prot · FZ09129 · 1975-12-31 00:00:00 — Jaglänker inle framställa någol yrkande i delta sammanhang, herr lalman, men jagär helt övertygad om all tanken med ökad fiexibel arbelslid är någonling sommåste utvecklas och del kommer säkerl . Det är bara synd atl maninle uppmärksammat frågorna på ell tillräckligt preciserat säll. Delär också vikligl alt chefsutbildningen anpassas till organisaiionen avarbelslivel så all cheferna får en känsla för den underställda personalenskrav påarbetsslimulans och så alt man fåren personalrekrytering ulankönsrollsfördomar. Jag lycker att utskottet har lagil fasta pä dessasynpunkter, och del finns väl vissa förhoppningar om an någol skall hända. Närdel sedan gäller frågan om en omprövning av chefsrollen som sådan kan jag iutskottsbeiänkandet eller proposilionen inle hitta så mycket konkrei. Jag hari moiionen gjort gällande all del är svårt för kvinnor all åla sig enchefsroll, beroende på att man av iradilion räknar med att den som åtar sig ellchefsarbete skall acceptera atl arbela prakliskl tagel hur mycket som helst.Det kan vara svärl all i en chefsposition ägna sä mycken tid ät sill arbele omman därtill har en familj, som det ju anses att kvinnan skall ha ell visstansvar för. Det behövs en omprövning av vad som skall krävas i ell chefsarbde.På den punklen kan jag inle hitta någonling konkrei i proposilionen eller iulskotlsbelänkandel, och det lycker jag är synd. Men jag hoppas all också denfrågan kommer alt beaklas . Viriksdagsmän har slor benägenhet all slå i talarstolen och yttra alla möjliga saker om hur det bör vara i arbelslivel, om arbdarskyddssyn- punkler, arbdsiidsregleringar osv. Men när del gäller hur vi ordnar del för oss själva, kanske inte för oss som riksdagsmän men för vår personal, tycker jag verkligheten lämnar en del övrigt atl önska. Jag vel all del nu sitter en utredning som skall se över personalorganisationen. Det som sipprat ul frän den utredningen lycker jag inle lyder på alt 120 man är särskilt posiiivi inställd lill denkvinnliga personalen här i riks- dagen, dessbefordringsmöjligheier och dess chanser att vidareutvecklas. hoppas jag atldet beslut fattar också kommer att ha en positiv effekt på detarbetet. Jagskulle vilja ta etl litet praktiskt exempel ur verkligheten i ell riksdagsutskott.En av konlorsassistenlerna där är utomordentligt väl kvalificerad. Hon är godstenograf och kan flera språk. Del hände sig all vaktmästaren i utskottet blevsjuk och vi skulle fä en ersättare. Då fick dottern till den nämndakontorsassistenien det jobbet som ett vikariat. Det var inget fel pä henne. Honåtog sig jobbet och klarade det utmärkt, men hon hade självklarl inte någonulbildning. visade del sig atl de hade ungefär samma månadslön - denutomordentligt högt kvalificerade mamman och dottern, som prakliskl tagel komin direki frän gatan utan någon utbildning. Man frågar sig: Är del verkligenrikligl au vi har en sådan lönepolitik att del inle skall löna sig attkvalificera sig och förkovra sig? Jagskulle vilja sluta med all säga, herr talman, all det jag i moiionen föreslagitom en objektiv arbetsvärdering lycker jag är en fråga som man borde ha ägnatlitet intresse ål i ulskoltet. Men jag har icke kunnat finna att man över huvudtagel har nämnl del. Man har ägnat stort intresse åt meritvärdering avhemarbele, och del må vara hänt. Men en objekiiv arbetsvärdering av olika sektorerav arbelsmarknaden - främsi den statliga - är ett gammalt önskemål som jagverkligen lycker all det är hög tid all förverkliga. Fick man en sådan tror jagall man skulle ompröva lönesättningen för mänga kvinnliga befattningshavare. Kvinnor1 statlig tjänst, m. m. /CNKEL (fp): I inrikesulskottets betänkande - som vi nu behandlar - finns en passussom del, enligt min mening, är myckel glädjande au dt enhälligt utskott ställtsig bakom, och det är den som gäller meritvärdering av arbele i hemmet. Del ären fråga som diskuterats gång efter annan här i . Folkparliel harmänga gånger motionerat i ärendei. I inrikesulskottet behandlades en molion iden här frågan av mig och , , . 