prot · FY0916 · 1975-12-31 00:00:00 — Om den vägen klassades som är jag övertygad om att deninkommande trafiken över i mycket stor utsträckning skulle använda dentrafikleden, med påföljd alt trafiken och slitaget skulle minska på de övrigaEuropavägarna. Självfallet skulle del också betyda myckel för sydöstra ,inte minst från lurislsynpunkt, om blev . Man skulle alltsåvinna två fördelar, dels ökad säkerhet genom en spridning av trafiken på ettfullvärdigt vägnät, dels en stimulans åt turismen och näringslivet i sydöstraSverige. Jag har tidigare tagit upp denna fråga här i och hemställtatt kommunikationsministern skall aktualisera frågan i berörda instanser.Självfallet kan inte ensidigt besluta om Europavägsystemet, men jagtror att argumenten för att klassa till är så starka allde bör kunna vinna gehör i de beslutande instanserna. Vi som bor där nere idessa landområden är också mycket intresserade av alt denna fråga löses inom ensnar framtid. -Somjag tidigare nämnde är också utbildningen synnerligen betydelsefull frånregionalpolitisk synpunkt. Från kommun har vi tidigare tillsammansmed riksdagsmännen från uppvaktat och skrivit motioner om alt tillKarlskrona få förlagd en verkstadsteknisk högskola. har vi hört att någonsådan skola inte kommer att förläggas dit i första omgången, vi tillhör inte deåtta försöksorterna, men del har aviserats att en sådan utbildningsanstali kommeratt förläggas dit längre fram, 1976 eller 1977. Vi hälsar deltabeslut med tillfredsställelse och är övertygade om all det är klokt - alltsåinte att skolan har uppskjutils men att vi längre fram får en sådanhögskola. Verkstadsindustrin i omfallar nämligen 38 96 avnäringslivet, mot 30 96 för landet i övrigt. Dessutom har vi under senare årfåll en del kvalificerade industrier förlagda till området. har vi ocksåfått , vilket företag kommer att tillverka oljeplatlformar.Detta för att vi har ett gott underlag för en verkstadsskola i . Under1973 antog ett förslag till skaiteuljämningssyslem för kommunerna. 1propositionen uttalade departementschefen all skal-teutjämningssystemet har myckelstor regionalpolitisk betydelse, och del är säkerligen alldelesriktigt. Men man kan naturligtvis sälta ett frågetecken i kanten och undra omskatteutjämningen skall verka regionalpolitiskl i egentlig mening. Vi haringenting emot all Norrlandskommunerna får 130 96 av medelskaltekraften iriket, men vi undrar om del inte vore klokt alt låta kommunalekonomiskautredningen, som sysslar med dessa frågor, titta även på vad det skulle betydaalt utgå från en procentsats på 100 96. Vi tror att det skulle vara jämnare ochriktigare. har nämnt detta tidigare i debatten, och jag delar denuppfattning som han gjorde sig till tolk för, att man bör väga in vissaindikationer när det gäller skatteutjämningen, men därtill skall man sedansjälvfallet lägga de avvikande indikationerna, t. ex. klimat, avstånd ochsådant. Det var bara dessa synpunkter jag ville anlägga i dagens debatt. i (c); Under rubriken frågor skall jag be att få tala om jordbrukoch miljö, och eftersom maten och vår livsmiljö för en del människor ärväsentliga frågor vill jag i rubriken tolka in även väsentliga, alltsåsärskilt väsentliga frågor. Åretsjordbrukshuvudtitel slutar på nära 4 miljarder. Det aren ökning med 600 milj.kr. Det låter ju ganska bra, men då vill jag påpeka att man i del sammanhangetskall komma ihåg att nära 3 miljarder är direkt subvention av våra matpriser.Det är bara något över I miljard som går till jordbruk, miljö, jakt, fiske,naturvård osv. Det är alltså ett något mera blygsamt belopp än huvudtitelnsslutsumma. Beträffandeförst miljön vill jag gärna vitsorda att del har hänt väldigt myckel under desenaste tio åren. Vi har genomfört många förebyggande åtgärder i form avlagstiftning i olika sammanhang. Av de stora och väsentliga problem somåterstår kan jag kanske nämna arbetet med att reparera de skador som redanuppstått innan miljöfrågorna blev allmänt uppmärksammade. Dessutom har vinaturligtvis forskningen om