prot · FY0947 · 1975-12-31 00:00:00 — Det var gammalt, nerslitet, med enkel teknisk utrustning och inlepåfallande hygieniskt. Dit kom en gammal dam i ambulans. Tvä sjukvårdare barhenne på en bår. Efter gick en tredje med en bur som innehöll den gamla damenspapegoja. 'Ettsä pass dåligt sjukhus hade vållat skandal i ', sade medicinaren. Menscenen med papegojan hade också varit otänkbar på ett svenskt sjukhus. Det ärnog en typ av mänsklighet som vi saknar." Med den berättelsen har pekat pä någramissförhållanden i dagens sjukvårdssiluation. Bristen på personal är såframträdande all de sjuka inte ens kan fä vistas uppe i normal utsträckning. Defår inte den omvårdnad och den mänskliga kontakt som de behöver. De saknar denvarma, hjälpsamma handen, den vänliga blicken och de uppmuntrande orden. Justinom långtidssjukvården är omvårdnaden och tillsynen dominerande inslag i dendagliga verksamheten. För all kunna fylla personalbehovet krävs betydandeekonomiska insatser. Antaletlångtidssjuka i en befolkning bestäms i hög grad av dess åldersstruktur.Stigande ålder ökar påtagligt risken för långvariga sjukdomstillstånd.Medellivslängden i är . kommergruppen all öka med 14 96 mot 4 96 för totalbefolkningen. Dellabetyder en ökning med 110 000 personer i den åldersgruppen fram lill 1978. Vårdbehoveti dessa äldre grupper är mångdubbelt slörre än i de arbetsföra åldrarna.Utredningar visar all 50 96 av den slutna vården ges lill den tiondel avbefolkningen som är äldst. Dessasiffror skall jämföras med all del redan nu står 9 000 personer, mest gamla, ikö för långvårdsplats. Socialstyrelsenhar i sitt principprogram för långtidssjukvården, som just remissbehandlals,angivit att en utbyggnad av i medeltal 2 000 platser får betraktas somett minimiprogram för den närmaste tioårsperioden. I fasta priser kan del rörasig om en ökning av långtidssjukvårdens kostnader från ungefär 2 mifiarderkronor lill omkrig 3 mifiarder kronor Rätttill sjukpenning m, m. 14 protokoll 1975. Rätttill sjukpenning m. m. Vilka landstingoch kommuner kan leva upp till den målsättningen? Vibehöver bara öppna en tidning eller la del av sjukvårdshuvudmännens planer föratt få fullt klart för oss att den ekonomiska situationen är ytterst allvariigoch att kostnaderna för sjukvården fär skäras ner kraftigt. Är vi politikerberedda att ta ansvaret för della? I en artikel i påtalas justatt politikern måste inse all han har del fulla ansvaret för att det finnstillräckliga resurser för sjukvården och all han måste förstå all del inlelängre går att undvika att la ställning i svåra avvägningsfrågor som berörsjukvärden. Dennasom jag anser högst berättigade oro för dagens situation inomlångtidssjukvården är bakgrunden till min moiion nr 1210. I den har jagframhållit all det kan bli nödvändigt att göra en avvägning mellan skilda i ochför sig högst berättigade intressen och låta det behov främst tillgodoses somför de flesta människor framstår som mest behjärtansvärl och värt allprioritera. Jag har då stannat för möjligheten att tillförasjukvårdshuvudmännen de belopp som skulle kunna frigöras genom att någon ellernågra karensdagar åter infördes vid sjukskrivning. Kostnaderna för endast endags sjukpenning kan röra sig om mellan 400 och 5Ö0 mifi. Jaghar helt klart för mig att det inte kan betraktas som etl populärt förslag. Menvi måste kunna diskutera möjligheten av alt ändra pä tidigare i och för sigkloka beslut när den hårda verkligheten så kräver. Del är inle endast inomdelta område som sådana omprövningar kan bli nödvändiga. Jag är fullt medvetenom de svåra överväganden av mänsklig, praktisk och formell natur som ellförslag i den riktning jag skisserat skulle medföra. Därför har jag inte hellerbegärt en sådan förändring utan endasl hemställt om en utredning beträffandemöjligheterna för och lämpligheten av alt tillföra sjukvårdshuvudmännen debelopp som skulle kunna inbesparas genom att karensdag återinfördes. Utskottethar emellertid prövat frågan i sak och förklarat att det