prot · FY0985 · 1975-12-31 00:00:00 — Däremot har jag inte kunnai finna alt någon viktig funktion somi dag innehas av det centrala ämbetsverket, universilelskanslersämbetet,föreslås överförd till regionslyrelserna. Det ankommer väl närmast pä det partisom oftast lalar i allmänna ordalag om decentralisering - cenlern - all genågot exempel pä hur införandel av regionstyrelserna skulle kunna medföra endecentralisering. Viföreslär all del behov av samordning av högskoleutbildningen inom en region,som ulan tvivel föreligger inle minst i fråga om den decen- iraliserade utbildningenoch den distansundervisning som vi pläderar för i reservationen 26, skalltillgodoses genom inrättande av regionala samrådsnämnder. I dessa nämnderskall vafie i regionen ingående enhet väfia en företrädare, och kravet pä attsamtliga enheter i högskoleregionen skall fä vara med i det regionalasamarbetsorganel tillgodoses sålunda i vår modell. Dessa samrådsnämnder skalldiskutera samordningen av utbildningsresurserna inom regionen och lägga förslagbeträffande fördelningen av resurserna. De skall dock inte fä övertabeslutanderätten när det gäller användningen av de resurser som ställs tillenheternas förfogande, och del är naturligtvis inle minst viktigt om man tänkersig all antagningsbegränsningen nu skall få den formen att högskoleenheternafär i förväg fixerade resursramar lill sitt förfogande. Färjag i detta sammanhang säga att jag har anslutit mig till reservationen 17,som gäller formerna för val av ledamöier i en regionslyrelse, men alt detgivetvis bara gäller under förutsättning att kammaren beslutar inrätta sädanaregionslyrelser. Om del sker tycker jag del är rimligt att de ansvarigapoliliska organen i regionen får väfia ledamöterna i dessa regionstyrelser. Denhänvisning som i propositionen görs lill länsberedningens förslag är i dettaavseende särskilt oroväckande, eftersom ju länsberedningen har konstruerat eltovanligt tydligt korporali-vistiskl syslem för val av de nya länsstyrelserna,där bl. a. Kommunförbundels länsavdelningar kommer alt fungera somvalkorporation. Jag har även pä delta område svårt att förstå varförsocialdemokraterna är så rädda för att låta människorna i regionen självadirekt utse lekmannastyrelser. Jag tycker att det är viktigare att demänniskor som bor i regionen via sill folkvalda organ, i allmänhet ,fär utse ledamöter i styrelserna, och jag är litet förvånad över att vpk haraccepterat proposiiionen pä denna punkl. Frän vpk;s sida lalar man om allansvariga politiker borde ingå i de här styrelserna, och man är rädd för att representanterför organisationer och näringsliv skall komma med därför att de inte kanställas lill politiskt ansvar. Men i realiteten ger man alltså trotsformuleringen i reservaiionen 1 på denna punkl sitt stöd ät regeringens förslag,som innebär all organisalioner pä arbetsmarknaden och inom näringslivel kommeratt bli företrädda i högskolans styrelse. Styrelsernassammansättning är ju en viklig fråga, eftersom styrelserna kommer att få stortinflytande pä hur andra organ inom högskolan sedan sammansätts, t. ex.utbildningsnämnder och linjenämnder. Jag vill i della sammanhang allmänl ifråga om den institutionella organisationen säga, all jag tycker det är vikligtatt man här inle binder sig för myckel. Del mäste finnas uirymme för envarierande, flexibel och mångsidig organisation, där organisationsformen görsberoende av vad del är för ulbildning som meddelas och vilka utbildningsmålman har. Jag kan inte se några fördelar med att stöpa helahögskoleorganisationen i samma byråkratiska form. Jag tror att del ären nackdel om man tvingar in så varierande utbildningskalegorier somsjuksköterskor, arkitekter, journalister och skulptörer i samma organisatoriskamall. Reformeringav högskoleutbildningen m. m. Reformeringav högskoleutbildningen m. m. Jag skall nu gå över lill frågan om det vidgade tillträdet till högskolan,och jag vill då säga all jag där har en mera positiv syn pä delframlagda