1den motionen framhöll vi atl många svenska kvinnor föriorar merileringsär underen mycket aktiv del av sitt liv just pä grund av barnsbörd och hemarbele meduppfostran av barn. Dä dessa kvinnor, efter del all barnen vuxit upp, sökertjänst i konkurrens med sina jämnåriga kolleger, som inte vårdat sina barn påhellid, finner de sig distanserade och blir ofta hell utslagna. Socialdemokraternahar alltid tidigare ställt sig oförslående lill en sådan utredning. Jag kandela statsrådet åsikier alt det kan bli en komplicerad uiredning, fördet är många frågor som bör las upp. räknas 1. ex. vård av andras barn isomliga fall som merit vid intagning lill vissa utbildningar, och vård av bådeegna och andras bam räknas som merit vid intagning till andra utbildningar. Menom nu utredningen kommer till det resullalel att den som värdar barn elleranhörig i merii- Nr 129 hänseende skall fä tillgodoräkna sig detta vid ny- eller ålerinträdepå Tisdaeen den arbelsmarknaden,så kommer del helt säkerl all innebära all männen 18 mai 1976 'ökad omfattning kommer alt åla sig vårdande uppgifter. vi ell slegi räll riklning mol en önskad omvärdering av könsrollerna. Kvinnor 1 statlig Jagdelar inle alls de farhågor som framförts i del särskilda yttrandet tjänst, m. m. nr 2att kvinnor skulle kunna lockas alt sianna hemma under längre Kvinnor är i dagsjälvständiga varelser som lar ansvar för sill liv och vill ha valfrihetatt antingen gå ut i arbetslivet eller, om det finns en ekonomiskmöjlighet, stanna hemma och vårda sina barn. Menvad som oroar mig är atl utredningen skall ske inom ramen för pågående elleraviserat utredningsarbete på jämslälldhelsområdet. Precissom och fru lidigare påpekat beslöt den 19november 1975 efter lottdragning pä förslag av inrikesulskottet att enpariamenlarisk uiredning i jämslälldhetsfrågor skulle till-sällas. Meningeniing har hörts vare sig om en tillsättning eller om några direkiiv för ensådan uiredning. Jag måste fråga om socialdemokraterna blev sä chockade att t.o. m. arbetet i den lilla delegalionen lamslogs. Vårens aviserade sammanträdemed den slora delegationen har inställts och inget nytt sammaniräde harutlysts. Utredningen om de dellids-anställdas villkor är på remiss. Vad jag kanse är det allt nyll som skett som följer efter kvinnoårel. Jaghoppas verkligen att delegalionen inle tycker all sexualbroilsui-redningensförslag om sexuella övergrepp är något förslag lill framsteg ijämslälldhetsfrågor. Den bygger i sanning på gamla principer i rättspraxis.Den ger inle kvinnan någon rätt lill självbestämmande i sexuellt avseende ulanmotverkar hennes strävan lill ett nalurligl mänskligt umgänge med män. I deregler som föresläs respekteras inte kvinnans räll att säga nej lill samlag.Del framställs väl ell förslag i denna fråga som vi senare kommer all fädiskutera i den här kammaren. skrev delegalion under världsaklionsplanen. "§ 27.Rekommendationerna för nationella ålgärder i denna plan riktas i första handlill regeringarna och'till alla offenlliga och privala insliluiioner, kvinno-och ungdomsorganisalioner, arbetsgivare, fackföreningar, massmedia,folkrörelser och andra organisaiioner, poliliska partier och andragrupper." Väridsaklionsplanenhar varit ute på remiss till alla de här uppräknade grupperna och vi har förlänge sedan lämnat förslag till åtgärder. "§ 28, Eflersom kvinnornas behovoch problem varierar i olika samhällen, kulturer och regioner, bör varie landfastställa sill egel nationella handlingsprogram och ange sina egna mål ochprioriteringar i anslutning till väridsaklionsplanen." Del hade väl varitlämpligl alt den beslutade utredningen hade tillsalts och all den som sin förstauppgifi fåll all på grundval av övriga paragrafer i världsaklionsplanenfastställa nationella handlingsprogram. 