prot · FZ0996 · 1975-12-31 00:00:00 — Mendet är inle lika svårt att konkurrera i alla branscher. Min uppfattning är attom vi skall behålla vårt relativt höga löneläge måste vi framför allt salsa pådet tekniskt avancerade, innovationer, snilleindustrier. Påsocialdemokratiskt håll är man antagligen medveten om della, och det är väldärför som man har försökt att starta - ehuru inle så framgångsriktutvecklingsbolag. Men dilemmat för socialdemokraterna är att en sådan typ avförelagsamhet inle så lätt växer fram på politiskt kommando utan snarare påprivat initiativ. Svällföder man innovationsrik industri, däribland de mindreoch de medelstora förelagen, är della ell hot mot vår välståndsutveckling. Sommotiv för att del skall socialiseras brukar socialdemokraterna anföra intebara behovet av mera planmässig styrning av ekonomin utan också all lönlagarna,"hela folkel", skall få bestämma. Ja, men i den helhet som det härgäller, med alla socialiseringsanspråk som socialdemokraterna f n.aktualiserar, är detta en viktig fråga. Jag känner inle att jag har någotstörre medbestämmande, det måsle jag säga, när biljettpriserna på statensjärnvägar höjs eller när portot höjs. Jag tror inle att svenska folket i övrigtheller gör det, även om dessa förelag är statsägda. Jag tror faktiskt inteheller att löntagarna känner något större medbestämmande därför all AP-fondenäger aktier, och jag tror inle heller all de anställda på NJA eller känneratt de har mera inflytande än de anställda i privata företag. Isjälva verket blir det en risk för all inflytandet i ell socialiserai näringslivtrots de vackra orden blir mindre. I ell socialistiskt näringsliv blir statenden helt dominerande arbetsgivaren. Det blir svårare alt hävda sig mot dennakoloss, och redan nu kan vi ju se hur kallsinnig staten ofta är mol sinaanställda. "Återigen samma schema. Information en minut i tolv -obefintligt samråd", skrev en av dem som berördes av den statligautlokaliseringen . "Talet om företagsdemokrati är bara prat",tillade han. Lärarna protesterar f n. mot del bristande samråd som ägt rum inomramen för olika aktuella förslag som gäller skolan, och del finns även mångaandra exempel. Jagskulle vilja, fru talman, läsa upp ett citat ur en intervju som gjordesmed LO-chefen. Här svär han - men jag antar att del är tillätet att citera Landsorganisationensordförande även om han svär. Så här sade han: "Jävligtbehöva erkänna del men privata arbetsgivare ställer upp myc ket bättre än stat och kommun dom offentliga arbetsgivarna som har en massa jävlaijänstereglementen osv. gör att Du blir prickad på olika sätt." Ävenom man kan ha olika uppfattningar om det här språkbruket, tycker jag att baraen slutsats kan dras av innehållet i vad LO-chefen säger, och den är att detfinns stora risker i att ha en helt dominerande, byråkratisk arbetsgivare meden massa tjänstereglementen, nämligen staten. Teckningav aktier i , m. m. Teckningav aktier i , m. m. Vipåminner oss t. ex. hur de anställda i de privata läkemedelsföretagen undanbadsig en socialisering men också hur förklarade att man i en fråga somdenna inte kunde låta de anställda få avgöra. Härfinns det en inneboende konflikt i det socialistiska budskapet. Att alla beslutskall fattas i politisk ordning och inte ute i ett enskilt näringslivinskränker medbestämmandet för de anställda, det är min uppfattning. Vi kan juse hur känslig frågan om medbestämmande i den offentliga sektorn är. Skallvalresultatet inte sättas ur spel genom medbestämmanderätt för anställda,fordras klara inskränkningar och avgräns-ningar av detta medbestämmande. Juvidare man gör den politiska beslutsapparaten, desto oftare kommer just dennakonflikt att uppstå. Av både ekonomiska och demokratiska skäl beslår del bästa systemet iatt man har ett spritt, individuellt ägande, att man har ett enskiltnäringsliv, verksamt med stöd av en vital företagsdemokrati och inom de ramarsom statsmakterna uppdragit. Då får man - och det vill vi ha i - enstatsmakt och inte