prot · FZ09117 · 1975-12-31 00:00:00 — De praktiska förhållandena i småhusområdena är sådanaatt det försvåras för kvinnan atl gå ul pä arbelsmarknaden, t. ex. Sedanmåste man fråga sig om samhället har råd med den här satsningen. I andrasammanhang pratas det över lag om all man skall spara på energi. Har samhälletråd all salsa på det raseri i småhusbyggandet som man märker tydliga tendensertill i framför allt borgerliga kommuner? Jaghar inle sagt att alll är gott och väl i de nuvarande flerfamiljshusområdena.Tvärtom har vpk i många olika sammanhang krävt att man skall öka resurserna föratt skapa alternativa boendeformer, där människor får möjlighel till en merkollektiv bomiljö. Anslagtill bostadsbyggande, m. m. HertHENRIKSON (s): ' Herr talman! Jag tänker inte ägna särskilt mycket tid åtciviluiskotteis belänkande nr 22. Jag skulle bara till vilja sägaatt han mera uppmärksamt borde ha lyssnat på vad i Göteborganförde. Jag vill för egen del i allt väsentligt instämma i det som herrBergman sade när del gäller vår bostadspolitik i stort. Det är en omöjliguppgift såväl för som för övriga vilka - såsom ocksåpekade på - ägnar sig åt verksamheten alt försöka framställa socialdemokratiskbostadspolitik som ensidig i strävandena alt tillgodose bostadskonsumenternasönskemål i olika hänseenden. Hur det är på den punkten med är meraställt under tvivel. Jag tänkte helt kort erinra om vissa synpunkier som framförs avcivilulskottet i betänkandet nr 26, nämligen vad avser lokalhyresgästernasförhållanden. Jag interpellerade 1974 slalsrådel , som dä hade hand omdessa frågor inom regeringen, angående lokalhyresgästernas ställning, en frågasom jag har fått beröring med i mänga olika sammanhang. Dennahyresgäslkategoris ställning upplevs tydligen f n. som mycketotillfredsställande. Vissa fastighetsägares oansvariga agerande i umgänget medsina hyresgäster på det här området lämnar mycket övrigt atl önska. I del lägethar man från lokalhyresgästhäll på olika sätt vänt sig till samhället för attskapa ökad trygghet i lo-kalhyresgäslernas hyresförhållanden. Civilulskottethar med anledning av en motion behandlat denna fråga och har också för sin delmarkerat en vilja till ändring på denna punkt. Det redovisas närmare iutskottets belänkande på s. 4. Jag behöver inle citera allt detta, som alla somär intresserade själva kan studera, ulan vill bara understryka vad som anförs iföljande korta mening: "Etl förslag i denna del" - dvs. när detgäller frågan om lokalhyresgäsiers ökade trygghet - "bör sålunda läggasfram med förtur och inte anstå till de slutliga övervägandena." Vad somhär åsyftas är hyresrättsuiredningens arbete, som ju f n. pågår. Jaghar velat understryka delta, då jag är alldeles övertygad om att det finns skälatt försöka råda bot på de missförhållanden som f n. råder. Inte heller när detgäller denna hyresgästkalegori skall det vara fråga om atl maximera vinsten förfastighetsägarna ulan deras verksamhet bör också i någon mån vara förenad medett socialt ansvar. Anslagtill bostadsbyggande, m. m. Meddessa fä ord, herr lalman, ber jag all få yrka bifall lill civilutskoitetshemställan i dess betänkanden nr 22 och 26, FruDAHL (s): Jag vill böria med all säga all del är mycket stimulerande atl kunnanotera att debatten här , inte minst i vad den gällt insatserna för alllösa problemen med dåliga boendemiljöer, lomma lägenheter osv., har präglatsav en stark verklighetsförankring hos de allra fiesta talarna. Det beror ocksåpå all de fiesta som yttrat sig har konkret praktisk erfarenhet fränolika verksamhetsfält av denna typ av problem. Den ende som har skilt ul signegativt i det avseendet är , som ju representerar . Delkan kanske gå för sig all här i säga sådanl som alt man vill pressade kommunala bostadsföretagen alt anpassa sig efter marknaden och för den skullta bort hyresföriustlänen. Men då avslöjar man inte bara okunnighet om hurverkligheten ler sig och hurudana de problem som människorna brottas med runtom i vårt land är, ulan också en i milt tycke ganska