prot · FZ0959 · 1975-12-31 00:00:00 — sade: Om det mot förmodan skullelyckas, var i all världen skall vi då sälja de produkler som dessa 100 000människor skall producera? Delblev, som alla minns, så atl vi fick över 100 000 Jobb, men först efter det atlcentern lagt fram ell förslag lill stimulanspaket för näringslivet, sominnebar atl ett mycket stort antal av dessa jobb skapades i form av nysysselsättning inom industrin. HerrSvanberg säger: Vi får vara glada om vi kan behålla sysselsättningsgraden iindustrin oförändrad. Han säger alt del är ell högt mål. Då frågar Jag: Hurskall del gå, med de begränsade målsättningarna, all förverkliga tesen omarbele ät alla? Jag kan inle se all del kan gä. Är belåten medexempelvis förvärvsfrekvensen i Norr- Är med all vi försöker skapa 400 000 nya jobb? Vi utgår dä från atl viskall ha en förvärvsfrekvens för kvinnor i Slockholm lika slor som den för mäni exempelvis . Ärdet en orimlig tes om man vill skapa arbele åt alla? Hur skall del gå medungdomsarbetslösheten om vi inte har målsättningen alt skapa nya Jobb? Hurskall del gå med kvinnoarbetslösheten? Är belåten med den doldaarbetslösheten? frågar var kapitalresurserna skall komma ifrån.Jag vet atl kapitalet är svårt atl fä fram, men vi skall inte bortse från attdet direklproducerande näringslivel genererar kapital. HerrSvanberg tövar inte atl satsa pä kärnkraften och herrSvanberg har väl goda ambitioner när det gäller 80, som jag gissarkommer atl kosta - ulan de sociala koslnaderna runtomkring. Lät mig säga: Vi vill för vår del gärna hålla med om atl del inom denoffentliga sektorn finns områden som man måste satsa på. Dit hör värdsektorn,barnomsorgen etc. På de sektorerna är vi'med pä atl satsa som regeringen vill,men vi säger: Skall vi klara vår bytesbalans och skall vi klara målet arbete ålalla, måste vi också satsa pä del direklproducerande näringslivel. Hen () kortgenmäle; Nägra få ord till . Han påslår att paroller och verklighetinle stämmer när del gäller de arbetslösa och vill mol bakgrund av dagenskonjunktursituation påvisa hur det kommer atl gå på läng sikt. Men märk väl allhan Jämför i början av 1960-lalet. Nog vore det vällitet konsekventare atl jämföra 1974-1975, eflersom vi talar om dem.Jag är medveten om att det fortfarande återstår väldigl mycket att göra på långsikt för att förverkliga målel arbele åt alla. Men del sker ständigt försök altutveckla dessa ansträngningar, och långtidsutredningens tal om deltid tror jaginte att man skall ta alltför allvarligt. Visst kommer del alt finnasdellids-arbeten framöver - sådana är bättre än inget arbele alls- men Jag vill säga alt vi är på väg åt rätt håll. hänvisade till etl replikskifte vid etl lidigare lillfälle i sambandmed alt förde fram sin idé om 100 000 nya Jobb. Ocksä dessa skulleskapas inom en viss lid, och Jag skulle då ha sagl atl vi inle hade råd meddel. Men vad Jag sade var väl att det i den situation som rådde och pådet sätt som anvisade inte fanns någon sådan möjlighet.Konjunkturutvecklingen vände emellertid, och sedan har vi fått dessa jobb inomden industri som Just dä hade arbetslöshet. Vidareskulle konjunkturuppgången - hör och häpna - ha berott på all lade framsädana konjunklurpolitiska förslag att utvecklingen vände uppåt. hadeväl i och för sig sina förslag, men om de var de viktigaste kan vi lämnadärhän. Men var skall man, säger , få de 400 000 jobben om maninte gör på det sätt som Jag har helaliden hållit med om atl vi behöver mer sysselsättning på lång sikt men Jag harockså sagl all vi inte skall inbilla människor att vi kan skapa 270 000 nyaindustrijobb pä den korta tid som del gäller. All skaffa fram de 250 000 jobbsom sysselsältningsulredningen talar om ärju en något annan sak. Del ärbeklämmande att här förespeglar människorna något som är omöjligt. Vikan klara uppgiften. Jaghar också sagl atl del inte är dåligt om vi bara kan upprätthållaindustrisysselsältningen. Det skulle betyda en enorm produktionsökning i värtland med tanke på alt alla experter