förslaget. Jag tror det är värdefullt att man när det gäller socialbakgrund, kön och ålder fär en mångsidigare sammansäuning avstuderandekalegorin än vi har f n. Från sida accepterar vi därföralt man skall kunna ha en annan bakgrund än det treåriga gymnasiet. Vi menarocksä att arbetslivserfarenhet är en sä värdefull bakgrund för högskolestudieratt den bör räknas in som merit vid antagning. Vi har således på dessa punkteringa betydelsefulla reservationer, och jag har i etl särskilt yttrande endaslstrukit under alt alla urvalsmodeller har nackdelar men all den i propositionenframlagda modellen för kvotering när det gäller antagningen är den bästa lillgängliga. Utskottethar på den här punkten också tillmötesgått etl önskemål från sidaom all en nägol slörre procentandel skall sällas av för antagning av personersom kommer direkt frän gymnasieskolan. Utskottet har stannat för 20 96. Frånfolkpartiels sida föreslogs 25 96, men ingeidera av dessa tal har ju någotegenvärde. Jagvill emellertid slarkl slryka under alt vilka urvalsregler man än konstruerarför antagning till spärrad ulbildning så riskerar man all dessa urvalsreglerleder till en skev fördelning av de studerande som antas. Varie form av spärrriskerar alltå att förvärra den ur social synpunkt sneda rekryteringsom vi nu har lill högre ulbildning. Jag tror också alt varie form avantagningsspärr riskerar all försvära för kvinnor all vinna inträde vidhögskolorna med lanke pä de könsroller som vi nu dess värre har i samhället ochsom ju endasl långsamt förändras. Jag vill också på den punklen påminna om dennegativa ståndpunkt som riksdagsmajorileien i går intog till ett förslag somskulle underlätta för kvinnor att studera, nämligen kravel att avskaffamakeprövningen i del sludiesociala syslemet. Detta är för vår del etlytterligare skäl all försöka hålla den spärrade delen av högskolan så liten sommöjligl. Delär värdefullt all utbildningsulskollet nu klart markerar all de urvalsreglerför antagning till spärrad utbildning, som man stannat för, bör omprövas närman fäll erfarenhet av hur de slår i olika avseenden. Det gäller både effektenpå den sociala och könsmässiga fördelningen av antagna studerande i framlidenoch urvalsreglernas effeki på ungdomens val av gymnasielinjer. Den rällkraftiga nedgången av antalet sluderande på de treåriga teoretiska linjerna -framför alll de naturvetenskapliga - under senare lid är oroande. På den härpunkten har emellertid etl enigl utskott mot proposiiionen gett utiryck föruppfattningen att del nu närmast är angelägel all vidta åigärder för all ökaantagningen lill de teoretiska linjerna, i stället för tvärtom. Delär naturligtvis väsentligt att man inte konstruerar urvalsreglerna pä ettsådant sätt all man stimulerar de studerande all väfia gymnasievägar somförsvårar för dem att sedan föfia den högskoleutbildning som de eftersträvar.Därför måste del dels finnas en ordentlig information om utbildningsinnehåll ochreella förkunskapskrav vid olika utbildningar, dels uppställas särskildabehörighetsvillkor. Dådet gäller de särskilda behörighetsvillkoren vill jag påminna om vad ulskottetpå s. 37 har an säga om kravet pä tre årskurser svenska församhällsvetenskapliga studier. Utskollet har inle kunnat finna all det är någonskillnad i de krav som exempelvis juridisk och samhällsvetenskaplig utbildningställer i della avseende. För båda dessa yrkessektorer ärföredragningspromemorior och remissyttranden väsentliga yrkesinslag och där ärnaturiiglvis goda svenskkunskaper nödvändiga. Utskottet vill inte pä den härpunkten fatta beslul eftersom del inle ankommer på , men utskottetuttalar att nägon skillnad i förkunskapskrav inte bör gälla mellansamhällsvetenskapliga och juridiska studier. Det ankommer på den centralaorganisationskommittén och ul-bildningsmyndigheterna all dra den rättaslutsatsen härav. Eltannat värdefullt påpekande gör utskottet pä s. 46 och i punklen 35 ihemställan, där man kräver övergångsbesiämmelseri fråga om