122 är snart ell år sedan världsaktionsplanen skrevs under och ell halvår sedan beslulel omulredningen logs. Jag vädjar nu lill regeringen all inte lägga allt på is ochinle skjuta merilvärderingsfrägan på en oviss framtid. Närdet gäller könsrollsfrågor sä måsle grytan hållas kokande sä all man intefaller lillbaka i slentrianmässigt länkande. Meddetta, herr lalman, ber jag all få yrka bifall till reservalionen 5 och iövrigl till utskottels hemställan. Kvinnor1 statlig tjänst, m. m. Jag har begärl ordel för all få lillfälle all gottgöra en försummelsemol . Han ställde några frågor till mig som jag skulle viljabesvara. Den första var vad man kan länka sig skall ske pä del kommunalaområdei - huruvida kommunerna och landstingen som arbetsgivare kommer attstarta något arbele som liknar del som vi nu komnier all beslula om på del slalligaområdei. Jagkan inte ge något svar på den frågan. Men jag antar atl beslutkommer all få slor betydelse för hela vårt samhälle när det gäller frågan omhur de här syftena och de krav som statsmakterna nu ställer skall förverkligaspå andra områden. Denandra frågan gäller statliga företag - huruvida man kan förvänta sig att detskall lämnas någon liknande offentlig redovisning av planer och resultat närdet gäller ett arbete för ökad jämställdhet mellan män och kvinnor anställda ide statliga företagen. Härpågår just , som framgår också av ulskotlels belänkande, etl arbele inom dets. k. utvecklingsrådet för statsägda bolag. Rådet har i februari i årpresenterat ell arbetsprogram och kommer att gä ul med yllerligareinformalion på della område. Vidare skall utvecklingsrådet följaupp vidtagna åtgärder. Jagulgår ifrån all della arbele kommer all bedrivas under den öppenhet ochoffentlighet som kännelecknar poliliken i övrigl inom de slalliga företagen. Densisla frågan, om formerna för regeringens redovisning, är kanske någol förtidigt väckt. Den lanke som jag har är all till skall lämnas enredovisning av del arbele som pågår i anslutning lill budgetpropositionen. Detter sig ganska nalurligl att där göra vissa summeringar. Del kan också varafråga om åtgärder som kräver beslul. Huruvida man sedan skall tryckasärskilda böcker i frågan lämnar jag öppet just . Närjag lyssnade lill beskrivning av lagen mot könsdiskriminering,som vill ha, fick jag del intrycket atl del snarare är en lag omkönsdiskriminering, dvs. diskriminering av män för att öka jämställdheten förkvinnorna. Men varför då i all sin dar kalla den lagen för någol hell annat änvad den i själva verkel är avsedd att vara? Jag vill också lillfredsslälla nyfikenhet pä en punkl.Fru Krislensson frågade varför jag log upp Nr 129 påslående om ulnämningspolitiken och de statsanställdas sätl Tisdaeenden '' sköta sill arbele. Svaret är all av destatsanställda är kvinnor. 18 mai 1976 tycker del är utmärkt väl på sin plats i en diskussion i riksdagom de statsanställdas arbete att sädana här svepande anklagelser Kvinnor 1 stadig blir granskade och bemötta. tjänst, m. m. Hert () kortgenmäle: Jag ber atl fä lacka för de här svaren av slalsrådel Feldl, som jag islor utsträckning tycker är posiiiva. Jagär medveten om all man fär ta upp dessa frågor i varje kommun, och det kommervi från sida all göra i den mån del inle har skett. Pä mänga hällhar vi redan gjort del. Utgångspunktenför min fråga var emellertid atl Kommunahjänsie-mannaförbundel hos regeringenhar begärl atl del skall göras en mera övergripande uiredning. Vi har enlagstiftning som reglerar den kommunala verksamheten och kommunahjänsiemännensarbelsförhållanden. Den lagstiftningen innehåller inte samma krav påjämslälldhel som finns pä den statliga sidan. Därför länkle jag all om nuregeringen har fält en påstötning, skulle regeringen kanske också kunna göranågol. Jag hoppas pä del. även om jag inle fick någol besked på denpunklen. Närdel gäller slalliga bolag - sädana finns ju även utanför Statsföretag - var minfråga mera preciserad lill om de skall ha samma skyldigheter som de statligamyndigheterna, som skall lämna en redogörelse. 