naturresursernas användning. Avde angelägna åtgärder som jag nu vill nämna är sjörestaureringen ett exempel,där föreslår en höjning av budgetpropositionens förslag med 10 milj.kr. Vidare har vi forsknings- och försöksverksamheten när del gälleravfallshanteringen och resursanvändningen över huvud taget där vi föreslår enökning med 13,5 milj. kr. Vihar vidare, och detta anser jag vara väldigt viktigt, frågan om miljövårdsinvesteringarnainom industrin. Det gäller såväl föroreningsproblemen som själva arbetsmiljön.Där har ju regeringen praktiskt tagel tagit bort den 50-miljonersram som fannstidigare. Del är bara 15 milj. kr. kvar som dessutom skall användas till en delandra ändamål. Där föreslår en höjning med 35 milj. kr. Jag hoppasverkligen att man vid angelägenhetsgraderingen placerar detta område främst omvi skulle nödgas tillgripa stimulansåtgärder i sysselsätlningsskapande syfte. Beträffandejordbruket vill jag säga all blev något av ett märkesår. Skörden blevfantastiskt god, kanske större än någon kan minnas i modern tid och kanskestörre än vi nu levande någonsin kommer alt uppleva igen. Jag måste också sägaalt del på del hela laget var en mycket gynnsam väderlek för vårt jordbruk iSverige. Även om man hade bekymmer med skörden i en del områden i såfinns del nog anledning att i detta sammanhang säga att nederbörden 1974innebar alt balansen i naturens vattentillgångar återställdes. Vi hade förutett allvarligt underskott som märktes på grundvattennivån och på de uttorkadevattendragen. 1 stort sett återställdes grundvattennivån . 1974var även ett märkesår på det sättet all det inte längre var "fult"med jordbruk. Under en alltför betraktades jordbruket i mångakretsar - inte minst från regeringens sida - som ett nödvändigt ont. Delta varnågot unikt i världen. Knappast några andra länder hade denna attityd mol silljordbruk. Jag upplevde det i , dit man hade inviterat migtill för all berätta om jordbrukets utveckling i . Manförklarade öppet att man kände till att det begåtts en hel del misstag när detgällde den långsiktiga planeringen av jordbruket i . ville man, förundvikande av samma misstag, lära sig litet av detta. Ihöstens remissdebatt ställde en del frågor till regeringen som maninte hade tillfälle att då svara pä. Jag tycker att de frågorna var såväsentliga att det finns anledning att här upprepa några av dem. om roll i den globala livsmedelsförsörinings-problematiken ochhan pekar på den målsättning som klubbades av regeringen samt de mångamisstag som gjordes. Han pekar på Sätt att varna för de misstagen ochställer frågan: Är del inte nu dags att säga ja till att lar sin del avansvaret för hela världens livs-medelsförsörining? Är det inte dags att säga jatill krav på att all jordbruksjord bör användas förlivsmedelsproduktion? Regeringen svarade inte med en stavelse den gången, menjag förstår anledningen därtill. Jordbruksministern var vid del tillfället påvärldslivsmedelskon-ferensen i där han nog hade en viktigare uppgift attfylla. Siats-ministern talade den gången bara om avdragsrätten för sjukförsäkringsavgiften.Med risk att verka respektlös vill jag säga all för oss som var i och hadetill uppgift att resonera om världens livsmedelsförsöri-ningsproblem såföreföll inte avdragsrätten för sjukförsäkringsavgiften vara riktigt av denhöga dignitet som den var i remissdebatten här hemma. Men det blir kansketillfälle att diskutera de frågor ställde i framtiden.Låt mig inom parentes nämna alt konferensen i våren väsentlig milstolpe iden internationella debatten, där plötsligt jordbrukspolitik blevutrikespolitik. Jagblev mycket förvånad när i sitt anförande uttryckte sin glädjeöver att nu böriar följa med i fråga om internationellsolidaritet. I korridorresonemangel under konferensen i dristade jag mig attkritisera regeringsförslagel och föreslog i stället en höjning av vårt biståndmed 100 000 lon vete. Men det förslaget var jag ganska ensam om. Det var ivarie fall ingen ledamot från som ställde upp bakom del förslagetden gången. Visserligen