prot · FY0993 · 1975-12-31 00:00:00 — Jag ställde då kravet - det var innan jag var med iriksdagen - att det skall finnas ett arbetsrum för varie riksdagsman förattriksdagsledamöterna skall kunna arbeta praktiskt, ta emot människor och överhuvud taget vara effektiva som företrädare för folket. Jag skrev en bok om dethär , Vär fattiga politik, där jag skildrade hur svårt det varatt jobba rationellt i ett hus utan arbetsrum. Dä kom den här repliken: Det somhar dugt så länge, det duger nog ocksä. Ett rum för varieriksdagsman är lyx och onödigt. Vi skall inte leka på de stora pojkarnas gård. Nuär det självklart alt man skall ha ett arbetsrum för varie riksdagsledamot.Jag tror all det är viktigt ocksä för framtiden alt vi inser att kraven komnieralt förändras. Därför ställer vi frågan "Vad krävs av ett riksdagshus år2000?" innan vi fattar principbeslut. Detär framför allt utskottets ordförande, i , som öppnatdet här perspektivet under arbetet och som med stor energi och stor noggrannhellagl grunden för ulskottsbelänkandet. Vi är flera som siöder den linjen ochsom därför inle yrkal bifall till motioner som vi lämnat in. Utskottet har hellenkelt tagil ett större grepp pä frågan än vad nägra av oss lyckades göra ijanuari. En sädan uppläggning bör kunna få en bred anslulning här i kammaren. Jag yrkar bifall tillutskottets hemställan. Hen (): Läl mig böfia med all instämma i utskottets uppfattning att den främstaförutsättningen för en god lösning av lokalfrågan är alt beredsmöjlighel att på bästa säll fylla sina funktioner. Denuppräkning som utskottet gjort av kriterierna för ett väl fungeranderiksdagshus överensstämmer mycket väl med de synpunkler som anlagts avriksdagshusutredningen. Jag kan heller inle finna all utskottet haft något attinvända mol övriga omständigheter som utredningen och förvaltningsstyrelsenansett bort tillmätas belydelse. Jagkan däremot inte instämma i den slutsats som utskottet kommit till när mananseit alt det material som föreligger inte är tillräckligt uttömmande förett ställningstagande i frågan om kvarstannande vid eller enålernyttning till . Andratalare har tagil upp expansionsfrägan, och låt mig nämna något om delevighetsperspektiv som måste ligga i utskottets resonemang om en årligtillväxtiakt på vissa proceni. skulle leda till all lar man till entillräckligt sä går hela eller andra stadsdelar åtför behov. Nägon gång måste ocksä den ulvecklingen avbrytas. Jagtycker del vore hell oförsvarligt om nu skulle besluta alt skaffa signågon sorls optionsrätt pä olika privata fastigheter eller kommunägdafastigheter med privata hyresgäster för att tillfredsställa något slagsförmodad utveckling som ingen levande människa kan lämna besked om. Alllär nämligen beroende av poliliska beslut. Den skara av parlamentariker somkonstitutionsulskotlel föreslår skall tillsättas kan naturligtvis inte veta ensvad vill om ett par är, mycket mindre vad den konimer att besluta vidnästa sekelskifte. Som exempel på hastigt ändrade beslul frän i sinegen bostadsfråga skall jag nöja mig med att anföra etl par exempel: Närdet hus, som vi nu befinner oss i, bökade byggas fick förvaltningskontoret iuppdrag att bygga ett hus för en utskotlsorganisation som preciserades att bramyckel likna den som fanns i tväkammarsys-temet. Under byggets gäng ändrades säplötsligt utskottsorganisationen till nägol hell annal och rumsdispositionernafick hell göras om med minskning av funktionsdugligheten och sämre utnytfiandeav ytorna som föfid liksom givetvis också väsentliga kostnadsfördyringar. Meddetta vill jag säga all inte ens några månader i förväg visste man om att manskulle göra om ulskollsorganisationen. Delandra exemplet gäller den ursprungliga planeringen av detta hus vid beslutet1968. Jag föreslog då i ett särskilt yttrande till förvaltningskontoretsframställning alt man också skulle ulreda vilka möjligheter det fanns attpermanenta lokalerna vid . Bakgrunden härtill var att jag tror attjag förutsäg alt det centrala läge som det nya husel skulle fä