUet har nuinhämtat att fyra statssekreterare - således utan parlamenlarikermedverkan -har grubblat över de i utskottets betänkande aktualiserade frågornaoch att man snart skall vara klar. Det är med spänning och intresse jagavvaktar statssekreterarnas utredningsförslag. Frågan är av stor betydelseinte minst för arbete. Den tragiska händelsen på förnågra dagar sedan har upprört oss alla. Terrordåd av detta slag måsle fördömasoch beivras var och när de än inträffar. De är en tragedi för dem som drabbas,och de är en skymf mot det öppna och demokratiska samhälle som vi alla villbevara och värna. Alla försök alt legitimera den väpnade terrorn - vilkapolitiska förtecken den än anger sig ha - måste bestämt tillbakavisas. Detsom inträffat nu och tidigare i vårt land och i många andra länder visar all vityvärr inte kan räkna med att vara förskonade från våldsåtgärder av dettaslag. Vi kan heller inte vidta åtgärder som på förhand garanterar oss någotabsolut skydd ulan att vi kommer i konfiikl med värden som vi sätter ännuhögre, de värden som är grunden för hela vårt demokratiska system: öppenhet,rörelsefrihet och personlig integritet. Men jag tror att vi kan medverka tillåtgärder som ytterligare försvårar våldsdåd av det slag som inträffat. Vikan göra det genom samverkan med andra länder, och vi kan göra det genom att seöver och förstärka vår egen handlingsberedskap. Ett led i detta bör vara atttillskapa regler som sä långt sig göra låter kan tillämpas när regering ochandra myndigheter ställs inför extraordinära situationer som kräver snabbabeslut och som inte medger tvekan eller överväganden om ansvarsfördelning,kompelens och befälsordning. Konstitutionsutskottethar vid ell par tillfällen lagit upp dessa frågor och uppmanat regeringen allvidta åtgärder, I årets granskningsbetänkande återkommer ulskottet till fråganoch förutsätter i ett tillkännagivande till att regeringen låterföranstalta om en översyn i syfte att åstadkomma så klara handlingslinjer sommöjligt, all tillämpas i händelse av nödsituationer. Vad som inträffatunderstryker på nytt det angelägna i att regeringen efterkommer det krav somutskottet framfört och som också har godtagit. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Herrtalmannen tillkännagav att anslag utfärdats om sammanträdets fortsättande , 3 protokoll 1975. Granskning,av statsrådens tjänsteutövning m. m. i (m): Konstitutionsulskottets granskning av "statsrådenstjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning" skiljer sig inlenämnvärt från tidigare års. Den nya regeringsformen, som böriat tillämpas 1975,ger ingen ändring i praxis därvidlag. skall minst engång meddela vad ulskottet vid sin granskning funnitförtjäna uppmärksamhet. Någonannan dramatik än den talarnas eget emotionella engagemang kan ge anledningtill är väl inle all vänta i den här dechargedebatten. Regeringen kan numera tadechargedebatten med rätt slorl lugn. Det verkar inte heller vara någon oro istatsrådsbänkarna. Men det är ett överdrivet lugn, och brukar ju så vara underde här debatterna. Detta är inte forum för misstroendevotum, men det föreliggerju ändå två anmärkningsärenden . Det är två, herr ordförande ikonslitutionsutskollet, och inte ett som herr ordföranden nämnde. FruSigurdsen har faktiskt också drabbats av oppositionen. Jag tycker därför intealt regeringen skall ta dechargen så lugnt som den gör och nonchalera dettillfälle då granskar dess fögderi. Men det finns gott hopp -vi på oss; under den tiden kanske vi hinner få några lyssnare frånregeringen. Granskningenhar liksom varit av två slag. Med sikte på administrativ praxis har vii år, som tidigare nämnts, fullföljt den stora undersökning som påböriades av statsdepariementens organisation, ärendefördelning, personalutvecklingoch