en maklstal, som i ett socialistiskt näringsliv. i (vpk) kort genmäle: Är det fel, frågade industriminister tidigare idebatten, att de borgeriiga partierna och regeringen är överens om de storalinjerna beträffande den staisföretagsamhel som vi har? Överens är ni myckelriktigt också, trots skriande. Jagskulle vilja säga att tillhör jag en arbetarrörelse som ändå som ell historisktmål haft samhällets totala omvandling, skulle jag nog bli en smula skeptisk omgedigna borgerliga krafter var eniga med mig om siatsföreiagsamhetens roll.Statsföretagsamheten kan ju ha helt olika roller. Den kan vara just vad RuneJohansson egentligen osökt beskriver här, nämligen rollen av stödjare ochuppföljare av ett kapitalistiskt näringslivsbehov - ell kapitalistiskt näringslivsom utvecklar en inneboende kris. Den kan också vara en nydanare, ensamhällsomdanande faktor som ger den ekonomiska utvecklingen en ny dignitet. NärRune anför exempel-i flera fall i och för sig tacknämliga sådana - påstatlig företagsamhet är det emellertid inte precis några exempel som vittnarom alt statlig företagsamhet är särskilt avancerad eller går i spetsen för enviss samhällelig utveckling. Man talar om alt den skapar sysselsättning genomall la hand om och så all säga förslalliga varvskrisen - men det är en ganskadefensiv uppgift, låt vara att den möjligen är nödvändig. Detsamma gäller närhan säger all den statliga företagsamheten är en ambulansstyrka åttekoindustrin. Omman ser hur socialdemokraterna har reagerat pä förslag från vår sida omförstatligande av hela varvsindusirin, av oljeindustrin, av byggmaterialindustrinsmonopolföretag, av affärsbankerna, finner man att det har de vänt sig emot. Dehar sagt att det är onödigt, det vill de inle se. I ett land som Frankrikeär staisföretagsamheten, trots den borgerliga regeringen, väl sä storsom i . De totala investeringarna i samhället har juingalunda varit särskilt stora på den samhälleliga sidan, utan de har varit välså stora på den privata, såvitt jag förstår. Detta aren intressant belysningtill resonemang. Man skulle ju tro att det totalastatsmonopolet höll på att växa fram här, men hans skriande saknar verklighetsförankringi det faltet. Det är i själva verket markant hur blygsam den samhällsägdasektorn har varit. Dettabetyder alltså att vi här ser en statsföretagsamhet, som den, som just kan sägas sakna större och långsiktiga nationella mål,som inte är nydanare och icke egentligen, om den bilden skal! hälla iframtiden, är en spjutspets för den ekonomiska demokratiseringen, som denborde vara. Teckningav aktier i , m. m. HertREGNÉLL (m) kort genmäle: En del av de invändningar som statsrådet hade att göra motvad jag hade sagt i mitt första anförande har nog mist i tyngd sedan herrBurenstam har hållit sitt anförande. a. kritik för att vi från moderathåll hade velat pruta på de 1 500miljonerna. Det ansågs att det innebar någon sorts sabotage. Detta är ju enunderiig inställning, när man berömmer sig av att man själv i en andra instanshar prutat pä det som var prutat av centralastatsföretagsgruppen efter det att man fått förslagen från de skilda egnaföretagen inom statsföretagsgruppen. Den attityden saknar helt logik. Sedantalade också industriministern om vad jag hade sagt om solidileten - att denär besvärande låg. Därvidlag var det ett lämpligt svar när man erinrade om vadherr hade sagl i intervjun i - att man hade drivit påfrån ägarsidan så att företaget hade blivit överansträngt. Symtom på den överansträngningenär just den besvärande låga solidileten. Tillsist skulle jag också vilja säga att det är allt skäl att understryka vad herrBurenstam framhöll - att illa underbyggda projekt är det största hotetmot sysselsättningen. Det innebär att man använder för mycket kapital med förlitet utdelning i form av arbetstillfällen. Om den statliga gruppen läggerbeslag på så betydande belopp pä kapitalmarknaden som här skisseras, så kommerju resultatet alt bli att annan företagsamhet svältes ut och förhindras