talar om alt en nedgång skall komma iindustrisysselsältningen. Låt oss vara överens om atl människorna kan få jobbi ett samhälle där tjänsteproduktionen ökar. Vi måste ha en industrisektor föratl klara bytesbalansen osv. Men lägg märke till atl produktionen inom dennasektor ökar, även om antalet sysselsatta inle stiger. Om alla hederligt kundesäga alt vi skall göra vad vi kan för atl utveckla industrin och se till attalla resurser används för industriinvesteringar men därvid också skall vara medvetnaom alt den slora sysselsättningsökningen sker inom tjänstesektorn - inle barapå den offentliga sidan - och att sysselsättningsökningen pä kort sikt endasltill mindre del kommer inom industrisektorn, kunde vi vara överens. Men dei;är inte vad går ut och säger. säger alt man kan skaffa 270 000nya jobb . Det kan ni inte, och del kan inle heller någon annan göra. i (vpk) kort genmäle: Försl några ord till , som säger atl vi är på väg åt rätthäll. Man mäsle ju när man utvärderar sysselsättnings-och arbetslöshetssiffrorförsöka utjämna de tillfälliga konjunkiurvaria-lionerna för att kunna jämförautvecklingen . Då måste man se pä grupper av är och jämföra med tidigareflerårsmedeltal. Oavsett hur man laborerar med siffrorna på del sättet - ochherr kan få göra del hur rnyckel han vill - t. ex. med femårs- ellermed treårsperioder eller med hela jämfört med hela perioden1960-1965, skall man överallt finna samma tendens. Den genomsnittliga nivån påantalet arbetslösa och undersysselsaita stiger kraftigt och obönhörligt. Detlaär inle atl vara pä väg ät rätt häll. Samtidigthar vi del problem som jag tidigare i min inledning påpekade, nämligen atttillväxttakten i ekonomin också minskar. På den punklen kan jag peka på siffrorur regeringens egen budgetproposition. Tillväxttakten har minskat frän 5"o till cirka 2,6 "<> . Dessasiffror skall ställas mot varandra, dvs. en ökad genomsnittlig arbetslöshet ochundersysselsättning parallellt med en minskad tillväxt. Detla kan ju inle föraoss närmare målel full sysselsättning eller "ät rätt häll", som herrSvanberg säger. Där ligger problemet. Jag frågar: Är herrSvanberg beredd att så ingripa i det ekonomiska systemet alt dessasiagnationstendenser kan övervinnas och ett annat system, en socialistiskplanekonomi, kan byggas upp för atl garantera full sysselsättning? Han kritiserar mycket energiskt socialdemokratinssysselsättningspolitik. Och förvisso tål den atl kritiseras! Men då tycker jagverkligen att sitter i glashus, eftersom han kritiserar enpolitik som är den logiska följden av atl vi tvingas all dras med ellkapitalistiskt samhälle, som inle förmår garantera full sysselsättning utansom ständigt skapar ny ulslagning och ny arbetslöshet. Om man som herrAnlonsson är bunden vid det kapitalistiska systemet och tror att delta systemskall existera i all framlid, dä är man ocksä bunden alt acceptera varje nyrekordnivå pä arbetslösheten, som varje ny högkonjunktur kommer att föra landettill. () kortgenmäle: reducerar , om jag fattade honom rätt, sina ambitionernär del gäller och säger att om vill renhårigt tala om atl mantänker göra vad man kan för att skaffa så många nya Jobb som möjligt, då skallhan inle kritisera oss. Det är självfallet, , och del borde intebehöva sägas, att ingen människa i något politiskt parti och inle heller någonföretagare i det här landei kan göra mer än vad som står i mänsklig makt föratt skaffa så många nya arbeten som möjligt. Och när vi har sagt att vårpolitiska ambition och vår sysselsättningsmässiga målsättning är att skapa 400000 nya jobb fram lill början på 1980-talei ställer vi inte ut detla som någollöfte, utan det är som sagt vår målsättning. Det blir sedan beroende av denoffentliga sektorn och av det privata näringslivet, om denna målsättning skallkunna genomföras. Jagvill fråga : Är verkligen den målsättningen för hög, närsysseLsättningsutredningen själv kommer fram lill all med samma medelfrekvens isysselsättningen som man har i de län där sysselsättningsgraden är