urvals-ochmerilvärderingsreglerna. Delvidgade tillträdet till högskoleutbildning ställer emellertid inte bara krav päökad information om utbildningens innehåll och på preciserade . Del är också nödvändigt alt utbildningen anpassas lill dennya kategori av äldre sluderande, som man genom den nya behörigheten här villattrahera till högskolan. Del gäller att se lill alt undervisningsformerna ärväl anpassade till människor som har en mindre sludietradilion och ell längrestudieuppehåll bakom sig än flertalet nuvarande studerande. Det måsle då bliaktuellt att t. ex. arbeia i mindre undervisningsgrupper samt n-iedhalvfarts-och kvällskurser och liknande saker. Jagtror au det också på del här området, liksom jag tidigare anförde i fråga omden återkommande utbildningen, är nödvändigt all se över undervisningsformerna,så alt man anpassar dem till del vidgade tillträdet. Annars löper man kanskeen risk för att den nya kategori av äldre sluderande, som man pä del här sättetvill stimulera till studier, visserligen kommer alt antas lill högskolan men irealiteten sedan inle kommer att kunna föfia undervisningen och klara avhögskolestudierna. Jag säger detta bl. a. för alt peka pä hur viktigt del äratt en förnyelse av utbildningslinjerna kommer lill stånd. Därmed menar jaginte att man i utbildningslinjerna måsle bygga in praktikmomenl och andra rentyrkesförberedande inslag. 1 själva verket kan naturligtvis en god yrkesutbildningfrämst kräva omfattande ämnesteoreliska studier. Detta varierar frånyrkessektor lill yrkesseklor. Motbakgrund av de erfarenheter vi har av de fasta studiegångarna - sexår - måste man väl ytterligare slryka under hur väsentligt del är att arbetetmed att skapa och förändra utbildningslinjerna görs omsorgsfullt. Även ipropositionen finns ju ett erkännande av den nye utbildningsministern, att detsä omdiskuterade PUKAS-systemet "inle motsvarat förväntningarna".Delta uttalande kan jämföras med de lovord Reformeringav högskoleutbildningen m. m. Reformeringav högskoleutbildningen m. m. som statsrådet i många och långa riksdagsdebatter öste överPUKAS-systemet. Eftersom jag har tagit del i mänga av dessa debatter kan jaginle låta bli att la fram åtminstone ell citat. Statsrådet sade iriksdagen är 1971; PUKAS har lett till en förbättring "efter årtionden,för all inte säga århundraden av svårigheter med studieresultaten vid defilosofiska fakulteterna". Det påståendet lär väl i varie fall inteupprepas från regeringsbänken . kommer senare alt redovisa uppfattning omlokalisering av högskoleutbildningen enligt reservationerna 23-26. Jag vill idetta sammanhang bara erinra om en punkl som utbildningsministern tog upp isill inledningsanförande, nämligen den decentraliserade utbildningen ochdistansundervisningen. Den svarar betydande utbildningsutbudpå orter ulan högskoleutbildning. Jag kan, för alt la etl exempel, nämna i har sådan decentraliserad ulbildning i , ,och . Denna decentraliserade ulbildning är, som jag ser del,ofta den bästa metoden alt läcka elt otillfredsställt ulbildningsbehov i allaglesbygdsområden. Jag lycker all utbildningsutskollet går förbi den här fråganalltför kortfattat, och jag ifrågasätter om man riktigt har insett vilka möjlighetersom finns med en sådan decentraliserad utbildning; radiokurser,korrespondenskurser, sommaruniversitel och vad det nu alll kan vara fråga om. Jagkan även påminna om det engelska såsom en modell som måhändainte helt och hållet kan översällas till svenska förhållanden. Med en sådan härdecentraliserad utbildning kan man ju också anpassa ulbildningen lill envarierande efterfrågan genom alt man cirkulerar mellan olika orter alltefter deolika ulbildningsbehov som uppkommer. - Jag hoppas att denna inte minst urfolkbildningssynpunkt viktiga del av högskoleutbildningen inle skall glömmasbort i fortsättningen. Jag tolkar ulbildningsminislern sä, alt han är bereddatt siödja den. Universiteten och högskolorna får myckel av sin särart och sin styrkagenom att man där bedriver både