attbereda nya arbetare och tjänstemän sysselsättning. Underdetta anförande överlog herr andre vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Jag erinrar mig att författaren och skådespelaren harskrivit en film som han har gett namnet Släpp fångarne Teckningav aktier i , m. m. loss, del är vår! Med enlätt travestering skulle jag, sedan jag lyssnat till ,vilja säga att man som rubrik för hans uppträdande hade kunnat sälla: Släpphämningarna lösa, del är vår! Om detta på något sätt gör att det känns bättre förherr Burenslam , så tycker jag att del är bra. Jag tror att det är denfrämsta uppgiften som della uppträdande fyller. Delfinns när talar -jag har också uppmärksammat det hosherr - ett på något sätt otäckt drag i uppläggningen. Man säger all densocialdemokratiska näringspolitiken för fram lill ell socialistiskt system som- enligt den uppläggning som själv har haft - leder överlill en motsvarighet till del system som man har i de kommunistiska ländernamed förtryck och allting annat. Vad är del för dumheter som ni ägnar er ål?Denna demokratiska arbetarrörelse som har slagits för demokratin och som ocksåhar tagit på sig huvudansvaret för all förverkliga denna demokrati, inte minstunder i,regeringsställning vill ni på detla sättmisstänkliggöra, därför alt vi fullföljer en politik i demokratisk anda in pådet ekonomiska området för att möjliggöra för människorna, inte minst alla demute i jobben, au kunna få eu inflyiande över verk-samheien i vilken de deltar. Detär ell långsikligl arbele, det är vi helt medvetna om, men ett arbete somomfattas av de stora befolkningsgrupperna i landet. Jag är alldeles övertygadom att om ni skulle försöka att hindra detta så kommer ni inte att lyckas. Jagtycker därför att det skulle vara mera klädsamt om ni lade bort just denattityden och slutade all tala om socialdemokratin och dess näringspolitiksåsom ledande fram lill något av ett förtryckets samhälle. HerrBurenstam kommer sedan in på en del av de frågor som vi har diskuterartidigare. Han säger all här blir inga 3 000 jobb. Vad är del vi redovisat? Därbörjade alt närma sig sanningen. Vi har redovisat ipropositionen all kommer sysselsäitningslillskoiiei att bliungefär 3 000, med de investeringar som Staisförelag har beräknat. Jag kan inlegarantera det exakta antalet. Denbedömning som har ägnat sig åt går såvitt jag förstår ut ifrån attdet är de tolv företag, i vilka man har redovisat de mest omfattandeinvesleringarna, som ger resultatet 1 600 å 1 700 i fråga om anställningar. Delfinns uppenbariigen belräffande de investeringar som är akluella och delkapilallillskotl som är nödvändigl ett inlresse från all vilja göra gällande, att de senaste årens politik från Statsföretagssida har lett fram lill all luckor uppstått som man nu måste fylla igen. Men iden redovisning som är lämnad från Statsföretag sägs klart ifrån attinvesteringarna har varit utomordentligt omfattande och all det har ställtsmyckel stora krav på kapitalanskaffning, inte minst upplåning. harbegränsat solidileten, och för alt man nu skall kunna klara ett program med denifrågavarande omfattningen måsle solidileten återställas lill enrimligare nivå. Omdel har uppstått några luckor skall detla, liksom förhållandena som liggerbakom slaisförelagsulvecklingen - de enskilda bolagen - ses mol del fakiuin inle tidigare kunnat bygga upp några fonder att ha tillgäng till närbesvärligheter har uppträtt och blivit som störst. Som exempel skulle man kunnala NJA som under prakliskl laget hela 1960-talel varit underinvesteral. Del ärförst pä 1970-talel de investeringar genomförs som vi hoppas skall leda framlill en mera gynnsam utveckling för NJA:s vidkommande. Jag känner mig alldelesövertygad om detla. Produktionsmässigthar man nåll det bästa resultatet . Man kan beklaga all år fick en djup kris som inte bara drabbade NJA utan praktiskt tagel allajärn- och stålverk och som gjorde att den produktionskapacitet som uppnåttsinte har kunnat ge det ekonomiska resultat som