prot · FZ0945 · 1975-12-31 00:00:00 — När-vi nu har kommit fram till ett förslag, som ställer sig neutralt, kan vi välsäga oss att de för vilka religionen betyder någol har sin Formernafor nämndemansval, m. m. m. m. tro med sig också i ensanningsförsäkran medan de andra icke nås av ord i en ed med . Fören stor grupp av människor, som har nämnts i denna debatt och som vi bör skallkomma i håg, lar sig också gudsbegreppei och den religiösa övertygelsen sämänga skiftande former att den moraliska me-delproponional som ensanningsförsäkran innebär är en barmhärtighet såväl för den som har kristenövertygelse och för den till annan iros-bekännesel hörande som för densekulariserade individ som har att lova att tala sanning. Jag finner delalternativet vara ett ullryck för barmhärtighet, och det är väl det som del innerstinne rör sig om i kristendomen. Jag biträderde båda reservalionerna. Överläggningenvar härmed slutad. Propositionergavs på bifall till dels utskotlels hemställan med godkännande av utskottetsmotivering, dels utskottets hemställan med godkännande av den i reservationennr I av fröken m. fl. anförda motiveringen, och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voleringsproposilion: Densom vill all kammaren bifaller Justitieutskottels hemställan i betänkandet nr18 mom. 1 med godkännande av utskottets motivering röstar ja, den del ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit utskottets hemställan med godkännande av den i reservationen nr 1 avfröken m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklarades tvekankunna råda angående resultatet, varför votering med omröslningsapparatverkställdes. Denna omröstning gav följande resultat: Nej - 159 Avstår - 1 - Propositionergavs pä bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 2 avfröken m. fl., och förklarades den förra propositionen vara medövervägande Ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voleringsproposilion: Den som vill att kammarenbifaller justitieutskottets hemställan i betänkandet nr 18 mom. 3 röstar ja,den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 2 av fröken m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklarades tvekankunna råda angående resultatet, varför votering med omröstningsapparatverkställdes. Denna omröstning gav följande resultat: 1975/76:19 med anledningav propositionen 1975/76:25 med förslag om tilläggsbudget I tillstatsbudgeten för /76 såvitt avser Kammarenbiföll vad utskottet i della belänkande hemställt. Förvaltningav kyrklig Jord, m. m. §4 Förvaltning av kyrklig jord, m. m. Föredrogs kullurutskottets belänkande 1975/76:22med anledning av propositionen 1975/76:37 om ändring i lagen (1970:939) omförvaltning av kyrklig Jord, m. m., jämte motioner. Regeringen hade i propositionen 1975/76:37() föreslagit alt anta de i propositionenframlagda förslagen till 1. lag om ändring i lagen(1970:939) om förvaltning av kyrklig Jord, 2. lag om ändring i lagen(1970:940) om kyrkliga kostnader, 3. lag om ändring i lagen(1963:633) om biskopsval, 4. lag om ändring i lagen(1957:577) om präslval, 5. lag om upphävande av lagen(1926:104) angående lindring i arrendevillkoren för vissa arrendalorer av tillecklesiastikt ändamål anslagen jord, 6. lag om upphävande av lagen (1932:465) om ändring iarrendevillkoren för vissa arrendalorer av ecklesiastika löneboställen. Beträffande propositionenshuvudsakliga innehåll anfördes följande: "I propositionen föreslås vissaförtydliganden och ändringar av lagarna 14 protokoll 1975/76:445 Föiyattningav kyrkligjord, m. m. om förvaltning av kyrkligJord och om kyrkliga kostnader. Förslag framläggs om laleräll för sliflsnämndvid arrendenämnd och domstol. Vidare framläggs förslag om vidgad möjlighet attföra över ett slag av kyrklig Jord lill annat slag samt om lån ur kyrkofondenför inköp av självständig brukningsenhet. Ändring föreslås ocksä av vissabesvärsbeslämmelser. Slutligen föreslås vissa ändringar i biskopsvalslagen ochprästvalslagen. kyrkomöte har för sin del