decentraliseringsåtgärder. Undersökningen i denna del har gälltstatsrådsberedningen och . Liksomtidigare har vi observerat den stora anhopningen av ärenden som avgörs avregeringen och rekommenderat ytterligare decentralisering. Utrikesdepartementethar genomgått en väsentlig omvandling och blivit bättre anpassat lill demångskiftande internationella engagemang som vi numera har. Utskottetframhåller det allmänna önskemålet om ökad information rörande internationellaförhållanden och utrikespolitiska ställningstaganden. Utskottethar granskat regler och principer vid ingående av internationellaöverenskommelser och framhåller att den nya grundlagen ger ell starktinfiytande över viktigare utrikespolitiska angelägenheter, något som på enspeciell punkt också kommer all dryftas , I bilaga lill betänkandetåterfinner man en omfattande exempelsamling med överenskommelser som ingåttsunder 1972. Utrednings-och remissväsendet har också behandlats. hade en fylligframställning om det. Jag vill också rekommendera bilaga 6, som jag tycker ärmycket informativ och föredömlig. Svenskförfattningssamling och dess utgivning har blivit en årlig följetong. Herrordföranden tillät sig säga att man i princip nu har nått målet, så att ingalagar träder i kraft förrän folket meddelats genom Visst har det blivit bättre, men det är ocksåbara i princip. Den smala lidsmarginalen mellan lagars ikraftträdande ochutgivningsdagen har ofta påtalats tidigare. Även om lägel nu har förbättrats,är del uppseendeväckande alt fortfarande en hel rad författningar under 1974har trätt i kraft redan innan de utkommit från trycket. Någonting sådant bordeicke få förekomma. Det är oförlåtligt, Propositionsavlämnandettill är också dryftat i ulskoltsbe-länkandel. Jag tycker det är enrätt bra skrivning där - avsevärt bestämdare och mera skärpt än vad herrJohanssons i anförande gav vid handen. Här har ju ingen förbättringmärkts, snarare tvärtom. har det blivit värre och värre. Nästan20 % av samtliga propositioner har avlämnats efterpropositionslidens utgång. Detta är synnerligen graverande. Au utskottetsskrivning inte är ännu skarpare beror naturligtvis på att vi på båda sidor harförsökt ena oss om en gemensam text. Delsäger sig självt att del är ell oting med dessa anhopningar av propositioneroch sena propositionsavlämnanden. Det är inte bara riksdagsledamöterna somdrabbas, utan det drabbar ju ärendena: del måste självfallet blisvårare alt tillgodose propositionerna med seriös behandling i ett pressattidsläge, och många motioner blir aldrig skrivna därför alt riksdagsledamöternainle hinner informera sig tillräckligt om propositionernas innehåll. F,ö. är de fiesta granskningsärenden som oppositionen tagit upp sådana därriksdagens uttalanden och beslut inte har blivit effektuerade av regeringen.Sådant anser nu att del är onödigt att la upp; de därkrumelurerna tycker han är obehövliga - och det förslår jag så väl alt hantycker. Vi sveper oss i perfektionismens kappa, säger han, men vi kan intedölja den politiska dräkten. Nej, , vi har ingen anledning attdölja vår politiska dräkt! Vår uppgift är all spela perfektionister. Vi är inleute i ogjort väder, utan detta är en väsentlig del av konstitutionsutskottetsuppgifter. Vi gör visserligen inga under, men del kan vara stort nog attregeringen vet att del finns någon som granskar dess fögderi - därigenom kanregeringen måhända skärpa sig något mer än vad annars kanske hade varit fallet. Underden gamla regeringsformens tid kunde regeringen hävda en rätt långtgåendesjälvständighet gentemot , men sedan parlamentarismen har blivitinskriven i grundlagen och all makt utgår av folket måste regeringen se sigavsevärt mera bunden av beslut. Förseningar och långatidsintervaller mellan riksdagsbeslut och regeringsåtgärd måste myckel klartkunna motiveras. Sedanbetänkandet