prot · FY0954 · 1975-12-31 00:00:00 — Därför redovisas i utskottsbetänkandet en radändringar i förhällande till propositionen, dels i form av majoritetsbeslut,dels i form av reservationer. Ungefär4 mifiarder kronor är slutsumman i huvudtiteln. I runda tal 3 av dessa 4mifiarder kronor är avsatta för malprissubventioner. Sammanlagt ungefär 1mifiard kronor anslås pä olika punkter inom huvudtiteln. Detär intressant att lägga märke lill alt av denna mifiard kronor nära enfiärdedel går till undervisningsändamäl, knutna till värt alltmer väx- Jordbruketsrationalisering, m. m. ande undervisningscentrumi Ulluna - ett undervisningscentrum som växer fram med en omfattning ochkvalitet som vi i vårt land har all anledning att känna både stolthet ochtacksamhet för. 1974blev något av etl vändpunktsär, del är då jordbruket blev någol positivt, rentav meningsfullt - en situation som välkomnas inte minst av näringens utövare,som därmed pä ett annat sätt än tidigare fär uppleva känslan av förståelse församhällsgagnande verksamhet. En rad olika faktorer utlöste denna förändring. Densammantaget goda skörden var därvid en viktig faktor. I ganska sloradelar av vårt land hade man dock myckel betydande bekymmer med att bärga dennaskörd, och skördeskadeförsäkringssystemel visade sig i samband därmed varabehäftat med påtagliga brister. Inom parentes vill jag redan nu säga att del äranledning alt förvänta betydande revisioner för alt övervinna de kanlighetersom 1974 gav belägg för finns inom denna försäkringsform. Naturligtvisvar också konjunkturbilden i världen runt omkring oss en viktig faktor när delgällde den förändrade situationen inom jordbruket . Dennaförändringens vind avspeglas emellertid inle i årets budgetproposition. På enrad punkter kan vi rent av avläsa prutningar som enligt min mening inle ärbefogade. Jag kan nämna anslag till lagerhusbyggnader och en del annanbyggnation, och det är med förvåning jag har iakttagit dessa prutningar. Jagvill dock gärna medge all regeringen genom herr slalsrådel och chefen förjordbruksdepartementet under senare lid i många olika sammanhang har gjortultalanden med positiv innebörd vad beträffar åkeriordens framlida användning,landels försöri-ningsförmåga, vär produktionsvolym osv. Del är helt klart runt omkring i landet med mycket stora förväntningar ser fram emot de olikakonkreta ätgärder som kan föfia i spåren av dessa välkomnade positivaprinciputtalanden. Närdet gäller skogen har det gångna året präglats av en mycket intensiv verksamhetoch en gynnsam konjunktur. Dock skymtar nu risken för vikande konjunktur. Detär också väl känt att virkesbalansen inte är tillfredsställande, och redan nukända fakta talar för krav på utomordentligt betydande insalser fränsamhällets sida för alt vi skall kunna rätt hushälla med och på räll sättvidareutveckla och förnya denna enormt vikliga naturtillgång. Denna vifia lillsatsning återspeglas i moiioner och i lill betänkandet fogade reservationer. Jaghar tillåtit mig att kommentera en rad olika anledningar lill positiva ochglädjande iakttagelser när det gäller jordbruk och skogsbruk. Så är inlemöjligl alt göra i fråga om fisket, som är inne i en mycket bekymmersamsituation. Jag vill inle här försöka bedöma huruvida det förekommer överdriftereller inte, men i många olika sammanhang framförs farhågor för att näringenkan äventyras, om inte någol väsentligt händer inom en mycket snar framtid. Ibudgetpropositionen görs ingen speciell satsning på fisket. Vi är medvetna omall en utredning är på väg att komma fram till ett slutresultat , och detta måslenaturiiglvis avvaktas, men jag vill ändå säga alt det går inte att avvakta medalla detafier under en icke önskvärd utveckling som alltmera förvärras. Därförhar utskottet i sill belänkande föreslagit vissa förändringar i förhållandelill budgetpropositionen. Det kommer ocksä all efter hand återspegla sig i endel andra betänkanden frän utskottet. Vaddet gäller mifiövärden har jag från denna talarstol ofta kunnai