kunde varalockande för ett kvarstannande, och dä borde man åtminstone kunna undersöka omdel gick att få denna nybyggnad att bli funktionell även vid permanent bruksamt att man kunde försöka fä husets yttre att ocksä likna enpariamentsbyggnad. Menden främsta anledningen till mitt särskilda yttrande var ändå av ekonomisknatur. Om i del läget, 1968, eller något senare beslutat sig för attstanna kvar vid hade staten kunnat spara väldiga belopp därigenomatt ingen ny riksbank hade behövt byggas. Det nya riksbankshuset drar enkostnad av ca 150 milj. kr. Hela den summan hade inte kunnat sparas, men om 50mifi. investerats i de båda riksbyggnaderna hade 100 mifi. sparatssamtidigt som fån bra lokaler och riksbyggnaderna hade fått enmeningsfull användning. Det skall ocksä upplysas om i detta sammanhang att bankofullmäktigei elt officiellt remissvar förklarat all man inle hade någon åslundan atiflytta från , men att banken givelvis lojalt gjorde det som desshuvudman, , begärde av den. Riksdagenville dock 1968 inte lyssna pä det här örat. Bankoulskottet avfärdade minapropåer på elt par rader, av vilka framgick all Sergelstorgsallernativet varelt provisorium och ingenting annat. Därför fick man inte ha sä stora krav.Riksdagen godkände utlåtandet pä den här punkten. Jag kan förslå utskottetsinställning, då av staden bara hade hälsatsvälkommen loren kort provisorietid och sedan :fortast möjligl borde lämnaSergels torg och ge plats för kulturen. Jag har själv i livligt minne - ochjag har anteckningarna bevarade - svaret på den fråga jag ställdetill stadens förnämste representant i förhandlingarna om vad staden skulle sägaom stannade kvar efter den beräknade provisorietidens slut om ca tioår. Svaren från denne förnämste talesman för staden blev: Om på ettsådant sätt - alltså genom att hänga sig kvar- förstörde det tilltänkta kulturutbudet i vore det rätta omdömetatt ombuden för ingenting annat var än en rad kulturbarbarer. Jagvet att inställningen från är en annan . Jag vill troatt den negativa inställningen vid det tillfället till ett kvarblivande bidrogtill att med en axelryckning kunde avfärda ett förslag somrealistiskt skulle kunna spara 100 mifi. Mot denbakgrunden framstår i varie fall för mig utskottets energiska letande efter feli utredningens kostnadsberäkningar som någol futtigt. Jag har för min del sagtatt en eller annan mifion åt något håll inte kan få ha någon avgörandebetydelse för val av alternativ, utan ställningstagandet måste grundas på andraskäl, då alternativen ändå ligger så nära varandra koslnadsmässigl. Jaghar för avsikt att återkomma med kommentarer till utskottels sätt alt räknakostnader . Med låt mig först avsluta mitl inledande resonemang om delbehov av utrymme som kan beräknas ha. Det lokalprogram som liggertill grund för planeringen har fastställts sedan alla de som kan beräknasha erfarenhet av utrymmesbehovet fält säga sitt. Enskilda fiänsteman, partieroch personalorganisationer som varit berörda har fått sina synpunktertillgodosedda, och jag vågar säga att det är ett generöst lokalprogram somföreligger. Man skall ha klart för sig att det redan nu rör sig om enfördubbling av de ytor som var lillgängliga för tvåkammarriksdagen så sent som1970. Jagvill inte utesluta att framöver kan besluta om nya anordningar somkräver utrymme. Visst kan besluta om ändringar i det konstitutionellasystemet, som kräver mer utrymme. Men hur skall en ny utredning - några styckenparlamentariker - , eller några månader som , få klarl för sig vad politiska beslut om arbetssättkommer att bli framöver? Det förslår inte jag hur de skall klara upp. Är detbara fråga om servicepersonal, och det är det, eftersom ingen människa hardrömt om att det skall bli mer än 350 riksdagsmän i huset, vill jag baraupprepa vad nägon annan har sagt: Kommer vi att få 55 000-60 000 nya kvadratmeterkommer det att räcka riil en fiänstemannastab på bortemot I 500 personer, medgott om utrymme för var och en. är fiänstemannastaben 350. Vågarnågon utredare av dem som kommer