högst,behövs det 380 000 nya jobb. Tar avstånd frånsysselsältningsulredningen på det området? Jagkan inte komma ifrån det faktum, atl skall vi kunna åstadkomma Jämvikt ibytesbalansen och skall vi.kunna lösa kapitalproblemen i värt land, gäller delall skapa nya Jobb inom industri- och servicesektorerna - framför allt inomindustrin - så atl vi kan sälja produkter och få del kapital som vi nu har måstlåna pä utlandsmarknaden. Om man vill vara rikligt drastisk kan man säga att vilånar till livsmedelssubventioner ät konsumenterna, och del lycker Jag all vi ielt så högtstående land som borde hålla oss för goda för atl göra. Attsänka livsme-delskosinaderna är vällovligt för de konsumlionssvaga grupperna -men vi borde inle låna lill delta. Tillherr i vill Jag bara säga alt i alla lider harkritiserat ensidig satsning - när sådan satsning har förekommit -på sloramonopolförelag. Redan i .vårt första program har vi ullalat alt 6 protokoll 1975/76:59-60 vi vill bryta maktmonopoloch karteller inom näringslivel. Delhar emellertid skett en utveckling på delta område - det kan inteförneka - i riktning mot slora enheter; i vissa fall har den varit nödvändig, iandra fall inte. Denna ulveckling kan ha kommil sig av atl regeringspolitikenvarit för passiv. Jagobserverade atl statsministern i silt anförande sade att regeringensjälvfallet satsar på mindre förelag. Det är i så fall bra litet! Helapolitiken är skräddarsydd för de slora företagen. Del gäller investeringsfondernaoch det gäller mänga andra saker. Vi mäsle, herr talman, satsa väsentligt mera påmindre och medelstora företag, om vi skall kunna klara sysselsättningen ochbytesbalansen och skapa resurser för angelägna nya irygghetsreformer. Hen () kortgenmäle: i talar om alt laborera med siffror hur man vill.Jag påpekade jusl alt han laborerar med siffror som passar honom.Lål oss sluta med det! säger att sysselsättningen hela liden har minskat. Nej, del är inlesiant. Om man håller sig till industrisysselsältningen kanske påståendet ärrikligt, men det är en annan femma, eftersom industrisysselsältningen inleomfattar all sysselsättning i samhället. Dessutom skall man inle som enjämförelse la bara dagens siluaiion när man lalar om konjunklurpolitik,eftersom konjukturerna ju går i vågor. Sedanfrågade , om jag är beredd att förorda etl annal system än detprivalkapitalistiska. Det kan inte ha undgått att vi i delsocialdemokratiska partiet ständigt har försökt se till atl få en stvrning pädella område, en planering som är vettig. Jag lycker inte atl della är allgenomföra något marxistiskl-socialistiskt syslem, men det är ell sätt allinföra en samhällssyn som betyder all samhällets och människornas behov skallvara bestämmande, inle doktrinerna. När frågar om jag är bereddatl införa ett annat system kan Jag svara: Ja, visst är jag del, men inte detsyslem som vill ha, ulan del system som vi undan för undanarbetar med. talar om att jag har sagt, atl om är med på atl göra vad mankan så är det bra. Men, tillägger han, 400 000 nya jobb är Ju en målsättning,det är inget löfte. Nej, Jag förslår del. Här i måste ni säga atl delär en målsättning - men var snälla och säg det ute i er propaganda ocksä. Påståinte atl del här skall ni klara, för del kan ni inle klara på ert vis. Visstkan vi skapa 400 000 nya jobb på den lid ni anger, men huvuddelen av dem kommerdä all hamna inom tjänstesektorn och den offenlliga sektorn och icke i industrin;det går inte. Sedanfrågar om jag tycker att det här målel är för högt salt. Nej,visst inte. angav vi i den näringspolitiska gruppen att del behövdessä många jobb, men vi har aldrig sagl alt vi kan placera huvuddelen av deminorp industrin, för del går bara inle. är för så väldigl myckel, han är beredd alt satsa 20 miljarder på Stålverk80. har siffran 20 miljarder aldrig nämnts belräffande 80, menstrunt i del. Och kanske börjar tvivla nu; det finns företrädareför hans parti som darrar pä manschetterna när det gäller 80 och intevill vara med om det. Jag är beredd atl satsa