lades på bord har som nämnts den tragiska händelsen påvästtyska ambassaden inträffat. Den accentuerar alldeles särskilt vadutskottet skriver om regler för extraordinära situationer. Visserligen uttaladestatsministern efter terrordådet på ambassaden att man hade lyckats handläggadel hela framgångsrikt, och del kan man naturligtvis säga om man tänker på lyckades få lag på nästan Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Menser man del från de drabbade familjernas sida kan man inte tala om någonframgång. Händelser av den här typen kommer att bli framtidens stora plågaunder hopplöshetens förtecken. Samvetslösa våldsmän satsar oskyldigamänniskors liv i sitt spel med rälls-samhällei. Jag tycker att sådana händelserpå ett kusligt sätt varslar om de yttersta tiderna - denna totala respektlöshetför värnlöst liv, denna totala tomhet på känslor för det oskyldiga lidandel. Detär självklart att det för samhällets företrädare uppslår en rad svåraställningstaganden. Vem skall avgöra vad? Regeringen har naturligtvis detyttersta ansvaret, men i vad mån skall regeringen ingripa medan polisen agerar?Och när är del lid för polismakten all överiämna beslutandet lill regeringen?Ambassaddramats första offer var militärattachén , Vem skallbesluta huruvida man skall stå emot ett dödshot? Hur långt skall man gå tillmötes? Jagtror att det är viktigt all man lägger märke till vad utskottet här skriver.Ordföranden i konstitulionsutskollet tyckte att det inte var mycket att göraåt det här, det hade gått hyggligt och man skulle försöka undvikablodsutgjutelse. Men det är nog viktigt att vi tänker igenom kompetensområdenaoch verkställer den översyn av reglerna i sådana här situationer som utskottetnu rekommenderar. Liksomtidigare år är del praktiskt taget bara oppositionen som har kritiserat ochfunnit anledning att ge ett och annat till känna vad gäller i variefall enskilda statsråds agerande och deras fögderier. Regeringspartietsrepresentanter i konsiilulionsutskoltet har lika fogligt som tidigare följtkatekesens ord att tolka och "tyda allt till det bästa". Det låter juuppbyggligt, men var sak på sin plats. Regeringen har verkligen en trogenlivvakt i konslitutionsutskottels .socialdemokratiska ledamöter. Jag vetmycket väl att vi kunde haft en sämre regering, herr talman, men att den skullevara så fulländad att enskilda statsråd aldrig någonsin skulle kunna begå någotfel, aldrig göra sig skyldiga till någon försummelse eller vidta någon åtgärdsom skulle kunna diskuteras är naturligtvis helt uteslutet.Konstitutionsutskottel gör ju inget ont när del granskar och kritiserar. Det ärdess uppgift, och del skall utskottet göra med argusöga. Liksom en regeringbehöver en aktiv opposition behöver den en granskande institution somkonstilutionsutskoiiet. Därför skulle man kunna tillspetsa dethela litet och säga att socialdemokraterna sviker sin regering på den härpunkten. Meddetta ber jag, herr talman, att få yrka att konstitutionsulskottets anmälan idenna del läggs till handlingarna. i (fp); Att granska regeringens fögderi hör till de vikliga uppgifterna förparlamentet i en demokrati. Vi kan se granskningen ur fyra olika synpunkter: Mankan granska regeringens handlande ur rent politiska aspekter, men dengranskningen hör inte ihop med KU:s granskningsarbete. Mankan kontrollera huruvida regeringens åtgärder slår i överensstämmelse medlagar och förordningar. Den kontrollen hör till KU:s granskningsarbete. Mankan vidare kontrollera hurdan regeringens administrativa praxis är. Även dendelen ligger under konsiilulionsutskoltet och . Slutligenkan man se efter hur regeringen har efterlevt beslut, och detta hördefinitivt till vårt granskningsarbete. Närman finner all det inte råder överensstämmelse mellan regeringens handlande ochriksdagens beslut och påtalar detta är det inte fråga om några underligakrumelurer, som KU:s ordförande tydligen har för sig alt det är. Den delen avgranskningen måste vara speciellt viktig när vi har en minoritetsregering. 