vi hoppas att kommafram till. Sedanryckte loss en rad frågor och citerade bl. Han tog också upp mitt brev , där jag skrev tillStatsföretag om angelägenheten av alt se över organisationen för att kunnasvara mot de uppgifter som efter hand kommer all läggas på Slatsföretag. Mendär råkade ha otur, för jag har fäll svar frånSlaisförelag på just det brevet, och redovisar där att en sådansektorisering som jag efterlyste har man sökt genomföra i betydande omfattning.Herr skriver bl. a.: "Sådana utredningar har lett till tillskapandeav 'underkoncerner' inom fiera branscher. Exempel härpå ärverktygsmaskinbranschen (SMT-Pullmax), läkemedelsbranschen (Kabi), förlags- ochtryckeribranschen (Liber Grafiska) samt byggmaierialbranschen (Essbo). Enutveckling mot större enheter bör emellertid ej drivas så snabbt att störningarskapas inom förelagen." Inle minst på den där sista punklen kan jag varahelt överens med . Den sektorisering som vi efterlyst har man alltsåslagit in på. Vidareär det av inlresse att i detla brev lar upp just de frågor som jaghade anmält i tidningen , och där jag menade all det ärnödvändigl au Statsföretag i sin organisations-uppläggning undersökermöjligheterna och förulsäiiningarna för dotterkoncernbildningar. I sitt brevsäger härom: "1 några fall bör detta pä litet sikt kunna ledatill längre gående former för samordning, t. ex. genom bildande avunderkoncerner." Vidaretycker jag att något för tidigt intecknade vad som skettinom 80. Det är riktigt att jag höll mitt tal i Metalls regi den 24februari, och talet är korrekt återgivit i . Det är också riktigt som jag redovisade att vi fortsatte med enplanering, i huvudsak grundad på den uppläggning som vi bestämt oss för 1974.Men - och det har jag också anmält - med det inlresse som fannsfrån industrins sida inom järn-och stålhanteringen för all samordna sinaverksamheter med NJA och ett beslutat stålämnesverk hade vi all anledning altsöka åstadkomma Teckningav aktier i , m. m. Teckningav aktier i , m. m. en integration mellansiålämnesverkei och den svenska industrin, främst en valsverksutbyggnad iGävle. Jagskall inte fördjupa mig i detla alltför myckel. Men jag vill säga att avsiktenmed den planering som vi höll på med då jag höll mitt tal varatt man skulle göra en etappuppdelning. Den första etappen, en utbyggnad påungefär , var i huvudsak inriktad på att förse den svenskamarknaden med slålämnen. Om förhandlingarna med ledde lillresultat - vilket jag hoppades - skulle vi därmed tillgodose ettmarknadsmässigl behov inom framför allt vårt eget land. När projektledningensedan redovisade den kostnadsutveckling, som inträffat och som jag har talat omtidigare, var det väl rimligt att vi också satte oss ned och funderade över omdet fanns alternativ; detta inte minst sedan projektledaren hade skisserat enalternativ lösning som i huvudsak siktade på att integreraståläm-nesproduktionen med i första hand svensk vidareförädling. Och där är vinu. kan vara helt säker på all det uttalande som jaggjorde vid metallkongressen, att vi kommer att fullfölja del programmet, detstår fast. Proposilion härom kommer all läggas fram i . Hert ()kort genmäle: berätlar gärna en liten historia som inledning. I dethär fallet var del . Jag måste säga att äravsevärt roligare än industriministern. Så det är lika bra att inte försöka iden branschen. Jagpåminner mig alt industriministern också i debatten om 80 för ett årsedan tyckte del var roligt att berätta nedlåtande historier om motparten. F.n. är det inle lika roligt au debaitera den planmässiga hushållningen när detgäller 80. Planernaskall fullföljas, säger industriministern, och låter som om uttalandet ochföredraget på metallkonferensen inle alls, som jag försökte säga, var ettintressant exempel på hur man ena dagen - i det här fallet -tvärsäkert talade för en viss utformning av projektet för alt tre fyra dagarsenare hoppa på en helt annan variant. Och var man lika tvärsäker ochviftade på samma sätt bort motståndarna som hade