prot · FY0977 · 1975-12-31 00:00:00 — Jag är mycket tacksam för den ytteriigare redogörelse som jag nu fåll,och naturligtvis är jag särskilt glad över att statsrådet vill ta upp frågan omen särskild arbetsgrupp som skall följa både abort-ochpreventivmedelsupplysningen i framliden. Jag tror att om så sker kan vi kännaoss ganska trygga för att vi också får en fortlöpande redovisning avutvecklingen. Arbetsgruppen i sig kan, tror jag, fylla funktionen alt driva påutvecklingen, vilket kan behövas på fiera håll, även om en del landsting är ifull gång med sin utbyggnad. Det som oroar,när man hör socialministerns svar på den här vikliga interpellationen, är inte alls får en känsla av all tycker all situationen äralarmerande pä något sätt. Han säger i svaret att det är väl för tidigt att hanågon bestämd mening om hur det har gått - den nya lagen har varit i kraft såkort lid. Mankan nästan få intrycket att preventivmedelsrådgivning är någonting sompåbörjades . Men så är del ju inte. De här problemen harvarit välkända . Del har kommit vissa nya regler från den Ijanuari 1975, och det har blivit än mer angelägel alt se till attprevenlivmedelsrådgivning finns tillgänglig sedan vi har fått den nyaabortlagen. Men svårigheterna att få prevenlivmedelsrådgivning har funnitsunder och har påtalats även här i tidigare. Motdenna bakgrund är det litet uppseendeväckande att inte kan lämnaen redogörelse för situationen utan bara talar om att man har gjort upp planeri vissa landsting. Sedan fick vi i det kompletterande inlägget veta attväntetiderna är korta i och i . Del är juglädjande för dem som bor i dessa län, men vilka väntetider som förekommer påandra håll har vi inte fått något besked om. Det är viktigt att redovisaproblemen också, herr socialminister. Iförra veckan, när vi diskuterade ersättningsreglerna, kunde jag lämna en deluppgifter som jag hade hämtat frän en översikt i . Jag har ingen anledningatt betvivla riktigheten av dessa uppgifter. Där nämndes att väntetiden för allfå en spiral insatt på olika håll i landet kan vara , , niomånader, osv. Del är mycket oroande uppgifter. Det ärhelt otillfredsställande att det skall vara på detta sätt. Desiffror som nämnde om vad man, med ledning av de uppgifter som harkommit in , kan vänta sig när det gäller antalet besökför hela årel är också minst sagt alarmerande. med den nyaabortlagen får vi alltså en nedgång i preventivrådgivningen därför attersättningen till privatläkarna har försämrats. trodde att det varen viktig anledning, och jag tror också alt hon har alldeles rätt i det. Vi harju kunnat konstatera att en privatläkare tidigarehar tagit , för att sätta in en spiral, och får haninte ta ett enda öre av patienten utan får , av . Det ärvisseriigen värdefullt att vi har fält det beskedet - både avDoris och av socialministern - att ersättningen fr. o. m. den 1juli i är skall motsvara de verkliga kostnaderna, men det är alltjämt en gåta,hur det kan komma sig att det behövde ta så att fä fram entillfredsställande ersättning. Likaså behöver det förklaras varför ersättningentill landstingen inte heller blir tillfredsställande förrän vid nästaårsskifte. Nukanske socialministern säger alt detta är någonting som godkändeförra året. Ja, men riksdagsledamöterna har inte priserna pä spiraler och andrasjukvårdsartiklar i huvudet. Och i varje fall trodde inte jag alt man skullebehöva kontrollera sådana uppgifter i en proposition. Socialministern däremothade tillgång till dessa fakta och visste redan från början att ersättningarnavar otillräckliga. Detta bevisas ju nu också av att de nu har höjts. Och närman visste detta redan från börian, varför behövde man då tillämpa heltotillfredsställande ersättningar för privatläkarna och underett helt år för landstingen? Talesmän från alla åsiktsriktningar här iriksdagen framhöll ju när vi införde den nya abortlagen hur oerhört viktigt detvar att vi ökade tillgången på preventivrådgivning. Men i ställethar man alltså minskat denna rådgivning - och