prot · FZ0965 · 1975-12-31 00:00:00 — Utredningsuppdragetsbakgrund är följande. inventerade geologiskaundersökning (SGU) förekomsterna av främst järnmalm i . Sedaninventeringen hade slutföns uppstod fråga om att lämna ut rätten till brytninginom vissa områden till lämpligt företag. Förhandlingar mellan företrädare förLKAB och staten ledde fram lill ett s. k. oplionsavial och angående utredningar för tillgodogörandeav järnmalmsfyndigheterna inom bl. a. Kaunisvaaraområdet. Enligt avtalet, somgäller t. o. m. , förbinder sig att enligt en av nämnden godkändarbetsplan utföra grovprojeklering innefattande kostnadsberäkningar förbrytning, malmbehandling och transporter. Projekteringen skall enligt avtaletutmynna i sammanfattande lönsamhetskalkyler och innefatta personalplaner samtsamhällsekonomiska och sociala synpunkter. Jaghar velat ge denna ganska utförliga redogörelse för handläggningsgången förall klargöra all ärendei är tidskrävande och ännu inte har slutbehandlats avden ansvariga myndigheten, nämnden förstalens gruvegendom. Jag vill ocksåframhålla all ärendet har visat sig mer omfattande och tidskrävande än vad somtidigare beräknats. Regeringen har hållits informerad om utredningsarbetetsläge. Frågan utreds enligt min mening med all den skyndsamhel som är möjlig medhänsyn lill Om gruvdrijl i Kaunisvaara Om gruvdrift i Kaunisvaara' nödvändigheten av alt fåfram ett tillfredsställande underlag för beslul i en så komplicerad fråga somdet här gäller. Vadär då den närmare anledningen lill att denna utredningsuppgift har visat sig såtidskrävande? Två väsentliga skäl förtjänar att framhållas särskill, nämligentransportproblemet och svavelfrågan. Bådadessa problem har krävt ett lekniskt-ekonomiskt nytänkande. Transportproblemethar tvingat fram analyser av möjligheterna att transportera malmen irörledning på avstånd upp lill i ett arktiskt klimat, någol som aldrigtidigare skett. Malmen har hög halt av svavel, vilket bl. a. med hänsyn tillmiljökraven medför särskilda problem. har tagit fram helt nya metoder föratt bemästra svårigheterna. Det har krävts ingående försök innan dessa metoderhar kunnat utarbetas och prövas från både tekniska och ekonomiska synpunkter. LKABhar överlämnat visst utredningsmaterial lill nämndenförståtens gruvegendom. material behöver kompletteras med ensamhällsekonomisk bedömning. Jag har erfarit att nämnden avser genomföra ensådan studie. Motdenna bakgrund är jag för dagen inle beredd att uttala mig om när regeringensställningstagande kan ske. All ell beslut inte enban kommer att grundas påförelagsekonomiska bedömningar står, som har framgått av min redogörelse, dockredan nu klart. Jagvill också framhålla alt regeringen är väl medveten om den besvärligasysselsältningssiiuaiionen i kommun och i andra kommuner i . Ettuttryck för della är tillsättandet av den särskilda arbetsgruppenför bevakning av sysselsättningsfrågor i , i vilken länetslandshövding är ordförande. I gruppen ingår företrädare för industri- ocharbeismarknadsdeparlemenien samt . Gruppen arbetar medbred inriktning och analyserar därvid olika projekt som kan länkas gesysselsättningseffekter. Vidarevill jag erinra om alt regeringen avser all lägga fram enproposition om samordnad regional- och sysselsättningspolitik. Övervägandena idenna proposition kommer att baseras på utvärderingen av Länsplanering 1974(SOU 1975:91) Politik för regional balans och på sysselsättningsutredningensbelänkande (SOU 1975:90) Arbete ål alla. Hen LÖVENBORG (vpk): Jag ber all få tacka industriministern för svaret, men jag tvekar inteatt beteckna det som synnerligen torftigt. Min interpellation mynnadeut i tre frågor: När avser regeringenatt falla beslul om gruvbrytning i Kaunisvaara? Kommer den samhällsekonomiskatotalkalkylen all bli vägledande för beslutet? Om regeringens beslul trotsallt det anförda kommer att bli negativt, finns det då i beredskap någol projektav minst samma storleksordning som snabbi kan förverkligas?" FrågornaI och 3 besvaras över huvud taget inle av