1974års riksdag fattade ett antal beslul som gick emot regeringen, och regeringenär trots allt skyldig alt följa beslut. Regeringen har ingen rättalt omtolka eller på annat sätt förändra beslut som den t, ex, hargjort vad gäller besparingsutredningen. Det är hell enkelt så alt omregeringen eller något statsråd inle vill följa beslut, då finns detbara en lösning: regeringen eller statsrådet måste avgå. Jämfört med förra årethar jag ett intryck av att man från regeringshåll delvis insett sin situationoch i viss mån anpassat sitt handlande därefter, även om finansministernsagerande inte tyder på någon större vilja att följa beslut. Påen del punkter har vi inom konstitutionsulskottet varit rätt eniga. Tidigaretalare har här berört vårt missnöje med det sätt på vilket propositionsavlämnandetsköts. Vi har även konstaterat att allt inte är till del bästa vad gällerutgivandet av författningssamlingen. Det har skett vissa faktiska förbättringar- det kan jag kanske hålla med om - men bra är det inte . Det krävs enskärpning på del området. Vidarehar ulskottet berört frågan om regeringens handlande i extraordinärasituationer. När vi behandlade den frågan visste vi inte vad som skulle komma allhända på västtyska ambassaden. De frågorna kommer emellertid attnärmare beröra i sitt anförande, och jag kan därför avstå från att tala om dem. Allsocialdemokraterna i snart sagt alla lägen försvarar statsråden har tyvärrblivit en tradition i svensk politik. De som finner att regeringen trots alltinte är ofelbar utan kanske har gjort ell misstag här och var betecknas somlitet underliga krumelurer. Dettaär andra året som kommunisterna har deltagit igranskningsarbetet, och det är bara att konstalera att vpk håller på attansluta sig till den trista tradition som socialdemokraterna har skapat. Förraåret var man från vpk kritisk mot regeringen på en enda punkt, den s. k.IB-affären. har vpk ingenting att anmärka på. Vpk godtar alltså allstatsministern under förevändning all brev från en utländsk regeringschefskulle vara personliga bryter mot reglerna för diarieföring eller attfinansministern i sina direktiv till den parlamentariska besparingsutredningeninte följer beslut. Del finner vpk hell naturligt. Exemplen skullekunna mångfaldigas på hur vpk i de tvär frågorna Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. är ett rent stödparti tillsocialdemokraterna. Mot denna allmänna bakgrund av vad som förekommit i åretsgranskningsarbete - de olika delfrågorna kommer vi att diskutera senare - villjag yrka bifall till reservationerna C, D, G, H, I, L, P, R och S. (vpk); I förra åretsgranskningsarbete fanns en stor och väsentlig fråga, nämligen IB, den s. k.informationsbyrån. Resultatetav detta granskningsarbete blev två utförliga reservationer från vänsterpartietkommunisterna i vilka vi riktade anmärkning mot ett statsråd. I kammardebatlenriktade jag också kritik mot konstitu-tionsutskoilets övriga ledamöter för attutskottet vägrade mig ta del av - för ärendet - väsentligt material. IB-affärenvar en fråga av stor politisk vikt. Del primära var inle här all hacka påspeciella statsråd. Vad det handlade om var att slå vakt om svenska folketsrätt alt fritt få tillhöra ett politiskt parti, att fritt få ha en politiskuppfattning utan all för den sakens skull riskera att hamna i en hemligunderrätlelseriänsts register. Delhandlade vidare om att slå vakt om fastlagda alliansfrihet. Sist ochslutligen handlade det också om au slå vakt om vår tryckfrihet. Avdelta följde att två statsråd gjordes ansvariga för att inte ha hafttillräcklig