detta med öppna ögon, eftersomuppgifterna fanns tillgängliga! Vi har här i åtminstone tre gångerdiskuterat dessa frågor, men vi har fortfarande inte fått någon förklaring pähur detta över huvud taget har kunnat inträffa. Detvar roligt att höra att socialministern sade att den befarade ökningen avabortsiffrorna kanske inte blir så stor. En viss ökning måste man räknamed, del var ju därför som denna lag infördes. Men om del blir ett antalonödiga aborter därför alt människorna inte har hafi tillgång tillpreventivmedel, då får ansvaret härför tas i . Klart ärockså att den nonchalans som denna fråga har handlagts med skadar allmänhetenstilltro lill det allvar med vilket och regeringen ser på frågan omabortlagstiftningen. Jagupprepar att det nu är fiera år sedan utredning omprevenlivrådgivning lade fram sitt betänkande. Det är likaledes fiera år sedansocialministern stod här i och som svar på frågor av bl, a. mig sadeatt han lade stor vikt vid denna fråga, den är mycket angelägen, och altpreventivrådgivningen skulle byggas ut så snabbt som möjligt. Men ändå har vifått uppleva att resurserna i stället har minskat. Man kan inte komma ifrånkonstaterandet, att denna fråga inte har skötts pä det sätt som harhafi anledning alt begära. 0/77Ökad prevenlivmedelsrådgivning Jag har med stor tillfredsställelse hört statsrådet uttala sig för fruStröms förslag om en uppföljning vad gäller preventivmedelsrådgivningen. lade också till att man även borde följa Nr 77 aborluivecklingen. Del hälsar jag med myckel sior tillfredsställelse,inte Mån'ii£? '>n den minstmot bakgrund av att jag och några medmotionärer i samband med P mai 1975 propositionenom den nya lagstifiningen gav uttryck för vissa farhågor - när detgäller de skilda bestämmelserna för abort före och efter tolfte Om Ökad preventiv-havandeskapsveckan. Den obligatoriska kuratorsrådgivningen kommermcdclsrådgivniiig ju in för dem som begär abort efier den tolfie veckan. Jaghyste då farhågor för alt lagen skulle kunna bli - för att använda ett någotslitet men riktigt uttryck - något av en klasslag, som dentidigare abortlagstifiningen var innan vi gjorde en uppmjukning av reglerna. Vibegärde i motionen alt man skulle göra en uppföljning och utvärdering för attutröna vad det var för kvinnor som fick abort före tolfte veckan och vad detvar för kvinnor som beviljades abort efter tolfie veckan och därmed - om jagfår använda det uttrycket - drabbades av den obligatoriskakuratorsrådgivningen. Jag skulle vara mycket tacksam om herr statsrådet såglill att även en sådan uppföljning blev en uppgift för arbetsgruppen i fråga.Jag hoppas att mina farhågor saknar grund, men säker kan man inte vara. Därförskulle det vara synnerligen värdefullt att få en uppföljning och utvärderingäven på delta område. bör väl känna till att den reform som trädde i kraft den 1januari förbereddes noga. Bl, a, arbetade en arbetsgrupp under höstenförra året med att i olika avseenden förbereda de åtgärder som lagstiftningenaktualiserade. HerrRomanus anser au jag i mina inlägg inte uttalat tillräckligt stark oro för attpreventivmedelsrådgivningen inte kommit i gång på önskvärt sätt. väl la del av mina inlägg i den här frågan. Jag har faktiskt understrukitdet angelägna i en snabb utbyggnad i olika avseenden. Delta är angeläget, ochjag vill gärna upprepa det. FruStröm betonade något som jag tror man bör observera i detta sam manhang. Hon sade att del på bör vara en samhällets - lands tingens - uppgifi att söria för att preventivmedelsrådgivningen byggs ut och får den omfattning och del innehåll som varit avsikten. Jag tror del är viktigt. Jag säger delta därför att liksom tidigare så starkt knutit an till de privatpraktiserande läkarna. Deras in satser och engagemang pä delta område är av vikt - det vill jag starkt understryka - och kommer säkerligen att vara det . Vi har, , varit ense med om att rätta till er sättningen i samband med införandet av den nya läkarvärdstaxa, som skall gälla från den . Men del