vitsorda ochvälkomna tillkomsten av en lång rad åigärder och samhällsinsatser påinifiövårdens område, dock som regel i form av lagstiftning. Vad man kan sägasig sakna i budgetpropositionen skulle vara en mera målmedveten satsning ifråga om resurser när del gäller det som just nu kanske är mest aktuellt. Jaglänker på saneringsarbete i olika sammanhang, inle minst i fråga om vatten ochluft, någol som efter hand måste av inle enbart genom lagstiftning,förbud och förordningar, utan som även i övrigt kräver betydande insatser ochresurser från samhällets sida. Eftersommånga ledamöter frän utskottet kommer alt kommentera olika detafier i dellabetänkande, nöjer jag mig, herr lalman, att med della yrka bifall lill dereservationer där milt namn förekommer. I övrigl yrkar jag bifall tillutskottets hemställan. Jordbruketsrationalisering, m. m. Hen KRÖNMARK (m): I fråga om jordbrukshuvudtileln , som ju rör sig om nästan exakt 4mifiarder kronor, är del i och för sig ganska slor enighet i utskottet. Vi kanflnna att skillnaderna mellan förslag frän utskottsmajoritetens sida ochförslag i reservationerna gäller anslag pä olika delområden, men även om manslår samman dessa olikheter är det ganska marginella belopp. Vi kan konstateraall i fråga om denna huvudtitel har herr statsrådet fält igenom sina förslag påelt ganska förträffligt sätt. Detta är i och för sig ganska naturligt därföratt på område är det mesta föremal för utredningar.Huvudfrågan, jordbrukspolitiken, behandlas av jordbruksuiredning.Förra året hänvisade på rekommendation av jordbruksutskottet en slordel av de kontroversiella frågorna till ulredningen. Därför är det naturligtall vi inte får någon strid eller några slörre meningsmotsättningar idessa frågor. Ungefärdetsamma kan sägas om skogsbrukets problem. Den sittande skogsulredningen harhär motsvarande uppgifter. Även om det på skogsbrukels område flnnsreservationer i betänkandet är dessa inte alls genomgripande, ulan det är merafråga om marginella skillnader - lål vara alt de är nog så viktiga. Altvi inte har sä stora meningsmotsättningar på mifiöområdei heller kan ha sinbåde psykologiska och politiska förklaring i att man under senare är har gjorten mycket kraftig satsning på just mifiösidan. Det är därför hell naturligt altäven i det fallet krymper utrymmet för meningsmotsättningar, även om detgivetvis kan vara anledning till kor- Jordbruketsrationalisering, m. m. Men,herr lalman, det finns ju alltid en risk förenad med all etl område är föremålför utredning. Det innebär att det läggs något av en död hand över det hela.Man avvaktar de förslag som skall komma, och della kan få lill föfid enpassivitet eller ell vakuum. Ordförandeni jordbruksutskottet har redan tidigare påpekat alt 1974 var ett exceptionelltår för svenskt jordbruk. F. n. råder generellt inte några alarmerandeförhållanden på jordbruksområdet. Därför har det på detta område inle ens frånoppositionens sida tagits några initiativ av mer genomgripande art. Däremothar det inträffat att skogsulredningen i börian av året avgav en preliminärrapport angående virkesbalansen, som visade all vi slår inför slora problem närdet gäller rävaruförsöriningen pä skogsbrukets område. Det är endiskrepans mellan industrikapaciiel och skogens produktionsförmåga i det långaperspektivet. Även om skogs-utredningens rapport inle är remissbehandlad ochdel givelvis kan finnas felkällor i den - det är exempelvis möjligt attdiskrepansen inte är så Slor som utredningen angivit, något som dock är avmindre belydelse i sammanhanget - torde del vara ovedersägligt att del är enskillnad mellan vad som krävs för landets behov och vad som är tillgängligt ifråga om råvaror inom landets gränser. Vi från oppositionssidan har därförvarit beredda att göra en satsning pä forskning när det gällerskogsvården och de problem som sammanhänger med möjligheterna att ökaproduktionsförmågan. Moderatasamlingspartiet är ju känt för alt vara återhållsamt med all ålägga statenytterligare