prot · FY0966 · 1975-12-31 00:00:00 — § 1Regional utveckling (forts.) Fortsattesöverläggningen om inrikesutskollels betänkande nr 7. HerrLARFORS (s): Inrikesutskoltet har föreslagit att motion 1715 om regionalpolitiskainsatser i inte skall föranleda någon åigärd. Det ärett öde som denna motion delar med många andra. Trots detta kan jag inteunderiåta att säga några ord om de förhållanden som givit anledning tillmotionen i fråga. ISödermanland tror vi oss ana alt man annorstädes, både inom centralamyndigheter och bland folk i allmänhet, anser att det inle finns några störreproblem i i vad gäller sysselsättningen, vägfrågor ochnäringspolitiska förhållanden. Men så väl beställt är det trots allt inte,har stora och många problem i nämnda avseenden. Imotionen 1715 har jag tillsammans med mina medmotionärer redovisat de mestbetydande bristerna, t. ex. på vägnätet. Jag måste ändå här än en gångunderstryka behovet av en snar upprustning av riksvägarna och de mestbetydelsefulla länsvägarna inom länet. Högsta prioriteten måste docktillerkännas standardförbättringar och om- och tillbyggnader av vägarna tillStockholm. De är nämligen atl räkna till grundförutsättningarna för ettexpanderande näringsliv inom . Destörsta problemen i länet är dock inte knutna till vägarna ulan tillnäringslivet och arbetstillfällena. I vad gäller de sistnämnda är det inte barafråga om antalet utan främst om differentieringen på olika slag avarbetstillfällen. Valfriheten i fråga om arbete är alltför begränsad, främstför ungdomen men också för kvinnorna. I detta avseende kommer naturligtvisnedläggningen av fiygfiottiljen i all skapa nya och betydligt ökandeproblem. Därför måste åtgärder sällas in från statens sida för att ökatillgången på lämpliga och attraktiva arbetslillfällen i . Idetta sammanhang är förslag i länsplanering 1974 att därestnuvarande ortsklassificeringssystem bibe-hålles Nyköping- uppfiyttaslill primärt centrum värt atl uppmärksammas. Eskilstunaregionensproblem har diskuterats i många sammanhang. De har ocksåbelysts i metallmanufakturutredningen, men ännu återstår att med kraft drivaigenom åtgärder för stärkandet av näringslivet inom Eskilslunaregionen. Det ärinte tillräckligt med den naturligtvis värdefulla men ändock begränsadeutlokaliseringen av ett eller Nr 66 annat företag från . Därtill behövs fortsatt kraftfull satsning Torsdagenden P industrisidan. 94 r'l 1Q75 Västraoch mellersta , dvs. ker,torde dock vara de kommuner som har de största problemen i vad Regional Utveckling gäller näringslivet ochsysselsättningen. Så har del varit praktiskt taget under hela 1970-lalet, ochrisk finns - om inte krafifulla motåtgärder vidtas - alt så blir fallet underlång tid framöver. Ävenom folkmängden i länet håller sig någorlunda är dock förändringarna iinvånarantalet mycket varierande i de olika länsdelarna. I de östra länsdelarna- de som ligger intill AB-länet - sker en viss ökning. I A-regionär det däremot svårt hålla befolkningssiffrorna uppe. Här råder i slort settstagnation och vissa år t. o. m. minskning av folkmängden. Här krävs ettmålmedvetet och starkt bistånd från statens sida för att förhindra entillbakagång, som kan komma alt medföra skador i samhällsfunktionerna och vilkasenare kan visa sig omöjliga att avhjälpa. Södermanlandär inget problemfritt län, och särskilt A-region inrymmer mångaoch stora problem. Det framgår också av Länsplanering 1974. Man kan med skälsäga att den i viss utsträckning är en larmrapport om situationen iSödermanland och enkannerligen dess västra delar. För min del vill jag - liksom Länsplanering 1974 -krafiigt framhålla nödvändigheten av att ytterligare statlig förvaltningförläggs lill skilda delar av länet, vidare atl lokaliseringsstödet tillKatrineholms och A-regioner kvarstår och dess volym kommer att ökasamt att lokaliseringsstödet också skall kunna gälla annan verksamhet än industriföretag. Idetta anförande instämde i (s). HerrNORDIN (c): Jag tänker ihuvudsak uppehålla mig vid orlsklassifi ceringen. Jag