fordras ett utredningsarbete för all få fram underlag för en riklig avvägning. Del utredningsarbetet bedrivs nu av , Läkarvärdsdelegalionen,där är representerat, är som bekant med i det arbetet. Jag utgår ifrån att vi mycket snabbt skall kunna lösa denna fråga. Jag har sagt all nya ersättningsbestämmelser kommer att gälla fr, o, m. den , 132 Jag vill avslutningsvis, herr lalman, bara mednågra ord knyta an lill förslag -även anknöt lill detta - om en uppföljning av verksamheten. Jag troralt det skulle vara av siorl värde alt nu få till stånd en särskild arbetsgruppsom i fortsättningen kan gå igenom dessa frågor tillsammans med huvudmännen. Viböriar nu kunna registrera erfarenheterna både från de landstingsområden därman kommit hyggligt i gång och har planerna färdiga och även från de landstingsområdendär man uppenbarligen inte har hunnit lika långt. Det är viktigt att man får ensamstämmighet pä delta område, så alt inte del ena släpar efier iförhållande till del andra. Människorna skall ha rätt till denpreventivmedelsrådgivning som reformen i så hög grad log sikte på. Jag kanförsäkra att vi efter denna debatt verkligen skall pröva den tankesom hon framfört. Jag betraktar den som mycket värdefull och som ett positivtbidrag till strävandena att få till stånd en snabbare utveckling påpreventivmedelsrådgivningens område. Låt mig säga - det är kanske självklart, men jag vill i alla fall sägadet för all inga missförstånd skall uppstå beträffande min inställning - altockså jag anser det vara landstingens uppgift att tillhandahållapreventivmedelsrådgivning. och andraorganisationer kan göra en värdefull insats genom all bryta nya vägar, utvecklanya metoder och la kontakt med nya grupper. Det gör de också. Ävenprivatläkarna har en viktig uppgift. Men det är landstingen som skall taansvaret och se till alt var och en kan få preventivmedelsrådgivning. Det ärockså självklart att det är staten och som bär ansvaret att- när del inte finns tillfredsställande utbud av preventivmedelsrådgivning -överväga och föreslå åtgärder och även se lill att åtgärderna förverkligas.Bl. a. är det naturligtvis socialministern som har ansvaret förersättningsnivån inom sjukförsäkringen. Vivet ju att privatläkarna har spelat en sior roll. Därför är detnu allvarligt, när resurserna borde ökas, att de i stället har minskals. Dettavar utgångspunkten för all jag log upp just den saken. När del gäller denlångsiktiga utvecklingen har jag alltså ingen annan mening än socialministern. HerrAspling anför att och är överens om attriitta lill felen och bristerna. Det är bra; del är bara synd att de skallbehöva rättas till. påpekade ju , attersättningen var otillräcklig. När hänvisar till förberedelsernaför reformen undrar jag därför hur den uppgifien kunde trollas bort som manfick för ett är sedan men inte beaktade , så att det måste bli en rättelsei efierhand. Sakenbehöver utredas, säger vidare. Ja, men de nya bestämmelsernaträdde ju i kraft , varför hade etthalvår på sig före sedan departementet fält uppgifterna att utredavilken nivå som var lämplig. Omstärkt skydd mot orättmätiga inkassokrav fortfarande inte att dettaär någon tillfredsställande förklaring. Nusäger all jag får läsa hans inlägg och se, om del inte visar atthan hyser en viss oro i alla fall. Jag har läst del svar som har delats ut. Därfinns ingen oro uttryckt, ulan där talas det bara om att det är för tidigt attännu ha någon mening och att dessutom ett omfattande planeringsarbete pågår.Detta ser jag inte såsom uttryck för oro, när det finns uppgifter i pressen -som inte har bestritts någonstans - om alt det är ett halvteller väntetid på flera håll, och en väntetid pä eller tre på andra ställen, osv. Dä kunde man vänta sig att socialministern skulle peka på de problem som finns och inte bara tala om allt planeringsarbete som utförs. HerrAspling säger alt del är angelägel att preventivmedelsrådgivningen görslättillgänglig och byggs ut. Det är bra, och det är utomordentligt bra, om delockså