kom överbuden när vi kom hem från , och det var jubra. Jag vill passa på all uttrycka min glädje över att utrikesutskottet ochriksdagen höjde budet med just vete. a. sagt alt del gäller att ge politiken ett socialt innehåll sombygger på sammanhållning och solidaritet. Därför måste arbetet på jämställdhetmellan män och kvinnor föras vidare och del särskilt under kvinnoårel. Det senareförvånade mig något, för del arbetet skall väl föras även andra år, hoppas jag. Låtmig i sammanhanget få ställa en fråga: Är då inte tiden mogen att vandra vidareäven när det gäller jordbruket och dess folk? Är det inte lämpligt att låta1975 bli ett märkesår och en vändpunkt, då man ger den minoritet avbefolkningen som sysslar med all producera mal sin sociala rättvisa? Del gällerde 4,5 96 av befolkningen som ensamma Svarar för produktionen av mat så att detdessutom räcker för export och som ger nära 15 96 av den övriga befolkningensysselsättning genom att bereda, förädla, distribuera och tillverkaproduktionsmedel. Är inte tiden mogen alt skapa social rättvisa för dennaminoritet? Jag tänker inte bara på lika lön för jämförbart arbete, lagstadgadsemester eller med andra grupper jämförbar arbetstid. Statsministern talade juom kvinnoårel. Vore det inte lid alt nu la bort en kvardröjande för samhälletspeciellt graverande orättvisa. Jag tänker då på i jordbruket heltidsarbetande-och gott och väl det - kvinnor vilkas inkomster vid beskattningen läggs påloppen av mannens arbetsinkomst. Jag behöver inte närmare gå in på dettaproblem - därtill är det för välkänt för . Detta är ett tips på enkonkret insats under kvinnoårel i en väsentlig jämlikhetsfråga. Närdet gäller de stora jordbruksfrågorna som efter 1967 blivit föremål för förnyadutredning vågar vi hoppas på att regeringen har tänkt om. Enligt vad man kanutläsa av direktiven till en rad utredningar - dessa går ganska långt när det gällerden jordbrukspolitiska såväl som den skogspolitiska målsättningen,jordförvärvslagen, m. m. - är betydande förändringar att vänta. har försin del i en parlimotion till årets riksdag i tio punkter uttryckt vad vi anserbör ske under utredningsarbetets gång. Jag skall för tids vinnande inte läsaupp dessa tio krav utan nöja mig med att hänvisa till partimolionen. Även om jag tyckt mig ha anledning att i all korthet visa på ochkritisera för jordbrukarbefolkningen kvardröjande orättvisor vill jag gärnaavsluta mitt anförande i en positiv, ja rent av optimistisk, anda. Jag villuttrycka förhoppningen att vi skall kunna minnas 1974 som ett märkesår, envändpunkt, i så måtto att det blev det år då vi gjorde avstamp mol en tro påframtiden, ja rent av mot en trygghet, för den minoritet av vårt folk somsysslar med att producera mat. i Heden (c): "Den våldsamma markprisslegringen är ännu ett olöst bekymmer.Samhällsåtgärder måste till om andra än arvtagare skall ha en chans all kommaål mark och ägna sig åt jordbruk." Dettaär ett citat från ett uttalande på ett möte på ,och orden är jordbruksminister . Statsrådet slog vidare fast:"Fler åkrar får inte växa igen." Låtmig uttala min tillfredsställelse över denna åsikt, deklarerad av landelsjordbruksminister. Den innebär en åsiktsförändring i regeringskretsar som manmåste vara glad över, låt vara all den kommer på ett sent stadium i dennajordbruksnedläggelsens lid. Delär dåvarande majoritet genomdrev enjordbrukspolitisk målsättning som innebar betydande inskränkningar av densvenska jordbruksproduktionen. Om de föreslagna inskränkningarna i sin helhethade genomförts i praktiken, hade vårt försöriningsläge varit prekärt. Pågrund av ett kraftigt motstånd från och huvudparten av de övrigaborgerliga partierna blev nedskärningen något mindre än som föreslagits. Dentidigare gällande lagstiftningen om rätten till förvärv av jordbruk spolierades1965, då bolagsförbudslagen upphävdes och jordförvärvslagen uppluckrades. Dettainnebar nära nog fritt fram för vem som helst att förvärva jordbruk. Den gångenvar del endast som slog vakt om de bestämmelser