godkänt lagförslagen." Idetta sammanhang hade behandlats delsden i anledning av propositionen väckta motionen 1975/76:134 av herrar Elmstedt(c) och (), vari hemställts atl vid behandlingen avproposilionen 1975/76:37 beslutade 1. att avslå förslaget om lalerällför stiftsnämnd vid arrendenämnd och domstol, 2. att avslå förslaget ommöjlighet lill lån ur kyrkofonden för inköp av självständig brukningsenhet, delsden under allmänna motionstiden viil väckta motionen1975:1324 av m. fl. (c), vari hemställts att hosregeringen begärde sådan ändring av 90 ! ; kungörelsen 1971:860 om förvaltningav kyrklig Jord och av 3 !! kungörelsen 1971:861 om kyrkliga kostnader attmöjligheter gavs för användning av i vart fall högst hälften av tillgångarna ipräsllönefond och av de medel i kyrkofonden, som ej behövdes för utbetalningarfrån fonden, till inköp av aktier och förlagsbevis, som var noterade påStockholms fondbörs. 1. alt med bifall tillpropositionen 1975/76:37 och med avslag på motionen 1975/76:134, yrkande I, försin del skulle anta del i proposilionen framlagda förslaget till lag om ändringi lagen (1970:939) om förvaltning av kyrklig jord, 2. alt med bifall tillpropositionen 1975/76:37 och med avslag på motionen 1975/76:134, yrkande 2, försin del skulle anta det i propositionen framlagda förslaget lill lag omändring i lagen (1970:940) om kyrkliga kostnader, 3. atl med bifall lillproposilionen 1975/76:37 för sin del skulle anta de i propositionen framlagdaförslagen lill a. lag om ändring ilagen (1963:633) om biskopsval, b. lag om ändring ilagen (1957:577) om präslval, c. lagom upphävande av lagen (1926:104) angående lindring i arren devillkoren för vissa arrendalorer av till ecklesiastikt ändamål anslagen jord, d. lagom upphävande av lagen (1932:465) om ändring i arrendevill koren för vissa arrendalorer av ecklesiastika löneboställen, 4. all skulleavslå motionen 1975:1324. I.belräffande frågan om laleräll för sliflsnämnd vid arrendenämnd och domstol avherrar i Lane-Herrestad (c), i Agnas (m), i Ulfsbyn(c) och (), fröken (), () samt iTäby (c) som ansett att utskollet under 1 bort hemställa allriksdagen med anledning av motionen 1975/76:134, yrkande 1, skulle avslå det iproposilionen 1975/76:37 framlagda förslaget till lag om ändring i lagen(1970:939) om förvaltning av kyrklig jord. Förvaltningav kyrklig jord, m. m. 2. beträffande frågan om utvidgning avmöjligheterna atl erhålla län ur kyrkofonden av herrar i Lane-Herrestad (c), i Agnas (m), i Ulfsbyn (c) och (), fröken (), () samt i (c) som ansett atl utskottet under 2 bort hemställa altriksdagen med anledning av motionen 1975/76:134, yrkande 2, skulle avslå del ipropositionen 1975/76:37 framlagda förslaget lill lag om ändring i lagen(1970:940) om kyrkliga kostnader, 3. beträffande frågan om placering av vissakyrkliga medel i börsno terade aktier och förlagsbevis av herrar Maltsson i Lane-Herrestad (c), i Agnas (m), i Ulfsbyn (c) och (), fröken (), () samt i (c) som ansett all utskottet under 4 bort hemställa atl med anledning av motionen 1975:1324som sin mening gav till känna för regeringen vad reservanterna anförl omplacering av vissa kyrkliga medel i börsnoterade aktier och förlagsbevis. Hen iLane-Herrestad (c): I proposilionen nr 37 lill innevarande föreslås bl. a. attsliflsnämnden skall ha talerätten och därmed företräda den kyrkliga eller domstol behandlar fråga om villkor för Jordbruksarrenden avlöneboställen. Enligt nu gällande rätt är del pastoraten som företräder denkyrkliga Jorden såsom Jordägare. Utskottets majoritet föreslär atl riksdagenskall bifalla proposilionen, medan en minoritet av sju ledamöter i enreservalion, nr 1, yrkar avslag pä propositionen i denna del. Därmed harreservanterna följt upp en moiion, 1975/76:134, där det yrkas avslag påförslaget att här nämnda laleräll skall överföras från pastoraten tillsliftsnämnden. Vireservanter anser det viktigt att pastoraten även i fortsättningen får haansvaret för förvaltningen av löneboslällena och alt detta