prot · FZ0916 · 1975-12-31 00:00:00 — Efter en så seriös författares ifrågasättande av garantiernamot en sådan företeelse förstod jag all en oro kunde finnas i djupa led ochinle bara hos konspirationsteoretiker. Jagbörjade länka grundligare på frågan med praktiska utgångspunkier, och jagställde en interpellation till justitieministern. I den egna tankeverksamhetenförsökte jag finna modeller då militära företag mot svenska landsmän över huvudtagel kunde länkas. I två fall är dylika tillåtna: krigsskepp har påinternationellt vatten rätt att ingripa mot sjö-röveri och mot slavhandel,enligt en mycket gammal internationell konvention. Dessa föga aktuella fall ärfaktiskt de enda undantagen. Risker för överträdande av bestämmelser finns i alla sammanhang,men här är de faktiskt särskilt små. Finns militära resurser för insatser avifrågasatt slag? Knappast i vårt värnpliklsförsvar. Någon motsvarighet lill denslamanslällda ryttarlruppen i finns inte i vårt försvar. Låt mig också föredra ett Bran-tingcilat . Han skrevdå i tidningen : "Partiet måste sträva till ett folk ivapen, en härordning oduglig till anfall, utåt, liksom inåt, men desto starkaretill försvar, en armé, buren upp av äkta medborgaranda, men också utrustadefter militärteknikens krav så långt våra lillgångar medgiva och medtillräcklig övning atl varje man är väl förtrogen med sitt vapen." Jagskulle vilja betrakta det här som målsättningen för den praktiska socialdemokratiskapolitiken på området - och här utesluts uttryckligen uppbyggandet av ettförsvar, användbart för företag inåt, mot det egna folket. i har uttalat sig uppskattande om den nuvarande yrkesmilitärenskynne. Han förutsätter atl man på del hållel avvisar insalser av det härslaget. Förmodligen har Jag mer kontakt med vår militärledning än har, och Jag kan - på grundval av den erfarenhet Jag har - intyga atlherr har rätt på den punkten. Resursernaför ordningens upprätthållande finns hos polisen. Jag kan knappast länka mig ensituation där polisens resurser i detta avseende skulle vara otillräckliga. Detkunde inte heller Justitieministern länka sig, del framhöll han i ettinterpellationssvar som jag har fåtl av honom. Det närmaste man kan kommamilitärt ingrepp mot landsmän är vid en quislingkupp, men då är det fråga omkrig, och det är inte den si- Militärsmedverkan vid stillande av upplopp i samband med arbetskonfiikt m. m. Nr 16 luationen denna debatt gäller. Onsdagenden Finns del då, slutligen, här i förrätl att använda militär personal för våld mot landsmän? På den punkten fick Jag som väntat --------------- ettklart och otvetydigt nej som svar av Justitieministern på min in- Militärs medver-terpellation till honom, . Han stödde sig främst på den nya re- kan vid stillande av geringsformen, som garanterar medborgarna skydd motpåtvingat kropps- upplopp i samband ligt ingrepp av myndighet. Justitieministern ansåg attstarkare rättslig med arbetskonfiikt garanti än grundlagens skydd - i förening med detförhållandet att varje m. 777. avvikelse därifrån får beslutas endasi av riksdagen- inte kunde tänkas. Så är det hell enkell, ochnågon anledning alt tillsätta en utredning som skulle fundera på Juridiskaspetsfundigheter och formuleringsfrågor kan inte Jag finna. Däremot kan delvara anledning för regeringen - då den härnäst har att fästa något på papperrörande detta ärende, som skall gå till - alt söka finna en enda klaroch undantagsfri mening, som så tydligt uttrycker förbudet mot militärmedverkan vid stillande av upplopp i samband med arbetskonfiikt m. m. atl deninle kan missförslås av någon. HenSVENSSON i (vpk) kort genmäle: Herr lalman! Del här är intressant. Densenaste talaren åberopar sig på ell interpellationssvar som Justitieministernhar gett. Justitieministern har visligen aktat sig för att åberopa gällanderätt i den här detaljen, utan han har mer svepande hänvisat till de allmännakonstitutionella garantierna. Redan ett sådant undanglidande visar att härfinns en oklarhet, vilket