prot · FZ0945 · 1975-12-31 00:00:00 — Anledningentill alt vi på den punkten tar upp en diskussion i utskottet är atl så mångaremissinstanser har uttryckt den bestämda meningen alt den föreslagna ändringenav val till nämndemän inle får innebära att nämndemannauppdragel på nägot sällpolitiseras. Det är f ö, också därför som man i propositionen har tagit upp denhär frågan och verkligen understrukit att till nämndemannauppdragel är knutnaandra uppgifter än politiska, Utskottsmajorilelen vill ytterligare understrykadelta. De socialdemokratiska ledamöterna i utskottet har emellertid menat, atlmed detta uppdrag skulle ändå vara förenat elt visst politiskt ansvar.Utskottet ullalar att ell ensidigt politiskt hemvist hos ledmöierna i endomstol skulle kunna inverka menligt på allmänhetens förtroende för rättskipningen.Reservanterna tar avstånd frän detta uttalande. Jag kan inte riktigt förstådet, allra minst som liknande tankegångar annars relativt hämningslöst harkunnat framföras jusl frän socialdemokratiskt håll, dvs. när det gällt enpåstådd ensidig politisk åskådning hos juristdomarna.. Det var f ö. även herrLundgren inne på i sitt anförande. Detär för utskottsmajoriteten självklart alt domarna i våra domstolar - bådejuristdomare och lekmannadomare - har att döma efler gällande rätt, såsom dennakan utläsas ur lag och förordning och ur stadgad praxis. Att denna ordningtillämpas är en absolut nödvändig förutsättning för att en av rättskipningensviktigaste uppgifter skall kunna fullgöras, nämligen uppgiften all tillse atträilstillämpningen blir konsekvent, så att medborgarna vet vad de har atl rättasig efter. Del skulle nämligen vara myckel illa om en part inför rätta i ettcivilmål eller elt brottmål skulle utsättas för den överraskningen all hittillsallmänt omfattade rättsregler, som man anpassat sill handlande efter, heltoväntat skulle kastas över ända efter tillfälligt motiverade överväganden meden måhända politisk färgning. Enannan utgångspunkt för utskottet har varit all den nyskapande verksamheten närdel gäller alt anpassa rättstillämpningen efter samhällsutvecklingennaluriigtvis skall ligga i händerna på lagstiftaren, alltså på , och inågon mån pä de högsta dömande instanserna. Formernaför nämndemansval, m. m. Formernaför nämndemansval, m. m. den rättstillämpning därnämnd medverkar finns del följaktligen inget utrymme för en Juslis som innebäralt man av ideologiskt-politiska hänsyn söker styra utvecklingen. Enannan sak är att det kan finnas ganska vida ramar exempelvis när det gällerbevisvärderingen, påföljdsval och straffmälning och kanhända även när delgäller vissa andra frågor, där lekmannaomdömet naturligtvis har sin givnaplats. Jaglycker att det kan finnas anledning - kanske i synnerhet efter - att ge litet ytterligare perspektiv på den här frågan, som herrLundgren och hans medreservanter möjligen lycker är ganska bagalellarlad mensom jag anser är av grundläggande betydelse. Jagvill erinra kammarens ledamöter om alt i de socialistiska länderna i harrättsutvecklingen efter alltmer avlägsnat sig från de härgrundförutsättningarna. Där heter del numera uttryckligen att rättsordningen äretl av instrumenten för del härskande partiet när del gäller att genomdrivadess ideologiska mål och fullständiga det s, k, "uppbygget", som manhar valtall kalla det. Man har lagt på domstolarna och f ö. på advokaterna attaktivt verka i partiets tjänst. Jag behöver kanske inle nämna så mycket omrättsosäkerheten i dessa länder för alt ni skall förslå vad Jag menar. Jag harfaktiskt, herr lalman, intill nu levt i den föreställningen att delbland partierna här i landet råder fullständig enighet om att ordningen i dessaländer inle är någonting att sträva efler. Men den socialdemokratiskareservationen lill utskoltsbetänkandel stämmer verkligen till eftertanke. Jagskulle vilja fråga : Vilka politiska hänsyn menarsocialdemokraterna att nämndemännen har att iaktta? Vilken uppgift av politiskart skulle motivera etl politiskt ansvar för