inle inskränks ellerbeskärs genom att de fråntas talerälten. Vi kan inle ansluta oss lill den"omyndighetsförklaring" av pastoraten som ulskoltsmajoritetenföreslår skall ske. Pastoraten känner väl de lokala förhållandena, vilketstiftsnämnden knappast gör med mindre än att den företar resor och hållersammanlräden på plalsen. Men då blir det enligt min mening Förvaltningav kyrklig jord. m. m. onödiga rese- ochtraktamentskoslnader. Vadsedan gäller Juridisk expertis förfogar pastoralen genom Pastoratsförbundetöver lika god sådan som stiflsnämnderna vad utbildningen beträffar. Önskarpasloraterna rådgöra med agrart utbildade, så slår lantbruksnämnderna tilltjänst. Deras tjänster är inle förbehållna sliflsnämn-derna. Hoslantbruksnämnderna flnns den sakkunskap då det gäller slruk-turrationalisering.Jordens avkastning, byggnadernas värde osv. som kan behövas. Här finns alltsåen tillgång som slår de olika parterna lill buds, och Jag känner inle lill allnågon har specielll förelräde framför andra då del gäller alt få del avlantbruksnämndernas rådgivning. Fråganom vem som skall ha talerälten har varil på remiss innan proposilionen skrevs.Bl. a. har Pasloralsförbundei avgivit remissvar, och del har avstyrkt förslagetatl talerälten skulle överlåtas till stiftsnämnderna. Det har ocksä en av destiftsnämnder gjort som avgell remissvar. Jag vill i sammanhanget päpeka allbland undertecknarna av här nämnda svar finns två personer som besitter enalldeles speciell sakkunskap: den ena var sekreterare och den andre var experti boställsulredning. Mankan inte värja sig för misstanken atl här föreligger en önskan alt cenlraliseraoch att ge stiftsnämnderna ökad makt. Pastoraten blir omyndigförklarade.Orsakerna härtill är att det misslänks att de träffar för kyrkan oförmånligauppgörelser om arrenden. Det är således elt misstroende mot pastoraten manvisar med detta förslag till ändring i fråga om talerälten. Man visar dellamisstroende ulan all ha slöd för det, såvitt framgår av såväl proposilionen somulskoltsbelänkandel. Kan del verkligen vara sä underbarl all cenlralisera måste la alla chanser för att få det gjort? Bakgrundentill att detta ärende kommit upp är den, att stiftsnämnden i iskrivelse lill regeringen har anhållit om en ändring i den kyrkligaförvaltningslagen och föreslagit atl stiftsnämnd skall få föra talan förkyrklig Jord i mål om arrendevillkor. Det har nämligen inträffat atlsliftsnämnden i genom utslag i högsta domstolen har fått besked omalt den inte har sådan talerätt som den önskar ha. Delta har man tydligenfunnit minsl sagt förargligt, och man vill inte lida en sådan smälek en gängtill. Sliftsnämndeningrep sedan etl pastorat och en arrendator hade samsals om ell lägre arrendeän vad boställsnämnden bestämt. Det är bosiälls-nämnden som sätter arrendet,men dess beslut kan överklagas. trodde stiftsnämnden i Lunds slift alt denkunde företräda den kyrkliga jorden inför arrendenämnd och domstol, men enliglgällande räll kan som sagt detta inte ske. Somvi alla vet händer det ofta i atl motioner avslås på grund av att enutredning arbetar med den fråga om vilken det väcks motion. Det händer ocksåofta alt statsråd i sina svar på enkla frågor och interpellalioner hänvisarlill pågående utredningar. Man måste hålla med om atl del ligger ålskilligt idelta förfaringssätt. Även i denna fråga pågår det om inte en vanlig statligutredning så dock överläggningar om delframtida förhållandet mellan och staten. Utskottets majoritet nämner detta i sill belänkande men drar inte konsekvenserna därav. Ävenom Jag inle vet vad utskotlels talesman kommer alt säga, så kan mananta att del kommer alt nämnas all kyrkomötet har tillstyrkt förslaget. Vare hur som helst med den saken -Jag vill säga att det var ett olyckligt beslut, som riksdagennu kan ändra. Vi har kravet på treenighet i besluten - regering, kyrkomöte och riksdag. Förall man skall få ett beslut skall alltså dessa tre vara ett i lag av kyrkolags natur. Omriksdagen nu säger nej till kyrkomötets