1 och för sig är detlovvärt atl redovisningen förutsätts ske under öppenhet, men regeringen kundeockså begära detla. Varför skall man slälla mindre krav på statliga bolag än päslalliga myndigheter när del gäller personalpolitiken? På den tredje punkten,som gällde regeringens redovisning, är jag lacksam för svarei. Del förhållandelall redovisningen skall ske i ansluining lill budgeten betyder atl den skallske varie år. Del är bra. Del kan vara onödigt, del tycker jag också, all härprecisera om man dessuiom skall ge ut någon särskild bok. Slulligenfrågar statsrådet varför vi inle kallar del som vi begär en lag omkönsdiskriminering i stället för en lag mol könsdiskriminering. Det är väl ändåen något yrvaken frågeställning - och dessuiom inle särskilt central. Denlagstiftning som finns på del här området och som funnils , nämligen iAmerika, innefattar bestämmelser mol könsdiskriminering och ger dessuiomutrymme för posiiiva ålgärder för atl upphäva effekten av lidigarediskriminering. Del är när man anför som argumenl moi en lagslifining alt denskulle försvåra sådana posiiiva åtgärder som jag säger: Del beror på hurlagstiftningen utformas. Men enligt vår uppfattning skall den innehålla bådebestämmelser som man kan använda för all hävda sin rätt när man anser sigdiskriminerad och sådana bestämmelser som gör del möjligt för myndigheterna atlkräva posiiiva åtgärder av förelagen - sådana posiiiva åtgärder som vi nukräver 124 av de statliga myndigheterna. Vårt enkla krav är alltså all deenskilda och kommunalaarbetsgivarna skall åläggas samma sociala ansvar som vi nu ålägger destatliga myndigheterna. Vad vi sedan kallar lagen gör Nr 129 detsamma. Men frågan är varför inle regeringen vill vara med om alt Tisdaeen den utsträcka del här ansvaret också till de enskilda arbetsgivarna. jo \g-i( FruNORDLANDER (vpk): Kvinnor 1 statlig Särbehandlingen av kvinnorna inom den slalliga seklorn tjänst, m. m.har behandlats av mänga talare. Jag vill la upp den grupp av kvinnor som sämsta ställningen i arbetslivet, inom såväl den privata som den offenlligaseklorn, nämligen de deltidsanställda kvinnorna. De deltidsarbetande har underde senasle åren varit föremål för många utredningar. Av samtliga utredningarframgår alt ingen annan grupp inom arbelslivel ulnylrias på dt så olillböriigtsätt ur alla synpunkter som de deltidsarbetande. Delegalionenför jämslälldhel mellan män och kvinnor, som slår för den mesl omfattandeulredningen hitlills, slår i sin rapport fasl att deltidsarbete kan innebäraalll från en lill 34 limmar och alll frän enstaka dagar ellermånaden lill halvlid eller mer varie dag eller enstaka fulla arbetsdagar.Oregelbundna arbetstider är mycket vanliga. Mänga vel exempelvis inie minsl envecka i förväg när och hur de kommer all arbela. I rapporten slås vidare faslall en slor andel deltidsanställda arbelar mindre än 20 limmar , allnärmare hälfien av de deltidsarbetande har helt eller delvis obekväm arbelslid,att slora grupper deltidsanställda har brister i sina anställningsförhållanden-många saknar arbetsschema och arbetar så litet och/eller med sådanaarbelslidsföriäggningar att de hell eller delvis går miste om någon eller flerasociala förmåner. Värdet av många förmåner blir också litet pä grund av de lågainkomsterna. Enligt rapporten har ca 100 000 kvinnor så små inkomster all deinle kan tillgodoräkna sig några ATP-poäng. De har heller inle rätt lillföräldrapenning över garanlinivån. Ca 30 000 deltidsanställda kvinnor riänarså litet all de inle ens har räll lill sjukpenning, grundad påförvärvsinkomsten. Stora grupper deltidsarbetande fär sin Semester enbart iform av semesterersäitning och inle som semester, och en inte obetydlig gruppfär varken semester eller semesterersäitning. De deltidsanställdas inkomster ärmyckel små, bäde därför all de arbelar mindre än full lid och därför au de iallmänhet arbelar i lågt avlönade yrken såsom städare, hemsamariler,textilarbetare, köksbiträden, barnskötare, skolmållidspersonal, affärsbiträden,snabbköpskassörer och sjukvårdsbiträden. Bara en lilen andel, lillsammans ca50 000-60 000 av de deltidsanställda, finns i yrken med genomgående bäilrelöneläge. Högsten fjärdedel av de