lekmannadomarna? SomJag har sagt är utskottsmajoriteten och propositionen här heltöverens. Varken utskoitsmajoriteten eller propositionen hyser några som helstfarhågor för atl denna lagändring skulle leda lill en inte önskvärdpolitisering av rättsskyddet. Men den socialdemokratiska reservationen öppnarperspektiv som jag finner djupt oroande. Oron har inle stillats efler herrLundgrens inlägg. Det finns grundlagsregler för domstolarnas självständighet iden dömande verksamheten. Domstolarna får inte ges direktiv från regeringen ochännu mindre från någol visst politiskt parti när det gäller all skilja mellanstridande parter eller bedöma en påstådd brottslig gärning. De som är satta attdöma har inte lill uppgift alt inför något politiskt forum redovisa hur de päelt godtagbart sätt har förvaltat etl politiskt uppdrag med risk alt de, omderas verksamhet inte anses ha varit i linje med partiets idéer, inte på nyttutses till domare. herr talman, etl behov av att be tydligare precisera sinståndpunkt. Vilken lyp av politiskt ansvar menar socialdemokraterna iJusiilieutskoltet alt lekmannadomarna egentligen skall ha? Jag blev häpen överherr uttalande att det skulle vara en typisk konservativ myt altnämndemännen skall vara avpoliiiserade. Del är inte någon typisk konservalivmyt utan en ståndpunkt som har grund- lagsförankring och som delrådde total enighet om i riksdag när vi antog den nyagrundlagen. Fråganom eden skall jag inte blåsa upp lill någon stor fråga, vilket jag egentligentyckte att gjorde. När Jag lyssnade till , ställdeJag mig faktiskt frågan: Hur kan del komma sig att och hansmeningsfränder sä länge har stått ut med delta hemska som har förekommit i såmånga årtionden och århundraden? För mig personligen är del egentligen en frågaom tradition. Del är onödigt alt genomföra en massa reformer, som inle harnågon praktisk betydelse, i synnerhet när det gäller former som bryter gamlatraditioner. Några skäl för all föreslå en sådan ändring har Jag faktiskt haftväldigt svårt all finna. Utgångspunktenför bedömningen är väl förståelse och respekt för oliktänkande. Jag kan därfördela den kritik som med visst fog kan framföras mot att den nuvarande ordningenegentligen inte innebär all man ställs inför tvä likvärdiga alternativ. Del ären viss preferens för eden, och därför har vi i utskottsmajorilelen tyckt borde kunna tänka sig en justering så att det verkligen blir två likvärdigaalternativ, som människor har att välja mellan. Del är rätt som alt de flesta remissinstanser - även ärkebiskopen - har tillstyrkt dellaförslag. Jag föreställer mig alt del kan vara på del sättet alt man inte skullesjälv ha tagit initiativ till någon förändring, men när man får elt förslag omändring sä lycker man inte del finns anledning alt motsätta sig det. Man menaratt frågan inte är så väldigt slor. Jagtycker emellertid au ärkebiskopens uttalande ger uttryck för en fantastiskuppgivenhet om hoppet för religionen i det här landei. När han konstaterar atlsamhällsutvecklingen nu har gäll så långt alt del liksom inte längre spelarnågon roll, är del väl att ge upp i den primära funktion han har somärkebiskop. Jag lycker därför att hans remissyttrande i den del del harredovisats i propositionen inger en viss förvåning. Sedanvill jag till säga att utskotlsmajoriteten stöder sittställningstagande inle enbart på ett domkapitel utan på kyrka-statutredningen,som Ju själv föreslog atl man skulle ha en sådan här valfrihet. Jag trorfaktiskt, trots vad sade. att för hundra-lusentals människor idet här landei framstår eden som en betydligt allvarligare sak än en försäkranpå heder och samvele. Nuutvecklade och dess innebörd, och jag är inte likakunnig som så Jag har litet svårt all gä i svaromål, men minslutsals blir ändå: Om man skulle följa , dvs, alt del skulleräcka i och för sig med ell Ja eller ett nej, varför skall man då ha enförsäkran? Vad är del för skäl atl över huvud tagel ha någon form av ed ellerförsäkran, om man bara skall hälla sig lill ? herr lalman, säga att