beslut, såär enligl min mening rällfärdighelen uppfylld i denna fråga. Jag yrkaralltså bifall lill reservationen 1, I reservationen 2 har sju ledamöter i utskottet följtupp ett motionsledes framlagt förslag atlavslå förslaget om utökad möjlighet all ur kyrkofonden fälåna pengar för alt köpasjälvständiga Jordbruksenheter. Här vill jag först erinra om att vi har en statlig utredning - Jordförvärvsutredningen-som skall utreda frågor om ägandet och brukandel av Jordbruksmarken, Det finnsgoda skäl att avvakta vad den utredningenkommer fram lill. Den vänlas framlägga sill belänkandeom någol år. Då får vi en samlad bedömning av defrågor som gäller förvärv av jord-bruksfasligheter. Den lagstiftning som vi nu har hindrar inle att kyrkansmark kan användas i arbetet med enstrukturrationalisering. Om del päen plats finns ell ofullständigt jordbruk som är etl löneboställe, säkan del där passa alt lill della läggs elt ledigt Jordbruk intill - eller alt del säljs för sammanläggning med ell annal ofullständigt jordbruk. Men om det skall kunna ske sä måste givetviskyrkan vara villig inle bara atl köpautan också atl sälja. F. ö.vill jag säga atl om det skall vara en strukturrationalisering,så måste man vända sig till lantbruksnämnderna och därfå hjälp i della arbete. Jag vill emellertid tro alt det är ytterligt fåsom anser att del är i överensstämmelse med Jordförvärvslagensintentioner att kyrkan skall fä förvärva fullständiga Jordbruksenheter genom atl uppträda som köparei den allmänna marknaden. Del är väl ändå intemeningen att ytterligare en köpstarkintressent skall uppträda och höja jordbrukspriserna. Därmed trängsJu allt fler undan som vill uppehållasambandet mellan ägandet och brukandet då del gällerfamiljejordbruket. Jag har svårt alt troatl man vill medverka lill atl öka kyrkansJordinnehav totalt sett. och Jag föreställer mig inle att jordförvärvsuiredningenkommer med elt sådanl förslag. Därmedhar jag inte molsatt mig att den mark kyrkan nu äger blir - där del passar - använd förstrukturrationalisering. Men det ären hell annan sak än all ulöka kyrkans möjligheterall förvärva självständiga brukningsenheier ute i marknaden för atl placera pengar. Vi skall i detta sammanhang inte glömma atl högapriser på jordbruksmarken slår igenom påvåra livsmedelspriser. Ju mer kyrkanmedverkar till att höja priserna på Jordbruksmarken, desto dyrare blir livs- Förvaltningav kyrklig.jord, m. m. Nr 45 medlen för oss. Tyvärr får vi uppleva litet varstans ute i landet attkyrkan den genomköp av jordbruksmark driver upp priserna. försvåras möjligheterna för unga människor an köpa Jordbruk. --------------- refaller det underiigt om hellre vill främja alt kyrkan kan gå Förvaltning av utoch köpa Jordbruk lill överpriser än främja alt unga människor kan kyrklig jord, m. m. förvärva familjejordbruk. Ipraktiken blir verkningarna sådana om man går med på utskottets förslag. Iutskottsbetänkandel framhålls att del här är fråga om all kyrkan skall kunnaplacera sina egna medel i Jordbruksfastigheter. Jag undrar vem del är somdriver på delta. Man har Ju ändå möjligheler all placera även på annat sätt.Det var också vad som uttalades av 1970, när del framhölls atl manborde sikta pä all kyrkan lill åtminstone skulle placera sina fondmedel påannal sätt än i Jordbruksfastigheter, t. ex, i hyresfastigheter och i aktier. Fondernahar växt kraftigt . Del rör sig inle längre om någratiotal miljoner utan om hundratals miljoner. Markförvärven har ökatavsevärt. Under en kortare lid har mark förvärvats av kyrkan och därmed ökat del lolala markin-nehavei. Motbakgrund av vad jag nu sagt måste jag framhålla alt för mig är del obegripligtalt man föreslår utökning av rällen för kyrkan all förvärva jord. Det måsteväl finnas några baklankar i förslaget, någonting som inte redovisats. Med tanke på att fondernaväxer och kyrkans tillgångar således ökar avsevärt har vi i reservationen 3föreslagit all skall ge regeringen lill känna att om del behövs mådel beredas möjligheler för kyrkan alt placera mera av sina tillgångar pä annalsätt än i jordbruksfastigheter. Jag yrkar, herr talman, bifall lillreservationerna I, 2 och 3 vid kul-, turuiskoiiets belänkande nr 22. 