som garanterade dem somville bruka jorden och producera livsmedel rätt alt förvärva jord- ochskogsbruk. kämpade ensam mol liberaliseringen av jordförvärvslagensbestämmelser, och det varnades från vårt håll för konsekvenserna. Menregeringspartiet gjorde gemensam sak med dem som ivrade för att vem som helstskulle få rätt att förvärva jord- och skogsfastigheler. Följden har blivit attfastighetspriserna så bringats i höjden, all ingen nu kan förvärva en jordbruksfastighetför att försöria sig på alt där producera livsmedelsråvaror. Det är penningslarkaprivata köpare som vill placera kapital i värde-beständiga tillgångar, det ärkommunernas råmarksköp, det är trävaruindustrins och det är t. o. m. kyrkansmarkförvärv i jakten på dylika penningplacerande objekt som medför dennavåldsamma prisstegring på jordbruk. I sanning en allvarlig utveckling somomgående måste stoppas, om vi i fortsättningen vill ha förutsättningar förlivsmedelsproduktionen i vårt land. Jordbruksministernvar i ett tal på Elmiaulslällningen 1974 inne på samma linje. Han yttrade:"De s. k. troltoarböndernas häriningar måste bekämpas." Medanledning av motioner från har beslutat om en utredningi fråga om jordförvärvslagen. Detta är i och för sig mycket positivt. Menintill dess att denna utredning blir färdig och kan föranleda beslut iriksdagen kan mycken skada åstadkommas. Det är tydligen medvetet detta, för nuköps jordbruk till fantasipriser. En provisorisk bestämmelse måste komma tillstånd på ett eller annat sätt som En prioritering för dem som ämnar bruka och bosätta sig påjordbruksfastigheter måste sålunda aktualiseras. Det var ett av de två ärenden som jag i denna allmänpolitiska debattvill framföra. Det andra ärendet gäller våra vägar. Otillräckligheten imedelstilldelningen till vägarna under en följd av år har lett till attvägbyggandet allvarligt eftersatts i all synnerhet i fråga om länsvägar ochmindre, allmänna vägar samt enskilda vägar. Det är viktigt alt planeringeninriktas på att hämta in eftersläpningen. Änmer allvarligt måsledet dock vara all inte heller anslagen till driften, dvs.underhållet, varit tillräckliga. Detta har inneburit attvägkapitalel i inte ringa utsträckning förstörts. Visserligen har för nästabudgetår i budgetpropositionen föreslagits en höjning av anslaget till drift avstatliga vägar med 200 milj. kr., men det är alt konstatera alt delta innebären obetydlig höjning reellt sett, som inte ger utrymme för upprustningar som vianser vara nödvändiga. Centernhar därför i motioner föreslagit att det särskilda anslaget till byggnads- ochförbättringsåtgärder för statliga vägar nästa budgetår får las i anspråk isamma ordning som skedde . Större delen av anslaget bör sålundaanvändas för driftändamål. Behovet av förbättringsåtgärder på de mindrelänsvägarna bör tillika särskilt beaktas. a. bör trafiksäkerhelsfrämjandekurvräiningar komma till stånd. Andra' slandardhöjande åtgärder bör ocksåvidtagas såsom förstärkning av väg-kroppen och övergång från grus som slitlagertill oljegrus eller asfalt. En dylik upprustning av de mindre länsvägarna harstor betydelse ur lokaliserings- och regionalpolitisk synpunkt. Man börtillägga all en bättre vägstandard betyder också ett förbilligande avtransportkostnaderna. Deenskilda vägarna utgör en väsentlig del av vårt vägnät. I många fall ankommerdet på väghållarna själva att slå för kostnaderna för underhållet av dessavägar. Med den ökande trafiken innebär detta kännbara kostnader. Även när detgäller vägar som fyller kraven för all statsbidrag skall utgå kan väghållarnasjälva få betala. De medel som står till buds räcker nämligen inte till allaansökningar. har därför föreslagit 7 milj. kr. utöverdepartementschefens förslag till bidrag till drifl av enskilda vägar. Om deltaförslag vinner bifall, blir det möjligt all bevilja bidrag till allainneliggande och inkommande ansökningar som gäller bidragsberättigadeenskilda vägar. Vi anser också att en viss höjning av byggnadsanslaget förenskilda vägar är påkallad. Jag har berört