kontroll över lB:s och vissa myndigheters agerande. Resultatetav den kritik som riktades mot den tidigare hemliga un-derrättelseijänsten blevsom bekant att en rad utredningar tillsattes, bl. a. en som har till uppgiftatt komma med förslag till vilka arbetsformer som underrättelseriänsten skallha . Det är otillfredsställande att denna ulredning ännu inte kommitmed sina förslag, men vi utgår från att man kan förvänta sig en sådanredovisning . Omjag sedan kort skall kommentera årets granskningsbetänkande vill jag säga attvpk inte funnit något som skulle motivera ett annat ställningslagande änutskoltsmajoritetens. Utskottets ordförande betecknade i förra åretsgranskningsdebalt oppositionens agerande som hackspetts-politik. Jag tycker attden karakteristiken är ganska träffande när det gäller borgerlighetensreservationer och särskilda yttranden i det granskningsbetänkande som skalldebatteras. Jagskall nämna några exempel. bifogade i ett pressmeddelandeangående rörlig pensionsålder ett uttalande som LO-chefen gjort i LO-nytt. Dettahar uppkallat den samlade borgerligheten till en reservation. Jag kan faktisktinte finna något konstitutionellt oriktigt i socialdepartementetsförfaringssätt i den här aktuella frågan. Generelltär det naturligtvis inte tillfredsställande att och otid använda denmetod som här har använts. Jag betraktar del som en engångsföreteelse. Pågrund av den mångåriga kamp som lönarbetarna har fört för lägre pensionsålderär det naturligtvis viktigt vad LO anser om Alt dåanvända enbart LO-chefens yttrande, med eller utan kopia från LO-nytt, kan juinte ändra någonting i sak. De borgerligas agerande i den här frågan är ettindirekt angrepp mot LO och dess medlemmar. Moderaternabeklagar sig i en reservation över all prefixet Kunglig slopas i namnet påstatliga myndigheter. Vi kommunisterna hälsar deltaslopande med tillfredsställelse, och slopandet är också i överensstämmelse medgrundlagen och regeringsformen. Men vi skulle också naturligtvis helst sett attmonarkin - den gamla feodala kvarlevan i vårt moderna samhälle - heltavskaffades och placerades på historiens skräphög. Detfinns en allvarlig fråga i granskningsbetänkandet. Det är som i enreservation går till angrepp mot skogsindustriprojektet i Demokratiskarepubliken . Men detta är inte endast ett angrepp på det enskildaprojektet i DRV utan ett angrepp mot den del av svensk biståndspolitik som gettoch ger till resultat att biståndsinsatserna höjer de fattiga folkenslevnadsnivå, främjar ekonomisk utveckling och medverkar till ökad socialrättvisa. Demokratiskarepubliken har utsatts för en förödande förstörelse utförd av . IDRV finns en regering som bygger sina beslut på hela folkels medverkan. Trotsett förödande angreppskrig mot DRV har delta lands regering och parti med helafolkets medverkan fortsalt sitt för hela folket viktiga sociala, kulturella ochekonomiska arbete. Det finns i DRV en regering med ett brett folkligt stöd, enregering som uppfyller alla de kriterier som gäller för svenskabiståndsinsatser. Svenskt bistånd ger i DRV maximal effekt. Det är då helt iöverensstämmelse med de av fastlagda principerna om svenskt biståndnär i sin länderprogrammering ingått del nu aktuella avtaletmed DRV:s regering. har gett regeringen bemyndigande att görabilaterala biståndsutfästelser för viss lid inom en viss ram. En av deväsentligaste fördelarna med länderprogrammering är ju att avtalsparterna kanplanera samarbetets innehåll framåt. Det är denna viktiga principi svensk biståndspolitik som nu attackerar. Med anknytninglill vad ulskottet säger om den konstitutionella nödvärnsrätten skall jagtillåta mig göra några reflexioner kring dramat på den västtyska ambassaden iStockholm. Dramatfick inle del katastrofala slut som ett slag kunde befaras. Del krävde docksill offer i blod, och någon framgång för samhället finns del icke skäl alltala om. Förtjänsten av att inle det värsta inträffade tillkommer fiera, främstregeringen och oppositionen i som stod fast vid all inte utlämna de iTyskland för bl. a. mord åtalade terroristerna kort före det att rättegångenmot dem skulle inledas. Förtjänsten tillkommer också den svenska polisen ochjustitieministern, som med berömvärt mod inledde den operation övertalning somaldrig skulle lyckas. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Blanddet mest avgörande var dock det misstag som terroristerna uppenbarligen begick- det säger polisen - när de räknade fel på trotylens effekt. Det var desjälva som satte i gång sprängapparaten, och del var de själva'som träffades.Blodiga, skadade och vapenlösa var de sedan ett lätt byte. Vad kan vi då, herrtalman, lära av det inträffade? Hänsynslösheten och brutaliteten hos dagenspolitiska våldsverkare kan inte underskattas. har isvenska informationsmedia utmålats såsom en polisstat, i vilken föga elleringen hänsyn las till den enskildes rättssäkerhet och i vilkenvänsterexireniisler är föremål för hetsjakt och förföljelser. Denna skildringhar varit djupt orättvis, och händelserna i torde numera även införsvensk opionion belysa vad den västtyska ordningsmakten och västtyska regeringarav olika partifärg har hafi att möta. Ett exempel, som vi har sett i TV; En avterrorgruppens mest framträdande talesmän, , formulerade sig engång så här: "En polis i uniform är ett svin. Med honom talar vi inte, viskjuter. Poliser är nämligen inte människor så länge det är deras funktion ocharbete alt beskydda systemets förbrytelse." När denna våldsanda går övervåra gränser, måste den bekämpas även av ell samhälle som är och skall förbliöppet men som därför ej får vara försvarslöst vare sig utåt eller inåt. Talet om terroristlagens obehövlighet i börtystna, Lagen kommer att förlängas , och den får i alltväsentligt inte mjukas upp. Den måste också kunna tillämpas mot terrorister,som har förövat sina dåd utanför gränser. Uppgifter cirkulerar om attterrorister, gripna i , i något eller några fall har behandlatsmed silkesvantar. Har regeringen, som tidigare beslutat om utvisning avterrorister, låtit verkställa dessa beslut? I varje fall borde regeringen nu hafått råg i ryggen i detta avseende, Från extremt vänsterhåll - men inte bara därifrån -har man sökt göra begreppet lag och ordning i svensk mening lill något fult ochklandervärt. Men varie rättssamhälle förutsätter alt medborgarna åtnjuterrättsskydd och alt rättsordningen upprätthålles. tvekar inte attsäga ut detta högt och öppet, Hur är det med vår gränskontroll? Kanske måsle denöverses, framför allt den inre. Att terrorister finns på listor vidgränsstationerna är nog gott och väl, men om terrorister kan slinka igenom utanall iakttas, är del föga gagn med dessa listor. ,herr talman, övergår jag till vad vi närmast skall behandla; Regeringenbör i nödsituationer se till att den har klara linjer för sill handlande iextraordinära situationer, sådana som vi nu har upplevt fiera av. Detta begärdefaktiskt efter dramat på Bulllofia, Utskottets begäranvar enhällig, och biföll framställan ulan volering. EfterNorrmalmstorgsdramal upprepades framställningen, och utskottet underströk dåsärskilt vikten av en fastare beslutsordning och dokumentation, inle minst medtanke på de tjänstemän som har att verkställa beslul isamband med extraordinära situationer. Men,herr talman, låter regeringen meddela att den harslutbehandlat riksdagsskrivelserna, dvs, att den har lagt papperen på hyllan.Vad regeringen åberopar för detta är t. ex, att den regelbundet upprättar s. k.engagemangslistor med uppgifi om lid och platser för statsrådens besök ellersemestrar. Är nu della något att skryta med?