1 detta anförandeinstämde () och (). Hen NISSER (m): Det område -förvaltning av kyrklig jord m, m. - som behandlas i propositionen 37, vilkenutgör underlag för kulturutskottets betänkande nr 22, kan tyckas vara rättkrångligt. Samspelet mellan regering, riksdag och kyrkomöte i mängder avfrågor, av vilka kyrkans egendom i form av jord och skog är en del, kan synasmer än lovligt byråkratiskt. Denna "lågordning" är i och för sigkanske ett bevis på hur komplicerat det ibland blir när en religiös gemenskap,kyrkan, av tradition skall leva i etl slags äktenskap med den profanagemenskapen, staten. Onekligenfinns det fog för den åsikten att kyrkan borde få klara av sina egna inrebekymmer och problem mera inom sig själv och av egen kraft, ulan atl ochotid behöva konfronteras med en riksdag som ibland kanske har ettmycket njuggt intresse till övers för kyrkan. Men har vi en statskyrka här ivårt land med dess beslutskomplikationer, och det får vi finna oss i. Därföruppstår också åsiktsmotsällningar mellan exempelvis regeringen och kyrkomötet åena sidan och en mängd reservanter i å den andra. belänkande nr 12 har sålunda tre reservationer fogats avledamöter från såväl som moderata samlingspartiet. Motiven till de trereservationerna har utföriigt behandlats av utskottets värderade ordförande,vadan Jag för min del endast med ett par ord vill försöka redovisareservanternas syn på själva kyrkomötet som kyrkans högsta beslutande organ ochåsikts-forum. Vadvi reservanter har hört och kommer att få höra - därom är jag tämligen säker -är: "Hur kan ni gå emot etl kyrkomöte som antagit ett av regeringenframlagt förslag? Ert agerande innebär ju i praktiken att hela lagförslag mästearbetas om och synas av nästkommande kyrkomöte!" Detär naluriigtvis, herr talman, beklagligt att reglerna är sä utformade att helalagförslag mäste arbetas om, bara därför att kritik framförs mot en detalj. Mendetta får ju inte hindra en granskning och ett för lagförfattarna eventuelltnegativt beslut, fattat i parlamentarisk ordning. Att sedan skullekunna gå emot ett av kyrkomötet antaget regeringsförslag, som finnerpolitiskt diskutabelt och kanske ohållbart, är väl helt naturiigl, i allsynnerhet som är högsta lagstiftande församling. Eftersomsvenska kyrkan är en statskyrka får kyrkomötet finna sig i att eventuellt blikorrigerat av i det att denna måhända finner tankegångar somifrågasätter kyrkomölesdelegalernas politiska agerande. Detta ifrågasättandegäller nu beträffande centraliserad lalerätt och egendomsköp, där kyrkomötet harkommit in på politiskt kontroversiella ideologiska frågor. Kyrkomötet får nogi detta fall ta konsekvenserna, om man går ut på de profanpolitiska gungflyna.Och får man också finna sig i att en hel del förslag ifrågasattes av riksdag. Alltnog,reservanterna vill kvarhålla den nuvarande relativt decentraliserade lalerättsom boställsnämnderna har och som borde vara till gagn för kyrkan.Reservanterna vill likaså när det gäller markpolitiken att bondejord skall ibondehand vara, vilket också rent ideologiskt borde gagna kyrkan, samt altkyrkan lill slut skall ges bättre möjligheter att även skaffa säkerställdakapitaltillgångar vid sidan om jord och skog, vilket på lång sikt också bordegagna och stärka den framtid. Jag ber att få yrka bifall till reservalionerna 1, 2 och 3 ikulturutskottets belänkande nr 22. Förvaltningav kyrklig Jord, m. m. Hen i (s): Vi har här åhört en i viss mån teologisk debatt.Vad vi nu diskuterar är den kyrkliga jorden, och det kanske kan vara skäl atlägna ål den ocksä. Förvaltningav kyrklig jord, m.m. Desex lagförslag som läggs fram i propositionen \915/16:31 har antagits av åretskyrkomöte. Nuvarande lagstiftning antogs 1970 och trädde i krafl den I januari1972, Den syftar lill att åstadkomma en rationell förvaltning av den