att tillsältas förutsätta all della är vadriksdagen kommer att besluta? Tänkom i stället beslutar skära ned antalet riksdagsledamötertill en nivå som motsvarar vad andra jämförbara nationer har. Tänk om - o,hemska lanke - beslutar sig för, med eller utan hjälp, aUtillsälta en besparingsutredning även för egen del för att gå före med gottexempel. Vet vi hur del här landets 5 protokoll 1975. finanser - sä som vihäller på att anstränga dem med utlandslån och annal - kommer att se ut omnägra år? Vi har finansdebatt , och jag skall inte utveckla detresonemanget vidare. Meddel nu anförda har jag velat säga att det inte finns några möjligheter att bestämma vad lokalbehovet kommer att vara in pä nästa sekel. Det finns enhygglig reserv med överytor i alla förslag, och skulle den mot förmodan interäcka till har man ett expansionsutrymme på 15 000 m'i . Jag vet attherr i mycket väl känner till att det är de lokaler som inrymmer departementen. Detfinns också möjligheter att flytta ul niånga funktioner frän detta hus - inteatt flytta in sädana, som säger. Vad har JO-ämbelet ellerstatsrevisorerna för behov av att ligga i närheten av kammaren? Del flnnsmöjligheler att flytta ul - så när som på en liten del, som alltidmäste stå till förfogande-, förvaltningsfunktioner, hela riksdagenstryckerienhel samt det tryckeri som anlitar, serviceverkstäder m. m.Jag kunde fortsätta uppräkningen. Man kan alltså disponera ytteriigarelokalutrymmen, om skulle vifia expandera vad gäller dekonstitutionella funktionerna. Förvaltningsstyrelsenföreslår all besluta flytta tillbaka till . Lät migredovisa de skäl jag haft att som utredare föreslå delta. Jag vill då först sägaatt det givetvis också finns skäl för att kvarslanna vid . Däremotfinns det inte, såvitt jag kan se, några som helst skäl för en ytterligareutredning. De två förnämsta skälen för att stanna kvar är-det centrala läget,som visserligen också kan innebära nackdelar, samt naturligtvis att vafieflyttning innebär besvär. Det senare gäller allra helst som vi har etthus som fungerar. Deför rnig avgörande skälen för en ålernyttning har varit det siora värdet förriksdagen att bo i ett eget hus samt all man fär en meningsfull användning avriksbyggnaderna. Ingen har nämligen - och utredningen har ändå gjort försök iden riktningen - lyckats presentera en alternativ användning av de sloraparadytor som finns i de gamla riksbyggnaderna. Att bevara dessa bara sommuseiföremäl måste ändå vara en felaktig linje. När nu har bestämtsig för en hög grad av bevarande av dessa byggnader tycker jag att del ärsjälvklart att de också skall ges en meningsfylld användning. Attriksdagen bör äga det hus den bor i tyckerjag är en självklarhet, ty det gerriksdagen möjligheter att planera sin verksamhet på ett annat sätt än om den ärhyresgäst, även om jag vägar säga att inte haft nägon störreanledning att klaga på sin hyresvärd. Nägonhar ifrågasatt varför då inte köper sill nuvarande provisoriska husför att där fä göra vad den vill. Ja, får inte heller göra vad denvill om den köper huset. Kommunen har i sitt för-säfiningsallernativ krävl allkullurakliviieter och affärer skall vara kvar, även om köper husel.Denna begränsning av användningen av sill egei hus ser jag som ell slarkl skällill all inle kan förvärva faslighelskomplexei vid lorg. Därtillskall läggas att jag finner del mindre lämpligt all skall bygga uppen fastighetsförvaltning som skall hyra ut lokaler av olika slag. Nästan halvahuset skall ju hyras ut till andra intressenter än . Den yta somstaden skall disponera är 18 000 m\ Stadens hyresbud för denna yta är 11 mifi.kr. Dessutom skall knappt 3 000 m' utnytfias av butiker o. d. Hur storhyressumman för detta blir vel jag inte, men den räcker inte långt när detgäller att betala den totala hyran. Det finns dessutom 14 700 m' som utgörs avgarage, vägar under huset och alla sådana utrymmen, som inte är såsärskilt intresserad av att förvalta och som ger mycket små hyror. Detkommer ocksä att bli åtskilligt dyrare för all vara