två ytterst angelägna områden som kommer attsakbehandlas i . Del är all hoppas all besluten kommer att fattas iden anda som angives i de föreliggande förslagen. Fröken (): Sjukvårdskostnaderna i vårt samhälle är mycket höga och ökar med storhastighet, Något måste göras för alt begränsa utgifterna. Ett sätt äratt försöka förebygga sjukdom och olyckor. Jag tänker här ta upp en sektor,trafikolyckorna, som kostar sjukvården myc- kel stora summor och äveni övrigt för med sig enorma samhällskostnader och stort produktionsbortfall.Och det allra värsta: de medför mycket lidande och svåra tragedier för mångamänniskor. Trafikolyckornaberäknas kosta oss 2,. Trots att vi statistiskt settligger bra till jämfört med väriden i övrigt har 12 000människor dödats och mellan en kvarts miljon och en halv miljon människorskadats i trafiken i vårt land. Vi kan exempelvis titta , då omkring900 dödades. Av dem var 61 molorcykelförare mot 1973. skadadesmellan 15 000 och 20 000 människor, 5 000 av dem så allvarligt att de blirinvalidiserade för resten av sitt liv. Vikan inte fortsätta så här. Vi måste förebygga olyckorna. Vi behöver förbättratrafikmiljön och fordonen samt upplysa och utbilda trafikanterna. Hurskall vi förhindra olyckorna och vad skall vi åtgärda? Först och främst bör vi åkakollektivt så ofta del finns möjlighet. Men det förutsätter att vi har ett överhela landet väl utbyggt kollektivt trafiknät. har framhållit del i enmotion till årets riksdag, i vilken vi hemställer "alt uttalarsig för en sådan utformning av trafikpolitiken all en viss grundläggandeförsöning med kollektiv trafik med statligt kostnadsansvar ordnas i helalandet och på lika villkor i den mån regionalpoliliska skäl inte föranleder enannan ordning". Enökad satsning på godsbefordran per järnväg tror jag också skulle bidra till allminska riskerna på vägarna. fraktades 600 milj. ton på våratrafikleder, varav 88 96 fraktades på lastbil. Kan vi komma fram till allfrakta mer tonnage på järnvägarna tror jag att riskerna skulle minska.Bestämmelserna beträffande anvisningar om frakt av miljöfarligt gods på vägarnabehöver också ägnas skärpt uppmärksamhet. Vägarnasstandard måste förbättras. Olika utredningar har visat sambandet mellanolyckor och vägstandard. kan i klara siffror redogöra för vad bättrevägar betyder i räddade människoliv, färre skadade och bättre samhällsekonomi.Verket har för olika vägavsnitt redovisat vilken effekt vägförbättringar harhaft på trafiksäkerheten. Låt mig ta några exempel. PåE 6 mellan och i anlades en motorväg,varvid olyckorna minskade med 75 96. Antalet dödade och skadade minskade med 6796. På breddades väg mellan och från 6meter med vägrenen. Olyckorna gick ned med 22 96. Antalet dödadeoch skadade minskade med 50 96. Påsamtliga av redovisade 15 vägavsnitt är siffrorna likartade. Del kanalltså fastslås: bättre vägar - färre olyckor! Det behövs en rejäl satsning påvårt allmänna vägnät. Den skulle också ge en klar förbättring avolycksstatistiken. Centernhar liksom tidigare krävt förbättrade anslag till vägarna. Icentermolionen kräver vi att redan nu bör få i uppdrag att planera för användningenav de 200 milj. kr. som föreslås för /76. Vadkan vi mer göra för all minska olyckorna? Var tredje bilolycka är enmörkerolycka - det har en forskningsgrupp kommit fram till. Vare sig vi går,cyklar eller sitter bakom ratten är risken större i mörker. Antalet dödade ochskadade gångtrafikanter ökade . Vad kan vi göra för altskydda gångtrafikanlen? Enligt min mening är vi i behov av en lag som åläggeralla gående skyldighet all bära reflexer efter mörkrets inbrott. Vi vet attriskerna är två å större att en oskyddad trafikant skall råka illaut i trafiken. Vi vet också av gjorda undersökningar att allmänheten är positivtill ett obligatorium när del gäller reflexerna. Trots detta tycks trafikutskott tveka inför all förorda en dylik lag. Jag hoppasemellertid att cenlerpariimo-tionerna till årets riksdag kommer att medföra attvi får en refiexlag i vårt land. Vadkan vi mer