prot · FZ0987 · 1975-12-31 00:00:00 — Nigår upp och säger det här i , och jag förutsätter att man fram till iseptember fär vara beredd på all vad man än lalar om så får man höra attcenterpariiel och är de som är mest för de mindre företagen. Jagvar uppe i norra . Där fanns det väldigt många småföretagare. Det varintressant att komma lill norra och se hur småförelagen växt fram,icke som resultat av några garaniier, icke som resultat av några fagra ord frånriksdagens talarstol om det allmänna värdet av de mindre och medelstoraförelagen ulan därför alt staten hade gått in med rejält lokaliseringsstöd,byggt fabrikerna, varil med och geli Slöd lill maskinerna och varil med ochulbildal arbelskraften. Sä fär vi fortsätta. Jagträffade på flera småföretagare som sade: "går väl staten in och klararav varvskrisen i ?" - "Ja, men vad rör del dig iFryksdalen?" - "Jo, del rör mig alldeles förskräckligl, förmitt företag lever helt på att vara underleverantör till varven. Om det är såatt varven brakar samman hjälper del inte vilket lokaliseringsstöd och vilkaavdrag på arbetsgivaravgiften och vilka speciella förmåner man får, för dårasar min marknad," blev svaret. Dethär är ju vardagligt och enkelt. Jag tror au det är ofruklbart när ni håller påall spela ul mindre och medelsiora förelag mot varandra. Del är nalurligt altstålen skall hjälpa de minsia mesl - del gör vi. Men vi spelar inte ul dem somproduktionsfaktorer mot varandra. Så kan vi alltså lära oss:1 en demokrali skall en majoritet handla - inle motionera mot sigsjälv, för då lappar man en massa lid. Man skall greppa problemen på detvardagliga sätt som i gjorde. ECO i Göleborg hargjort en jättefin insats för att driva fram den borgerliga majoriteten lillhandling. Jag gratulerar dem till den. kom ju handlingen, och det gratulerarjag Göleborg till - det är bra. Del tog läng lid men del ser ul alt komma igäng. Iblandmåste staten gä in i storindustrin som vi gjorde i Göleborg för att klararegionen, och del är också ett stöd för de små företagen. Om någon går upp och säger att vi behöver ett expansivt näringslivsom bas för den offentliga sektorn sä håller jag med. Den delen av fru afUgglas förkunnelse är alldeles korrekl. Jag har bara läst igenom artikeln, ochdet är vad de amerikanska konservaliva säger, vad del amerikanska näringsliveisäger, att satsar man bara på näringslivet så löser sig problemen. Det är bra,och det tycker jag att vi skall göra, men det räcker inte. Det är alltså enbetingning mellan näringslivet och den offenlliga sektorn som bas förnäringslivet. Man vet all del expansiva näringslivet klarar ickearbetslösheten. Därtill behövs en myckel mer förfinad aktiv politik, där denarbetskraftsintensiva offentliga sekiorn är helt avgörande. Då får man lov attbetala det. Del är klarl all om man frågar: Är du för arbete ål alla? såställer de flesta upp och säger alt del är de. Men då får man inle föra enöverbudspolilik som ni har lanserat på er galeja i vår och lova alla möjligabidrag och alla möjliga skallesänkningar, för då finns det ingenting kvar ikassorna för att bygga ut den offenlliga sekiorn, som kan ge de gamla den vårdde behöver och som kan ge ungdomarna de jobb som de behöver. Jaghar varil fasligt ekumenisk. Jag är nästan beredd alt utropa: Var helst enåsling finns osv., rnen jag tvekar att göra det efter att ha lyssnat på herrÅsling. Detär inle rikiigi på det sättet att det är någon skillnad i konjunkturbedömningen.Den internationella konjunkturen är på väg upp, och det är glädjande, men detlar tid innan della slår igenom inom sysselsättningen - dessvärre - i deländer som berörs av uppgången. Därför måste vi hälla ul och slåss försysselsättningen och hålla den uppe, trots att sysselsättningen under detnärmaste halvåret icke kommer all stiga särskilt myckel ule i världen. Sedanvar del ell förskräckligl klagande över all luften skulle ha gått ursocialdemokraternas sysselsättningspolitik. Fördelen med vår sysselsättningspolitikär all den aldrig har gett sig upp i de där högre luftlagren, där centernsluftiga löften kretsar omkring. Vi har aldrig gått den där vägen och sagl attdet skall vara 400 000 nya jobb och på frågan: Hur? inte ha någol svar. Och detär dikterat av ell slags respekl för människorna. Gå till en tjänsteman påEriksberg i och meddela honom att vill ha 400 000 nya jobb.Vad säger det honom? Inte ett dyft. Han vill ha svar på frågan: Hur blir detför mig? Sysselsält-ningsproblemen är klara och alldagliga. 