kan leda till något resultat. Jag drar mig till minnes - jag vet inte vilket årdet var, men det var fiera är sedan - att vi dis kuterade precis samma sak här och att socialministern då sade precis likadant: alt del är angeläget all preventivmedelsrädgivningen blir ut byggd. Jag hoppas att det blir en större och snabbare effekt av uttalandena . Övedäggningen var härmedslutad. §5 Om stärkt skydd mot orättmätiga inkassokrav Herr statsrådei erhöll ordel för alt besvaraherr () anmälda interpellation, nr 56, till herrjustitieministern, och anförde: har frågat justitieministern om han anser att inkassolagensbestämmelser ger ett tillfredsställande skydd mot oräit-mäliga inkassokrav och,om så ej är fallet, vilka åtgärder han ämnar vidta för all stärka detta skydd.Enligt fastställd ärendefördelning ankommer del på mig att besvarainterpellationen. Redani samband med tillkomsten av inkassolagen framhöll jag att det givetvis ärangeläget alt sä långt som möjligt förhindra att gäldenärer utsätts förobefogade krav. Jag påpekade emellertid att det finns begränsade möjligheteratt tillgodose gäldenärernas intressen pä denna punkt genom bestämmelser iinkassolagen. Del kan inte åläggas ett in-kassoföretag att ingående prövagrunden för varje fordran. Som ett minimum kan dock krävas att inkassoföretagenså långt möjligt försöker begränsa risken för obefogade krav. Framgår det avinlämnade handlingar eller av gäldenärens invändning att en fordran saknar lagagrund e, d., bör inkassoföretaget inte vidare befatta sig med ärendet. Deangivna synpunkterna har kommit till ullryck i inkassolagen genom en särskildbestämmelse om att inkassoåtgärd inte bör vidtas, om det finns sannolika skäl föratt en fordran inte är lagligen grundad eller om den annars framstår somobefogad. Delåligger datainspektionen alt kontrollera att inkassolagens bestämmelserefterlevs. Inspektionens tillsynsverksamhet gäller både de egentligainkassoföretagen och företag som annars driver in fordringar. Inspektionen kaningripa med föreskrifter och vitesförelägganden. När det gällertillståndspliktig inkassoverksamhet, dvs, sådan som bedrivs av in-kassoföretag,kan inspektionen i sista hand återkalla tillståndet. Datainspektionenhar i sin tillsynsverksamhet uppmärksammat del förfarande som harberört och som bygger pä alt inkassoföretagen tillhandahållerkravbrevsblanketter ål fordringsägaren, som sedan själv fyller i allanödvändiga uppgifier. Enligt vad jag har inhämtat har inspektionen i och försig inte något att erinra mot alt ett sådant system kommer lill användning. Delkan ha vissa fördelar genom alt minska risken för felideniifiering ochfeladressering. Systemet måste emellertid, som också inspektionen harframhållit, kombineras med vissa säkerhetsåtgärder. Det får sålunda inte gåtill så, all de kravbrevsblankelter som tillhandahälls är undertecknade avinkassoföretaget på förhand. Ett sådant förfarande skulle innebära allinkassoföretaget avhände sig möjligheten att pröva grunden för fordringen. Självfalletkan det inte alltid undvikas alt personer utsätts för krav som visar sig varaobefogade. Viktigt är då all den som får ett sådant krav får tid pä sig attbemöta kravet och att hans bestridande beaktas av inkassoföretaget.Datainspektionen har också i ett avgjort tillsynsärende framhållitvikten av alt inkassoföretaget och borgenären håller nära kontakt med varandra,så att inte eventuella invändningar från gäl-denären förbises. Det är en viktiguppgift för datainspektionen alt kontrollera att inkassoföretagen på dennapunkt iakttar god inkassosed. Sammanfattningsvisanser jag alt inkassolagen och den tillsynsverksamhet som datainspektionenutövar ger ett gott skydd mot orälimätiga inkassokrav. Detta hindrarnaturligtvis inte att det kan komma all visa sig behövligt att se över lagen,sedan man fåll ytterligare erfarenhet av dess tillämpning. För dagen förefallermig inga särskilda åtgärder påkallade. 