göra för att minska olyckorna? Ge varie irafikslag sin egen bana! Iförsta hand bör gångtrafiken skiljas från biltrafiken, genom gångtunnel ellergångbana. Del är också ytterst angeläget all vi får separata cykel- ochmopedbanor. Vi behöver fler rastplatser vid motorvägarna, som ger ökademöjligheter till en stunds avkoppling. Detär viktigt att anpassa hastigheten till väg och trafik och all fartgränsernarespekteras. Skolskjutsarna måste ges ökad säkerhet - detta är någonting somkräver ytterligare uppmärksamhet. Vihar fåll en bilbälleslag som vi förväntar skall medföra att skadorna vidtrafikolyckor minskar. Skyddshjälmar borde användas i mycket störreutsträckning än . I ett samnordiskt projekt studerar man hur hjälmarnaanvänds. Man har kommit fram till att mopedförare i Sverigeanvänder hjälm mot av motorcyklislerna. Svåra skallskador är därförmycket vanligare bland cyklister och mopedförare. En lag om obligatoriskanvändning av skyddshjälm i trafiken, även för mopedförare, borde snarastinföras för att minska svåra skador som uppkommer vid olyckor med moped. Kungl.Maj:t har tillsatt en trafiksäkerhetsutredning, som tittar på dessa saker. Viförväntar all det snart kommer ett förslag från denna utredning. Jag tror attvi också måste satsa på utbildning och forskning, om vi vill ökatrafiksäkerheten. Utbildningen börjar med barnen. Professor hargjort undersökningar av små barns trafikförmåga. Hon framhåller all vi måsteändra trafikmiljön radikalt. Barn är så impulsiva. Barn i närheten av en vägbetyder alllid fara. Del är svårt för dem att höra varifrån ljud kommer, och dehar den uppfattningen att bilar kan stanna direkt. Enligt professor börbarn helst inte cykla i biltrafik förrän de är . Det är angelägel att vilyssnar på professor rekommendationer när det gäller barn och trafik. I en undersökning av trafikkunskaper och trafik-beteenden hos elever pågrundskolans mellan- och högstadium som SÖ och trafiksäkerhetsverket genomförde1972 kom man fram till alt ele- vernas trafikkunskaperknappast var tillfredsställande. Del är alltså klan all ökad utbildning behövs.Den skall ske i förskolan, i och i gymnasiet. Trafiksäkerhelsverkelssatsningar på olika kampanjer varie år har varit ytteriigt värdefulla. Det ärväl använda pengar. Det vore också mycket angelägel alt irafiksäkerhelsverketfick medverka när vägar planeras för att få en insyn i de planer som görs upp. Informationgenom TV och radio borde kunna ske i ännu högre grad än hillills. Vid dessatillfällen får vi inte glömma invandrarna. 1 massmedia och i skolorna måste vikomma ihåg invandrarna också när del gäller irafiksäkerhetsundervisningen. Tillsist, herr talman, vill jag framhålla att vi måste satsa på ökad forskning omolyckornas uppkomst och vad vi kan göra för all minska antalet olyckor påvägarna. Mer forskning behövs om vägbelysning, väg-beläggning, vägmärken,hastighetens inverkan på trafiksäkerheten samt bländskydd på motorvägar, vilketen del säger höjer trafiksäkerheten. Geriniensivbelysta övergångsställen eller normall galljus i kombination med ljusasfalt en säkerhetshöjande effekt? Vilka vägbeläggningar skall användas? Detfinns beläggningar med goda friklionsegenskaper som är bättre fråntrafiksäkerhetssynpunkt. Påalla dessa områden behövs forskning och mycket pengar. Men jag tror all del ärväl använda pengar, som vi säkert får igen genom färre olyckor, minskadesjukvårds- och samhällskostnader.och - framför allt - färre dödade och skadademänniskor i vårt samhälle. i (s): Många talare har understrukit den ekonomiska osäkerheten inför 1975.Denna osäkerhet har också präglat regeringens budgetförslag. Beredskapen föratt möta en konjunkturnedgång har lett till en stram budget, som ändå rymmerfiera vikliga reformer och betydande satsningar på väsentliga områden. Jag villstanna vid en viktig prioritering, som regeringen har gjort men som har kommiti skymundan i budgeldebatten. Jag avser den kraftfulla satsningen på idrottenoch ungdomen. Stödettill idrotten ökar under /76 med 10,5 milj. kr.