kyrkligaJorden. Ett viktigt led är därvid atl främja en effektivstrukturrationalisering av den kyrkliga jorden. Detta kan främst ske genom byteav mark, köp av tillskottsjord och försäljning av orationella brukningsenheieri samband med köp av självständiga, rationella fastigheter, I elt krav på enrationell förvaltning ligger också ett krav på enhetliga och rättvisaarrendevillkor. Underde år som gått sedan 1970 års lagstiftning trädde i kraft har det visat sig altdet finns behov av atl i vissa avseenden förtydliga lagstiftningen. Detföreligger också behov av att tekniskt anpassa lagstiftningen till annan nylagstiftning efter 1970.1 propositionen föreslås endasl sädana ändringar som ärmotiverade av de två skäl jag nu har angivit. Ändringarna medför således ingetprincipiellt nytt. Orsaken härtill har varit de pågående samtalen ikyrka-stat-frågan. Redanenligt den lagstiftning som gällde var det boställsnämnden sombestämde arrendevillkoren. När del lagstiftning sägs attboställsnämnden skall bestämma arrendevillkoren är delta således ingen nyhet.Enligt de tidigare bestämmelserna ägde pastoraten vid ut-arrenderingen interätt att frångå de arrendevillkor som boställsnämnden hade fastställt. Undervissa förutsättningar hade dock pastoraten enligt dessa äldre bestämmelser rättalt la ut en högre arrendeavgift än den boställsnämnden hade bestämt. Avsiktenmed regler var alt boställsnämnden i alla frågor som rördearrendevillkoren skulle ha rätt att företräda jordägaren vid arrendenämnder ochdomstolar. Arrendenämnder och domstolar har emellertid inte ansett sigkunna tolka 15 till att regeln i 15 ! ; omatt boställsnämnden skall fastställa arrendevillkoren blir hell verkningslös.Pastoratet och arrendatorn kan nämligen vid arrendenämnden förlikas om vilkenarrendesumma som helst. Denna förlikning skall dä - utan all arrendenämndengranskar skäligheten av arrendesumman - fastställas av arrendenämnden. Det börpåpekas all pastoratet med inkomsterna från löneboslällena skall betalakostnaderna för löner till prästerna i pastoratet. Om pastoratets inkomsterinte räcker lill får pastoratet tillskott från kyrkofonden. Om pastoratet åandra sidan får överskott skall överskottet betalas in till kyrkofonden. Eltför lågt arrende fär således ekonomiska följder inle bara för det ifrågavarandepastoratet utan för alla pastorat i landet. Syftetmed den nu föreslagna lagändringen är således endast att förtydliga 1970 årslagstiftning. Atl talerätten har lagts på sliftsnämnden och inte påboställsnämnden, beror enbart på atl sliflsnämnden torde ha bättre egnaresurser än kunna föra talan vid arrendenämnder ochdomstolar. Självklart skall sliftsnämnden i alla frågor som kan röra dennalalerätt hålla nära kontakt med det berörda pastoratet och medboställsnämnden. Somredan har anförts är etl av huvudsyftena med lagstiftning att främjaen effektiv strukturrationalisering av den kyrkliga jorden. Enstrukturrationalisering kan i princip ske pä två sätt. Det ena avser alt manköper mark som kompletterar en brukningsenhet som man har. Det andraavser att man skaffar sig en helt ny brukningsenhet av lämplig sloriek och somalltså inte är ell komplement lill en brukningsenhet som man har. Vidtillämpningen av lagbestämmelser har del visat sig alt län lagligenkan utgå endasl när man köper mark som kompletterar en brukningsenhet som manredan har. Däremot kan man inte få lån när man köper en hell ny brukningsenhet,som alltså inte är ett komplement lill en redan befintlig brukningsenhet. Atldenna möjlighet inte finns beror närmast på elt förbiseende. Det är dettaförbiseende man vill rätta till i proposition 1975/76:37. Jagär medveten om all del här kan verka litet krångligt och vara svårt allkortfattat förklara. Men Jag vill betona atl del inle är någolprincipiellt nytt som förs in, ulan del är enbari fråga om elt förtydligandeoch en rättelse av elt förbiseende . gör det här lill en stor Jordbrukspoliiisk fråga. Jag förmodar att deflesta områden del här gäller är skogsmark.