ställer sig hellavvisande till en ändring av gällande regler. Vad beträffar utskottetsmotivering delar jag uppfattningen om fördelarna av att karensdagar en gångslopades. Del ger ell skydd mot inkomstbortfall, och det var en angelägen rällvisereform. Därom kan vi vara helt ense. Utskottetförklarar sig sedan hysa den uppfattningen att kostnaderna för värd av sjukamänniskor i första hand skall bäras av de friska medborgarna och att man inleskall vältra över kostnaden för långtidssjuka på andra sjuka. Moldet resonemanget har jag flera invändningar. Jag trodde att det var en allmäntgodtagen regel i humanitära sammanhang alt man inte klassificerar människor ide sjuka, de handikappade osv. Det gäller 055, när vi är sjuka, när vi ärfriska och när vi är handikappade. De sjuka är inle något slags klass för sig. Fråganhär är ju i realiteten om vi, när vi drabbas av en kanske relativtbagalellartad sjukdom som håller oss borta frän arbetet , inte skulle orka med all bäraett visst inkomstbortfall om vi visste Nr 47 att vi när vi är i behovav långvarig sjukhusvärd skulle fä sådan och Onsdaeen den få en god sådan vård. Jagtror att väldigt mänga människor skulle ta 9 anril 1975 pä sig ell i och för sigringa inkomstbortfall för att de själva eller anhöriga skulle få densjukhusvärd som de behövde. Skälenför att helt avvisa milt förslag kan jag alltså inte godta. Enligt ning m.m. min uppfattning hade del varit logiskt om utskottet överlämnat molionen lillden av utskottet åberopade kommunalekonomiska utredningen. Jagvill sluta med att återge vad några av Göleborgssjukvärdens talesmän yttrat däde i en tidningsintervju tillfrågats om synpunkter pä min motion. ÖveriäkarenStig i sjukvårdsstyrelsen sade att förslaget om återinförande av eneller till förmän direkt för långtidssjukvården hälsas medtillfredsställelse. Per , ordförande i sjukvårdsstyrelsen iGöteborg, anförde: "Om politisk enighet uppnås att ge människorna den värdde är i behov av vid sjukdom och ålderdom, är det ocksä viktigt att söka efterbreda samförstånds-lösningar belräffande finansieringen av de mål som uppsatts.Andra lösningar än dem som existerar - och som kanske innebär att manuppfyller ell totalt större rättvisekrav än ett rådande förhållande - börständigt prövas. Den utredning motionären hemställer om kan genom att belysaolika lösningar vara ett led i denna strävan och bör därför enligt min meningkomma lill stånd." ProfessorLeif , styresman för i , sade: "Delär angeläget all sjukvärden fär mer resurser och alt detta sker snabbi. Dagenssituation är orimlig och ovärdig ell samhälle med i övrigl god materiellstandard. Föreliggande förslag anser jag ytterst angeläget att del blirbeaktat. Även om det kan te sig svårt att draga tillbaka en förmån måste dennanackdel vägas mot de förmåner som i stället kan ges de sjuka som behöver mesthjälp. Del behövs information och debatt i denna fråga - den är minst likacentral och aktuell som energidebatten - eftersom vi har problemel attinle kunna ge våra sjuka en tillräcklig värd. Det är närmast förvånande alldenna debatt inle redan kommit i gång - del är inle bara hälsan som tigerstill." Dessaoch liknande sakkunniga uttalanden gör alt jag med beklagande och besvikelsetagit del av utskottets betänkande. Eftersom del är enhälligt har jag, frulalman, inle något yrkande att framställa. FruOSKARSSON (c): Socialförsäkringsutskotlel har i sin betänkande nr 10 avstyrkt någramoiioner, bl. a. molionen 469 där mitt namn står försl. Detsom berörs i denna motion är angeläget för mänga människor i värt land. Det gäller dem som drabbas av sijukdom av sådant slag att de för att kunna utföra ett arbete och så långt möjligl leva ett normalt liv är beroende av regelbundna läkarkontroller. Det gäller människor med t. ex. diabetes men också mänga andra sjukdomar. Nr 47 måsle regelbundet kontrolleras av läkare, och besöken tar oftast enhel Onsdaeen den 'anspråk genom restid, väntetid m. m. Om dessa kontroller inträffar "längre intervaller än , utgår