på del. Jag är beredd atl salsapå alll det vi kan klara av in-dustriuibyggnad - men det betyder icke 270 000nya jobb. Erkänn del och gå inle ut och driv propaganda med den siffran för atlsedan här i säga litet blygsamt; Ja, men det ärju bara enmålsällning. Herr förste vice talmannen anmälde att herrarSvensson i och anhållil att till protokollet få antecknat attde inte ägde rätt till ytieriigare repliker. Häreftertillkännagav herr förste vice talmannen att anslag utfärdats om sammanträdetsfortsättande . Först några få ord till : Vi har inte gått ul i någonpropaganda från vårt parli och sagt atl vi kräver 400 000 nya jobb. Del står ivärt näringspolitiska program atl del är en målsättning, och vi har i dellaprogram och i vår partimotion föreslagit åtgärder för alt nå det målet. Jagtror att om man studerar de förslag vi har lagt fram här i , fär manklart för sig alt vi också vill satsa på den offenlliga sektorn för atttillgodose människors vårdbehov i olika åldrar. Men vi drar dessutomslulsaLsen - vilkel är väldigt viktigt i det här sammanhanget -att skallsamhället ha råd med vikliga och angelägna reformer, måste vi se till atl såmånga människor som möjligl kommer i arbete. Det är genom värt gemensammaarbete som vi skapar resurser för att bygga ut vårt trygghetssystem. Så till mitt egentligaanförande. Barn- morgondagens föräldrar - behöver vuxna, att lala med, alt likna, alt ge ömhetlill, alt få trygghet av. Vad erbjuder vi dem? Dessaord är inledningen lill ell upprop från Rädda barnen i dess kampanj mot underhållningsvåldoch serieväld. Del finns all anledning att begrunda dem i ett vidaresammanhang. Barnen är framliden. Vi måste ge dem bästa möjliga start i livet -det borde vara en självklarhet, men som utvecklingen visal på många områden harvi inte lyckats. Orsakerna till delta är mänga. Jag tror alt vi i alllsamhällsarbete måste gå lillbaka till dessa inledande ord om vad barn behöveroch konstatera atl vad många vuxna saknar är någon alt tala med, någon alllikna, någon att ge ömhet till, någon att fä trygghet av. Ivårt land har allt fler människor ställts utanfören daglig gemenskap. Del gäller många äldre men ocksä många vuxna i aktivålder. Del finns uppgifter som säger alt nära tvä miljoner svenskar lever iensamhushåll. Även om den siffran är för hög så vel vi dock alt denna grupp årfrån år blir alll siörre. Många ensamma liksom barnfamiljer har genom denomfiyltningspolitik som bedrivits tvingats leva långt frän anhöriga och vänner.Det är ocksä ganska lätt atl konslatera atl vi i det här landet bor meraåtskilda vad generationerna belräffar än människorna i de flesta andra länder -gamla för sig, unga för sig osv. Detta är orsak lill mycken ensamhet ochkontaktlöshet. För att kunna ge våra barn trygghet måste vi också låta demomges och vårdas av trygga vuxna. Delär mot denna bakgrund vi inom har format vår familjepolitik. Men vadsom är trygghet för den ena familjen är del kanske inte för en annan. Liksommellan individer varierar behoven också mellan familjerna. Del är därförsamhällets uppgift alt stödja barnfamiljerna på etl sådant sätt alt de har debästa möjlighelerna att välja hur de olika familjemedlemmarna sinsemellan skalldela ansvaret belräffande ekonomi, vård och fostran. För att uppfylla dessakrav har vi i vår partimotion frän föreslagit: Ersättninglill alla familjer med barn i form av etl beskattat vårdnadsbidrag, då föräldraförsäkring inte utgår. Delta skall ses som etl erkännande av alt värdinsatsen för de egna barnen är alt jämställa med annat yrkesarbete och med annan inkomsl. I motsats till en delföräldrapenning, som familjestödsutredningen föreslagit, är denna ersättning lika för alla familjer, dvs. samhällel värdesätter inte värden efter föräldrarnas inkomsl. Genom att ersättningen beskattas blir den också tryggheisgrundande, vilket för många med låga eller inga inkomsler innebär en slor fördel i förhällande till elt obeskattat bidrag. Elt vård nadsbidrag ger också rättvisa för de familjer som inte har