utgifter, och jag vill som representant för anföra attdet här utskottsbetänkandet i och för sig bär syn för sägen även om vi harvarit med om vissa utgiftshöjningar. Jag vill bara deklarera att vi ser deökningar som vi har biträtt i fråga om förstärkta insalser på forskning inomskogsbrukets område som investeringar i framliden, som är så utomordentligtränlabla och nödvändiga all vi inle har funnit det förenligt med det ansvar vikänner att säga nej lill dem. Man kan ju konstatera all behovel avvissa forskningsinsatser är klart dokumenterat. Vi vet ännu inle hur riksdagensbeslut blir, men om skogshögskolan skulle få de föreslagna ökade resursernaförmodar jag all slalsrådel kan bära ett sådant nederlag med viss fattning. Iövrigt vill jag bara här kommentera en detaljfråga, nämligen reservationenbeträffande styrelse, där och moderatasamlingspartiet har krävt att även den fria handeln skall ha representation iverkels styrelse. Konsumentpolitiken kommer ju alt få allt större betydelse iframtiden och därför är det verkligen väsentligt med en så allsidigrepresentation som möjligt i styrelse, så att olika intressenkan göra sig gällande. Jag beklagar att man inte kunnai få enighet om en sådanfråga, som inle i och för sig borde ha någon som helst politisk färgning ulanfaktiskt är en ren lämplig-helsfråga. Med tanke pä den digra lalariisian skall jag inskränka mig till det jagnu har sagl. Jag vill sluta med all yrka bifall till reservalionerna 3, 4, 5,7, 8, II och 12 samt i övrigt till utskottets hemställan. HenENLUND (fp): Det avsnitt i jordbruksutskottets betänkande nr 1 som vi nu diskuteraromfattar bl. a. jordbrukets rationalisering. Jag vill säga några ord om deriktlinjer för denna rationalisering som fortfarande gäller och som lades fasti jordbrukspoliliska beslut. Enligtde mål som då uppställdes skall jordbruket åstadkomma en produktion av önskad storlektill lägsta möjliga samhällsekonomiska kostnad. skall de som ärsysselsatta inom jordbruket få del av den allmänna standardslegringen. Pånågra punkter rådde oenighet vid riksdagsbeslut. Det gällde främst enfixering av självförsöriningsgraden till och den minskning av den totalaåkerarealen som skulle bli föfiden av delta. Man var också oenig belräffanderationaliseringsslödet till deltidsjordbruk, där regeringen drev igenom debestämmelser om förbud mot ralionaliseringsslöd till dellidsjordbruk som ännugäller. Pådessa båda punkter hävdade tillsammans med de tvä andraoppositionspartierna en annan uppfattning. Mot bakgrunden av den utveckling somägt rum finns del anledning att påminna om några rader ireservationer som oppositionspartierna avlämnade vid jordbruksutskottetsutlåtande nr 1967. Belräffandesjälvförsöriningsgraden och minskningen av åkerarealen skrev reservanterna bl. a.föfiande; " det måsle ankomma pä vårt land att ta väsentligt störrehänsyn till livsmedelssiluationen i världen. Del beräknas an 100-tals mifionermänniskor kommer all drabbas av hungersnöd redan under 1970-lalet, dvs. då värtland enligt proposiiionen skulle eftersträva att uppnä en kraftigproduktionsminskning. Experter inom FAO har beräknat, att världenslivsmedelstillgångar måste fördubblas för att någol så närräcka till för den ökande befolkningen." slödel lilldellidsjordbruket motiverades av reservanterna på föfiande sätt: "Ett bevarandeoch uppbyggande av deltidsjordbruk innebär ocksä, att jordbruksjordhålles i reserv för omvandling vid behov till intensiv drift. Dessutom uppnäsdärmed en förbättrad naturvård och möj-liggöres bällre tillvaratagande avkulturiandskapels rekreations- och trivselvärden." Dessamotiveringar för all bibehålla åkerarealens storiek och ge stöd även tilldeltidsjordbruk avfärdades av den dåvarande jordbruksministern, statsrådetHolmqvist, med hänvisning lill konsumentintresset. I det jordbrukspoliliskautspel som gjordes utlovades faktiskt betydligt lägre priser påvissa livsmedel som en föfid av storleks-rationalisering, prispress päjordbruksprodukler och en minskning