ingen ersättning från försäk- ringskassan för inkomstbortfall. Det kan synas som att detta är en liten Rätt till sjukpenning fråga, och för oss som fär vara friska är den kanske del, men för dem m. m. som pä della sätt drabbas av ell inkomstbortfall pä8 lill per år är det ingen bagatell.De som har en kronisk sjukdom får ofta genom den ocksä fördyradelevnadskostnader och drabbas då särskilt hårt. Genom kontakt med klinikchefenpå en medicinklinik har jag fått beskedel att de flesta som behöver kontrollför sin kroniska sjukdom kommer med längre intervaller än och att deldärför är angelägel att man ser över de regler som gäller. Jag är väl medveten om utskottets skrivning och om alt det kan varasvårt all skapa ett system som tillgodoser dessa människors behov aversättning. Jag är pä det klara med att särregler kan vara besväriiga allgenomföra, men ocksä för dem som utsätts för problemen är det besväriigl, ochvi måsle beakta även det. Jag har inget yrkande men hoppas i likhet med frökenPehrsson i det till betänkandet fogade särskilda yttrandet, att man vidlämpligt tillfälle gör en översyn av gällande regler för alt ge de människorsom berörs förbättrade ersättnings-möjligheter. HenFREDRIKSSON (s); Eftersom inget yrkande har framställts av de föregående talarna, skullejag egentligen kunna fatta mig ganska kort, men jag vill ändå säga några ordtill . När vi behandlade hennes moiion i utskollet, hade jagnärmast en känsla av all den var etl olycksfall i arbetet, men efter all halyssnat lill anförande förslär jag att hon verkligen hyseruppfattningen att man bör införa karensdagar i sjukförsäkringen och alt debesparingar som man därmed skulle kunna göra borde överföras tillsjukvårdshuvudmännen för att förslärka långtidssjukvården. Detta får väl ändåbetraktas som en orimlighet. Del skulle ju innebära för det första all manäterinförde den orättvisa olika anställda emellan som förefanns innankarensdagarna togs bort och för det andra att kostnaderna för värden av delångtidssjuka skulle övervältras pä andra sjuka. Nusäger att man inle skall klassificera människor i sjuka ochfriska. Hon menade väl alt alla friska kanske ocksä kan bli sjuka. Men det ärändå sä att många människor drabbas av sjukdom oftare än andra, och del gällerkanske mest lågavlönade personer som har del ekonomiskt särskilt svårt. Delvore ju horribelt all just dessa skulle åsamkas ofta återkommande, rältbetydande inkomstbortfall. Sedantycker jag också alt elt sådant förfaringssätt skulle strida mol de principer som bör vara vägledande inom den sjukvärdande verksam heten, nämligen all kostnaderna för värden av sjuka skall bäras av dem 212 som har de bästa förutsättningarna härför, dvs. Om villhjälpa lill alt förstärka resurserna för sjukvårdshuvudmännen, så all vi kanfå lill stånd en bättre långtidsvård, sä tror jag att del finns möjligheter allhitta bättre finansieringsformer än vad som har föreslagils i den här molionen.Fru kanske är beredd att medverka lill alt landstingen, som ju är sjukvårdshuvudmän,fär de resurser som erfordras. Del innebär givelvis skaltehöjningar, och det ärinte heller någon populär finansieringsform - i varie fall inte i det parti fruLindquist tillhör - men jag tror att den är mindre impopulär än återinförandeav karensdagarna. FruLindquist sade vidare att hon är övertygad om att de flesta människor-såtrorjag alt hon uttryckte sig -skulle godta det inkomstbortfall som införandeav en eller skulle medföra för dem, om de vissteatt de besparingar som därmed skulle göras kom dem till godo, om de självabehövde långtidsvård. Jag för min del är övertygad om all della är en hellfelaktig uppfattning. Stora löntagargrupper - först och främst fiänsiemännenmen ocksä övriga offentligan-ställda - skulle se lill all avialsvägen skaffasig garantier för att några löneavdrag inte skulle ske för de dagar dåersättning inle utgick frän försäkringskassorna. De hade ju tidigare sädanabestämmelser i sina kollektivavtal, så jag är förvissad om att de inte