jag tycker all vi här har etl uttryck för densekulariseringsprocess som vi har upplevi i del här landei under Formernaför nämndemansval, m. m. Formerna for nämndemansval, m. m. Jag har roat migmed alt notera några få exempel på åtgärder som regeringen har vidtagit isekulariseringssyfte. Kristendomsundervisningentogs bort som ämne pä skolschemat, trots att del hade varil en namninsamlingsom samlat oerhört många underskrifter. Morgonbönen logs bort iskolorna och ersattes av en samling. Nej blev det till kristnaförskolor. Nej blev det till kristnaskolor. Detsenaste jag kunnal notera är förbudet mot att läsa bordsbön på daghemmen - delansågs stötande. Jagkan inle hjälpa, herr talman, all jag lycker all del är onödigt att vara såväldigt rädd för del religiösa inslaget i människors tillvaro. Jag trorfaktiskt inte atl del behöver vara sä farligt som man fär intryck av när manhör , Delkan ocksä finnas anledning all diskutera språkbruket, om man skall förändraordet försäkran och kalla det för ed. Ordet ed har av månghundraårig traditioninnebörden av försäkran inför den allsmäktige. förändrar man språkbruketså alt man med ed numera menar någol annat. Tillslut vill Jag säga, , alt Jag lycker att del är synd all vi iframtiden säkert kommer att få uppleva, om regeringens förslag går igenom, allde gamla fina biblarna frän och frän kommer atl försvinnafrän våra domstolar. Är det nödvändigt? Del kanske kommer ett cirkulär fråndomstolsverket som talar om att nu skall de i stället förvaras i elt bibliotekeller pä nägot annat ställe. Med detta vill Jag yrka bifall till vad justitieutskottet hemställt isitt betänkande. () kortgenmäle: Först något om nämndemannauppdragets politiska karaktär. Låt mig sägaall Jag lycker del var någol osmakligt all i repliken lill migblandade in situationen i de kommunistiska länderna. Jag tycker nästan atl fruKrislensson borde be mig om ursäkt på den punkten. Jag har ingenting med deideologierna att göra. Delskall inte vara en ensidig sammansättning bland nämndemännen, och därför skalldet finnas möjlighet lill proportionellt val. Om detta är vi Ju överens, fruKrislensson. De politiska värderingarna kommer självklart in pä den punkl somfru själv nämnde, nämligen synen på brottets följder. Det är vi -det är jag övertygad om - överens om alt vi har olika uppfattningar om. Angåendeeden sade att den för henne närmast bara var tradition. Menskall man bevara en tradition som är felaktig? Jag hoppas atl jag i milt förstainlägg kunde klargöra också för atl jag som finnerdelta oacceptabelt och felaktigt. Jag är inte på någol sätt rädd för religiösainslag, men de religiösa inslagen skall vara på rätt plats. Jaghoppas sannerligen Jag har förklarat, inle minsl genom de avslulandefunderingarna i mill anförande, hur barockt och bakvänt Jag lycker det är närBibeln med föriålelsens ligger på domarens bord. Del är på tvärs,, emot en syn. Ärkebiskopen tycker inte atl saken är såstor, tyckte jag mig höra att sade. del lycker han ochbiskopsmötet sannerligen när de argumenterar med hjälp av femtekapitel. Del är icke något svagt argument ulan del är ett synnerligen tungtargument. Så sade någonting om atl stai-kyrka-beredningen hadetillstyrkt förslaget med alternativ. Del är visserligen sant, men de allraflesta remissinstanserna avstyrkte detta och ville alltså gå längre. De villegå så långt som ärkebiskopen förordade, nämligen au alternativ icke skulleförekomma. har t. o, m. sagt att det icke hellerskall förekomma vittnesed i kyrkliga sammanhang. Formerna.for nämndemansval, ni. FruKRISTENSSON (m) kort genmäle: Som Jag sade förut och som även sagt är vi hell överensom den nya valordningen för nämndemän, sä det är inte om della striden står.Striden slår om vad reservanterna egentligen menar med formuleringen att mednämndemannauppdragel skulle vara förenat etl visst politiskt ansvar. Jagsade i mill inlägg att nämndemännen självklart har betydelse bl, a. när delgäller au göra bedömningar i fråga om påföljdssystemel. Det är en sak. En