herre ieget hus vid än att vara hyresgäst vid . Det är välegenlligen alternativet att äga huset vid, som skall jämföras medHelgeandsholmsalternativel, inle hyresalterna-tivet. Förklaringarna till attdet blir mycket dyrare att äga huset än att hyra det är flera, men den främstaär att kommunen vid en försäfining vill tillgodogöra sig markvärdestegringen.Det är kanske inte heller sä mycket att säga om det. I kommunens offertberäknas markens värde till 109 mifi. av det totala beloppet på omkring 411mifi. I hy-resallernalivel tas inte ul hyra mera än på en del av delmarkvärde som kommunen anser vara del rätta. Några exakta kostnadsberäkningarhar inte utförts beträffande merkostnaden för , om denna skulle ägasitt hus vid . Dä elt sådant alternativ bedömts som orealistisktav många andra skäl, har man tyckt all man inle behövt göra nägra sädanaberäkningar. Jagvågar dock påstå all om av något skäl ville äga faslighelskomplexeivid lorg sä skulle denna Önskan dra en ylleriigare kostnad pääiskilliga mifioner kronor. Dåalltså ulan denna koslnad kan få lokaler i egei hus och dåriksbyggnaderna på delta sätt blir bevarade och får en meningsfull användninganser jag alt bör besluia sig för en ålerflytining. Det skaljdessutom tilläggas att gjorda utredningar visar att det är möjligt att få minstlika funktionsdugliga lokaler på både enligt alternativet H 1och alternativet H 2 - kanske t. o. m. de lokalerna i vissa avseenden ärbättre. Jag kan bl. a. nämna att det varit möjligt att i Helgeandsholmsaliernaiivenge alla ledamotsrummen toalett och duschutrymmen och övernattningsmöjlighet,vilket man icke har vid . Utskottethar ansett uiredningens kostnadsredovisningar ofullständiga och krävt förnyadeberäkningar. Vad utskollet i första hand anmärkt på är all man inle lagil medkosinaderna för kanslihusels evakuering liksom all ulredningen gjortjämförelserna mellan allernaliven priser och inle i 1982 ärsprisläge. Förall bevisa hur felaktiga uiredningens kostnadsberäkningar är har utskottetbegärt exempel pä jämförelser av kosinaderna, om byggnadskostnaderna skulle forlsatlaall stiga. Sådana beräkningar är självfallet omöjliga att göra. Ingenvet var byggnadskostnaderna kommer att hamna. Men även om man gör det och taren tioårsperiod bakåt i liden, frän den tidpunkt då ulredningen höll på medsitt arbete, som bakgrund, så kommer man fram till att skillnaden mellan alternativenändå inte blir stor. Vid en 5-procentig byggnadskostnadsstegring - det ärungefär vad den här tioårsperioden har visat, om man går bakåt -blirkostnaden fortfarande till Helgeandsholmsalternativens fördel. Men, som jagheir sagt förut, de här kostnaderna är relativt ointressanta, eflersom deligger sä väldigt nära varandra. har man låtit upprätta en tablå, som det heter ibetänkandet. Jag känner inte till om ulskottsledamölernä står bakom den tablån;jag hoppas att de inte gör det, för nägol mera felakligt beräkningssätl får manverkligen leta efter. Jag vet inte om jag skall tolka så, att hanstår bakom den. Manhar utgått från en 7-procentig inflationsutveckling. Hur man kan göra det trovärdigthör inte hit; man förutspår bara all det skall bli 7 96 inflation ifortsättningen varie år, eventuellt 9 96. Men trots della kommer man fram lillatt alternativen S och H - och - är ungefärlikvärdiga. Dä klipper man till med evakueringskostnader på 13,6 mifioner perår för kanslihuset - 13,6 mifioner ! uppfattning hör de här kosinaderna inte hit, eftersomdepartementets överflyttning till ändå kommer att ske, oberoende avriksdagshusfrågan. I varie fall planerar sedan tio ärtillbaka för delta och köper mark undan för undan; just nu gör man stora inköp.Det är troligt att i den händelse beslutar sig för att la kanslihuseti anspråk påskyndas överflyttningen, och detta måste väl egentligen vara ettplus om utskottets inflationsteori är riktig, för då blir det ju 10 mifi. kr.dyrare man väntar med att flytta. Har man därutöver mark inköptsom inle blir använd, så kosiar ocksä del pengar. Men det troliga är att