skullefinna sig i någon försämring för den händelse vi äterinförde karensdagar isjukförsäkringen. En sådan åtgärd skulle antagligen drabba just de kategoriersom är mest beroende av att få ersättning vid sjukdom. Såsade att hon förslär att det här är rätt besväriigl. Jag kanhålla med om alt del säkerligen skulle bli besvärligt. Del måsle införassärregler som skulle krångla lill bestämmelserna för sjukkassorna. Därför harfru inte något bestämt förslag utan menar all den här saken bordeutredas, men utredningen skulle ju enligt motionen ha del bestämda syftet skulle införa karensdagar. Därför har utskottet enhälligl avstyrktmotionen. Inte ens partivänner har varit övertygade om all deidéer som för fram är värda ta fasta på. Jag tänkte verkligen falla mig kort. Med hänsyn lill all del föreliggerell enhälligl utskoltsbetänkande och inget yrkande har framställts skall jaginskränka mig till att med hänvisning lill utskottets utförliga redovisning iärendet yrka bifall lill utskottets hemställan. Rätttill sjukpenning m. m. Jag är förvånad över alt utskottets ordförande kan säga alt det skullevara etl olycksfall i arbetet att hjälpa de sjuka människor som är i stortbehov av vård. Del har väl alldeles tydligt framgått av de uppgifter som jaghar lämnat att det finns enormt slora brister inom långtidssjukvården. Talesmännenför den göteborgska sjukvärden har myckel tydligt framhållit dessa brister. Jaghar ocksä betonat alt del är en nödsituation. Del är inle pä det sättet alt jagtycker att det är en fördel att återigen införa någon karensdag. Som jagframhöll i milt Rätttill sjukpenning m. m. anförande var det alldelesutmärkt att karensdagarna en gäng slopades, men det kan vara sä attnödvändigheten kräver all man inför restriktioner som egentligen ingen rikligttycker om, och jag anser att situationen nu är så allvarlig att något måstegöras. Dåsäger utskottets ordförande alt vi får hitta på bättre finansieringsformer.Jag kan väl hålla med om att man skall pröva olika former. Men jag är intesäker pä alt finansministern vill öka sjukvårdshuvudmännens resurser genom atthöja skatterna. Jag menar all man får pröva olika möjligheter. Iövrigt tror jag att jag redan i mitt tidigare anförande bemötte de synpunktersom nu tog upp. Hen () kortgenmäle: Visst kan jag hålla med om att det kan finnas vissabrister inom långtidssjukvärden, men jag tycker ändå inte alt det finnsanledning att svartmåla den pä del sätt som gör. Jag tror attvåra sjukvårdshuvudmän, landstingen, känner etl mycket stort ansvar för dettamycket viktiga område och att de verkligen också gör stora insatser för attdenna vård skall bli så bra som möjligl. Närdet gäller finansieringsformerna säger att hon inle är säker påalt finansministern skulle vara villig att skaffa sjukvårdshuvudmännen ökaderesurser. Det är möjligt, men det är ju landstingen som är sjukvårdshuvudmän.De har beskattningsrätt och kan själva skaffa sig resurser genom att höjaskatterna. Vad jag menade i mitt första anförande var att börmedverka till alt opinionsmässigt påverka landstingsmannen. Hon kan göra dethemma i sin egen kommun, , för att få en bättre långtidssjukvård än vadman tycks ha där nere. Kanske har man där sämre långtidssjukvård än i mitthemlän . Jag skall inte yttra mig om huruvida det i så fallberor på den politiska sammansättningen i de här två olika länen, men del ärväl inte uteslutet att del har med saken all göra. FruLINDQUIST (m) kort genmäle; Jag var myckel noga med att inte svartmåla den situation som herrutskollsordföranden talade om. Annars hade jag kunnai la fram en mängdtidningsartiklar om långtidssjukvården. Vad jag log upp var fakta som jaginhämtat på olika sätt, bl. a. vid diskussioner. Jag har ocksä lästLäkartidningen och vad landstingen anfört i en skrift om perspektivet1974-1978, där de är mycket oroade av situationen. Det var en renfaktaredovisning som jag lämnade. Sedanär det bara att lyckönska utskottets ordförande om situationen är bättre i hanslän än vad den är