tillgäng lill vare sig arbele eller daghem. Jagskulle här vilja någol anknyta till vad statsministern sade när han Jämförde tvä fäder som var ule och drog sina barnvagnar, den enemed tre barn födda före den och den andre med ell barn föttdärefter. Han sade all den ene får vårdnadsbidrag på . och den andreingenling alls. Det är ju sä, när man skall införa reformer, att det alltidblir en tröskeleffekt. Men man kan se två fäder i exakt samma situation funderaöver - om de uppbär föräldrapenning - varför den ene skall ha . per dagoch den andre . Det är denna ojämlikhet som socialdemokraternaförmodligen vill förlänga - vi har Ju ännu inte setl nägot förslag. Barnbidragen måste indexregleras, så atl samhälletsslöd lill barnfamiljerna inle urholkas med den snabba prisstegring som vi hari värt land. Rätt atl förkorta sin arbetsdag lill sex limmar föralt få mera tid med sina barn när de är små. Utbyggnad av barnomsorgen i daghem ochfamiljedaghem, så atl behovet är läckt . De nyastatsbidragsregler som föreslagils innebär atl kommunerna får ell avsevärtbättre stöd än lidigare. Förändringarna av reglernaför öppethållande från krav lill krav på sju limmar kandock komma atl försvära möjligheterna att anpassa verksamheten till del lokalabehovet. En stor del av småbarnsföräldrarna har eller önskar få deltidsarbete.De önskar ofta utnyttja samhällets barnomsorg i daghem eller i familjedaghemunder kortare lid än . Vi anser det lämpligl att gränsen fem limmarbibehålles, då detta underlättar för kommunerna all anpassa verksamheten efterbehoven, men det får självfallet inle innebära alt efterfrågan pä tillsyn undermer än eftersatts. 5.Det är viktigt alt de föräldrar som väljer atl själva vårda sina barn undersmåbarnsåren inte lappar fotfästet på arbetsmarknaden. Därför skall man ha rättlill tjänstledighet till dess barn fyllt . 1debatten kring familjepolitiken har vårt förslag kritiserats för all det skulleinnebära etl konserverande av invanda könsroller. Detla kan inte vara någolannat än en medvelen misstolkning. Programmet bygger i stället, herr talman, påett delat ansvar mellan föräldrarna och ell erkännande av den belydelse vårdoch fostran av barnen har genom att man i olika avseenden jämställer dennaverksamhet med annat yrkesarbete. Delta är mycket klart uttryckt i ceniernspartimotion, där följande står att läsa: "Förde flesta kvinnor är det numera självklart att få yrkesarbeia på samma villkorsom männen och atl ha rätt lill den stimulans och de utvecklingsmöjligheter somman kan nå genom kontakter med arbetskamrater och andra vuxna och den ökadesjälvständighet och sociala trygghet som del innebär att i ekonomiskt hänseendevara oberoende. Ettdelat ansvar för barn, hem och yrkesverksamhet mellan föräldrarna är i dagenssamhälle en förutsättning för en givande familjegemenskap. Det är nödvändigimed en sådan ansvarsfördelning för att både män och kvinnor skall kunnautveckla alla delar av sin personlighet och la till vara sin inneboendeförmåga. Framför allt är en ansvarsfördelning nödvändig för alt barnen redanfrän början skall kunna få den rätta kontakten med båda föräldrarna. Ungaföräldrar har i allt större utsträckning tagit fasta på della. Även om viljantill ansvarsfördelning flnns, visar det sig dock alt del finns mänga praktiskahinder att övervinna. Framför allt gäller detla arbetsgivares ocharbetskamraters attityder och arbetslivels krav i övrigt. Del gäller den ekonomiska situationen. Föralt skapa bättre förutsättningar för jämställdhet mellan män och kvinnor ochför att minska problemen för barnfamiljerna krävs insatser frän samhället pådessa områden. Insatserna mäsle utgå ifrån atl föräldrarna har ett i allaavseenden gemensamt ansvar för barnen samt från deras räll alt själva bestämmahur de sinsemellan fördelar della." Detär inte, som framgår av detta och vad jag sagl i övrigi, fråga orn attkonservera fördomar ulan i stället ett försök atl göra slul pä dem. Det är vårbestämda uppfattning all både far, mor och barn får ökad trygghet