av pro- Jordbruketsrationalisering, m. m. Jordbruketsrationalisering, m. m. Vadblev då föfiden av del beslul som fattades 1967? Och hur ser vi pä defrågor man då tvistade om? Någonsänkning av matpriserna har del inle blivit. De har i stället fortsalt altstiga. Men såvitt jag vet är del ingen som vill skylla detta på detsvenska jordbruket. Det svenska jordbruket är effektivt och hävdar sig väl iförhållande till jordbruket i jämförbara länder. Produktionskostnaderna inomjordbruket har stigit i takt med den allmänna prisnivån. För att mildraeffekterna av della för konsumenterna subventioner vi f n. vissa livsmedel meddrygt 2,5 mifiarder kronor . Belräffandeåkerarealens minskning kan man säga all riksdagsbeslut knappast haftnågon betydelse. Arealen minskade frän börian av 1950-lalet lill slutet på1960-talet med omkring 500 000 ha. Men ligger arealen ganskaoförändrat kring 3 mifioner ha. märker man inga större meningsmotsättningar belräffande den framlidaåkerarealens storlek. Och jag vill uttrycka min glädje över attjordbruksminister förklarat, att hanräknar med att nuvarande areal -ca 3 mifioner ha-kommer att bibehållas. Vadgäller de andra stridsfrågorna vid jordbruksbeslut har en omsvängningägt rum. Oppositionens krav att man borde la hänsyn lill livsmedelssiluationeni världen och lill jordbrukets belydelse för naturvård och frilidsmifiö harfält etl allt starkare stöd i den allmänna opinionen - kanske främst blandungdomen. I en partimolion till fiolårets riksdag upprepade dessakrav. beslöt, som redan nämnt, att den motionentillsammans med ell ganska stort antal andra moiioner med liknande önskemålskulle överlämnas till jordbruksuiredning. Därmed har naturligtvisinle tagit slällning lill de yrkanden som ställts i alla dessamoiioner. Men genom de tilläggsdirektiv som utredningen erhöll förraårel har jordbruksutredningen fått möjlighel alt allsidigt ochförutsättningslöst se över ralionaliseringspoliliken. Dettabetyder all de krav som folkpariiel ställt beträffande jordbrukspolitiken kantas upp i utredningen. Jag skulle hell kort vifia sammanfatta våra önskemål päföfiande säll; Hänsyn måsle las lill livsmedelssiluationen ivärlden med global brist och slarkl varierande priser, som i varie fall iblandkan beräknas ligga över de svenska produkternas pris; vi har erfarenhet av detbl. Inom slora områden i vårt land, t. ex. i mellerstaoch norra , måsle vi skapa förutsättningar även för mindrejordbruksföretag, eftersom det är svårt att i en bruten terräng med starkinblandning av skog skapa större jordbruksenheter. Därför måsle dellidsjordbrukoch kombinationen jord-skog få möjligheter lill ralionaliseringsslöd. Om inledetta sker kommer jordbruket att minska eller slås ut i slora delar avvärt land. Därmed kommer den totala åkerarealen att minska, och del är delingen 3.Jordbrukels belydelse för natur- och landskapsvärd måste beaktas ochvärdesältas. Jag övergår nu lill att hell kortfattat motivera mitt ställningslagandepå ett par punkter i betänkandet där utskottet inte är enigt. Anledningenlill alt jag inte stöder reservaiionen 1 av utskottets cenlerpartisliskaledamöter torde framgå av det jag redan har sagt. Jag vill gärna deklarera attjag har sympatier för kraven i de tvä motionsyrkanden som föfis upp ireservationen 1, men eftersom jordbruksutredning skall se över rationaliseringspolilikenoch jordbruksstödels utformning i dess helhet finner jag det svårt all bryta ulenstaka detafier för separat ställningstagande. Ireservationen 3 angående bidrag till skogsvårdsslyrelserna har vi reservanterföfil beräkningar när det gäller antalet förrättningsdagar ioffentlig verksamhet. Där beräknar departementschefen , och därigenom ökar behovet av medel för den icke laxebelagdaverksamheten. Detta i kombination med ett högre löneläge anserdepartementschefen motiverar en höjning av medelstilldelningen med 1 389 000kr. utöver vad har äskat. Vi har inte blivit övertygade pä denhär punklen och förordar därför etl anslag i enlighet