0/77Stärkt skydd mot orättmätiga inkassokrav Jag lackar statsrådet för svaret på min interpellation. Tyvärrkan jag dock inte instämma i statsrådets omdöme att inkassolagen ochdatainspektionens tillsynsverksamhet utgör ett gott skydd mot orälimätigainkassokrav, I svaret antyder emellertid statsrådet att det kan komma auvisa sig behövligt att se över lagen, sedan man har fått ytterligare erfarenhetav dess tillämpning. Eftersomlagen varit i krafl bara är det naturligtvis rikligt,att vi ännu har mycket liten erfarenhet av dess till-lämpning. Men enligt minmening är det så mycket mer oroande att man redan efter så kunnatstöta på fall där varken inkassolagen Omstärkt skydd mot orättmätiga inkassokrav eller datainspektionenstillsynsverksamhet har givit nägol skydd mot kvalificerat hänsynslöst ochogrundat inkassokrav. Och vad värre är - datainspektionen har inte haft någonmöjlighet att ingripa för att hindra en upprepning, Statsrådeihar i sitt svar i stort sett verifierat den beskrivning som jag har lämnat iinterpellationen av den rutin som inkassoföretagen till-lämpar. mening kan det inte åläggas ett inkassoföretag att ingående prövagrunden för varie fordran. Detta kan jag möjligen hålla med om ifall man läggertonvikten på ordet "ingående". Men någon kontroll borde välinkassoföretaget ändå ha skyldighet att utföra. Det anser tydligen ävenstatsrådet, eftersom han i svaret säger att det som ett minimum kan krävas, attinkassoföretagen så långt möjligt försöker begränsa risken för obefogade krav. "Framgår det av inlämnade handlingar", säger vidare,"eller av gäldenärens invändning all en fordran saknar laga grund e, d,,bör inkassoföretaget inte vidare befatta sig med ärendet," Menom det nu går till så att fordringsägaren aldrig lämnar några handlingar tillinkassoföretaget och om inkassoföretaget inte heller har någon skyldighet allefterfråga underlaget för kravet - hur skall då riskerna för oriktiga kravkunna undvikas? Enligtinterpellationssvaret har datainspektionen inte något att erinra mot ett systemsom innebär att inkassoföretaget tillhandahåller blanketter där fordringsägarenfår fylla i alla nödvändiga uppgifier. Därigenom minskas nalurliglvis riskenför felidentifiering och feladressering. Men inspektionen framhåller också attsystemet måste kombineras med vissa säkerhetsåtgärder, Inkassoföretaget får bl.a, inte underteckna blanketterna på förhand. Dennabeskrivning av inkassoföretagens metoder ger anledning till fiera frågor. Vadmenas med nödvändiga uppgifier i ett inkassobrev? Bör det inte i första handkrävas att uppgifterna i ett inkassobrev är rikliga? Bör inte inkassobrevetvidare ge möjlighet för gäldenären att identifiera de belopp han blir krävd pä? Iett inkassoärende som dalainspektionen granskat tillgodosågs inte något av dessakrav. innehöll nummer på fakturor som aldrig tillställts gäldenären.Några varor för de angivna beloppen hade inte levererats. Kravet hade långtinnan inkassoföretaget inkopplades skrifiligen i brev med mottagningsbevisbestridits av gäldenären. framgick del all den person som för inkassoföretageis räkningunderlecknal inkassobrevei med hol om slämningsansökan lill lingsrätlen inlevissle någonting om underlaget för kravet. Det telefonnummer som uppgavs iinkassobrevet innehades inte av den uppgivna fordringsägaren. Den person manskulle fråga efter uppgav all ifrågavarande firma - fordringsägaren - intelängre existerade. Den hade avvecklats. I detta fall fanns det all anledningall ifrågasätta om nödvändiga och rikliga uppgifter fanns med i inkassobrevei. efier det attdetta inkassoärende anmälts till datainspek- lionen erhöll gäldenärenell brev, där fordringsägaren förklarade att den påstådda skulden på ca 8 000kr. efter ytterligare granskning i stället befunnits vara ett tillgodohavandepå ca . Det senare påståendet var lika oriktigt som del lidigare, ochnågot underlag för beräkningen lämnades fortfarande inle. Isitt beslut förklarar datainspektionen alt inkassoföretaget inte haft anledningatt avvisa uppdraget eller göra närmare undersökningar om kravels