6Riksdagens protokoll 1975/76. Härgörs alla möjliga analyser med siffror och alll. Men jag har sagl:Jag låser mig icke för siffror. Allaresurser som vi kan mobilisera skall sättas in för alt Irygga jobben och föratt öka jobben. Sedan kan vi visa resultaten. Del är ju en ofantlig styrka föross all vi icke deltog i auktionen i förra valrörelsen om de hundratusenjobben. Vi stod emot den frestelsen. Det hade varit sä lätt all säga: Vi skallklara 150 000 nya jobb. Vi sade: Vi skall klara så många jobb vi kan. Viklarade 200 000. Och står vi starka, för vi lovade ingeniing preciserat. Menvi gjorde myckel mer än ni i cenlern med era löften som ni inte kunde backa uppmed åtgärder. Vi skall fortsätta på värt sätt. Det är bara att säga ärligt lillmänniskorna att skall vi kunna öka sysselsättningen behöver vi energi. Detfinns ingen väg ulan den. Annars får vi inte det där expansiva näringslivet somman pratar om. Skall vi bygga ut den offentliga sektorn kostar del pengar, ochdet påverkar alltså skattenivån och utrymmet för privat konsumtion. Skall viklara regionerna måste vi gå in med stödåtgärder, vare sig det gäller en gammalexpansiv region som Göleborg, som kommer i svårigheler med varven, eller enregion som alltid har haft svårt med sysselsättningen som , där delkrävs stora industriinvesteringar, eller i hela glesbygden, där man lever underproblemen. Där fär vi gä in med lokaliseringsstödet och hela det batteri avåtgärder som vi har all tillgripa. Delsäger mycket mer än alt räkna upp siffror. Detsamma gäller egenlligenungdomsproblemen också - för all sluta ekumeniskt. Det här är milt sisla inläggi debatlen. Jagvill hålla fasl vid det här programmet därför att det är riktigt. Det här gårinte att klara bara med regeringsåtgärder. Problemen är inte om vi kommer enmånad eller med en viss procentuell ökning av statsbidragetför en viss åtgärd. Vi har ell helt batteri av ålgärder. Men detta är åtgärdersom vi släller lill förfogande. Det beror på den enskilda kommunen, detenskilda företaget, den enskilda fackföreningen, folkrörelsen ellerIjänslemannaorganisationen om dessa åtgärder kommer att utnyttjas eller ej.Vill de inle slår vi maktlösa. Därförhoppas jag all detta att ge jobb ål ungdomen - ål de unga pojkarna och ungaflickorna - är ell område där vi kan känna ell gemensamt ansvar, enförpliktelse till handling, i alla delar av vårl land, pä alla områden avnäringsliv och förvalining. Del gäller någonling som är så oerhört viktigt somatt värna om de ungas människovärde och framtidstro. Hen (): Det har lagits mänga exempel från i denna debatt.Statsministern tog elt sista exempel när han undrade vad tjänstemannen påEriksberg, som ville ha ett besked, skulle få för besked. Han måste väl dessvärre få beskedel att han inte har ett jobb på , därföratt del varvet skall läggas ned. Vadjag har sagt är att sysselsättningsläget inom harvaril relalivt hyggligt, alltså att antalet arbetslösa är något lägre än inomriket i dess helhet, men all läget för framtiden är mer oroande, bl. a. på grundav förändringarna inom den tyngre industrin. Det är klart all vi inomGöteborgsregionen kommer att vara beroende även av en slagkraftigtung industri, men vad vi från folkparliel vid upprepade lillfällen, i molionerär efter är, har sagt är all vi måste komplettera en slagkraftig tungmetallindustri med annan typ av företagsamhet och då bl. a. förvaltning. Därhar vi inte fåll nägol slöd frän regeringen eller frän statsmakterna i övrigl.Jag kan påminna om all man nu föreslår alt en kammarrältsavdelning skallflyttas