cynisk och obarmhärtigmänniskosyn. Vi är åtskilliga i denna kammare som har mött dessa problem i våraegna hemkommuner. Vi har runt om i landet träffat kommunalmän med ansvar försådana här frågor - kommunalmän som med i mitt tycke ganska stort mod och hårtarbete kämpar för atl lösa problemen. Vi har också träffat boende som på olikasätt är berörda och som tillsammans med hyresgäströrelsen och andrafolkrörelser har försökt och försöker bidra till en lösning. Hur tror herrDanell att de människorna reagerar på sådana uttalanden och på del mekaniskaupprepandel av alla fördomar i bostadspolitiken som här gjorde?Del är naturligtvis dt slag i ansiktet både på de människor som bor i dessabostadsområden och på dem som har ansvaret i kommuner och bostadsförelag. Omman gör så som och föreslår, så innebär del atthyresgästerna får betala hyresförlusterna med högre hyror. Eller också blir delkommuninvånarna som får betala med högre skatt. Och det vill väl ändå inlemoderaterna medverka till? Eller också får kostnaderna betalas genom all mandrar ner på den kommunala servicen i kommunen. Del kanske smakar bättre förmoderaterna, som ju alltid brukar motsätta sig all den kommunala servicen byggsut. Men om så sker i de kommuner där behovet av social service och socialainsatser är särskilt stort för all lösa problemen , så bidrar man juockså till att förvärra den ekonomiska situationen för kommunen och bostads-förelagen. Nej,de som drabbats av problem med lomma lägenhderär inte sådana kommuner ochbostadsföretag som har skött sin bostadspolitiska uppgifi dåligt - inle ens ibegränsad bemärkelse vad gäller bostadsmiljöerna och ännu mindre om man ser deli ell vidare perspektiv. De som drabbas är i stor utsträckning de kommuner ochbostadsförelag som i bostads-brislens dagar log ell särskilt ansvar för allbygga bort bostadsbristen. Likaså drabbas debostadsföretag som har tagit etl särskilt ansvar för atl placera sådanahyresgäster som andra och mera närstående fastighetsägare inte harvelat acceptera. Jagnoterade med slor tillfredsställelse vad i sade, attibland är det de s. k. välskötta bostadsområdena utan ouihyrda lägenheter somborde stå vid skampålen, bostadssocialt sett. Jag ser det uttalandet som etttecken på all när det, som jag hoppas, snart kommer ett förslag om kommunalanvisningsräll för hyresgäster, så skall ansluta sig till detförslaget. Jag tror nämligen att det är myckel angeläget atl vi får en sådanlag, om vi skall kunna klara just den delen av det bostadssociala problem somnu finns. Somjag sade är det inle heller så att de bostadsföretag eller de kommuner som nuhar outhyrda lägenheter har skött bostadsplaneringen och miljöfrågorna särskiltilla. Varken i boendeutredningens belänkande eller i desammanställningar som gjorts av bosladssociala delegationen eller i andrasammanhang finns del t. ex. någonting som tyder på att en särskild typ av husär mer drabbad än andra. - Jag bortser då frän faktorn vilka det är som taremot hyresgäster som inga andra vill ha. - finns det fullt uthyrdaområden som har en urusel miljö och som är starkt exploaterade med enhöghusbebyggelse av den sorl som man från moderat håll brukar använda som enmycket enkel formel för vad man anser vara en dålig bostadsmiljö. Å andra sidanfinns del utomordentligt fina områden som har tomma lägenheter. Densom känner verkligheten vet att orsakssammanhangen är mycket komplexa. Det kansammanhänga med den näringspolitiska utvecklingen. Det kan sammanhänga med enrad faktorer av social natur. Del kan sammanhänga med att ett område får dåligtrykte. Det kan sammanhänga med att man plötsligt böriar bygga utsmåhusområden, som tidigare konkurrerade på för flerfamiljshusen orättvisaekonomiska villkor. På sä sätt har man bidragit till all tömma de härlägenheterna. Jagär alldeles övertygad om atl vi kommer att få gripa oss an medsamma problem i en del småhusområden som byggs eller som redan harbyggts. I verkligheten har många avdessa områden precis samma karakleristikavad gäller ensidig