också den allra sisla delen av den senaste talarensanförande klart medgav. Möjligheten att använda militär personal i speciellanödsituationer är nämligen inte på något sätt berörd i de konstitutionellafri- och rätiigheterna. Del är Ju inte demonslrationsrälten som sådan iförfattningens mening som vi här talar om, utan det är fråga om fall där enkonfliktsituation uppstår till följd av demonstration eller strejk. Där finnsdet fortfarande ett kryphål. Hänvisningen lill de allmänna konstitutionellagarantierna, som dessutom kan upphävas genom ett vanligt enkelt lagbeslui, ärknappast relevant i detta sammanhang. Den är bara ell ytterligare erkännande avatt det finns ett kryphål. Varför vill man då inte täppa till det? HenGUSTAVSSON i (s) kort genmäle: Herr talman! Nej, i , justitieministern var inte i något avseende oklar i sill interpellationssvar till mig. Hans tolkning, att militärt ingrepp mot det egna folket inte får förekomma, var klar som glas. Men Jag medger att det finns möjligheter atl driva denna debatt vidare. Det har i illustrerat på sedvanligt skickligt säll. Jag har ingenling att invända mot att ännu klarare formuleringar sätts på pränt i detta avseende, men jag tycker att uppgiften är så enkel 44 att en utredning inte alls är nödvändig för att åstadkommadetta. i (fp): Enligt debatlreglerna hade Jag ingen möjlighet att svara då han förnekade att hans parti framfört insinuationer. Jag hävdade i mittanförande alt kommunislerna tillgriper ruskiga insinuationer, bl. a. om atlmina liberala partikamrater i en eventuell regeringsställning skulle kunnaanvända militär trupp för atl lösa sociala konflikter. I reservationen av herrPettersson i sägs i andra stycket på s. 13 följande: "Så länge vihar en socialdemokratisk regering är väl också risken för alt militären skallanvändas mot fredliga arbetaVe begränsad. De politiska konjunkturerna kanemellertid växla. Rättsliga garantier som i lag hindrar en framlida regeringatt använda militären i klasskampen är därför ovillkorligen nödvändiga." Ärinte delta något av en förtäckt insinuation av värsta slag? Jag har som liberalmotionär försökt medverka till all undanröja de oklarheter som finns, så är säker på att militär trupp inle kan sättas in mot t. ex. strejkandearbetare. Mot den bakgrunden reagerar Jag därför mycket starkt mot deantydningar som gjorts. Jag är förvånad över att man vill använda ett ordval avdenna typ. Militärsmedverkan vid stillande av upplopp i samband med arbetskonfiikt m. m. Hen i (vpk): Jag ber kammarens ledamöier om ursäkt för att i Röstånganu uppkallar mig till ylteriigare en replik. Ingenvill på något sätl - inte heller jag - insinuera atl i Röstånganågonsin skulle vilja rösta för ett användande av militär vid en inrikeskonfiikt. Må det vara nog sagl just på den speciella punkten. Närdet gäller vad han citerade - inte ur mitt anförande utan ur reservationen -ärdet knappast någon insinuation utan bara ett påpekande av atl rjsken för allsådana oklarheter i en lagstiftning som vi här har påvisat skall användas av enregering med en rätl stark arbetarrörel-seanknytning är mera begränsad. Visäger dock inle att den är utesluten - risken finns alltid i och för sig. Men vi säger atlden normall är mindre - och det är väl rikligl - än om man har en regeringsom representerar grupper i samhället som i alla fall i vår traditionellapolitiska historia har brukat uppleva en rätt stark motsättning till delönarbetande, alltså lill arbetarorganisationernas intressen. Del var barafråga om ett påpekande av all risken i det ena fallet kan så att sägasannolikhetsmässigl beräknas vara större än i del andra fallet. Iövrigt tror Jag inle vi behöver ge oss in på vad speciellt liberala regeringaroch regeringskolleger skulle göra i ett sådant fall. Vore iRöslånga justitieminister iror jag inte atl faran skulle vara särdeles slor,ulan då vore den väl minimal. Men alla liberaler är inte likadana, herrPetersson! Överläggningenvar härmed slutad. Propositionergavs på bifall lill dels utskottets hemställan, dels reservationen av herrPettersson i , och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan i begärt votering upplästesoch godkändes följande voleringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller justitieulskottets hemställan i betänkandet nr3 mom. 1 röstar Ja, den del ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen av i . Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-proposilionen. Då herrSvensson i begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 303 Nej - 15 §12 Ansvar för ekonomiskt förtal Föredrogs jusiitieutskottets betänkande 1975/76:5med anledning av motioner om ansvar för ekonomiskt förtal. 1detta betänkande behandlades motionerna 1975:200av herrar () och (), vari yrkats att hosregeringen skulle anhålla om utredning av frågan om lagstiftning rörande s. k.ekonomiskt förtal, samt 1975:1125av m: fl. (m, c, fp), vari yrkats alt hos regeringenskulle anhålla om en förutsättningslös utredning av frågan om lagstiftningrörande ekonomiskt förtal. Utskottethemställde att skulle avslå motionerna 1975:200 och 1975:1125. Reservationhade avgivits av (), som ansett att utskottet bort hemställa attriksdagen i anledning av motionerna 1975:200 och 1975:1125 skulle ge regeringenlill känna vad reservanten uttalat om utredning av frågan om lagstiftningrörande ekonomiskt förtal. Rättsläget när det gäller ansvar för ekonomiski förtal är oklart. Delflnns många komplicerade och dunkla gränsdragningsfrågor inrymda i del härproblemet. Man kan redan nu i viss utsträckning komma åt några former avekonomiskt förtal genom atl tillämpa en s. k. extensiv lagtolkning, varvidlagen om ärekränkning, lagen om konkurrensbegränsning eller lagen omotillbörlig marknadsföring kan tänkas komma in i bilden. Detta innebärnaturligtvis också att praxis på det här området blir oklar, och problemet medalt skapa någorlunda entydiga regler har, vilket kammarens ledamöier är väl medveinaom, varit aktuellt i under en följd av år. Denkonfliktsituation som den här frågan rymmer gäller egenlligen problemet omgränsdragning mellan intresset av atl etablera ell tillfredsställande skyddmot skadeverkningar av ekonomiskt förtal och intresset av att bevara denuvarande vida gränserna för yttrande- och tryckfriheten. Attden här oklarheten rättsligt setl vållar problem har flertalet av de mångaremissinstanser vitsordat som yttrade sig över en molion i samma ärende vidförra årets riksdag. Justitiekanslern, riksåklagaren,näringsfrihelsombudsmannen, konsumentombudsmannen. och utredningsförslaget, medan det avstyrktes av hovrätten över ochBlekinge, och . Somjag ser det är det naturligt alt departementet försöker reda utvad som egentligen är gällande rätt. Jag vill be kammarens ledamöter varavänliga atl la del av utskottsbeiänkandet litet mera noggranl än ni måhändahar gjort tidigare, ty då konstaterar ni att skillnaden mellanutskoltsmajoritelen och reservanten faktiskt är ganska liten. Utskotlsmajoritetenvidhåller det ställningstagande som har gjort ochsom innebär att man vitsordar atl rättsläget är oklart och erinrar om attdepartementschefen ansett att frågan om införande av allmänna bestämmelser iämnet borde tas upp till prövning, dock inte i det aktuella sammanhanget.Utskottets konklusion och beslut har blivit atl man förutsätter allde här frågorna, dvs. också frågor om ärekränkning av juridisk person, ägnastillbörlig uppmärksamhel. Dettaär ulskottsmajorilelens ställningstagande. Reservanten menar all del är hög lidall nu vidta åtgärder föratt skapa klarhet i vad gällande rätt egenlligen avseroch för att ge möjligheter till ökat skydd mot ekonomiskt förtal. Ireservationen klarläggs de frågor som en utredning särskilt bör fästa avseendevid. Den bör ta upp de skadeståndsrältsliga aspekterna, och den bör bedömafrågan om ärekränkning av juridisk person. Självfallet måste en sådan bedömningbegränsas av gällande ytlrande-och tryckfrihetslagstiftning. Reservantenframhåller