heltannan sak är alt de icke har elt politiskt ansvar all redovisa för-alt de följten viss politisk linje i samband med sitt uppdrag. Det gäller att väljaformuleringar som blir klara och entydiga. Det är väl inle underligt, lyckerjag, när man läser reservanternas formuleringar och framför alll när man hördeherr inlägg i debatten tidigare där han menade alt den gamla myten omatt nämndemännen skulle vara opolitiska vid fullgörandet av ett uppdrag varnågot sä väldigt konservativt. Dä tycker Jag verkligen man har anledning ledatankarna till där domarna har ett klart politiskt ansvar. Del är en vital fråga, , och jag ärlacksam om jag får tolka senaste inlägg så alt ni egentligenbara menar del även Jag sagt i milt inlägg, nämligen att lekmannadomarna har enroll att spela, exempelvis när det gäller diskussioner i påföljdsfrågor, bevisvärderingsfrågoroch andra sådana saker. Men en hell annan sak, del vidhåller Jag, herr talman,är all de icke har ett politiskt ansvar som behöver redovisas för deras valkorporation.De skall fullgöra sill uppdrag efler lagar och förordningar, och skall manändra rättstillämpningen så är det på som lagstiftande myndighetdetta ankommer. Hen () kortgenmäle: hade den dåliga smaken all fortsätta att hänvisa lillöststaterna. Vi är alltså, . Formerna för nämndemansval, m. m. au del ivår öppna demokrali är rikiigi all begära proportionella val. Fortsätt inle medinsinuationerna om . Vi har i vår reservation sagt atl det är ell politisktansvar, men inte på samma sätt som politiskt ansvar i andra sammanhang. Därmedhar vi klargjort även det Jag sade i min förra replik, nämligen atl det då delgäller påföljden är oerhört viktigt vilken samhällssyn och människosyn vi har.Det kommer fram bland de politiskt valda nämndemännen, Inle är del väl så, fruKristensson, au någol parli uiser en nämndeman som inte tillhör partiet ellersom man vet har värderingar som avviker från det partiets. Så fungerar detinte. Man väljer naturligtvis partivänner vilkas värderingar överensstämmer medens egna. Att vi är överens om proportionella val innebär ju, ,atl vi är överens om att det skall vara politiker som väljer politiker. () kon genmäle: Jo, det är säkert rikligt att man väljerpartivänner till nämndemän, men jag tror inle heller del är så sällsynt alt manväljer personer om vilka man inte direkt vet vilken politisk uppfattning de harutom alt man vet att de är rejäla och bra personer. Inte heller om delta står emellertid striden, utan vårdiskussion avser vilket slag av politiskt ansvar som egentligenmenar. En sak är atl man är vald av en politisk församling, som Jag har sagt,och en sak är all man kanske t, o, m. själv är partipolitiker. Men en heltannan sak är del politiska ansvar inför sin valkorporation som man skall ha. säger att del inte är samma politiskaansvar som man har i ett annat politiskt förtroendeuppdrag. Dä skulle jag viljaveta vilket ansvar man har och på vilket sätt det skall ta sig uttryck. Jagvidhåller att jag måste få en klar precisering på den punkten. Annars svävarJag fortfarande i okunnighet om denna för vårt rättsväsende sä grundläggandefråga. Herr talmannen anmälde att anhållit att tillprotokollet fä antecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. HenRANESKOG (c): Jag ber att korlfattat fä yttra mig omärendet ed och försäkran. har att ta ställning till frågan om edgångeller sanningsförsäkran på heder och samvete. Den förskjutning som skett hosvårt folk i inställningen till religiösa begrepp ger motivation och anledningtill översyn av sanningskriteriets formulering, Eflersom viitnesedens utformning inte får påverkasanningskriteriet vid domstol och då ed och försäkran - enligt utskottet - ärlikvärdiga begrepp, sä har utskottet funnit det vara dags för omskrivning avvitt- Dåden avgörande faktorn är atl den hörde skall hålla sig till sanningen ochendast sanningen, så är uttrycket ed eller försäkran lika bindande. Ty vem kanlänka sig ett fungerande rättsväsende utan sanningskriteriet? Utskottetger