från Göleborg - men någon ny förvaltning har man inte atterbjuda. Dethar sagls i utvärderingen av länsplaneringarna alt regeringen är nöjd med dendämpning av tillväxten av storstadsområdena som skett. har man dåuppmanat kommunalmännen att inte silla med armarna i kors.Arbetsmarknadsministern råkade lägga till alt han lyckle alt man skulle höjakommunalskallen. Jag utgår frän att detta uttalande frånarbetsmarknadsministern - som jag sade i milt förra inlägg - var ett olycksfalli arbelel. Statsministern bestred inle del. Jag utgår från all den delen avarbetsmarknadsminister anförande inte var avsedd all tas pä allvar.Del har, glädjande nog, heller inle kommunalmännen gjort. Däremolhar de kommunala instanserna i tagit upprepade initiativ förati kommalill rätta med sysselsättningssvårigheterna, framför alll för ungdom. Man harbeslutat inrätta ett stort anlal nya praktikplatser i den egna kommunalaförvaltningen, och man har lagt förslag om en ungdomsgaranli. Jagförslår inte varför man frän socialdemokraliskl häll är sä sur över all del hartagits sädana här iniliativ i Göleborg. Är del därför att en folkpartileddkommun har visal sig mer handlingskraftig än socialdemokratiskt leddakommuner? Statsministern förde ett resonemang om en statsvetenskapliginnovation, som jag inte skall gä in på, eftersom han inle är kvar här. Menäven om det var en sådan: Var del nägol fel med en statsvetenskapliginnovation, som leder till alt bl. a. ungdomar i får flerarbetstillfällen? Jag lycker att det iniliativ som har tagils i närdel gäller all komma till rätta med sysselsättningen framför alll för ungdomenär någonling efterföljansvärt. Jag tycker all andra kommuner i landet, vilkaparlier som än leder dessa kommuner, skulle följa del Göleborgsiniliaiivei. Hen (): Statsministern har ju lämnat kammaren. Jag vill därför bara ta upp enpunkt där jag tycker all hans agitation inte bör stå oemotsagd, eftersom herrPalme åker land och rike runt och upprepar del oavbrutet. Statsministernsversion av vår näringspolitik är att folkparliel skulle spela ul slora förelagmot små företag, att vi på någol sätt skulle ogilla stora företag därförall vi älskar små förelag. Ingeniingkan vara mera felaktigt. Gäng på gäng har vi från visal altbjässarna i näringslivet är nödvändiga, framför alll för exporten,bytesbalansen och den ekonomiska tillväxten. För vår ställning som industrinationgör de största förelagen väldiga insatser. Därförhar vi år efter är varit med om kraftiga satsningar också på stora förelag, nusenasl via AP-fonderna, fastän vi i det sammanhanget ställer ell antal krav föranvändningen av de pengarna. Vi inser vad de företagen betyder också för mindreföretag som är deras underleverantörer. Vi har dessutom framfört ell krav påatt invesieringsavdragen skulle fördubblas från , vilket inte minstskulle komma att gälla en rad större företag. Vi föriorade tyvärr genom lottensutslag pä den punkien. Menvad vi har lagl till är att det måste vara balans i näringspoliliken. Vibehöver inte bara stora företag. Om del är så alt mindre förelag är beroende avslora förelag, är del också på motsatt sätl: de slora företagen är beroende avalt del flnns starka och livskraftiga småföretag. Framför allt för trygghetenoch sysselsättningen i slora regioner och för jobben för hundratusentalsmänniskor måste vi satsa mer på de mindre och medelstora företagen. Därförär del allvarligt alt tvä småföretag per dag köptes upp avprivaia eller statliga investmentbolag eller av någol storföretag. Därförkommer också att arbeta för alt vi skall öka framtidstron blandmindre företag och bland människor med goda produklidéer. Detsker inte med hot om förstatligande av företag eller av hela branscher. Detkräver - som jag sade i den finanspolitiska debatten - positiva åtgärder av detslag vi begär för alt lätta kostnadstrycket, för all hjälpa företagen alt klarafinansieringen och förati minska blankeilraseriel och krånglet. Hen ÅSLING (c): Eftersom statsministern lämnat kammaren skall jag inskränka