statsrådet. Fråga 2 besvaras i någonmån genom formuleringen: "All ett beslul inle enbart kommer alt grundas påförelagsekonomiska bedömningar står, som har framgått av min redogörelse, dockredan nu klart." Attett beslul "inte enbart kommer all grundas på förelagsekonomiskabedömningar" låier inle heller särskill förpliktande. Det hade känts betydligttryggare om statsrådet sagt all den samhällsekonomiska lolalkalkylen skallvara avgörande. Statsrådetger i svaret en historisk genomgång som säkert är riktig men som inle tillförfrågan något nytt som inle varil känt. Men faktamaterial är ju alltidbra att ha, och jag sparar den delen för mitt numera ganska omfattande arkiv omen av största kända outnyttjade järnmalmslillgångar. ger också ullryck för en viss irritation i sitt svar lill mig. Hananser att inlerpellanlen söker ge "sken av att regeringen och harnågot slags principiell motvilja mot detta projekt och på olika sätt strävarefter alt förhala frågan". Jaghar tittat på min interpellation och förmodar att del möjligen kan vara följanderader som något har förtörnal statsrådet: "Alti den situationen låta en av LKAB-ledningen uträknad kostnad bli ett väsentligtskäl att ytterligare förhala frågan vore all cyniskt och brutalt övergebefolkningen i övre " -och inle minst i kommun. Dettakommer efter det att jag i föregående stycke beskrivit situationen i Pajalakommun, som verkligen är så dyster som den kan bli. Allfrågan om gruvdrift i Kaunisvaara har förhalats vill jag bestämt ochenvist hävda. Hade frågan forcerats på det sätt som situationen i Tornedalenoch framför allt kommun krävt, så borde gruvbrytningen vid det här lagetha varit i full gång. Den heta viljan, från både regeringens och sida,har saknats, och det kan inte döljas vilken vokabulär man nu än använder. Ellerskulle jag ha använt ett annat ord än förhalning? Ja, del kan man alllidfundera över. Del finns ju ett betydande register, men del är inle troligt attnågot annat adekvat uttryck hade gjort industriministern gladare. Statsrådetsirritation får väl lägga sig, men nog måste det vara lätt all förslåbefolkningens irritation - för att inle säga desperation. Det är nämligenmycket länge sedan malmfyndigheten utanför byn i Tornedalenupptäcktes, men den tillgången har fått slumra under jord, somavfolkningen och förslumningen av har fortgått. Malmeni Kaunisvaara upptäcktes . Under en rad år undersöktesfyndighelerna. På 1950-lalet genomfördes fiygmagneiiska mätningar, och från1960 sysslade Johnsonkoncernen med borrningar på en rad olika ställen. Det blevingenting av del heller. 1960 undersöktes den malmkropp som kallas StoraSahavaara av SGU med medel som Om gruvdrijl i Kaunisvaara Om gruvdrijl i Kaunisvaara ställt lill förfogande.1963-1965 undersöktes södra , och någol senare avslutade manundersökningarna av de övriga fyndighelerna i området. Resultaten publiceradesi en intern rapport . Dåansåg också SGU att det fanns så många data om malmen att vidare undersökningarvar onödiga. Vad som återstod var en ekonomisk bedömning av malmens brylvärde. Dethar verkligen gått - lill 1976 - och fonfarande svävarbefolkningen i området i ovisshet om del verkligen skall bli någon gruva. Jaghar använt ordet förhalning, men jag kan försäkra statsrådet all det är ellsynneriigen modest uttryck i jämförelse med de omdömen som görs av människornai och kommun. Dethar sagts alt projektet är avgörande för kommuns framtid - för omkommunen skall kunna leva vidare som enhet eller dömas lill döden. Delkan kanske tyckas alt det är att ta i väl kraftigt att använda sådanaformuleringar, men fakta - folkmängdssiffrorna -talar sitt lydliga språk om vadsom håller på att ske. StatsrådetRune har säkert gått igenom Länsprogram 1974 för län.Studerar man det aktstycket förslår man varför stämningen i kommunhåller på att bli mer och mer desperat. Folkmängdsutvecklingen ser ut så här:1950 fanns del 15 200 människor i kommunen, 1960 14 150, 1970 10 750, 1971 10550, 1972 10 350, 1973 10 050, 1974 9 700 och 1975 9 450. Manhar