med vad skogsstyrelsenhar föreslagit. Jag yrkar med den här korta motiveringen bifall lill reservationen 3.Jag yrkar också bifall lill reservationerna 4 och 6, som senare idebatten kommer all tala för. På övriga punkter i det avsnitt avulskottsbelänkandet som vi nu behandlar yrkar jag bifall till utskottetshemställan. Jordbruketsrationalisering, m. m. Hen (vpk): Eftersom jag inle har någon väsentligt avvikande mening när det gällerde 38 första punkterna i utskottets belänkande skall jag ägna de minuter jaghar tecknat mig för pä talarlistan åt en enda fråga, frågan om ensamekonsulenl. Den har aktualiserats i åtskilliga moiioner de senasie åren, menförst nu har det blivit en majoritet i jordbruksutskottet för att anvisa . lill , , för denna verksamhet. Jagförutsätter att det blir en majorilel ocksä i kammaren. Beslutet gäller intebara en fiänsl och elt penningbelopp. Det gäller i långt högre grad enfundamental princip. I den meningen blir della beslut ell historiskt genombrottför samernas rällskamp och för deras organisation. Beslulelskulle kunna bli ännu mera betydelsefullt, om reservanterna pä detta senastadium övergav sitt yrkande så att del blev en enhällig riksdag för utskottetsskrivning. Skillnaden mellan majoriteten och minoriteten i utskottet är att vi- dvs. majoriteten - vill möjliggöra för SSR all anställa en konsulent, underdel all reservanterna vill knyta befallningen lill lanlbruksslyrelsenspersonalslat. De förutsätter välvilligt all konsulentarbelel planeras ochgenomförs i "nära kontaki med samerna Jordbruketsrationalisering, m. m. och derassammanslutningar". I den motion de siöder sig på talas del med enförsåtlig välvifia om "samråd med bl. a. samerna själva". Detta ärall missa det väsentliga. Det räcker inte med "samråd" och "kontaki".Del är samerna själva som skall bestämma. Samernahar i rättsligt hänseende aldrig erkänts som en etnisk minoritet. Del ärverkligen hög lid all detta sker. De är elt särskilt folk, en nation om man sävill, med eget språk, en egen distinkt kultur och ell i många fall starktmedvetande om sin samiska identitet. Del minsta de kan begära är rätlen attbestämma i angelägenheter som rör dem själva. Vihar i betänkandet hänvisat lill en rekommendation från 1972 attge samernas organisation ekonomiskt stöd för deras egen verksamhet. Om frågansbehandling i utskottet hade kommit , skulle vi ha kunnaihänvisa till ett mera bindande dokument, nämligen regeringens proposilion1975:26 om riktlinjer för invandrar- och minoritelspoliliken. Visserligenförbigås där samerna med hänvisning till all deras problem behandlas av ensärskild utredning, sameutredningen, som skulle ha lagl fram sitthuvudbetänkande . Men de principer som fastslås i proposiiionen1975:26 är givelvis allmängiltiga. Redan pä propositionens första sida angesalt "invandrarna och minoriteterna bör ges möjlighel att väfia i vilkenmån de vill gå upp i en svensk kulturell identitet eller bibehålla och utveckladen ursprungliga identiteten". Proposiiionenunderstryker behovet av tvåspråkiga lärare på alla nivåer. Del är andratongångar nu än för bara ell par decennier sedan när barnen från samisklalandeoch finsktalande famifier bestraffades om de talade sitt modersmål sinsemellan.Men brislen på samiska lärare är fortfarande allmän från förskolan lillgymnasiet. Inle ens i kärnområdena finns del - annat än i ell eller tväundantagsfall - klasser med samiska som un- dervisningsspräk, och för de slora grupper av samebarn som växer upp i och andra städer utanför renskölselomrädet finns samiska inte ens som frivilligt undervisningsämne. Denaktuella proposiiionen understryker också det nödvändiga i all invandrarna ochde språkliga minoriteterna blir - jag citerar frän s. 16 - "delaktiga i utformningen av de beslut somberör deras situation". Man talar i proposiiionen om jämlikhelsmålel,valfrihelsmälel och sam-verkansmålel. "Minoritelspoliliken bör-för altuppfylla jämlikhelsmålel - syfta till all ge medlemmar av språkligaminoritetsgrupper