deltidsarbetande kvinnorna har sådana inkomster all de harnågon möjlighel an försöria sig själva. Den fackligaorganisationstillhörigheten är låg. av de deltidsarbetande är fackligtanslutna. De oorganiserade har på alla de områden som nämnts ännu sämrevillkor. Delegationenanser - och det vill vi gärna understryka - alt deltids arbete som det ser ut har mänga negaiiva sidor. Del ger bara undan- 125 Kvinnor1 statlig tjänst, m. m. lagsvis möjlighel lillegen försörining, minskar den sociala och fackliga gemenskapen och bidrar tillatl skillnaden i lön och infiytande mellan män och kvinnor består påarbelsmarknaden. Kvinnornasdeltidsarbete möjliggör för männen all arbela på de villkor som i dagråder på arbelsmarknaden. Det konserverar den Iradilionella fördelningen avhemmets sköisel och barnens fostran. Del förhindrar jämställdhet mellan män ochkvinnor - överutnylriar männen medan kvinnornas resurser las dåligt lill vara. Formenoch ulvecklingen av deltidsarbetet är ell ullryck för brister i samhället päolika områden: brisiande barnlillsyn och boendeservice, brist på ulbildning ochinte minst brist pä arbetstillfällen, särskilt för kvinnor, mer eller mindremarkerad i olika delar av landei. Deltidsarbetet borde inle siyras avsamhällets brister utan av enskilda människors önskningar och behov. Delframgår av en familjepolitisk rapport lill all antaletdeltidsarbetande fortsätter atl öka. Siffrorna presenterades av LO-ordförandenGunnar vid . av 1,7miljoner arbetande kvinnor har heltidsarbete. Del skulle innebära atl ca 1miljon kvinnor deltidsarbetar . Däremol är av de 2,3 miljoner sysselsattamännen heltidsarbetande. Där har ingen ökning av deltidsarbetet skett.Också enligt innebär deltidsarbete en otrygganställningsform, vilket vpk också konstaterat i etl fiertal moiioner. Hanhävdar också, liksom vänslerparliel kommunisierna gör i motionen 252, att dedeltidsarbetande skall ha rätt till minst 20 limmars schemalagd minimiarbetstidoch anställningstrygghet. Men vi kan ju bara konstatera atl de avialsslulandeparterna hitlills har misslyckats i sina förhandlingar. Därför har vi nu i vårmolion krävl lagstiftning för ell bätlre skydd. 1proposilionen om kvinnor i statlig riänst säger deparlementschefen all handelar ulredningens uppfattning all i dagens läge deltidsarbete ärden enda prakliskl möjliga lösningen för den som vill förvärvsarbeia. Jagtolkar della sä all del är vad kvinnorna erbjuds på arbetsmarknaden. Hanfortsätter med alt säga all del är angeläget alt de deltidsarbetande fär godaarbetsvillkor och en rättvis behandling. Menjag kan inle se del som etl fullföljande av del uttalandet när han sedan korlkonstaterar, all gällande ordning inte lägger hinder i vägen för del som kansammanfaltas i orden en rättvis behandling. Ulskollel har här följldeparlementschefen och avstyrkt värt motionsyrkande. Det mäsie väl ändå vara deförhållanden som råder som räknas, och jag har i milt anförande lagilfasta på jämslälldhelsdelegationens ulred-ningsresullai all deltidsarbetande påalla områden inom arbelslivel otillbörligt ulnylrias. Vänslerparlielkommunisierna anser att de deltidsarbetande borde ha samma rätt lill lagligtskydd för sin anställning och samma sociala rällighder i arbelslivel somheltidsarbetande. Med della, herr lalman, yrkar jag bifall lill den vidinrikesutskottels belänkande nr 42 fogade reservationen 4 av . Slulligenvill jag bara posiiivi notera all vänslerparliel kommunisternas motion gällandelagstiftning mot kvinnodiskriminering i reklam, vilken behandlas inäringsutskoitels betänkande nr 61, tillstyrkts. Jag hoppas därför alt vi ifortsättningen skall slippa se den i många fall förnedrande reklam somingeniing har alt göra med den objektiva sakliga upplysning som är reklamenssyfte. Kvinnori statlig tjänst, m. m. Underdetta anförande övertog herr försie vice lalmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Jag vill bara korlfallal beröra del särskilda yttrandet som jag haravgivit tillsammans med . Ulredningensom avgivit betänkandet Kvinnor i slallig riänst anser del angeläget alltillämpningen av begreppen förriänsi och skicklighet ses över och atl vi idetla sammanhang också bör pröva frågan om alt tillmäla tillsynen avminderåriga barn under vissa perioder värde vid bedömningen av vederbörandesförriänsi och skicklighet. 