deutrymmen i som planeras av , om inte departementenvill flytta in i dem, konimer att användas för kontorslokaler åt olikaverksamheter inom den statliga förvaltningen - lokaler som annars kunde halegat pä hell andra ställen än i med de höga hyror som där gäller. Vidareräknar man i den här tablån med en dubbelhyra under två därför altdepartementen mäste flytta innan flyttar in. Man har kommii fram tillall del penningvärde skall kosta sä där 40 mifi. Dä har mantydligen förutsatt alt regeringen skall stanna för evigt i kanslihuset och aldrig någonsin i historien behöver bygga om eller modernisera del husel.För skall man göra del måste en flyttning ske, och då kommer huselovillkorligen alt slå tomt . Och skall man över huvud taget räknanägon koslnad för detta - all husel slår loml - så fär man väl ändå inle räknadubbell på de dyra hyror som man tänker sig i framliden ulan man skall endaslräkna ränla pä del beräknade värdel av kanslihuset - etl beräknat värde som vialla är överens om. Det blir inle nägra 40 mifi. höjd 7 mifi. Men dettaär typiskt för hela det räknesätt som flnns i kalkylexemplen.Kostnadsjämförelsen avseende regeringens tillvaro i kanslihuset resp.nybyggelse har gjorts mellan . per m i etl omodernt hus och , perm i etl nybygge. Det är en riklig kostnadsjämförelse för dagen, men denförutsätleratt det aldrig någonsin kommer att göras någon ombyggnad ikanslihuset och att man för framliden i det gamla, omoderna kanslihuset kommeratt arbeta lika effektivt som man gör i det nya huset,- Alla begriper att så härfår man inte handskas med siffror. Drabara ut inflationsberäkningarna, som kalkylexemplen innehåller, några tiotal årframåt i tiden, så kommer nybyggnadskostnaderna och den därav föfiande hyranatt bli så höga att det blir omöjligt att någonsin lämna de gamla lokalerna,som utskottet tydligen förutsätter att man aldrig skall bygga om - och ändå boi dem! Mensom jag sagl tidigare är alla dessa kalkyler på evakueringskostnader totaltonödiga och ointressanta i dagens sammanhang, dä en planering föröverflyttning av departementen pågätt , oberoende avriksdagshusfrågan. Utskottetmenar nu att man kan uppskjuta det slutliga beslutet elt eller ett par är -blir det väl - då inga kapitalkostnader finns förriksbyggnaderna. Sä långt är det rätt. Men om den inflalionsleori man själv harbyggt upp inom utskottet är riktig, så innebär ju det uppskov som utskottetföreslår - för det blir det i alla fall om man skallräkna utredningen plus liden innan hinner fatta beslut - att de nyaHelgeandsholmsaliernaiiven, med den inflation som skall läggas på, blir 20mifi, kr, dyrare. Precis sä blir det med den teori som utskottet självtanvänder, men det har man inte talat om någonstans. Riksdagenmäsle enligt min uppfattning nu bestämma sig för hur man vill ha det. Den härfrågan har stötts och blötts . En ny utredning kan intekasta mycket nytt fius över den, del kan bara utvecklingen och erfarenhetengöra. Dåreservationen ansluter sig till förvaltningsstyrelsens förslag i stort ber jag,herr talman, att få yrka bifall till reservationen. I dettaanförande instämde herrar i , , i ,, och i , och fröken samtherr (samtliga s). iTrollhättan (s) kort genmäle: Herr talman! Det är självfallet omöjligt att i enkort replik ta upp allt vad som här sagts, men låt mig ändå försöka med något. Detverkar som om man nu ville pressa fram etl avgörande. Kammaren skall till varjepris besluta om att flytta till , Varför detta? Jag harfunnit ett skäl för det, och del är att det blir dyrare om man gör det senare.Men kostnaden blir ju ännu slörre om det visar sig, när man har flyttatdit, att etl av de första beslut dä kommer att fatta blir att manskall göra en ny utredning och försöka skaffa en ny byggucid. HerrWiirnberg försökte komma ur detta genom att säga att man inte vet vad riksdagenkommer att vifia om några är. Nej, självfallet vet man inte det. Men skulle manräkna pä det sättet, skulle vi ju inte kunna fatta några beslut som gällde våraegna angelägenheter - annat än möjligen