och gemenskapom man bryter upp de gamla könsrollerna och på eltförutsättningslöst sätt delar på ansvar, glädjeämnen och svårigheter somalltid finns i en familjegemenskap. Omsorgenom nästa generation fär dock inle bara räcka de försia åren. Skolan måsteutvecklas så att den socialt och kunskapsmässigl ger eleverna en bra och tryggstart i livet. Del finns alltför många barn som växer upp i otrygga ochofullständiga miljöer. Många har kanske snäva referensramar mot arbetsliv ochvuxenvärld. Eleverna saknar ofta de vardagsnära hållpunkter för undervisningensom är nödvändiga för atl skolan skall upplevas som meningsfull. Skolanmåste ge barnen de nödvändiga baskunskaperna och erfarenheter som de inte kanfå på annat sätt. Skolan måste utgå från dagens situation för alt genom barnenkunna påverka morgondagens samhälle i en positiv riktning. Men det går inte attutan vidare lägga nya uppgifter på skolan. Utrymmet i timplanen gör delnödvändigi alt prioritera. Centerpartietbegär därför alt en utredning tillsätts för alt se över läroplanen förgrundskolan. Del är särskilt två omständigheter som moliverar en sådanöversyn. En av de allra mesl grundläggande förutsättningarna för atl fungera idet här samhällel är alt man kan läsa, skriva och räkna. Det har konstateratsbrister i detta avseende hos våra ungdomar. Skolan måste koncentrera sinaansträngningar på atl ge eleverna dessa baskunskaper. Den andra omständighetenär betydelsen av all få en mera praktisk inriktning och verklighetsförankringav skolan. Här har gjort enhälliga uttalanden såväl 1972 som 1974utan atl något påtagligt hänt i landets skolor. är det att ta i päallvar. Jagvill också framhålla alt när man på detla säll utvecklar skolan så att den upplevsvara meningsfull av eleverna löser man en hel del av skolans sociala ochallmänmänskliga problem. Deord Jag inledde med om barnens behov av vuxna för atl känna trygghet gällernaluriigtvis också förhållandena mellan barnen och lärarna i skolan. Del behövslid för alt utveckla personliga relationer mellan den enskilde eleven ochläraren. Delta är oftast en förutsättning för alt nå bra resultat i skolansämnen och för samvaron i klassen. Lät oss arbeta för en skola där möjlighettill detta är en självklarhet. Vårtland har under en lång följd av år haft en betydande invandring från mångaolika länder. Dessa människor har gjort ovärderiiga insatser i vårt samhälle.Många har fått ta de sämsta jobben, andra har utfört myckel kvalificeratarbete. I de allra flesla invandrarfamiljer finns barn. Det är ell stort ansvarvi har för atl dessa skall få en bra start i sill nya land, oavsett om destannar här för gott eller bara för en kort lid. Del står alltmer klart atl debehöver avsevärt mera undervisning i sina resp. modersmål än vad de fälthittills. Det mäste vara en självklar rättighet att få utveckla elt eget språksom man kan länka på, som man kan uttrycka känslor med. Del behövs mångainsatser på detta område, men det blir anledning att återkomma till dettalängre fram i vår. sammanhanget bör ocksä, herr lalman, invandrarkvinnornas situationuppmärksammas. De är kanske den mest isolerade gruppen bland invandrarna, men de spelaralldeles säkert en mycket viktig roll i invandrarfamiljens liv, där de slårför mycken trygghet, kontakt med och bevarande av hemlandets kulturtraditioner.Vad frågan gäller är atl invandrarkvinnorna i takt med den övriga familjenskall få möjlighet lill utbildning och kontakter med det nya hemlandet. Deltaanförande har, herr lalman, i mänga sammanhang innehållit ordet trygghet. Jagupplever ofta att människor känner osäkerhet och oro men ocksåför vad som sker runt omkring oss. De saknar trygghet i ordets vidabemärkelse. Inle minsl gäller det de äldre. Våldet sköljer över oss i olikaformer - från verkligheten och som underhällningsväld. Vad vi många gångerglömmer är atl del är de otrygga, de utstötta som begär brott. Del är de somblir inspirerade av underhällningsvåldel till sina dåd. Borde inle della ge ossallvariiga tankeställare.