också att man bör beakta endasi uppenbart straffvärda beteenden,dvs. sådana som atl en person i syfte atl skada sprider medvetet oriktigauppgifter. Jag skulle vilja fråga er: Är del någon Ansvar för ekonomiskt förtal här i kammaren somegentligen tycker annal än att man bör förhindra att någon i syfte atl skadasprider medvetet orikliga uppgifter? Vi skall väl ändå komma ihåg vad sådanaosanna uppgifter kan få för praktiska konsekvenser. Det kan i många fall ledalill alt företagare får permillera sina anställda, att man kanske t. o. m. fårlägga ned sill företag. Kan det verkligen vara försvarbart all lämna fråganöppen om möjligheterna att komma åt rykleskampanjer och andra förlalskampanjerdär medvetet oriktiga uppgifter sprids? Ireservationen föreslår Jag således att en utredning nu får pröva rättsläget pådetta område och att utredningen får de uppgifter som anges i reservationen.Jag vill, herr talman, yrka bifall lill denna. Idetta anförande - under vilket herr förste vice talmannen övertog ledningen avkammarens förhandlingar- instämde , , herrar Nyhageoch , samt herrar i , och (samtliga m). Fröken (): Jag har för avsikt att fatta mig ytterligt kort, och jag anser att delfinns anledning lill denna restriktion. Detta är nämligen det sjätte riksmötetdå frågan om ansvar för ekonomiskt förtal är föremål för en kammardebatt. Vibörjade , då vi fick moiioner lill propositionen om otillbörligmarknadsföring. Sedan har vi 1971, 1972, 1973, 1974 och till riksmötet1975/76 fått moiioner som kräver utredning angående ansvar för ekonomisktförtal. hade vi en ganska grundlig och inträngande debatt kring denna fråga, ochdel berodde självfallet på att juslitieutskottet vid det tillfället ansåg skulle ha ett mer omfattande remissförfarande för att få frågan belyst. reservation som är fogad lill jusiitieutskottets belänkande nr 5 påpekarreservanten, , atl "behovei av allmänna bestämmelser iämnet belystes av de remissyttranden som utskottet föregående år inhämtade övermolionsspörsmålel. Remissyttrandena pekade på den svårbedömda fråganom gränsdragning mellan intresset av att etablera ett tillfredsställande skyddmot skadeverkningar av ekonomiskt förtal och intresset av att bevara denuvarande vida gränserna för yttrande- och tryckfrihet." Ja,de slutsatserna kan man självfallet dra, ålminstone av en del av de remissvarsom åberopade. Men justitieulskottets minoritet och riksdagen- som år har vänt sig mot tanken på alt företa en utredning kringdessa frågor-drog ändå slutsatsen atl remissyttrandena var så entydiga all detinte fanns någon anledning atl tillstyrka förslaget om en utredning om ansvarför ekonomiskt förtal. Jagskall inte citera vad sade. Jag kan peka på allhovrätten över och ytterst bestämt tog avsiånd. TCO log bestämtavstånd från motionärernas förslag och sade atl det skydd som f n. finns motekonomiskt förtal är tillräckligt, särskilt mot bakgrund av att det inle tordefinnas exempel på att förtal av ifrågavarande art medfört skada av sådanomfattning alt det motiverar en så vittomfattande straffbestämmelse sommotionärerna föreslår. TCO säger vidare atl del finns en uppenbar risk för allen bestämmelse om ekonomiskt förtal "kan medföra en oacceptabelinskränkning i pressens nuvarande informationsfrihet samt en icke oväsentlighämsko på konsument- och kreditupplysningen samt påarbetstagarorganisationernas förelagsupplysning". Detfinns liknande tankegångar i många av de andra remissyttrandena i den långa radsom avstyrkte förslägel. Endaskillnaden mot är väl all utskottets majoritet nu vänder sig mottanken. är ensam reservant, och vi från vårt parti,som mycket kraftigt har vänt oss emot tanken att man på detta sättskall försöka ulreda frågan och därmed kanske också inskränka påyttrandefriheten, är glada över atl våra åsikter alltmer har vunnit spridning. Jagber alltså att på utskottsmajoritetens vägnar få yrka bifall lill Jusiitieutskottetshemslällan, vilket innebär avslag på den reservation som fogattill