för den treårsperiod som vi nu sitter.Skulle man inte väga fatta beslut som gäller därför att man intesäkert vel vad kommer att vifia , dä lär det inte varamöjligt för oss att fatta så särskilt många beslut. Jaghar aldrig räknat med all ständigt skall expandera. Men vi kankonstatera att har ökat sina ytor för vafie årtionde som gäll. Underden period som det gamla huset användes ökade lokalanspråken med . Jag har inte räknat med något sådant för framtiden, men jag menar att detändå skall finnas expansionsmöjligheter och att man skall veta vilka dessamöjligheter är, så att de som har att besluta i fortsättningen också skallkunna ta ställning. Jagförstår ju att en del är helt inriktade på att de skall flytta tillHelgeandsholmen - de kan inte tänka sig någon bättre lösning av problemet. Mendet är ju inte säkert att de som sitter i och1990-lalel och under näsla århundrade känner samma djupa entusiasm förHelgeandsholmen, De kanske vill ha andra lösningar, men de blir bundna, om deinte vet vilka expansionsmöjligheter som finns. Närdel gäller utflyttningen har och jag skilda meningar. Jag anseratt så mycket som möjligt bör samlas i riksdagsbyggnaden. Jag betraktar det somett värde för revisorer att få arbeta i samma hus som vi andra. Nuser jag att tiden är ute, och därför hinner jag inte gå in på de ekonomiskakalkylerna, ulan det får väl andra talare ta upp. Underdetta anförande övertog herr förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Hen () kortgenmäle: i säger att vi mäste bygga elt hus somkommer att tillfredsställa riksdagsmännens anspråk eller kanske t, o,m, längre framåt i tiden. Vad vet om vad riksdagsmännen år 2000vill egentligen? Det kan ,sson inte veta någonling om, och det flnnsinte planer att någon utredning skulle veta vad de riksdagsmännen vill. Detgår liksom inte att bygga upp det hela pä all vi under alla om-sländighelerskall vela att huset räcker till för allting som riksdagsmännen kommeratt vifia ha. Vi måste väl utgå från ett behov som vi kan överblicka , ochdet är det lokalbehov som vi har spikat. Finns det dessulom 3 000m' överyta som gär att ta till och finns det dessutom 15000 m' expansionsutrymme, så har vi ett ochetlhalvt nytt riksdagshus jämförtmed vad vi hade 1970 att disponera. Det måste vara någon mätta på expansionen. HenLARSSON i (c): Jag skall egenlligen sä här i debattens slutskede bara ge en litenredogörelse för hur den här frägan har legat till utrednings-mässigt sett. Dethar ju under debattens gång sagts all vi har bl, a, inte beaktat de olikamöjligheter som funnits att väfia på när det gällt andra alternativ här i dennastad. Dä vill jag först erinra om att riksdag inbjöd tillnordisk arkitekttävling om riksdagshus på , Tävlingenarrangerades i två steg, av vilka det första Var en kombinerad allmän tävling. Riksdagenhar beslutat att hus skall föriäggas till , Försökhar gjorts under förhandlingar med attpröva andra förläggningsplaiser för permanenta byggnad. Detta harju ocksä debatterats här. Det har inle varit möjligt all nå elt sådant resultatvid dessa förhandlingar att något annat alternativ slätt till buds frånriksdagens synpunkt sett. De olika föriäggningsalternativ som föreslogsavvisades helt enkelt av , och därför fattadesriksdagsbeslutet att, som jag sade, skulle bli kvar päHelgeandsholmen, Alternativetför tävlingen blev därför ny- eller ombyggnad på , bestodav en representant för vartdera av fyra riksdagspartier saml arkitekter fränSverige, , och , majoritet stannade för att geförsta pris åt ett nybyggnadsförslag som innebar rivning av bl, a,. och jag var de enda representanterna i prisnämnden som reserveradeoss för ombyggnadsalternativet. Vi förordade dä det förslag som av prisnämndenfick fiärde pris - betecknat nr 022 - och det innebar ett helt bevarande avriksdagshuset men nybyggnad pä riksbankstomten. Det förslaget är i stort settdetsamma som i den nya utredningen betecknas som alternativ H 1, och jag villgärna säga att det är ett väl genomtänkt och mycket funktionellt förslag.