mig lillatt nägol summera debatten. Jagkan instämma i statsministerns yttrande all det för att lösa ungdomsarbetslöshetenbehövs rejäla insatser från kommuner och frän företag. Över huvud laget måstearbeismarknadens parter samverka. Förutsättningen för att denna samverkanskall ge full effekt är dock att olika typer av arbetsgivare får samma reellamöjligheter alt erbjuda ungdom arbete. Vadjag har lalal för här lidigare och vad cenlern har arbetat för i skildasammanhang-och del är en målsättning i näringspolitiska program - äralt ge de mindre företagen en reell chans alt arbeta pä samma villkor inäringslivet som större företag. Statsministerns påståenden lidigare idebatten att sädana förhållanden skulle föreligga är faktiskt inte korrekta.Vi har ju de senasle dagarna upplevt en skattedebatt som på sitt sätt klartillustrerar hur egenföreiagare och småföretagare är diskriminerade och vilkasvårigheter de över huvud laget har att uppnå konkurrenslikställighet i näringslivet. Föratt uppnå samma förutsättningar för små och stora förelag behövs det en nynäringspolitik. Det behövs en målsättning bakom planeringen och inle baraimprovisation. Som vi nu sett har regeringens åtgärder en benägenhet att kommaför sent och vara felaktigt inpassade i konjunkturförloppet. Det är därför vii vårt näringspolitiska program också har ställt upp eltsysselsättningspoliliskl mål. Det är de 400 000 nya jobb som är enförutsättning för alt vi skall kunna erbjuda människor samma chans och sammarält till arbete oavsett bostadsorl. Del är i och för sig ingen unikmålsältning - LO:s och det socialdemokratiska näringspolitiskagrupp angav samma målsättning i sill förslag lill näringspolitiskt program1974, och SSU:s ordförande har också varit inne pä samma tankenyligen. Över huvud laget är del här ell krav med en bred förankring, och delär ett mysterium varför regeringen lägger ned sådan möda pä att förneka detbefogade i människors räll till arbele oavsett bostadsort. iGöteborg (s): Med slorieksordningen när det gäller industrin förhäller det sig så,att Metall i är den största avdelningen i landet och jag tror ocksåden största metallavdelningen i , med 40 000 medlemmar, varav närmare 30000 är verksamma. räcker alltså inte att bara se på Metall. Del är inte induslrin i och försig, ens om man lägger lill andra industribranscher, som är det väsentliga förGöteborg, utan handel, sjöfart och service dominerar fortfarandesysselsättningen i Göleborg. Del vill Jag säga därför att detla också har medframliden att göra. I övrigt har vi från de fackliga organisationerna och fråndet politiska parti jag lillhör -socialdemokraterna - krävt all åldringsvården skall byggas ut. Vi harnaturligtvis också i vanlig ordning stött kraftigl på om barnomsorgen, och vihar motionerat om att kommunen bör ha representation i de större förelagensstyrelser. Vi har inle vunnit gehör för detta, men vi kommer naturligtvis attfortsätta all slåss för del. Jagbegärde ordet egentligen för att än en gäng ställa frågan varför man motionerarhär. Vad är det som hindrar borgerliga majoritet att genomföra dekrav man har motionerat om? Jag kan inle länka mig all någon socialdemokratskulle gä emot en garanti för att ungdomen får arbete. Därför måste jag dra denslutsatsen att de borgerliga är djupt oeniga. Då kan man säga att folkpartielåtminstone har visat sin vilja alt göra något, medan det vad beträffar deövriga borgerliga partierna i bara är kosmetik. i (c): Bara några ord lill slul som summering! Slatsminislern är ju inte här,och även om några andra socialdemokrater är kvar är väl ändå inte stimulansenatt debattera längre lika stor. Eftervad jag kunnal finna har statsministern inte haft några erinringar mot delexempel som jag anfört för att visa all socialdemokraterna gång efter annan, iär liksom tidigare, inte har stigit på läget när de borde ha gjort del.Statsministern säger att socialdemokraterna inte lovar någonting ulan alt mangör så gott man kan. Man åstadkom 100 000 nya jobb är 1974. Ja, det