befolkningssammansäti-ning, stor samtidig inflyttning avmänniskor som på förhand inte har något gemensamt, för hög andel unga familjer,för liten andel äldre människor, osv. Det flnns många rapporterbåde från enskilda människor och från socialarbetare att de människor som flyttadedit kanske därför all de väntade sig en helt annan tillvaro inte klararsituationen där, just på grund av alt bostadsområdena är myckel dåligtplanerade med en trist och steril miljö, ulan tillfredsställande service ochmed en befolkningssammansättning som inle är stabil. Viangriper alltså inte småhusbyggandet som sådanl - i vae fall gör inte jag ochmitt parti det. Men vi är oroliga för och kritiska mot den utveckling som manser på många håll framför allt i borgerligt styrda kommuner med en ensidigsmåhusutbyggnad -just det som Anslagtill bostadsbyggande, m. m. Anslagtill bostadsbyggande, m. m. alldeles påstod inte står för. Verkligheten är ju sådan: en ensidig småhusutbyggnad istora, sterila och dåligt planerade områden, en ensidig lägenhetssammansältningi både flerfamiljshusområden och småhusområden. Det bidrar till att man byggerin segregationen på ett säll som blir mycket svårt att reparera i efterhand, omman inle vidtar åtgärder i lid. Del bidrar också lill atl man tömmer lägenheteri fler-familjshusområden, bl, a, av det skälet att ett hushåll som behöver enslor lägenhet på mänga häll inle kan få tag på en sådan annal än i dtsmåhusområde, eflersom man bygger ytterst få stora lägenheter iflerfamiljshusen. Vihar en valfrihet på bostadsmarknaden som gäller för några få, inle föralla människor. Del tycker jag faktiskt all den som är bostadspolitiker ändåkunde erkänna -jag förutsätter att vet att del är så. Vadskall vi då göra för att fl en bättre utveckling? Vi skall se lillatt vi bygger de nya bostadsområdena varierade och integrerade, med service,arbetsplatser och goda kommunikationer och med en blandning av olika hustyperoch olika upplåtelseformer. En erfarenhet som jag tror alt man kan dra av vadsom hänt är all vi bör göra särskilda insatser på varie nytt bostadsområde underde första åren av dess existens för att bidra till att skapa social stabilitetoch den struktur för gemenskap, aktivitet, omvårdnad och omsorg som behövs ialla bostadsområden. Vi måste nog också lägga ned mer arbete än på allvårda oss om de områden som så att säga är i brukningsskedet. Vi har haft enmyckel stor koncentration av intresset till planering och byggande, och vimåste nu lägga ned mer arbete på den sociala planeringen i förväg och påomvårdnaden av områden i brukningsskedet. Imånga färdiga områden - det gäller både flerfamiljshusområden och småhusområden- måsle man nu snabbt bryta den utveckling som är på väg mol ökad segregation,mot en successivt försämrad miljö och mot social utarmning. Del gäller ocksåsmåhusområden, där det råder en ekonomisk och social segregation genom altsmåhusägarna är rriän-niskor med relativt sett höga inkomster. Även i sådanafall är det fråga om en social utarmning. Vi måste gå in i de områdena ochförbättra miljön och servicen, kanske komplettera dessa områden med en annanbebyggelse än den som redan finns där och se lill all de blir sådana välintegrerade och väl utbyggda bostadsområden som alla borde vara. Denverkliga situationen i många kommuner - och inle minst i dem som har destörsta problemen - är inte alls den som påstod, all de, justdärför att kommunerna får hyresförlustlån, struntar i all anstränga sig attlösa problemen. Tvärtom finns del nu många och imponerande bevis påkonstruktiva insatser som görs. Än har vi inte fått se sä mycket av resultatet,eftersom det här är slora och svåra saker och sådant som måste fä ta lid. Menjag är alldeles förvissad om att man kommer alt klara detla. Och dä skall dekommuner, de bostadsföretag och de hyresgäster det är fråga om ha hjälp frånsamhället. Fårjag säga en sak med anledning av den diskussion som har förts här om de50-procentiga bidrag som boendemiljödelegalionen fördelar och om behovet av atthöja dessa