har i motionen 642 hemställt an orlsklassificeringen av ändras så atl klassas som primärcentrum. Allra först några reflexioner om klassificeringens princip. Det är förunderligt att trots allt tal om jämlikhet och alla ambitioner att jämställa människor och medborgargrupper med varandra, sysslar man i våri land fortfarande med indelning av medborgargrupper i klasser. Vi får fort farande läsa om överklass, medelklass och underklass. Sociologerna an vänder sig fortfarande av indelning av medborgarna efter socialgrupp 1, 2 och 3. Utifrån dessa kvardröjande klassificeringstankar låg del na turligtvis nära lill hands att majoritet 1972 valde metoden att genom ett centralt beslut klassificera landets kommuner. Inrikesul- skotiets betänkande nr 1972, som grundlade ortsklassificeringen, gav målsättningen i följande ord: "Människorna i alla delar av landet 98 bör få del av den materiella, sociala ochkulturella välfärden, så långt detta är möjligt. Deavgörande faktorerna är tillgången på arbete, social, kommersiell och kulturellservice, samt god miljö." de tre välfärdsfaktorerna. Så långt lät juallting bra. Utskottetbeskrev 1972 de primära centra så, att dessa i regel har en ganska väldifferentierad arbetsmarknad, som emellertid ofta inte är tillräcklig förutnyttjandet av kvalificerad arbetskraft och av kvinnlig arbetskraft. För atttillgodose detta behöver näringslivet byggas ut. Vidaresägs: "En första åtgärd i den riktningen är alt redan beslutadeomlokaliseringar av statlig verksamhet främst bör gå till primära centra.Enskild central förvaltning bör genom lokaliseringsstöd påverkas att fiyttatill orter av delta slag." Del är med andra ord en klart markeradstyrning. Erfarenheten som förflutit visar också altutvecklingen gått i den avsedda riktningen. En fortsättning åt samma håll blirbekymmersam för konmiuner som hamnat i de lägre divisionerna. När detgäller socialgrupperna, som jag nämnde, så existerar där en ståndscirkulation.Man försöker och får klättra uppåt. Men i de klassade kommunerna får man finnasig i alt ha ett statiskt läge. Oavsettom man nu tycker bra eller illa om själva systemet, så måste omprövningar kommalill stånd. Och det brådskar! Jag går därmed in i motionens omedelbara syfte:en omklassificering av . är ett bra exempel på hurklassificeringen drabbar. Här rör det sig om en kommun som uppfyller de kriteriersom uppställdes för ett primärt centrum. förhållandevis stor folkmängdsmässigl,drygt 60 000 invånare. Del finns fiera primära centra med lägrebefolkningstal. Näringslivet, servicen och centralortenÖrnsköldsviks ställning fyller de krav som ställs på ett primärt centrum. Denkommersiella servicen som erbjuds ligger fortfarande över medianvärdet förprimära centra. Avståndet till närmaste primära centra är stort, 11mil från och från . Sydsvenska län skulle kunna rymmasmilt emellan. Undersökningarom handel och kommunikationer visar att har elt somsträcker sig långt in i angränsande kommuner, även sådana som ligger igrannlänet. MenÖrnsköldsvik behöver tillskoll av sysselsättning, framför allt när det gällerkvalificerad arbetskraft, särskilt då förvaltningsyrken. Ser man påyrkesgruppen offentlig förvaltning och övriga tjänster visar det sig alt iriket omfattar denna grupp 31 96, i 29 96 och i Örnsköldsvik23 96. Det är alltså just den sysselsättning som enligt inrikesutskotlet 1972borde läggas i primära centra men som nu är avskärmat från pågrund av ortsklassificeringen. Iår har utskottet vid behandling av min och andra motioner sagt all manförväntar en proposition på grundval av det pågående länsplaneringsarbetet. Manförutsätter att man får gå närmare in i de aktualiserade frågorna.Motionsyrkandena bör av den anledningen inte föranleda någon åtgärd, sägerutskottet. Jagskall försöka se så positivt som möjligt på denna skrivning och avslår därförfrån att ställa något yrkande. Men jag vill betyga att jag återkommer i frågan.