även till känna alt det saknas anledning att ta bort den valfrihet mellan edoch försäkran som erbjuder. Det är synonymileten mellanuttrycken som är det väsentligaste. Delreligiösa inslaget är ingalunda ställt åt sidan i en edlig eller en pä hederoch samvele avgiven försäkran. Våra förfäder visste en hel del om detta när deför flera århundraden sedan författade den första landskapslagen,Västgöialagen. Där skrev man som bekant in: "är den främste i vårlag". Vadbetyder då i lagen? Jo, Sanningen, liksom Han i allt är denpersonifierade sanningen. När en människa ställer sig i sanningens centrum sästår hon i den mest äkta av alla religiösa positioner. Här menar jag att herrLundgren gör en volt som inte tjänar någonting lill. Han kommer inte ur denreligiösa situationen, för den sitter inte i eds-formuleringen, ulan isanningen. Tänk på det, ! Medmitt synsätt kan jag utan tvekan säga till avlämnarna av motionen 45, atl dekan känna sig trygga ur religiös synpunkt med den skrivning som utskottet hargivit till känna. Våra bedyranden genom den ena eller andra formuleringen harföga värde om vi inte ger sanningen rum. Här vill jag åberopa vad har anfört men nyttja det på annat sätt, och min teologiska tolkningöverensstämmer mer med . Låtmig med Skriftens egna ord få understryka detta. När höll sinuppmärksammade bergspredikan sade han: "Ytterligarehaven I hört att del är sagt till de gamle: 'Du skall icke svära falskt' 'Duskall hålla din ed inför .' Menjag säger eder att I alls icke skolen svärja, varken vid himmelen, ty den är'tron', ejheller vid Jorden, ty den är 'hans fotapall', ej heller vid , ty detär 'den store konungens stad'; ejheller mä du svärja vid dill huvud, ty du kan icke göra ett enda hår vare sig vitteller svart; utansådant skall edert tal vara, att ja är ja, och nej är nej. Vad därutöver är,det är av ondo." Här passar fruKristenssons tolkning in perfekt. Edsformuleringenär inte det avgörande, utan så mycket mer att människan håller sig till sanningen. Med dessa erinringar berjag att fä yrka bifall till utskottetshemställan under punkten 3 beträffande ed och försäkran. Jagvill tillägga att jag är ganska förvånad över säll att agera.Han gör anspråk på att vara mera klarsynt än alla andra kristna kamrater idenna kammare, alt vara bättre än alla andra kristna kamrater i denna kammare,att vara politiskt mera rätt förankrad än alla andra Formerna för nämndemansval, .m. Formerna.for nämndemansval, m. m. .kristna kamrater i dennakammare. Jagkänner igen tonen och tendensen. Men det vill till mycket för all kunna svaramot detta, . HenLUNDGREN (s) kort genmäle: Till pastor vill jag framföra några enkla, teologiskafunderingar utan att svara på de små insinuationer som också han behagade kommamed. Låt mig i all stillhet säga så här. Bådebrott och skuld är försonade i och kan därför inte spela någon roll istraffrätten. Del är ur synpunkt inte för någon skuld man straffar. Menteologin har ofta försvarat straffet och därmed motiverat ett utstötande avmänniskor ur gemenskapen. Teologinborde gå en annan väg. Den borde inrikta sig på tolkning av både brott ochbrottspåföljd som eu uttryck för den mänskliga gemenskapens kristillstånd. Detfinns nämligen, , alltid en historia före brottet, och den rör sigpå det medmänskliga och samhälleliga planet. Men för detta som ligger förebrottet fälls det inga andra domar än orsaksförklaringar, och sådana är intedomar i straffrättslig mening. Denlaglydiga människan kan utan atl överskrida lagens gränser överskrida denmänskliga etikens gräns och beröva en annan människa hennes värde ochvärdighet. Teologinborde ägna stort intresse ål den mänskliga gemenskapens kristillstånd i ställetför att ensidigt försvara straff och skuld bara för lagöverträdaren. Teologinborde klargöra att man inte kan få en människa att fungera som subjekt genomatt behandla henne som objekt. Hen RANESKOG (c) kortgenmäle: tycks tro att han hamnar på ett vanligt läsarmöte när hankommer till domstolen. Vid ett sådanl möte