bidrag. Jag ifrågasätter inte alls all del i vissa fall kan finnasanledning att gå ifrån 50-procenlsregeln. Men i många fall, särskilt när det ärfråga om orter och bostadsföretag med stora problem, är del andra ekonomiskainsatser som kanske skulle vara viktigare. Däremot skall vi inle skrämma upposs i onödan av det faktum all inte så stor del av just den gruppen ännu intehar kommit in med sina ansökningar. Det sammanhänger bl. a. med atl de måsteplanera för insatser av betydligt större omfattning än bostadsförelag och kommunermed små problem måste planera för, och det måste av naturliga skäl ta litetlängre tid. Jag vet att del kommer att inlämnas ett mycket slort antalansökningar från just dem som bäst skulle behöva detta stöd. Tillslut, herr talman, vill jag hoppas att de problem som uppslån på detta områdeändå har det goda med sig att vi alla väckts till medvetande om detbetydelsefulla i atl lägga ner mer omsorg på de bostadssociala frågorna, ochmänniskors vardagsmiljöer. Mycket lyder på att det också är en utveckling somnu är i full gång. Anslagtill bostadsbyggande, m. m. Hert (): Jag har fogat ett särskilt yttrande till utskottets betänkande nr 26. Detvar en moderat motion som faktiskt tvingade mig atl skriva av mig denupprördhet jag alltid känner när man från högerhåll attackerar folkrörelserna.Den här gången gäller del hyresgäströrelsen, kan det gälla någonannan organisation inom Folkrörelsesverige. Lålmig bara läsa upp en mening i motionen 1919, undertecknad av , föratt syftet med den motionen skall avslöjas. Sedan motionären gått lill stormsmot hyresrabatterna, som han inte i ett enda fall konkretiserar, skriver han:"Trots detta har de fortsatta förhandlingarna inneburit slora orättvisorför tusentals hyresgäster genom den s. k. hyresgäströrelsens förfarande." Läggmärke till uttrycket "den s. k. hyresgäströrelsen". Detta uttryckåterkommer sedan i reservationen 3. Där har motionären, nu i sällskap medpartikamraten , skrivit bl. a. om "den s. k. hyresgäströrelsensihärdighet då det gäller alt diskriminera icke-medlemmar i organisationen tillförmån för sina egna medlemmar". Omnågon efter genomläsning av motion skulle tro att han enbart hadevarit oförsiktig i språkets användning, så är det ställt bortom varie tvivelatt han i reservationen med dess smädande ordval ger uttryck för den ovilja hankänner över folkrörelsernas självständighet i del svenska samhället. Det är enannan sak att man för de privata fastighetsägarnas talan, men del ärvi ju vana vid. Jaghar läst , där författaren ryserav obehag när han beskriver den verksamhet som de demokratiska folkrörelsernabedriver i . Det är denna form av Anslagtill bostadsbyggande, m. m. smygande förtal som jagstarkt reagerar mot. Jag upprepar vad jag sagt i samma fråga en gång lidigare:Hyresgäströrelsen har gjort och gör alltjämt en betydande insats för alltillsammans med motparten på bostadsmarknaden lösa de uppgifter som riksdagenhar anförtrott organisationen. Att medlemskapet i hyresgäströrelsen inle skallge någon automatisk förmån belräffande hyresnivån slås fast i utskottetsbetänkande. Men därutöver kan givelvis inte förbjudahyresgäströrelsen alt hävda sina medlemmars'intressen i fria förhandlingar.Hyresgäströrelsens självständighet som fri medlemsorganisation bör del varaangelägel att slå vakt om - den är i likhet med andra folkrörelser en omistligdel av del fria svenska samhällel. Iövrigt hänvisar jag till mitt särskilda yttrande med beteckningen nr 2 vidciviluiskotteis belänkande nr 26 som är en principiell förklaring lill minaktivitet atl slälla upp pä folkrörelsernas sida mot de krafter som vill införalegala begränsningar för hyresgäströrelsen när det gäller organisationensmöjligheter att arbeta för medlemmarnas intressen. Somavslutning, herr talman, vill jag beröra en fråga som herr lagit upp i diskussionent)ch upprepade gånger återkommit lill,nämligen om kommunens förköp av Tomtebogalan 50 i eller, somfastigheten betecknas, Kadelten 25. påstår -och som jag sade harhan gjort det upprepade gånger - att den kommunala förköpsrällen, så som denutövas i , gör det hell omöjligt för de boende att- påverkasin egen boendesitualion. Omdet nu är sä atl detla exempel från skall åberopas, så skall detåterges korrekt. Jag har gått till protokollet för Stockholmskommunfullmäktiges sammanträde , och jag citerar ur ettanförande som hölls inför fullmäktige av finansborgarrådet :"Ett samhällsägande av marken behöver alltså inle stå i motsättning lillett kollektivt förvaltande av hyresgästerna.