Örnsköldsvik ger inle upp den här kampen i första tagel! HerrNILSSON i Agnas (m): Denna dag har jag hafi ett ärende lill lant-mäteriets arkivhär i Slockholm och gripits av onda aningar. Arkivet är tydligen på flyttandefot. Alla tecken lyder på att de viirdefulla kartorna och annat material somförvaras där och som kommunalmiin, forskare och andra från hela landet behöverse dä och då skal! transporteras till annan ort. Varför det dä, frågade jag.Jr., tiet iir fråga orn utlokalisering. Då vill jag gärna säga att det kan varaelt oerhört felgrepp atl liigga ett centralt verk som skall betjäna hela landetpå annan plats än rikels huvudstad. Vilken förlust av tid kommer det inte attinnebära och vilka kostnader kommer det inte att medföra att t. ex. dettakartarkiv inte längre finns där de fiesta människor i vårt land trots alli harlättast all nå del. Del kan hända all någon säger all jag själv har varil medom beslulel. Jag har inle hunnil forska belräffande beslulel omul-lokalisering, men jag vill gärna säga all jag beklagar om jag har varil medom all falla del och är villig att erkänna atl jag har g,jorl fel i så fall. Inrikesutskollelsbetänkande nr 7, som vi nu talar om, är en intressant läsning, innan jag sägernågot om ell par motioner vill jag konstatera hur pågående utredningar av olikaslag. Länsplanering 1974, ERU och myckel annat tvingar utskollet all pekafraniål moi ! Låtmig då tillfoga att jag har svårt att förslå hur den ytterligare utredning somcentern begär skall kunna gagna eller påskynda del som vi alla finner såangeläget - en bättre regionalpolitik. All begiira en nyii arbete på centralbasis för an uppnå, som del heter, ell decentraliserat samhälle medlänsdemokratisk beslutsordning, tycker jag är fel. Som svar på en moderatNorrlandsmotion anför utskollet all regeringen tillsatt en utredning omdecentralisering av förvaltningen. vill ha beslutsrätt lokalt. Jagtycker därför alt reservationen rimmar dåligt med vad ochmånga av oss andra vill i det hiir avseendet. Låtmig sedan säga några ord om den intressanta redovisningen på s. 9 i utskottetsbetiinkande. Det visar sig all lånen och bidragen till företag slagit olika iolika län. Beträffande mitt eget län Västerbollen har man gjort en beräkningalt ökningen av arbetslagarna skulle bli 4 141, men det blev faktiskt 4 281 -alltså 140 mer iin beriiknai. Däremot har utvecklingen varil den motsatta iexempelvis . Diir blev ökningen av arbetstagarna drygt 1000 mindre än beräknat. I stort sett tycks dock utdelningen i form avarbelslillfiillen ha kunnat beriiknas riitt bra i förväg. Det är givetvis en påsätt och vis imponerande satsning som har skett på det här området, och den harbelyll mycket för de områden som del gäller. Imotionen 947 har vi liksom motionärer från andra partier begärt klassificeringav som regionalt centrum. Utskottet visar också här fram emot nästaår. Jag kan i del här läget inte göra annat än nöja mig med svaret. Jag villgärna instämma i det som har sagt om , nämligenall del betyder en hel del hur en ort har blivit klassificerad. Jag kan medanledning av dagens debatt fråga: Var skulle vi i vårt län ha varil om vi intehade haft primära och regionala centra? Vårt läns kraftigaste befolkningsgruppskulle nu till större delen ha varil i andra och sydligare regioner. Hur vi änönskar att även de små orterna skall leva och bygderna blomstra måsle vi vararealister och inse atl vissa större och bättre utrustade orter måste finnas. Vikan inte liigga en fabrik och ett sjukhus i varje by - inte ett mejeri heller,för att alludera på vad som händer i mitt eget län där man faktiskt liiggermejerierna just i städerna. Imotionen 1720 har stockholmaren men en gång sorselebon ochjag försökt aktualisera en av landets minsta kommuner - - och dess problem. Den är beliigen i enunderbar natur med stora rikedomar på del området. i viirlden var denjämförelsevis inte sämre lottad än flertalet socknar och kommuner, men denmoderna tiden, det som kallas strukturomvandlingen på näringslivels område, hardrabbat kommunen särskilt hårt. Detta beror inte minst på alt dess liigeinnebär