gjorde man,men priset är att på tvä år har statsskulden lill utlandet ökal med 20miljarder kronor. Man hade kunnat undvika åtskilligt av den skulden, om manhade följt cenlerns alternativa förslag, som socialdemokraterna när det begavsig ansåg vara omöjligt att accepiera - omöjligt nämligen att åsladkomma 100000 nya arbetstillfällen . Statsministerntog också upp ett försvar för sysselsällningen. Han tyckte att del var enkelt,lättförståeligt och i och för sig onödigt. Jag instämmer i detta. För vår delär vi helt på det klara med att bland del mest olönsamma och inhumana isamhällel är att människor måste gä arbetslösa. Statsministernsade att staten naturligtvis hjälper de minsta. Det var ett påstående rakt ut iluften utan någol bevis eller någon motivering. Jag bestrider attsocialdemokraternas politik innebär detta i fråga om småföretagen. Jag hänvisartill konjunklurpakei, motioner, reservationer och debatter här i . Med detta, som är mitt sista inlägg i denna debatt, uttalar jag än engäng förhoppningen att stalsminislerns slutord, där han sade att olika förslagsom innebär förbättringar för arbetslös ungdom skulle prövas, den här gängenverkligen innehåller en realitet. Överläggningen var härmedslutad. §6 Anmäldes och bordlades Proposilion 1975/76:119 om godkännande av överenskommelsemellan och om utlämning §7 Anmäldes och bordlades 1975/76:2258 av henMohn med anledning avpropositionen 1975/76:128 om utbildningsbidrag för 1975/76:2259 av hen Ekinge 1975/76:2260 av hen med anledning avpropositionen 1975/76:109 om anslag lill Aktiebolaget Atomenergi för budgelårel 1916/11, m. m. § 8 Anmälan ominterpeiiationer Anmäldes och bordlades följande interpeiiationersom ingivits till kammarkansliet 1975/76:155av () till herr statsministern om ökad frihet för de baltiskafolken, m. m.: Estniska demokraliska rörelsen och Estniskanationella fronten rik lade 1972 en vädjan till om stöd för återupprättandet av ett självständigt inom de gränser som fastställdes genom fre den i Tartu . Denna vädjan nådde den fria världen försl 1974. En liknande vädjan daglecknad nådde FN i börian av 1975. Samma önskemål om och strävan efter frihet och nationellt oberoende finns del inom de andra baltiska staterna. Dessa strävanden bör mötas med förståelse av alla fria nationer, inte minsl av de stater som skrivit under slutdokumentet från och där vid förbundit sig "att främja och uppmuntra ett verkligt utövande av medborgerliga, poliliska, ekonomiska, sociala, kullurella och de andra rättigheterna och friheterna, ". Detta dokument har bl. a. under tecknats av . Förhållandenainom de f. d. fria staterna , och har kommit all blialltmer uppmärksammade. Till detta bidrog inte minst förra årets uppmärksammaderättegångar i liksom Amnesty In-lernationals rapport angående behandlingenav politiska fångar i . Av rapporten framgår bl. a. hur man därgenom användande av olika kemiska preparat söker bryta ned de interneradesmotståndskraft. Genom den s. k. Sacharoviribunalen i liksom genomAndrej Sacharovs nobelföredrag, uppläst av hans maka vid i Osloförra året, framkom också hur människor förföljs för sin tros skull. Ändasedan 1950-talet har vid flera lillfällen behandlat frågan om detdubbla medborgarskap som gäller för tidigare medborgare i , Lettlandoch liksom för deras barn. Förutom sitt svenska medborgarskap är deäven påtvingade sovjetiskt medborgarskap, och detla kan i olika sammanhangvälla de berörda olägenheter, som vi från svensk sida bör söka lösa genom ettenergiskt arbete för att på diplomatisk väg nå en överenskommelse medSovjetunionen om att person som varit sovjetisk medborgare viderhållande av svenskt medborgarskap automatiskt befrias från del sovjetiska. Införstatsministerns förestående besök i hemställer Jag därför attlill statsministern få ställa följande frågor: Avser statsministern att vidsina samtal med de ryska ledarna taga upp frågan om ökad frihel för folken iEstland, och ? Avser statsministern all sökapåverka de ryska ledarna för att åstadkomma en mänskligare behandling avpoliliska fångar i ? 