- Del gäller nalurliglvis ocksåKadetten 25. Vi är beredda atl med hyresgästerna resonera om förvaltningsformensedan kommunen övertagit fastigheten. Del resonemanget har för övrigt redaninletts. Men vi kan inle finna alt del finns någol skäl att den framtidamarkvärdestegringen skulle tillfalla enskilda. Den skall tillfalla samhällelgemensamt." Viär alltså beredda, säger man från socialdemokratiskt håll, att medhyresgästerna resonera om förvaltningsformen sedan kommunen övertagitfasligheten. Till detta kan läggas atl de fasligheter som ägs av bostadsrättsföreningari HSB och i Slockholm också är uppförda pä tomlrälismark. Och jaghar ännu inte hört någon som satt i gång en slor kampanj mol kommunför att dessa bostadsrättsföreningar skall friköpa den mark på vilken de harsina fastigheter. HerrStrömberg i är ju i vanliga fall en hygglig man. Han ljuger inle, meni del här fallet talar han inle sanning, och man kan möjligen undra om hanböriar ifrågasätta den kommunala förköpsrällen. Hert i Bolkyrka(fp) kort genmäle: Herr talman! Den korrekta situationen är altsocialdemokraterna och vpk med hjälp av förköpslagen har köpt Kadetten 25. Deboende fick inte köpa fastigheten och bilda en bostadsrällsförening. Varförskall del vara så att kommunen med hjälp av förköpslagen kan bestämma denexakta lägenhetsfördelningen i ett hus? Varför kan inte hyresgästerna få göradet själva? Varför skall man med förköpslagens rätt sparka ut nio hyresgästerur huset? Det är vad som kommer att ske. Kan svar på detta. Anslagtill bostadsbyggande, m. m. HertLINDKVIST (s) kort genmäle: i sade alt den korrekta uppgiften är att deboende förbjudils atl överta fasligheten, och han frågar varför de boende intefår besiämma i den fastighet de bor i. Jaghar citerat ell uttalande av den socialdemokratiska gruppledaren vid ett fullmäktigesammanträdedär han angett vad som ligger bakom utnyttjandet av den kommunalaförköpsrällen. Detta har inte bestritt och del gör han räll i,därför all i det ullalandd sägs klart och tydligt ifrån alt man är beredd attmed hyresgästerna diskutera förvaltningsformen efter det att kommunen harövertagit fastigheten. HerrStrömberg påstår alt en del hyresgäster skall sparkas ut. Jag kan försäkra herrStrömberg att så inte kommer alt ske. I den mån del blir fråga om att skaffaersättningslägenheter kan vara helt övertygad om att Stockholmskommun sköler det på ett mycket seriöst sätt. Del finns ingen anledning förherr all ifrågasätta detta. Slutligenkan det, , vara skäl i att svara på min sista fråga om inteattackerna ändå innebär atl nu har böriat ifrågasätta denkommunala förköpsrällen. HertSTRÖMBERG i Bolkyrka (fp) kort genmäle: Herr talman! Jag har böriat ifrågasättaden kommunala förköpsrätten från den utgångspunkt som socialdemokraterna ochvpk har för den i . Däremot anser jag atl förköpslagen är bra,men den kan användas på ell bättre sätt än vad ni har gjort . Del är en sakvad man säger och en annan sak vad man visar i handling. De här människorna ville själva köpa sin fastighetoch ville själva ordna lägenhetsfördelningen och själva bestämma över sittboende. Socialdemokrater och vpk läl dem inte göra detta utan användeförköpslagen för att hindra dem. Vilken förvaltningsform man sedan kommer attvälja för dessa människor som kanske inte kommer att få bo kvar är ganskaointressant. Hert () kortgenmäle: Vad diskussionen gäller, vilkel kommer attinse när han får besinna sig litet, är vem som skall ha ägarskapet och inteförvaltningsformen. Om de boende