att transporterna blir långa för alla produkter och på alt vägarnavaril oerhört dåliga. Vi har pekal på del efier år, och del harfunnils med i bilden även i Vindelälvsdeballen. Därlill har , somvar en bra salsning och som man trodde skulle betyda enblomstring för bygden, blivit en sorgekälla. Man talar rent av om nedläggning.Vi har i motionen pekal på att man i stället borde göra någonting för alt denhär järnviigen skulle kunna hjälpa näringslivet och ifrågasatt en terminal t.ex. Av det särskilda glesbygdsstödet - 25 milj. kr. - går vissserligen 10 milj. kr.lill väg 63 i kommunerna vid Vindeliilven, bland dem , vilket urkommunikationssynpunkt bör innebära en förbättring, men del räcker intetill för att lösa problemen. Även en satsning på IKS finns i , men dethar blivit fier om den kakan, och del sänkta beloppet inverkar menligt. Detmåsle alltså komma till åtgärder av större omfattning. Men på s. 18 ibetänkandet pekar man på sådant som skall hända . Vad skall man göraannat än dröja och hoppas alt kon inle dör medan gräset gror? Imotionen 1746 hi.r tagit upp arbetslösheten i länet. Jaginterpellerade om ungdomsarbetslösheten i och i Viisierbotten istort. Antalet unga bland de arbetslösa iir siirskilt stort i vår del avlandet. antyddes från AMS - om jag minns riitt var det AMS-chefensjälv som var där uppe - alt de unga borde fiylla bort från länet, så skulle defå arbete. Men vi iir i Viisierbotten inle nöjda med den lösningen. Det är heltorimligt. Jag kan visserligen in- Nr 66 stämma i yllrande att man givetvis Torsdaeen den måstetillåta ungdom att utbilda sig i yrken, som de inte kan utöva 24 anril 1975 annatän om de flyttar bort från orten, men i stort sett är det omöjligt för enkommun som t. ex. alt acceptera all den stora andel ung- Regional utveckling domar som vi har - värdefullarbetskraft och på allt sätt värdefulla medborgare - skall anvisas arbete påannat håll. Jag har lyssnat till största delen av debatten . Den är sig ganskalik . Jag hade trott att den skulle bli kortare, men såhar det inte blivit. Vissa ord kommer ständigt tillbaka, t. ex. regionalobalans, regional rättvisa, centralisering kontra decentralisering - och sådel ord som är allra vanligast, nämligen "stöd": Stödområde, inrestödområde, grå zon utanför stödområdet, stöd till än det ena och än del andraoch utvidgat stöd. iir hela landet ett stödområde. Idagens nummer av har man på ledarsidan tagit uppsiyrmedelsutredningen lill en ganska skarp kritik därför att den är elt holniol slödområdena. Man citerar länsarbetsnämnden i , som när denyttrar sig över siyrmedelsutredningen riktar kritik på två avsnitt mot denna,framför allt mot att den suddar ut gränserna mellan slödområdena och detövriga landet, vilket man menar är ödesdigert. Jag kan inte ägna tid åt allläsa upp allt vad som skrivs. Vidare går lill en nycentral organisation; ett instrument för en starkare styrning avregionalpolitiken finns redan och kan effektiviseras. Ja,så kan man alltså se på saken, och jag skall inte niirmare kommentera detta.Men jag skulle vilja säga att det i stället för all göra hela landet till ellstödområde väl måste vara riktigt all betrakta hela landet som en område, inteför stöd - för all något gått snett, föratl somliga landsdelar tjänat på andra.Nej, ell land skall väl vara så beskafiat att del finns samma rättigheter ochförmåner för alla delar av landet och givetvis samma förpliktelser. Liknelseviskan man väl säga alt statsmakterna misshandlat vår landsända och sedan kommermed plåster på såren. Man har gjort kommunerna i den del av landet som kallasstödområde till krymplingar och erbjuder dem nu en krycka. Vihar alla varit med om atl genomföra detta, men ordet "stöd" håller påatt stå mig upp i halsen. Vi måste på något,siitt få bort delta ord fråndebatten. Vi måste få en regering och statsmakter i det här landet som inlebara tänker på vissa delar av detta utan utgår från att det är helt ochodelbart. har varit råvarukällan och exportören av arbetskraft. Detkan