möjlighel alt inom ramen för en intressegemenskap somomfattar hela det svenska samhället upprätthålla och skapa respekt för en egenspråklig och kulturell indenlilel." Jag kan inte finna annat än attreservationen strider mol de synpunkter som här har uttryckts från regeringenssida. Delär självklart att samerna som etnisk minoritet måste ha ylleriigare förmånerför all jämlikhelsmålel skall realiseras. De har inle någonstans en egenstatlig organisation. De kan inte som exempelvis invandrargrupper från arabstaterna,eller utnytfia litteratur. inklusive skolböcker, frånmoderiandet. Samerna har inget eget moderland. De är hänvisade lill vad somtrycks i de tre nordiska länderna, och det måsle vara väl känt vid det härlaget att det mesta saknas även i fråga om elementära läroböcker. PerMikael Ulsi har i en skrivelse om tidskriften lill sameutredningenden betonat jusl detta all de ekonomiska insatserna församerna borde vara slörre per person än för majoritetsbefolkningen. Hanskriver: "Del ärell faktum alt den kulturella hungern hos en folkgruppinle är beroende av folkgruppens procentuella andel av landels totalabefolkning. Den samiska kulluren har elt lika stort behov av egna kulturellainstitutioner och egen kulturell service som majoritetsbefolkningen iSverige." Dettakan lyckas ligga något vid sidan om ämnet. Men den kulturella överbyggnaden ochdel materiella ekonomiska underlaget är vad samerna beträffar ellsammanhängande komplex. Den samiska minoritetens framlid är helt beroende avatt hela glesbygdsproblemet i del norrländska inlandet löses. En samiskkonsulent knuten till är ett av de första stegen.Men del förhållandet alt del blir en samisk konsulent, knuten lill samernasegen intresseorganisation, inle en icke-samisk fiänsteman i en traditionellstatlig förvaltning, aren ytterst viktig markering, en ytterst viklig brytningmed en flerhundraårig slentrian. Jag yrkar, fru talman, pådenna punkt bifall till utskottets hemställan. Jordbruketsrationalisering, m. m. Underdetta anförande överlog fru iredje vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. iHolmgården (c): Del är inte min avsikt att ta upp någon jordbrukspolitisk debatt omförhållandena . Men låt mig i alla fall inledningsvis konstalera allpraktiskt tagel hela 1960-talel, under jordbruksutredningens arbeie och efter1967 års jordbrukspoliliska beslul, var effekten ute i jordbruket sådan alljordbrukarna kände stor hopplöshet och ett väldigt tvivel huruvida de skulle hamöjlighet alt fortsätta som jordbrukare eller inte. Del innebar attralionaliseringsverksamhelen inte alls flck det utlopp som skulle ha varitönskvärt, framför allt i vissa delar av landet. Närvi sedan kom fram till 1970-talel blev det av olika anledningar en helt annaninställning till jordbruket. Jordbrukarna återfick då något av det hopp omframtiden som ju alltid måste finnas hos en näringsutövare om han skall kunnaklara sin uppgift. kan inte hjälpas alt när vi återigen fick en jordbruksutredning - 1972 års- kom della alt innebära ett ytteriigare stilleständ. Det har återspeglats idiskussionerna inom jordbruksutskottet på det sättet all de flesta molionernaom förändringar har hänvisats lill jordbruksutredningen - förändringar som deli vissa fall hade varit synnerligen angelägel alt snabbt fä till stånd. 3 protokoll 1975. Jordbruketsrationalisering, m. m. Utredningari allmänhet är kända för all la rält många är på sig innan de redovisar någraresullal. Även om man hoppas all den här ulredningen försöker ulföra sittarbeie så snabbi som möjligl, så att vi kan få mera normala förhållanden ochvara säkra pä vilken utveckling statsmakterna räknar med, kommer del i allafall att ta ytteriigare innan de beslut som blir en föfid avutredningens arbete är verkställda och har förts ut i praktisk handling. Dethar gjort att vi från har avgivit reservalion på ell par punkter iutskottets belänkande, där vi anser del angeläget med etl snabbi beslut omändrade förutsättningar och möjligheter.