också gjort en prognos för utvecklingen fram lill 1980. När vi har hunnitdit - och del är ju inle kvar - är folkmängdssiffran nere i 7 749personer. Då har man ,alltså tappat 50 96 av kommuninvånarna, och även i det avfolkningsdrabbadeNorrbotten ligger detta i särklass. Dessutomhar fiitiga prognosmakare blickat fram ända till 1990, och tilldess har befolkningstalet dalat ner med ytterligare ca 1 000 invånare ochskulle då vara nere i 6 811. Ja,herr statsråd, nog är väl detta siffror som för länge sedan borde ha utgjortargument för snabba och genomgripande insatser. Men det har inte sken.Lål-gå-politiken har varil förhärskande irois alla uppvaktningar från Pajalakommun, och resultatet är som synes förskräckande. Det är de hel-och halvtommabyarna man åker igenom,det är de ödelagda jordbruken och det är enåldersfördelning som håller på att bli helt bakvänd. Allade siffror som jag tidigare anfört har pekat nedåt. Det gör också denprocentuella andelen av barn upp lill inom befolkningen under tiden1970-1980. Den sjunker då från 23 96 till 15 96, naturiigtvis beroende på attde åldersgrupper som kan ägna en del av fritidens energi åt alt föröka släktetblir allt mindre i kommunen. Detfinns emellertid en procentsiffra som ökar - men den ger verkligen ingelunderlag för optimism. Det är antalet människor , vilkasprocentandel ökar från 12 96 1970 lill 23 96 1980. Vad innebär nu del? Jo,del innebär helt enkelt all man är i färd med alt rycka undangrunden för en framtida industrialisering och ex- Nr 65 pansion i kommunen. är man alltså i detläget all statsmakterna kan säga: I I2fehrii'ir' 1976 kan vi inte göra någrasatsningar - del finns ingen produktiv arbetskraft _ På pensionärerbygger man ingen framlid. 0/7? Jagmålar inte upp någon karikatyr med delta. Verkligheten är allvarlig Kaunisvaaranog. Framtidsperspektivet, om ingenting snabbt kommer att ske, kan man lättförutse. MedPajala kommun är det ungefär som med en svårt sjuk patient. Man hardiagnosen klar. Patienten håller på att förblöda, och del vet myndigheterna om.I det här fallet finns ingen annan läkare än samhället, staten, som hittillshar nöjt sig med all bevittna hur patienten undan för undan försvagas. I annatsammanhang skulle en sådan läkare dras inför ansvarsnämnd ochdömas till straff, androm till varnagel. Delfinns en medicin som måste sällas in. Den löser inle kommunens alla problem,men den stoppar den nuvarande blodavtappningen och ger kommunen förutsättningaralt överleva och utvecklas. Den medicinen är att man snabbi öppnar gruvbrytningi Kaunisvaara. Det kan ge ett tillskott på 800 nya arbetstillfällen eller någolmindre, beroende på vilket brytningsalternativ man väljer. Därtill kommer ännumera i indirekt sysselsättning, i servicenäringar, anläggningsarbeten osv.Detta skulle skapa en helt ny situation för kommun. Därhar man nu länge vänlat på ett positivt besked. Gruvfyndigheten har som sagtvaril känd sedan börian på 1930-talel, och ett besked har utlovats, men ingenvel när det kommer. Eventuellt kan ett beslut fattas , har delsagts. Det låter svävande och ovisst, och i svaret till mig har stalsrådel allsingen uppfattning om en länkbar tidpunkt för klarsignal. Jag tycker alt dettaär oroväckande och vill än en gång använda mig av samma formulering som iinterpellationen: Hur länge tänker man hålla människorna på förhoppningarnashalsler? Jaghar ställt frågan om del är den samhällsekonomiska bedömningen som kommer allbli avgörande för beslutet, och stalsrådel antyder all så kan blifallet. Då skall man räkna med vad staten sparar in på icke utbetaladearbetslöshetsersättningar, socialvård, kostnader för flyttningar av människor,redan befintliga bosläder och en väl utbyggd samhällsservice samt dessutom allkommunen får ökade skatteintäkter och all man förhindrar den kapitalförstöringsom sker när skolor och fastigheter förfaller därför att de inte används,eftersom folk har flyitai därifrån, att man skapar ny sysselsättning utöver denrena gruvdrifien osv. Del är många faktorer