inle fortsätta att vara så. allmänna rushen efter det stora kriget giillde det att bygga fabriker,sälja och utnyttja konjunkturerna, och så kom det som iir stödområde attutarmas. Ingen tänkte på jämn fördelning av företagsamheten, ingen tänkte påatl förlägga verksamhet dit diir folk fanns. Dettahar jag sagt , men eftersom del nu blivit så hiir 102 tycker jag all vi skall avskaffa ordet"stöd" och gä in för en ny politik i detta sammanhang.Framför allt har ju staten själv rationaliserat och dragit in verksamhet -jagkan bara nämna tele, post, järnvägar, vägar. Man har tagit bortarbetstillfällen och flytlat folk i stället för all bereda motsvarandesysselsättning i samma områden. Det är bl. a. detta som har bidragit till detläge som vi har . Jagär glad över att vi är så pass eniga om att det måste bli annorlunda, men detär ju alarmerande när man från nästan alla trakter i börjar tala omstöd. I motionen 931 har jag tillsammans med övriga socialdemokratiskaledamöter på Skaraborgsbänken föreslagit regionalpolitiska insatser iGrästorps kommun i vårt henilän. Viframhåller också i motionen att strukturomdaningen inom länets jord- ochskogsbruk har medfört stora sysselsättningssvårigheter i vissa av länetskommuner. Jag vill, liksom tidigare gjorde, erinra om att från 1965till 1970 minskade antalet förvärvsarbetande inom länets jord- och skogsbrukmed 7 500 personer. Den utvecklingen är fullt jämförbar med vad som skett iskogslänen och som föranlett staten lill långt gående motåtgärder. Omflyttningenfrån jordbruket till andra näringar - främst då industrin - slår helt olika iolika kommuner. Industrin har inle främst växt till i de kommuner som tidigaredominerats av jordbruk. Från Skaraborgsbänken har vi därför vid fleratillfiillen här i betonat nöd-viindighelen av lokaliseringslån till industriutbyggnadi kommuner som har mycket jordbruk. Glädjande nog har vår uppmaning i de här avseendenai viss mån tillmötesgåtts. Lokaliseringslån har ju under de senaste årenutgått till flera kommuner i vårt län, bl. a. , , Falköpingoch , och del är vi sjiilvfallei myckel tacksamma för. Imotionen har vi nu framhållit behovet av utvecklingsfrämjande ål-gärder frånsamhällets sida för all man skall kunna vända utvecklingen i en mera positivriktning i kommun. Det finns där en mycket besviirligundersysselsältning med bristande arbeistillgång. Detta innebär i sin tur attandelen förvärvsarbetande kvinnor är mycket låg. Vidare betyder det atlmedelinkomsten är mycket lägre i kommun iin i riket som helhet. Enjämförelse visar att var medelinkomsten i riket som helhet 4 300 kr.högre iin den var i . Detär naturligtvis dessa svårigheter som medverkat till att vi viidjar tillriksdagen att hos regeringen begära att nya arbetstilllallen tillförsGriistorps kommun inom industri- och servicesektorn för all en tillfredsställandesysselsättning skall kunna åstadkommas och alt delta måtte beaktas i denallmänna regionalpolitikens strävan att skapa jiimvikt i alla delar av landet. Ianslutning lill vår motion, liksom lill andra, liknande motioner, harutskottet framhållit att sysselsättningsfrågorna iir en central del av Nr 66 Länsplanering 1974. Enligt utskottets mening bör man avvakta den koni- Torsdaeen den mandesysselsiiitnings- och regionalpolitiska propositionen, innan man 24 aoril 1975 ''"ställning till problemen i särskilda regioner och orter. Jagdelar utskottets uppfattning att den snart avslutade länsplaneringen Regional utveckling - främst genom den alltstarkare kopplingen lill sysselsättningsfrågorna - kommer all bli eltbetydelsefullt instrument för en bättre utveckling i kommunerna. Detär ändå enligt vår mening realistiskt att räkna med statligaregionalpolitiska insatser i kommun. Liknande åtgiirder kommer medsäkerhet atl behövas iiven i andra kommuner i . I motionen 1689har vi tagit upp frågan om informationen om länsplaneringsarbetet. Vi påpekaratl det är angeläget atl informationsverksamheten i samband med den rullandeliinsplaneringen Ibrlsälter. Utskottet delar