3.Vilka åtgärder avser slatsminislern vidtaga för all på diplomatisk väg sökalösa problemet med det s. k. dubbla medborgarskapet? 1975/76:156av () till herr statsministern om tillämpningen i Sovjetunionenav Helsingforsavtalels bestämmelser: underiecknade herrstatsministern tillsammans med 34 andra stats- och regeringscheferslutdokumentet för konferensen om säkerhet och samarbete i (ESK), det s.k. Helsingforsavialet. Statsministern har mot bakgrund av ESK sagt att "ihistoriens ljus kan del gångna året komma all framstå som ett märkesår".Samtidigt måste man ha klarl för sig alt dokumentet inte är någon absolutgaranli vare sig för genuin säkerhet eller konstruktivt samarbete inom Europa.De problem som behandlades av konferensen försvann inte från sinnevärlden i ochmed all slutdokumentet undertecknades. Sverigesofficiella hållning illustreras av slutorden i utrikesdepartemen-letssammanfattning och bedömning av konferensen: "Avspänningsprocessen ärförvisso inte någon för framliden given trend i . Den kommer för altbestå och fördjupas all kräva fortsalla ansträngningar frän alla staters sidainom regionen. Som en riktlinje och ram för det fortsatta samarbetet harslutdokumentet från konferensen om säkerhet och samarbele i sin kanskestörsta belydelse." Defrågor jag avser rikta lill statsministern avser framför alll resultaten i den"tredje korgen", dvs. frågan om vidgade mänskliga kontakter ochinformationsspridning. Den tredje korgen utgjorde alltifrån ESK-arbeiets starten nagel i ögat på . Den iredje korgen tillkom på väststaternasiniliativ, och varie detalj i denna är resullalel av häri arbele från sammaslaiers sida. Näröstslaterna efter långa förhandlingar slulligen accepterade vissa delar i dens. k. tredje korgen sågs detta som en betydelsefull framgång i väst, så även iSverige. Statsministern framhöll sålunda i samband med avtalets undertecknandeatt "del är en all i slutdokumentet kunnal inskrivas vissaprinciper som berör också de inre förhållandena i de deltagande staterna.Skyddet av de mänskliga rättigheterna har accepterats som en med andraprinciper jämställd norm för internationellt umgänge. Del innebär ellerkännande att flagranta övergrepp mot dessa rättigheter inte kan undgå altpåverka avspänningsklimalet. Överenskommelser har nätts om förbättrademänskliga kontakter över gränserna och bättre tillgäng lill informalion fränandra länder." Tyvärrhar våra förhoppningar i anslutning lill den iredje korgen ej infriats.Östslaterna, och framför allt , har gjort föga för att leva upptill avtalels paragrafer. Bortsett från en ytterst blygsam uppmjukning isovjetmyndigheternas attityd gentemot i stationerade väsljournalisterhar ingenting gjorts för att främja vidgade mänskliga kontakter ellerinformationsutbyte över nationsgränserna. och övriga öststaterhar i praktiken helt enkell struntat i de delar av Helsingforsavialet som rördessa frågor. Avde olika paragraferna i den s. k. iredje korgen är en särskilt viklig, fråganom familjeåterförening. Tiotusentalseuropeiska familjer lever splittrade alltsedan krigsslutet. Många familjer ärskilda ål på grund av alt enskilda familjemedlemmar - av rädsla för politiskförföljelse i sina resp. hemländer - flytt till västvärlden. I dylika fall harsovjetmyndighelerna - och som regel även övriga kommuniststaier i öst - benhårtvägrat medverka till en återförening för dessa familjer. Låt mig ta tvåaktuella exempel: - IgorBerukshlis är en 42-ärig rysk musiker som hoppade av under en musikturné i . Han befinner sig nu i . IgorBerukshlis har de kämpat för all återförenas med sin familj -sin och sin 15-åriga dotter . Sovjetmyndighelerna harhela tiden vägrat familj utresetillstånd. Helsingforsavialet har intepåverkat inställning. - Detför den svenska opinionen mest kända exemplet på ovilja att tillmötesgå kraven på mänsklig behandling av landels med borgare är fallet Agapov. befinner sig i . Hans 36-äriga , hans ll-äriga dotter och hans mor befinner sig i .