i . FruHÅVIK (s); Jag hade inte tänkt della i denna debatt. Jag var inle närvarande närmotionen behandlades i utskottet. Men efter alt ha hört , som liksomjag representerar Göteborgsbänken, kan jag inle underiåta att komma med vissasynpunkter och kommentarer till vad som här har sagts. Jagär övertygad om att de läkare i som har talat med haruttryckt bekymmer. Man har gjort del genom att vända sig lill dem som harmajoriteten i och klagat över den situation som råder där vadgäller långtidsvården. Jag tror inte all precis behövde ha lästOlof Palmes bok, det hade räckt att gä och besöka de människor som ligger isina hem i i miserabelt tillstånd och inte har några som helstmöjligheter att komma in och få den vård de behövde ha. Jagförstår också att sjukvårdsstyrelsens ordförande i den situationen medtacksamhet ser en sådan här motion och griper efter vafie halmstrå för attförbättra den ekonomiska situationen och därmed situationen för de människorsom behöver denna vård. Men faktum är alt när det gäller långtidsvård iGöteborg och åldringsvård över huvud tagel är det inle frågor som stått sä högtpå prioriteringslistan. Det har varit helt andra saker som varit betydligtangelägnare. Någraord om motionen i sak. Ja, , det var ju fakiiski sä alt dessamänniskor, som inte hade betalt , i många ärkämpade för att avtalsvägen få möjligheter all få betalt även för de tre dagardä de föriorade hela sin inkomst. Det gick inte att lösa frågan den vägen säslutligen måste vi, som i så mänga andra sammanhang, ta tilllagstiftningsvägen. Och 1963 avskaffades karensdagarna. Del var slora gruppermänniskor som kanske borde varit sjukskrivna vid mänga tillfällen men avekonomiska skäl inte kunde vara det. Man kanske inle just dä säg vilkakonsekvenser del fick för dessa människors hälsa all de av ekonomiska skäl intekunde stanna hemma när de verkligen behövde det. Också de människorna kan, närde blir äldre, bli nödsakade att belasta långtidsvården tidigare än de kanskeannars hade behövt därför att de inle hade råd att värda sin hälsa på sammasätt som andra grupper som avtalsvägen kunnat lösa problemen på den ekonomiskasidan. Omvi nu skulle låta dessa människor betala kostnaden för långtidsvården är jaginle hell övertygad om att skulle medverka till att även de somavtalsvägen fått garantier för att de vid sjukdom får en viss procent av lönenskulle avslå från den inkomsten. Jag tror inle del, . Serman en besvärlig situation, t. ex. i , förslår jag alt man i viss månkan bli förtvivlad, nästan desperat. Jag skulle tro alt motionen har kommiitill just mol den bakgrunden. Jag är förvånad över motionen. Jag är glad över att utskottet varit säenigt, och jag yrkar bifall till utskottets hemställan. Rätttdl sjukpenning m. m. Jag vill försl konstatera an och jag är hell ense om alllångtidssjukvärden har enorma brister. Vi kommer båda från Gö- Slopande i vissa fall av socialförsäkringsavgiften tillfolkpensioneringen m. m. teborg och känner till hurförhållandena är där. Jag är övertygad om att det inle bara är där somlångtidssjukvården behöver förbättras. Sedanvill jag framhålla att jag har begärt en utredning, och den ulredningen skullesyfta till att undersöka lämpligheten av och möjligheten alt införakarensdagar. Jag lycker fortfarande att del skulle vara värt att undersöka. FruHÅVIK (s): Jag skulle i likhet med utskottets ordförande i stället vifia rekommenderaatt vi försöker att finna andra vägar alt ekonomisera en sådan här angelägendel av värden. Jagskall gärna göra sällskap pä de inrättningar vi har i Göteborgoch även gä ut tillsammans med de läkare som har alt svara för värden av de människorsom ligger hemma i miserabelt tillstånd, så kanske kan påverkasina politiska meningsfränder i all öka satsningarna och göra bättreprioriteringar. Överläggningenvar härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls. § 8 Slopande i vissa fall av socialförsäkringsavgiftentill folkpensioneringen m. m. Föredrogs socialförsäkringsulskottets betänkande