betänkandet. () kortgenmäle: Jag är på ett sätl litet förvånad över ert inlägg, fröken . Delär riktigt som ni säger att utskotlsmajorileten slår kvar på den ståndpunkt somriksdagen lidigare år har intagit, men den ståndpunkten innebär Ju att mankonstaterar alt rättsläget är oklart och att man alltså utgår från attdepartementschefen skall ägna frågan lillböriig uppmärksamhet. Del är vadriksdagen har uttalat under en lång följd av år, och det är vad utskottet i dagockså slår bakom. Jag känner således inte alls igen de påståenden som frökenMattson gjorde i sitt inlägg, när jag läser ulskottsmajorilelens yttrande ochnär jag lar del av vad har beslutat. Jagvill ändå erinra om alt flertalet remissinstanser ansåg all rättsläget varoklart och att frågan borde utredas. Många tidigare utredningar som sysslat mednärliggande frågor har också ansett all man borde utreda frågan om ansvar förekonomiskt förtal. Utredningen om illojal konkurrens uttalade för sin del attdet var viktigt all de återstående betydelsefulla frågorna om ekonomisktförtal utreddes. ansåg att problemet medekonomiskt förtal var en lagstiftningsfråga som borde få en positivlösning. Vidarevill jag säga, herr talman, att frågan om ekonomiskt förtal inte enbart fårbetraktas från den utgångspunkten, all man kan råka i kollision med den av ossalla värnade tryckfriheten. Del blir ju alltmer vanligt alt man genomförlalskampanjer, cirkulärbrev och på annal sätt försöker komma åt företagare,och att förhindra sådant kan ju inle inkräkta på tryckfriheten. Jag vill ocksåpåstå atl en systematisering av de här för- 4 proiokoil 1975/76:16-18 talskampanjerna håller påall växa fram. Del är ligor som opererar och ägnar sig åt sådan härekonomisk brottslighet. Internationellt är man alltmer oroad över denna typ avverksamhet, som man menar måsle beaktas. Minbedömning, herr talman - även om jag av olika skäl råkar vara ensam omreservationen - är alltså att den här frågan kommer vi icke förbi. Det är enfråga som vi måste ta itu med. Och jag tror att fröken liksom jag ändåinser att del kan finnas skäl att ingripa just när del gäller denna typ avekonomisk brottslighet som i allt slörre utsträckning sätts i syslem. FrökenMATTSON (s) kort genmäle: Jag vill, , peka på vad vi inom utskottsmajoritetenskriver i betänkandet: "Utskottetsminoritet ansåg att det föreliggande materialet" - det är alltså de olikaremissyttranden som har åberopats - "inte gav anledning till annatställningstagande än det som gjorts vid de tre närmast , och i en reservation avstyrktes bifall lill motionen. Riksdagenbeslöt i enlighet med reservationen. Dåfrågan nu åter är föremål för utskottets prövning finner utskottet inteanledning föreslå att frångå sill ställningstagande föregåendeår." Låtmig också framhålla all i de remissyttranden som avgavs föregående år taladesdet i alla fall en del om de möjligheter vi har. Vi har Pressens opinionsnämndoch vi har Allmänhetens pressombudsman. Det finns alltså vägaratt gå,ochutskottet föreslåratl vidhållersitl beslut . () kortgenmäle: Det är alldeles riktigt som fröken säger, atl utskotlsmajoritetenhar åberopat sill ställningstagande tidigare och framhållit attutskottet tycker detsamma . Men vad har man då tyckt? Detär där som jag undrar om fröken har riktigt klart för sig vadriksdagens ställningstagande har varit. Man har erinrat om attdepartementschefen ansåg alt frågan om införande av allmänna bestämmelser iämnet borde tas upp i något sammanhang, men inte i det aktuellasammanhanget. Man har också erinrat om att departemenlschefen är införstådd medau ekonomiski förtal kan medföra skada för dem som drabbas därav. Likaså ärman införstådd med atl dessa frågor torde bli föremål för tillbörlig uppmärksamheli departementet, och därför har man inte ansett sig behöva begära någon särskildutredning. Delta är vad har uttalat. Och jag påslårfortfarande att skillnaden mellan ulskoiismajoritet och reservant endasi är altreservanten menar att en utredning nu bör tillsältas, så