riktighet ochatt anmälan inte föranleder någon ytterligare åtgärd frän inspektionens sida.Detta beslut måste, såvitt jag kan förslå, betyda att ett inkassoföretagknappast under några förhållanden kan göras ansvarigt för ett oriktigt krav.Ansvaret faller på fordringsägaren som har fyllt i inkassobrevet. Men efiersomdatainspektionens tillsynsrätt är begränsad att gälla inkassoföretagen och inlekan utsträckas till en undersökning av fordringsägarens underlag eller bristpå underlag för kravet, kan inspektionen inle vidtaga någon ytterligare åtgärd. Jagvet att debattregler förhindrar statsrådet alt gå in på en bedömningav ett speciellt inkassoärende. Men jag vore tacksam om statsrådet villeförtydliga sitt interpellationssvar genom att redogöra för hur man genom dennya inkassolagen och datainspektionens tillsynsarbete skall kunna komma lillrätta med ogrundade och hänsynslösa inkassokrav av det slag som vi redan harsett exempel på efter lagens tillkomst. Enligtmin mening måste man här välja endera av ivå möjligheier, om man skall kunnaövervaka all inkassoverksamhelen sköts enligt "god inkassosed" i dennya lagens anda. Antingen måste inkassoföretaget åläggas ansvaret för ellkorrekt underlag för kravet, sä att datainspektionen hos inkassoföretaget kanta del av underlaget, eller också måste datainspektionen få befogenhet att hosfordringsägaren granska underlaget för kravet. Med den nuvarande ordningenlycks dalainspektionen inte kunna vidtaga några åtgärder ens om underlagetskulle vara obefintligt och kravet ett rent skoj. Enligtmin mening behöver skyddet mot orättmätiga inkassokrav stärkas och drabbadepersoner få effektivare hjälp än den datainspektionen f n. har möjlighet attge. Den översyn av lagen som statsrådet möjligen tänker sig kan bli behövligefter ytterligare erfarenhet av dess tillämpning, tror jag borde ske sä snartsom möjligt. Omstärkt skydd mot orättmätiga inkassokrav Det är ett i och för sig myckel vällovligt syfie som är utei när han vill förstärka skyddet mot orättmätiga inkassokrav, men när hankarakteriserar nuläget och inkassolagens alla svagheter tycker jag att detblir betydande överdrifier. Manskall ha i minnet att hela systemet med datainspektionen somövervakningsmyndighet och en lagstiftning som datainspektionen kan grunda sigpå för att hålla inkassobolagen och andra borgenärer som går hårt fram i schackär nägol totalt nytt, som vi inle hafi vare sig Omstärkt skydd mot orättmätiga inkassokrav inhemska eller utländskaförebilder lill när vi konstruerat det. När vi gjort denna lagstiflning har vifått väga intresset av en smidigt fungerande kommers å ena sidan ochskyddsbehoven å andra sidan. Vid dessa avvägningar har man fått vara rimlig ide krav man ställt på inkassoföretagen för att de skall kunna fungera på ettnormall kommersiellt sätt. Jagtror inte att man generellt kan säga att det är fel att inkassoföretaget frånbörian inte går tillbaka till fordringsägarens handlingar och dokumentationför att kontrollera att fordran är riktig, om kravet är grundligt specificeratså att gäldenären vet vad det är fråga om när han blir krävd. Gäldenären har jusedan möjlighet att protestera och invända. Det viktiga inte minst urinkassosynpunkt är all inkassoföretaget ser lill att gäldenären får god tid påsig att fundera över saken och ta redan på hur det förhåller sig. I den stundsom gäldenären kommer med en invändning att kravet är obefogat finns detanledning för inkassoföretaget att se upp. Då har inkassoföretaget skäl attutveckla sina kontakter med fordringsägaren, att skaffa fram dokumentationosv. Normalt sett tror jag inte att det går att på grunduppgifterna få klarheti om ett krav är obefogat. Det kan väl undantagsvis förhålla sig på det sättetatt - om det skulle vara en konfiikl mellan ett krav och bestämmelserna i vårkonsument-lagstifining, t, ex. bestämmelserna om oskäliga avtalsvillkor,hemförsälj-ningslagen eller något sådant - inkassoföretaget redan pågrunduppgifterna kan avvisa befattning med ärendet.