i Kadetten Anslagtill bostadsbyggande, m. m. 25 är intresserade av enförvaltningsform, exempelvis en bosladsrätt, finns den möjligheten uttalad. Vimenar att del är markvärdestegringen på fastigheten som kommunen och inte denenskilde skall ta vara på. Exakl på samma sätt fungerarbostadsrättsföreningarna i HSB och i här i . De ligger påstadens mark som uppläles med tomträtt. De har sin förvaltningsform som vitycker är mycket demokratisk. På samma sätt kan de boende i Kadetten 25diskutera denna upplåtelseform med . Först ett par ord med anledning av uttalande omsmåhusområden. Det måsle väl vara politikernas mål att bygga sä all mantillförsäkrar människor möjlighel atl efterfråga den bostadstyp som de önskaroch inle att ensidigt gå in för att tillfredsställa ett politiskt partisideologi. Vadbeträffar kvinnors möjlighet lill förvärvsarbete utanför hemmet vill jag nämnaall det enligt uppgift gjorts undersökningar som visar att det är högre procentav kvinnor i småhusområden än av kvinnor i höghusområden som förvärvsarbetar. Detfinns självfallet problem inom alla slags boendeformer och bo-endeområden, somvi alla gemensamt skall sträva efter att få lösta. Så, herr talman, lill mittegentliga ärende. Riksdagenfattar beslut om ram för beviljande av bostadslån för nybyggnad.Bostadsslyrelsen gör därefter en fördelning av byggandet mellan länen, vilketmeddelas i skrivelse till länsbostadsnämnderna. De tre storstadsområdenaStorstockholm, och tilldelas en viss egen kvot. De länsom berörs av dessa problem får tilldelning av särskild kvot för de kommunersom ligger utanför storstadsområdena. Imoiionen 1975/76:669 föreslås hos regeringen framhålla altlänsstyrelserna också i län med storstadsområden skall ha möjlighet atl fördelabostadsbyggandet i hela länet. Ulskollelhar avstyrkt motionen. Ett likartat molionsförslag behandlades icivilutskoitets belänkande 1975:7. Utskottet uttalade då all det vid en knappresurstilldelning kunde anses fördelaktigt om en outnyttjad kvot i ettstorstadsområde kunde överföras till andra kommuner inom länd just genom beslulpå regional nivå, men man fann inte att förslaget generellt kunde leda tillnågra fördelar, framför allt inte när det gällde det i flera län ingåendeGöteborgsområdet. Jagär hell införstådd med att förhållandena i och kanske i viss mån äveni är unika och svårbemästrade, men problemel hade väl kunnatlösas med ell undanlag för just dess regioner. Iciviluiskotteis belänkande 1975/76:22, som vi nu behandlar, uttalas denmeningen atl det i nuvarande läge inte lorde vara de statliga ramarna somsådana som lägger hinder i vägen för ett bostadsbyggande i storstadslänenutanför storstadsområdena. Det är ovedersägligen sanning , men ingenönskar väl all nuvarande förhållanden på byggmarknaden skall bli bestående. Delär orättvisan i systemet vi vänder oss emot. Om nu det aktuellastorstadsområdet av någon anledning inte kan utnyttja sin kvot måsleresterande del återlämnas lill , som sedan efter egetgoitflnnande kan sprida den ut över landet. Detta är enligt vår mening enotillfredsställande ordning. Delär angelägel alt länsmyndigheterna också i län med storstadsområden fårmöjligheter att fördela den tilldelade bostadskvoten över hela länet. Denstarka position länsstyrelserna f n. har när det gäller översiktlig planeringoch regionalpolitik talar ju också för detta. Vårt krav innebär endecentralisering av beslut angående bostadsbyggandets omfattning och fördelninginom resp. län. Med de speciella problem vi har inom när detgäller bevarandet av den goda åkeriorden anser vi också att del pä så sättskulle vara lättare att undvika svåra konflikter, genom atl den tilldeladekvoten kunde spridas till områden inom länet där dessa problem inte är fullt såuttalade. Medhänsyn till atl utskottet bl. a. grundat sill avstyrkande av motion 1975/76:669på uppgiften att hela ramsystemets utformning övervägs inombostadsdepartementet har jag inte funnit anledning till reservation i dettasanimanhang utan nöjt mig med ett särskilt yttrande.