vår uppfattning om betydelsen avsamhällsinformation till medborgarna om innebörden av den pågåendesamhiillsplaneringen. Men utskottet hänvisar lill att försöksverksamheten f n.utvärderas av statsvetenskapliga institutionen i . Enligt utskottet börman nu avvakta resultatet av utvärderingen innan ställning tas till behovet avfortsatta informationsinsatser. Jag har naturligtvis förståelse för ett sådanlsiällningslagande av utskottet. Jag vill emellertid uttala den förhoppningenatt arbetsmarknadsministern ser till att länsstyrelserna får personella ochekonomiska resurser för angelägna informationsinsatser i samband med detfortsatta liinsplaneringsarbetet. HerrLIDGARD (m): Jag skall be att få hålla ell kort gravtal över motionen 1716, som inlei någon högre grad har vunnit utskottets förståelse. Jag tycker kanske att delär beklagligt därför att motionen ändå tar upp frågor som är rätt väsentligaför del. Motionen är frukten av ett ganska omfattandestudium av befolkningsutvecklingen inom , den ekonomiskatillväxttakten och annat sådant. Den är kanske också ovanlig på del sättet all denär undertecknad av samtliga ledamöter från moderata samlingspartiet inomStockholms stad och län - naturligtvis borisen från partiledningen. Vi geruttryck för de allvarliga farhågor vi hyser för den utveckling somuppenbarligen är på gång inom . Detfinns många förslag i motionen. Jag skall inte gå in på dem alla i detta korta anförande, men jag skall stanna för två förslag som jag särskilt skulle vilja apostrofera. Del ena gäller skärgårdsområdet. Om motionen i denna del uttrycker man sig i och för sig rätt hyggligt i utskottsbetänkandet. Man säger att man är medveten om de speciella problem som gäller landets skärgårdar. Sedan hänvisar man till att frågan skall tas upp i senare förslag. Men jag måste säga, herr lalman. att känd sak är så god som vittnad. Man borde egentligen redan på nuvarande bas och med de kunskaper man har kunna ta upp en allvarlig diskussion 104 om vilka åtgärder man skall vidta för att stödjaskärgårdsområdet inom harman inte gjort det. men erfarenheter av ulskottsskrivningar ger miganledning förmoda an vad som egentligen står i utskoitsbetänkandet är ett rätthyggligt löfie lill oss motionärer alt saken skall tas upp isamband med en prövning av riktlinjerna för den fortsatta regionalpolitiken. Jagskall nöja mig med delta. Jag skall inte kritisera utskottets skrivning, ochjag skall inte ställa något yrkande i motsatt riktning. Men jag skall säga atthänder det ingenting kommer vi tillbaka allesammans, och vi kommer att krävaatt åtgärder vidtas. Ty, ärade kolleger, medan gräset gror kan det hända atlkon dör ute i skärgården, och del tänker vi inte acceptera. Detandra yrkandet i motionen som jag särskilt skulle vilja knyta an lill är merett allmänt önskemål från oss motionärer att man skulle ge regeringen lillkänna alt arbetsniarknadspoliliska, ekonomiska ochnäringspolitiska problem i fortsättningen bör komma i åtnjutande av en störreuppmärksamhet i samband med statlig regionalpolitisk planering. Om den sakensäger utskottet alt utskottet utgår från att landets folkrikaste område skallägnas tillbörlig uppmärksamhet i fortsättningen på del här området. Jag harlitet grand, herr talman, funderat på vad ordet tillbörlig betyder i deltasammanhang och vad utskottet menat när utskottet skrivit på detta säti. Jaghoppas att utskollet inte har menat att man under slutet av 1960-talel ellerbörjan av inte har tagit hänsyn lill ulan att manhar varit relativt just och anständig även i- förhållande till det området. Visom har tillhandahållit det smörgåsbord som de ärade kollegerna från andradelar av landet huggit in på har väl ibland varit litet fundersamma omhuggsexan, när del gällt att fördela både statlig och annan verksamhet somförekommit i , har varit så förfärligt Stockholmsvänlig. Jaghoppas atl när man nu använder ordet tillbörlig så gör man det i en positivbemärkelse, för situationen inom är den att där finnsfaktiskt ingenting att ta.