alt man klarar uträttslägel. Fröken har självsagt alt man genom atl handla efter praxis kan komma åt vissa fall avekonomiskt förtal. Jag vill då fråga om det inte är riktigare atl man försökerfå en lagstiftning som är helt klar och som ger ledning för domstolarna vidderas bedömning av de här fallen, så all vi slipper denna extensiva lagtolkningoch den oklarhet när det gäller praxis som alla är överens om råder. FrökenMATTSON (s) kort genmäle: citerade en del av vad utskotlsmajoriteten harskrivit, och då vill Jag peka på vad som står i den avslutande meningen i nästsista stycket på s. 6, där utskottet skriver: "Någon åtgärd ianledning av motionerna ansågs på grund härav inle påkallad." Detsammasade tredje lagutskottet och även 1970. Sedandess har denna fråga återkommit riksdag efter riksdag och efterriksmöle. Vad vi i utskoltsmajoritelen sisl och slutligen säger är altutskottet inte finner anledning all föreslå atl frångå sittställningstagande föregående år. Detta ställningstagande har varitdelsamma år , och del baserar sig på vad uttalade . Ansvar för ekonomiskt förtal Hen (): Efter inlägg, som innehöll den nödvändigaargumenteringen för atl stödja reservationen i juslilieutskoitets förevarandebetänkande, finns det inle så myckel att tillägga. Jag vill bara än en gångunderslryka att vad vi motionärer vill är att frågan om lagstiftning rörandeekonomiskt förtal utreds. Jag kanske också skall upplysa kammarens ledamöier omalt del föreligger två moiioner i denna fråga, en av och mig ochen fierpartimotion med som första namn. Delär riktigt som sagt, alt flera remissinstanser har understrukitnödvändigheten av all en utredning företas. Vi motionärer och reservant är alltså i gott sällskap. Manblir, herr talman, en aning konfunderad när man noterar att de ledamöter avjustitieutskottet som stödde kravet på en utredning - som kammarensledamöter lorde påminna sig bildade de utredningsvilliga ledamöterna iutskottet majoritet - nu av någon outgrundlig anledning hoppat av och icke ärintresserade av att frågan utreds. I sakfrågan har ingenling förändrats frånriksdagens behandling av den här frågan . slog utskotlsmajoriteten fasl: "Del rör sig här enligt utskotletsmening om ett svårbedömt spörsmål som bör bli föremål för en närmare utredning.En sådan utredning bör inle vara bunden till några särskilda Det böröverlåtas åt Kungl. MaJ:l atl besluta om formerna för utredningensbedrivande." Detta uttalade man - finner man ingen anledningatt utreda frågan. Jag begriper inte hur man kan byta fot på det sättet. finns det ingen grundlagsfäst rätl till genmäle eller berikligande ipressen eller i radio och TV. Man kan nalurligivis åberopa presseliskasynpunkter. Man kan vända sig till och på den vägenförsöka få möjlighet lill genmäle. Massmedieutredningenhar avgivit ett belänkande -del hörde vi i morgonekol . Men därföreslås inle heller någon grundlagsfäst rätt lill berikligande. En folkpartisti utredningen, , har reserverat sig för en sådan rätt. Man äralltså inne på della frågekomplex. Det visar, herr talman, atl denna frågabehöver utredas. Del är en svår fråga - del är vi medvetna om. Men att man förden skull icke skulle närmare utreda den, förstår jag inte. Idet betänkande som vi nu behandlar finns alltså en reservation av fruKrislensson. har - tydligen i ell försök alt samla en majoritet kring enutredning - en yllerligare precisering skett. Före reservationens kläm slårföljande alt läsa: "Härvidlag bör en riktpunkt för utredningen vara att -om en kriminalisering av ekonomiskt förtal finnes böra genomföras - delstraffbara området noggranl avgränsas lill atl avse endasi uppenbartslraffvärda beteenden, t. ex. sådana där någon i syfte att skada spridermedvetet oriktiga uppgifter." Reservationenslutar med att överlåta åt regeringen alt besluta om formerna för utredningensbedrivande. Det finns - del är jag väl medveten om - inte minst här i kammarende som anser att regeringen är en garanti för objektiviiel och klarsyn.