som skall in på det pluskontot.Dessutom - och det räknar jag som en högst betydande plusfaktor - breddar mangruvbrytningen i och koncentrerar inle all malmexploaiering lillKiruna- och Gällivaregruvorna. Slutligenbör man också på pluskontot sälla upp vad della ger män niskor utöver det renl materiella. Del är sådant som inle kan mätas '25 Om gruvdrijl i Kaunisvaara Ty hur kan manmäia lyckan, glädjen och tillfredsställelsen hos människor som får chansen altstanna kvar i den bygd som har sett dem födas, den bygd där de trivs och där devill leva vidare? Det är i pengar räknat helt omätbara ting, men ur mänskligsynpunkt är de ack så betydelsefulla. Alltdetta bör tas med i den samhällskalkyl som skall ligga lill grund för beslutet,och då kan det bara bli ett positivt beslut. Men det måste fattas snabbt, jagunderstryker det, ty del är bråttom för kommun! säger statsrådet att regeringen ärmedveten om att kommun befinner sig i ett svårt läge, och del bördainnebära all statsrådet på allt sätt försöker forcera fram ett beslut, somenligt min mening borde komma någon av . Det finns interådrum för ytterligare förhalning. Statsrådet får ursäkta att jag använder detuttrycket om ell projekt som är diskuterat . Hen STRIDSMAN (c): I den regionalpolitiska debatten har man från regeringens sida oftaframhållit att del inle är pengar som saknas ulan konkreta objekt att satsa på.I den fråga som vi nu diskuterar, , verkar del vara ettomvänt förhållande. Genom att starta gruvbrytning i Kaunisvaara har regeringenett konkret, realistiskt objekt att satsa på men tvekar när del gällerpengarna. Settur kommuns synpunkt brinner det nu i knutarna. Någol måste göras snabbtför att förhindra en kalastrof Del snabbaste sättet att motverka en utarmningför är all gruvbrytningen i Kaunisvaara kommer i gång utan ytterligaredröjsmål. Den utredning som offentliggjort visar attKaunisvaaraprojektet även från företagsekonomiska synpunkter kan ge en vissförräntning på investerat kapital. Enligt utredningen förefaller del inteosannolikt all skulle kunna ge förhoppningsvis en8-procenlig förräntning. Del tycker jag inle är dåligt. Även om man skulle fåen lägre avkastning än 8 96 borde regeringen inle tveka att starta gruvbrytningi Kaunisvaara. Somjämförelse med förränlningsmöjligheier på kan jagnämna all lönsamhet mätt på totalt arbetande kapitalunder var i genomsnitt 6 96. Mendet skulle vara fel om förverkligande avgjordes enbartpå företagsekonomiska skäl. Jag vill vara den första att understryka att såinle får bli fallet. Till grund för ett ställningstagande i frågan, omgruvbrytning kan startas i Kaunisvaara. skall givelvis ligga ensamhällsekonomisk bedömning. 1 interpellationssvaret säger industriministernall utredningsmaterial från behöver kompletteras medjust en samhällsekonomisk bedömning. Närdel gäller behovet av en samhällsekonomisk bedömning i en sådan här fråga råderinga delade meningar mellan mig och industriministern. Däremot kan jag intedela industriministerns uppfattning att den samhällsekonomiska bedömningen förPajalas vidkommande kräver ytter- ligare studier, som sägs iinterpellationssvaret. Industriministern kan väl vara överens med mig om attnågol snabbi måste ske i kommun för att rädda sysselsättningen. Densamhällsekonomiska bedömningen måste därför vara tämligen given för Pajalakommun. Ju snabbare man kommer i gång med , desto störreblir den samhällsekonomiska vinslen. Den måste stiga i takt med ökningen avsysselsättningen i och med den förbättring som därmed sker av utnyttjandetav alla samhällsinvesteringar som har gjorts i kommunen. Det finns, herrindustriminister, inga andra bedömningar som kan göras i denna fråga. Men om vifortsätter och utreder den samhällsekonomiska effekten blir kalkylen bara sämreoch sämre ju längre vi uppskjuter startandet av gruvbrytning i Kaunisvaara. Denavgörande frågan när del gäller om gruvbrytning kan startas i Kaunisvaara ärall projektet även med utgångspunkt i företagsekonomiska kalkyler kan ge enviss förräntning på