tillämpas budet om nåd ochförsoning. Där beskärs människan absolution när hon bekänner sin synd ochskuld, och om det är en bekännelse av annan art såsom bikt går hon tillpersonlig befrielse utan skuldbelastning. Menjag tror att fullständigt har tappat bort vad vi talar om . Vi talar om att stå inför domstol och inför allmän lag få redogöra föfsitt fögderi. Där är det sanningen och endast sanningen som gäller, och därmåste fallet utredas. Om det sedan kommer in en human och finmänniskobehandling är det väl inget fel i del. Men det börjar inteså, och kaninte vara så i ett samhälle. I all synnerhet om det är som gjortgällande tidigare, att man skall lösas från alla religiösa begrepp, då begriperinte jag hur skall klara upp sin egen tolkning vare sig avteologin eller av svenskt rättsväsende. För nu står emot väggen. Hen () kort genmäle: Vi talar om viitnesed eller sanningsförsäkran, . Jag harförsökt förklara alt del kristna inslaget - där delar Jag alltså uppfattningmed ärkebiskopen och andra kristna remissinstanser - inte hör hemma här. Manmissuppfattar de begrepp som ligger i att ha gemenskap med när man plockar in i det sammanhanget. Vad gäller läsarna: Del ärinte så dumt, , om läsarna - och andra kristna ocksänaluriigtvis - försöker fundera över att bud skapet om försoning också gäller utanför bönehuset. Formerna.för nämndemansval, m. m. HenRANESKOG (c) kort genmäle: Jag tror inte alt jag när fram, förherr fattar inle vad del är fråga om. Det är nämligen så att om enmänniska har överträtt svensk lag, skall domare och vittnen ta reda på hur delförhåller sig med överträdelsens art. Men man går inte in i förväg med denprocedur som innebär att man slätar över. Den skall komma efter, om det som ärrätt och ordning över huvud laget skall ha sin gång. Man får hell enkelt sätta1 före 2 och 2 före 3. Då får vi ordning på den här ekvationen. i (fp): Jag hade tänkt säga några få ord om en av de frågor som varit föremålför reservation, nämligen edens utformning i fortsättningen. Men innan jag gördet kanske jag fär säga litet om det som log upp i början av sittanförande, nämligen valet av nämndemän. Såvälherr som utskottels värderade ordförande har här deklarerat atl vivarit fullständigt eniga i utskottet när det gäller val av nämndemän. Det fannsingen som helst dissonans mellan oss. Vi var fullständigt eniga . Menunder slutbehandlingen - innan vi var riktigt färdiga - framförde om att formuleringen när det gäller sambandet med de politiskapartierna inte var riktigt i överensstämmelse med hans uppfattning. Men vi fickaldrig någon klar bild av hur han ville ha det hela formulerat. Hade vi fåttdet är Jag övertygad om att vi hade kunnat skriva ihop oss - och dä hade visluppit den myckel olyckliga diskussion som vi fåll här och som jagtycker är utomordentligt onödig. Jag tror att vi i själ och hjärta är ganskaeniga på den här punkten, . Vi vet allesammans alt idomarsammanhang, när man skall sitta med i en domstol, gäller inte denpolitiska hemvisten längre. Då är det sanningen och verkligheten som måstefram och ingenting annat. Det måste vi hälla på oavsett varifrån vi kommerpolitiskt. Ocksådomareden måste stå över det politiska hemvistet, och på den punkten får detinte finnas minsta tvekan, . Om man lägger upp debatten på detsäll som här gör, kan man lätt ge intrycket att det finns visstveksamhet i det fallet, och det vore utomordentligt olyckligt om ett sådantintryck skulle skapas. Formernaför nämndemansval, m. m. lunda all del - Jag känner honom för väl för au tro honom om del - men hansuppläggning av debatten gör alt man möjligen kan komma fram till denslutsatsen, och det är del som Jag tycker är så utomordentligt olyckligl. Närman sitter som nämndeman gäller del att ta ställning både till skuldfrågan ochtill påföljdsfrägan. och det är ställningstagandet i skuldfrågan som Jag nuhar debatterat. Det är på den punkten som del som jag nu har sagt måstetillmätas så slor betydelse. En annan sak blir det när vi kommer över påpåföljdsfrägan.