synpunkter. Kom inte och sägatt industriministern inte talade om någonting annat än det ninu talar om! nämndes t. ex. i anförandet den 24. var detföretaget borta ur bilden. Jag,och andra företrädare för vårt parti tänker fortsätta att göra detvikliga påpekandet all det inte i något land med ett socialistiskt ekonomisktsystem varit möjligt att förena detta med medborgerliga fri- och rättigheter.Vi länker inte låta skrämma oss av industriministerns brösttoner till attavslå från att göra det påpekandet. Det är ett viktigt påpekande i ett läge dåLandsorganisationen, som står socialdemokratin nära, kräver att man skallsocialisera all mark, dä so- cialdemokraterna villinföra omfattande löntagarfonder enligt Meidners modell, och då ni när detgäller företagsamheten driver socialiseringsidéer på en lång rad olika plan.Läs t. ex. artikel i , omindustriministern vill ha uttalanden från någon som del inle är lika lätt allavfärda med en politisk klyscha. Jaggör inte gällande all vi befinner oss i en sådan situation. Jag kommerinte heller med några anklagelser mot vare sig socialdemokratin ellerfackföreningsrörelsen. Jag säger alt om man gör pä det sätt som ni nu tänker,så hamnar man, även om man har höga och goda ideal, i ett läge som svenska folketinte skulle lycka om. Så starka som de socialistiska ambitionerna f n. är finnsdel all anledning all i god lid varna för och påpeka della. Teckningav aktier i , m. m. Vad jag vänder mig mot är att ni i förtäckta ordalag ifrågasätter vårdemokratiska inställning genom alt ni gång på gång säger att den politik som viför leder till ett förlryckarsamhälle. Del var ungefär del som sade alldeles . Närdel gäller mill lal på Metall vill jag säga: Vem har sagt att är borta urbilden? Under alla omständigheter är inte borta ur förhandlingsbilden.Företaget har självt begärt alt förhandlingarna skall anstå ,och jag skulle kunna länka mig all förhandlingarna kan innefatta annat än ettvalsverk sedan vi kommit längre i förhandlingarna med och moten integration med det nu befintliga NJA. Men det är alldeles riktigt attKrupp fanns med i bilden vid den planering vi höll på med . Jagskulle sedan vilja säga några ord om Utvecklingsbolaget, som berörde i sitt tidigare anförande. Det är i och för sig inte såmärkvärdigt om ett utvecklingsbolag inte alltid lyckas vinna ut det resultatsom man hoppas på av de satsningar man ger sig in på. Vi forskar och bedriverutvecklingsarbete i detla land för ca 2,5 miljarder om årel. Jag skulle viljafråga: Hur mycket av denna forskning och della utvecklingsarbete ger ett sådantresultat all vi kan säga all vi alllid får full valuta för pengarna? Vi kanvara ganska nöjda om en del av del utvecklingsarbete som bedrivs ger deresultat som förväntas. Därmed har jag inte sagt att vi är beredda att godkännaalll arbete som har bedrivits i Utvecklingsbolaget - det har vi också visat iden kritik som vi har framfört. Jaghar sagt att Sonab och ESSBO är företag som har gått snett, alt den verksamhelsom Sonab gav sig in på inte har motsvarai de förväntningar som man hade inomföretagsledningen. Statsföretags vice ordförande sade mycketöppenhjärtigt för sedan i en intervju i alt hanborde ha insett "au vi satsade fel när vi överlog AGA". Del var ettförsök från företagets sida som inte lyckades. När man då misslyckas med enverksamhel, när marknadens förutsättningar blir annorlunda, är det nödvändiglatt försöka Nr 96 åstadkomma en rekonstruktion av förelaget. den också,som han har gjort tidigare, ha nämnt KVAB och SMT. 1 anril 1976 ''" '" '"' nämna nu därför att de är företag som har befunnit --------------- sig isvårigheter av samma art som Sonab och andra befinner sig i nu Teckning av aktier i men somär rekonstruerade och båda var vinstgivande . , Jag tycker att det är ett mycket skickligt arbetesom har genomförts, m. m. inle minst av dessa förelags ledningar men också under kontroll avSlats- Det visar all del är möjligt all genomförasådana rekonstruk- ,.. tioner. Sedan återkommer