nedlagt kapital. återstår bara att ägaren, i det härfallet staten, bestämmer sig för på vilken nivå för-räntningsvärdet bör ligga.Med detta vill jag anknyta lill offertsysiemet, som regeringen tillmätt så storbetydelse när det gällt att förena det företagsekonomiska intresset med delsamhällsekonomiska. skulle ha varil ett utomordentligttillfälle för regeringen all i praktisk handling omsätta andemeningen ipropositionen 1969:121. Därförställer jag avslutningsvis frågan lill industriministern: har regeringeninte begärt någon offert av förvallningsbolagei eller i denna fråga? Om gruvdrift i Kaunisvaara Delta är ju en mycket besvärlig fråga - det visar också de anförandensom nu har hållils. Del är lätt all renl känslomässigt gripas av de problem somföreligger i och inte minst i . resoneradeungefär som om det bara är han och möjligtvis hans parti som har känsla ochförståelse för den situation som medborgarna i upplever. Jag vågargarantera all vi i lika hög grad söker engagera oss i de problem som bygden däruppe har, alt vi har lika stor känsla för medborgarnas rätt till arbete ochutkomst. Men jag tror det är nödvändigt att även i ett känslomättat engagemangsöka göra en så realistisk bedömning som möjligt. HerrLövenborg resonerar ganska enkelspårigt. Han säger ungefär följande: Här finnsju malm. Varför sätter man då inle i gång alt bryta den malmen? Det spelaringen roll vad det kostar. Men vi måste ändå veta om de tekniskaförutsättningarna för brytning av malmen är för handen, vi måste vela någontingom avsättningsmöjligheterna för malmen och vi måste veta vad det kostar atibryta malmen. Jag har i mitt svar redovisat all del var två myckel väsentligaproblem som man ställdes inför: transportproblemet och avsvavlingsproblemet.Men de båda talarna har förbigått detta. De har förbigått del utomordentligautredningsarbete som har lagt ned för alt undersöka möjligheten alltransportera Om gruvdrijl i Kaunisvaara malmen från Kaunisvaaraantingen till eller ned till . Efter studier av motsvarandeproblem i och har man kommit fram till att detfinns tekniska möjligheter att via rörledningar trots klimatförhållandenaklara själva transportproblemet, även om det är kostsamt. Detandra problemet är den speciella sammansättningen av malmen - den är myckelsvavelhallig. Efter studier vid amerikanska institutioner har man försökt kommafram till en metodik för alt lösa det problemet. Dåhar man alltså kommit så långt att man kan konstatera att tekniskt börmalmbrytningen kunna . Avsättningsmässigl kan man tänka sig all merpartenav malmen tas till stålverket i . Mensedan kommer ändå kostnadsfrågan in i bilden. Vad kostar detta? Ja, här stigernog fram och säger: Man har ju sagt all man får 8 96 på delnedlagda kapitalel. Jag hade,, några timmars överiäggningar medLKAB:s ledning . Vi gick igenom kalkylerna och jag frågade: Vadkostar della, och hur myckel måste vid en någorlunda rimlig förräntning hafrån samhällel - kalla del gärna sam-hällskoslnad? Man har angivii allförluslen eller det som vi behöver subventionera i annan ordning liggernågonslans mellan 45 och 65 milj. kr. Om vi får 700 människorsysselsatta, betyder det att vi skall subventionera med ca . per åroch anställd. Är del då så underligt om vi frågar oss hur den kostnaden förhåller siglill de samhällsekonomiska värden som slår på spel? Del skall undersökas.Undersökningen pågår. Jag hoppas all den inle skall behöva la mer än . Det är som har lagt detuppdraget på industriverket. Men är det inle också rimligt att vi undersöker omdel finns alternativ till sysselsättningen och vad de kommer att kosta? Vikommer därför all begära att Statsföretag och Svelab - Svetab är ju en del avStatsförelag - utarbetar en offert på ett förelag av något slag som kan gesysselsättning åt inemot 200 människor. Det gäller alltså inte en offert pågruvbrytningen - en sådan får vi i annan ordning - utan det är sysselsättningav annat slag. Jag skall nu inle ge mig in på några funderingar över vad slagssysselsättning det kan bli