nr11 med anledning av moiioner om slopande i vissa fall avsocialförsäkringsavgifien lill folkpensioneringen m. m. HenCARLSSON i (c); I socialförsäkringsulskottets betänkande nr 11 behandlas motionerangående slopande av socialförsäkringsavgifter resp. införande av avgiftsfrittbelopp vid erläggande av socialförsäkringsavgifier i vissa fall. Enär förslagom förändringar i fråga om avgifter lill socialförsäkringen föreläggs riksdageni proposition nr 92, synes del lämpligt alt de i socialförsäkringsulskottetsbetänkande nr 11 berörda frågorna företas lill avgörande medbehandlingen av nämnda proposilion nr 92. Medhänsyn därtill och efter samråd med skatleutskottets ordförande får jag härmedyrka alt socialförsäkringsulskottets betänkande nr 11 återremitteras tillsocialförsäkringsutskotlel. Överläggningen var härmedslutad. Kammarenbeslöt alt återförvisa ärendet till socialförsäkringsutskottet för ylleriigareberedning. § 9Sjukförsäkringsförmåner till dem som begärt undantagande från tilläggspension,m. Föredrogs socialförsäkringsulskottets belänkande nr13 med anledning av motioner om sjukförsäkringsförmåner till dem som begärtundanlagande från tilläggspension, m. m. Idella belänkande behandlades molionerna 1975:78av i (fp), vari hemställts all hos regeringenbegärde förslag till sådana ändringar i lagen om allmän försäkring all ävenpersoner med undanlagande från ATP bereddes möjlighet erhållagrundsjukpenning, 1975:1190av i (c) och fröken (), vari hemställts attriksdagen hos regeringen begärde skyndsam utredning om möjligheter för s. k.hemmadötlrar och jämförbara grupper att få sjukpenning vid sjukdom, 1975:1191av i m.fl. (c), vari hemställts all hosregeringen hegärde förslag till sådan ändring av gällande bestämmelser i lagenom allmän försäkring att även den som begärt undantagande från ATP skulle kunnavara ansluten lill sjukförsäkringen samt 1975:1202av herrar Hylländer (fp) och i (fp), vari hemställts attriksdagen hos regeringen begärde förslag till nästkommande riksdag om sådanaändringar i lagen om allmän försäkring att även den som begärt utträde urATP-syslemel bereddes möjlighet att på proportionellt rimliga villkor kunnaansluta sig till sjukförsäkringen. Sjukförsäkringsförmånertill dem som begärt undantagande från tilläggspension, m. m. 1. belräffandemöjlighet för den som begärt undantagande från ATP att vara ansluten lill sjukpenningförsäkringen all skulle a) med anledning av molionerna 1975:78, 1975:1191 och1975:1202 ge regeringen till känna vad utskottet anfört, b) avslå de under a) upptagna motionerna i den män deinte kunde anses besvarade genom vad utskottet anfört och hemställt, 2. belräffanderätt till sjukpenning för hemmadöttrar m. fl. all riks dagen skulle avslå molionen 1975:1190. Reservation hade avgivits belräffande rätt lillsjukpenning för hemmadötlrar m. fl. av herrar i (c),Ringaby (m) och i Nennesholm (c), fröken () saml herrar () och i (c) vilka ansett att utskottet under 2 bort hemställa allriksdagen med bifall till motionen 1975:1190 hos regeringen begärde skyndsamutredning och förslag om möjligheter för s. k. hemmadötlrar och jämförbaragrupper alt få sjukpenning vid sjukdom. Sjukförsäkringsförmånertill dem som begärt undantagande från tilläggspension, m. m. Hen i (c): har vi i diskuterat luckorna i delsociala trygghetssystemet. Inom sjukförsäkringen - som delvis behandlas isocialförsäkringsulskottets belänkande nr 13 - finns del vissa grupper som inleerhåller någon ersättning vid sjukdom. I regel är det människor med lågekonomisk standard. bekräftar detta i silluppmärksammade arbeie. Inte minst ur jämlikhelssynpunkl finns del därför starkaskäl att täppa till luckorna inom sjukförsäkringssystemet. Riksdagenhar varit enig om att införa vissa sjukförsäkringsförmåner för hemarbelande.Motiveringen för denna s. k. hemmamakeförsäkring har varit och är välfortfarande all den skall täcka vissa av de kostnader som uppkommer när denhemarbelande på grund av sjukdom inte kan fullgöra sitt arbete i hemmet.