herrBurenslam gång på gång till detta med det ärriktigt, att planera är svårt - låt oss vara överens Skall vi då inteförsöka oss på planering? bara i samhällets regi,den är nödvändig för induslrin i vilken ägo denna än befinner sig. Men den måstei dag ta större hänsyn till samhällets Därför försökervi nu åstadkomma en samordnad planering i samverkan mellansamhälle, företag och anställda. Vi prövar oss fram lill en långsiktigareplanering i de branschråd som vi har skapat inom järn- och slålhanteringen,inom skogsindustrin med skogsbranschrådet, inom byggnadsindustrin ochinte minst inom varvsindustrin. Skallman, därför att man inte överallt har lyckats, säga att planering är av ondo?Jag kan garantera all vi inle kommer all ge upp våraanslrängningar alt åstadkomma en planering som vi ser som nödvändig och där vihar stöd från induslrin. Det är också av inlresse att iaktta hur induslrinsjälv går in i diskussionen inte bara om den långsiktiga planeringen utan ocksåom en samverkan som kan leda fram till ett gemensamt ägande av företagen. Jagkan åberopa uttalanden som helt öppet har gjoris av Grängesbergsbolaget och avchefen för verket i som säger all "ulan statens medverkan kan viinle klara de investeringar som är angelägna i företagen och som för svenskjärn-och stålhanlering ler sig som oundgängligen nödvändiga om vi skall klarakonkurrensen på exportmarknaden". Skall vi då inte la upp dendiskussionen? Menar alt eftersom den privataföretagsamheten ger de bästa resultaten skall vi över huvud taget inte gå in ien diskussion från samhällets sida, trots att företagen själva begär del, om ensådan samverkan mellan slai och privata företag? Det är ur vår synvinkel enorimlig ståndpunkt. Vi kommer att gå in i dessa överläggningar med åtskilligaförelag för alt gemensamt diskutera hur politiken för järn- och stålindustrinskall läggas upp. I den utredning om den framtida utvecklingen för järn- ochstålindustrin som vi nu gemensamt beslutat om i siålbranschrädets regi ingårsom en förutsätining för hela detla arbete att stålämnesverket i kommertill slånd. Den frågan får vi, som jag tidigare sade, närmare diskutera när vihar lagt fram vår proposilion. Närdet gäller de resultat vi uppnått inom den statliga före tagsamheten får vi inte glömma bort au åtskilliga av de företag som 186 vi etablerat har måst lokaliseras lill områden somvarit sysselsättnings- svaga, vilket medförtsärskilt stora kostnader och påfrestningar. En del av dessa företag har viövertagit från de andra ägarna när företagen befunnit sig i ett krisläge. Detär klart all del konstituerar alldeles speciella besvärligheter för en del avde statliga företagen. Härkan man egentligen ställa upp i mot är kritisk på denna punkt och anser att vi skulle vara meroffensiva och gå in på områden där vi hade en större lönsamhet all vänta av enföretagsverksamhet. Självfallet har vi ett intresse härför. Men i den mån enindustri är effektiv och rationell och ger en betydande och växande avkastning,ser vi det inle som angelägel att stiga in där och tränga undan de nuvarandeägarna. Vår uppgift har i mycket stor utsträckning varit att tillsammans med defackliga organisationerna på ell mera demokraliskl sätt fördela de värden somalla gemensamt varit med om att skapa. Det har lett till alt levnadsstandardeni torde vara en av de högsta i världen. Detbetyder inle alt vi därutöver inte ser del som uiomordeniligi angelägel attgenomföra en demokraliseringspoliiik, som gör det möjligi för människorna auefter hand få ell växande infiytande i förelagen. Del sker genom denarbetsräiislagstiflning som vi f n. diskulerar och varom det ligger ett förslagpå bord. Men när det visar sig nödvändigt och ändamålsenligt ausamhället går in för alt driva en företagsverksamhet är vi beredda att göradel. Vi måsle då också skapa de organisatoriska förutsättningarna för en sådanverksamhet. Teckningav aktier i , m. m. ()kort genmäle: Tyvärr är debattvillkoren ojämlika, eftersom jag bara har tre minuterpä mig.