1proposilionen har denna fråga inle tagits upp, men däremot föreligger tväborgerliga moiioner, som i huvudsak ansluter sig till de synpunkter somframlagts av ulredningen. Jag har inle motsatt mig en uiredning, men jag anserall del ligger en fara i att beträda den vägen, att man skall räkna tillsyn avbarn och - såsom har nämnts i en av motionerna - vård av sjuka anhöriga sommerit vid tjänstetillsättning eller ålerinträde i tjänst. o. m. hushållsarbete. Hon lycks anse all detla bör beaktas vid värderingen ienlighet med den uppfattning som vissa remissorgan har kommit fram till. Detlaskulle emellertid enligt min mening kunna bidra till alt kvinnor stannar hemmai större ulsiräckning än nu och för längre perioder, vilkel ovillkorligenskulle innebära en belastning pä deras möjlighet all nå högre riänsler islällel för all utgöra den stimulans som utskoltsmajorilelen tror det skullekomma alt innebära. Påborgerligt håll lalar man fortfarande i lyriska ordalag om hushåll ochhemarbele, och hela debatten om all vage vuxen person själv bör kunna klara sinmarkriänsl lycks ha gäll de borgerliga kvinnorna hell förbi. Det är därför frånmin synpunkl sett tragiskt atl majoriteten av ulskollel har fastnat för denskrivning som finns pä s. 11 i utskottets belänkande, där del bl. a. uttalas audel skulle vara en stimulans för hemarbetande kvinnor atl gå ul päarbelsmarknaden, om de får tillgodoräkna sig meriter för vård av barn ellerannan anhörig vid ny- eller ålerinträde på arbelsmarknaden. Detlaär nalurligtvis bara tomt prat utan täckning i verkligheten. Kvinnorna har juunder strömmat ul på arbelsmarknaden ulan atl ha fälltillgodoräkna sig några sådana meriter, och de flesta Nr 129 kommer inle heller all fä göra det i fortsättningen heller. Tisdaeenden ' ' diskuterats i utskottet gäller f ö. enbartkvinnor i statlig 18maj 1976 J"'' Avulredningen om kvinnor i statlig riänst framgår också all del inte Kvinnor 1 statlig föreliggerså slora skillnader i anslällningslid mellan kvinnor och män tjänst, m. m. attde skulle vara hell utslagsgivande vid riänstelillsätlning. visar även all kvinnornagenomsnililigl inle har sämre utbildning än Delkan knappasl heller slås fasl all det skulle vara ledighel i samband med vårdenav barn som medverkat lill au kvinnorna har en sämre slällning iriänslehänseende. Trots alll är del så att de flesta som föder barn i det härlandei endasl fär etl enda barn, och del kan då icke vara avgörande förkarriären, om kvinnorna varit borta från arbelslivel en kort lid. Tyvärrär det säkerl mera av s. k. traditionellt länkande som ligger bakom den sämreavancemangsmöjligheten, men vi tror att den trenden nu i och med antagandet avdet föreliggande förslaget skall kunna brytas när det gäller den slalligasidan. Jaganser således att en förändring av meritvärderingen i den riktning sommotionärer och utskoltsmajorilelen tänkl sig knappast skulle innebära någraväsentliga fördelar ur jämslälldhdssynpunkt. Det gör i slällel de övrigaförslagen som har framlagts i proposilionen. En ulbyggnad av barntillsynen ochannan service är också av mycket större vikt när del gäller möjligheterna påarbetsmarknaden för både män och kvinnor än en förändring av meritvärderingen.Om vi inte skall binda yllerligare ris ät kvinnors ryggar bör vi gå mycketförsiktigt fram när det gäller meritvärderingen och inle huvudstupa dra inovidkommande faktorer i sammanhanget. Jaghar t. ex. i utskottet frågal vad en dalaoperalör har för nytta av atl räknameriter barnavård när hela dataanläggningen har byttsul när hon eller han kommer tillbaka till jobbet. Den anställde har kanskegjort en vinst när det gäller antalet ijänstår, men vad är det som kan åberopasbelräffande skicklighet i det här sammanhanget?