fråga om, utan del får bli Statsföretags ochSvelabs uppgift. Jag hoppas all man även i della fall inom loppel av iremånader kan preslera ett förslag i del avseendet och all vi då också får enoffert på vad del kommer all kosta, så att detta kan ställas i förhållande lillden samhällsekonomiska värderingen. Vi har sannerligen känsla för alt skyndsamhet här är av nöden, och vikommer att påskynda de ytterligare bedömningar som skall ligga lill underlagför en mera slutgiltig prövning. Jaggjorde ett litet observandum när jag lyssnade till . Han frågadevad det är som har gjort mig irriterad. Jag känner mig inle alls irriterad varesig av frågan eller av de utlalanden som gjorde. Men det varräll intressant all iaktta att , när han citerade en mening ursin interpellation, bara läste halva meningen. citerade:"Att i den situationen låta en av LKAB-ledningen uträknad kostnad bli ettväsentligt skäl att ytterligare förhala frågan vore alt cyniskt och brutaltöverge befolkningen i övre Där stannadeherr Lövenborg, men fortsättningen lyder: " som , inleminst inför varie valrörelse, har hållits på förhoppningarnas halsler. "Detta var kanske en medveten förkortning av citatet. Här uppträdde nu tvåtalare från den övre Norrlandsbygden, som tycks vara ute för att ingeförhoppningar, förhoppningar som man kanske inte på något sätt behöver infriamen som kan vara av ett visst värde för dessa i den debatt som förs däruppe. Jag sade tidigare all del kan vara bra med känsla och med ettkänslomässigt engagemang, men vi får inte glömma bort realismen, de fakliskamöjligheierna att lösa ett problem. Jag har inle velat inge förhoppningar genomatt säga att oavsett vad det kostar, så skall vi sätta i gång gruvbrytningen.Jag är beredd att undersöka möjligheterna för en gruvbrytning och även tillalternativa sysselsättningar. Sådana alternativ kan ge oss möjligheter attskapa den sysselsättning som behövs, om än inte i den omfattning som engruvbrytning skulle kunna ge. Oavsett vad vi nu gör så har vi kvarmöjligheterna all också i del långsikliga perspektivet bedöma gruvbrytningen. Iett annai klimat, inle minst när del gäller ekonomin men också när det gällerefterfrågan, utesluter jag inte att även den kosi-nadsmässiga bedömningen avgruvprojektet kan komma att bli en annan än den vi har möjlighet attgöra. Men jag skulle ändå inte vilja ställa ut en växel i detta avseende.Däremot vill jag klart säga ifrån att så långl det är möjligt kommer vi attengagera oss i alt söka skapa sysselsättning i Tornedalsbygden. Om gruvdrijl i Kaunisvaara Hen LÖVENBORG (vpk): Statsrådet tycker att jag försöker ge ett intryck av attdet bara är jag och mitt parti som har ett engagemang i den här frågan. Jagtror inte att jag har någon anledning att försöka ge det intrycket. I Pajalakommun och jag tror i hela finns en veritabel folkfront som spänneröver alla partigränser för all man skall klara problemen i kommun. Då ärdel mest gripbara och påtagliga gruvbrytning i Kaunisvaara. Närdet gäller den av påtalade utelämningen i citatet av en mening imin interpellation vill jag säga att jag i mitt anförande citerade ävenslutet av stycket. Industriministernvidhåller att frågan om gruvbrytning i Kaunisvaara har handlagts med denskyndsamhet och handlingskrafi som varil möjlig. Befolkningen i kommundelar inte den uppfattningen, och det gör jag inle heller. Jagär precis lika klar som stalsrådel över att en gruva öppnar man inte i enhandvändning. Men del har verkligen funnits möjligheter . Politik är att vilja, harvår statsminister sagt. Jag är övertygad om 9 protokoll 1975/76:63-66 Om gruvdrijl i Kaunisvaara alt hade den heta viljanverkligen funnits så hade gruvbrytning i Kaunisvaara nu varit verklighet ochlägel i kommun betydligt bättre. Menlåt oss inte gräla om det som har varil och del som inte gjorts. Del viktigastenu är all beslutsamhetens friska fiäktar blir pådrivande för regeringensbeslul. Det finns en klar folkopinion som kräver att projektet sätts i gång,och den spänner över alla partigränser.