undervisning och forskning. Undervisningen ochforskningen är varandra ömsesidigt befruktande. Det är därför värdefullt i proposiiionen har strukit under behovet av forskningsanknytning för allhögskoleutbildning. Dess värre motsvaras inle heller pä den här punktenpropositionens allmänna uttalanden av några konkreta förslag - också här ärregeringens linje vackra fraser ulan täckning i verkligheten. Ur den synpunktenvar U 68-be-redningens förslag bältre. Där fanns sju stycken konkreta punktermed angivande av hur forskningsanknytningen skulle kunna lösas också för deorter dit ulbildning nu föreslås bli lokaliserad och där forskning inte finns.Dessa förslag avsäg bl. a. den institutionella organisationen och den räll somen huvudkategori av lärare vid högskolorna - universitetslektorerna - skullefä alt fullgöra en viss del av sin fiänstgöring i forskning. Tyvärr har U68-beredningens konkreta förslag på denna punkt i pro- positionen inskränkts lillatt bara gälla lektorer pä orter utan permanent forskning, dvs. Del är enligt min uppfallning väsentligt att allauniversitetslektorer får möjlighel all fiänstgöra i forskning och all deltaga iforskarhandledning och i projektledning av forskning. Jag tror över huvud tagetalt det är farligt om man i alllför hög grad skifier ut fiänster förundervisning ä ena sidan och fiänster för forskning och forskarhandledning äandra sidan. Det är därför angeläget alt man försöker se överfiänsieorganisationen så att de vattentäta skott som finns mellan olikatyper av befattningshavare vid universitet och högskolor försvinner. Ennödvändig förutsättning för att det här forskningssambandet skall kunnaförverkligas är emellertid att basforskningen vid dagens universitet ochhögskolor byggs ul, framför allt genom inrättandet av fler fasta fiänster. Manbör då undvika alt inrätta nya fiänster som främst eller uteslutande äravsedda bara för ulbildning resp. bara för forskning. Ulskotlei begär nu enöversyn av del här forskningssambandet med utgångspunkt i att man inom allgrundläggande högskoleutbildning vill ha en forskningsanknytning och all man idet sammanhangei ocksä vill se över fiänsieorganisationen. Denna utskottetsbegäran fick slöd av ulbildningsminislern. Jag vill då bara instämma i herrNordslrandhs önskemål om alt den ulredning som skall syssla med detta fär enmera komplett parlamentarisk sammansättning. Jag tycker emellertid all deuttalanden som har gjorts av utskollet är värdefulla; även om jag i sak harsamma mening som reservanterna i reservationen 2 har jag inte haft nägol behovav att här markera någon särmening. Enspecialfräga i det här sammanhangei gäller befordringsgrunderna föruniversitelsleklorskategorin. Där föresläs nu en sådan ändring alt pedagogiskskicklighet som meriteringsgrund skall tillmätas slörre vikt än vetenskapligskicklighet. Mot bakgrund av vad jag här har anfört om att man bör försökakomma ifrån uppdelningen i särskilda undervisnings- resp. forskningsfiänslertror jag del är olyckligt om man nu markerar skillnaderna mellan olika befattningshavaregenom alt tillämpa olika befordringsgrunder. I enlighet med vad flertaletremissinstanser och vederbörande facklig organisalion har sagl på det härområdet bör alllsä de båda befordringsgrunderna tillmätas lika värde. Däremothar jag inga invändningar mot att man för professorskategorin ger en ökad tyngdät de pedagogiska meriterna. och högskolor har bidragit lill all ge dessa inslitutionef ennyskapande, kullurförmedlande och lan-keslimulerande funktion. Dennauniversitetens funktion trorjag är oerhört betydelsefull. Den bidrar till altträna de studerandes intellektuella förmåga, den bidrar lill all lägga grundenför konstruktiv samhällskritik och den bidrar lill att universiteten i bästafall blir härdar för nytänkande. Vad jag här har sagt om universitetensopinions- och kullurförmedlande funktion och om forskningens roll bidrar lillall förklara varför den högre ulbildningen och forskningen, i huvudsak bedrivenvid universitet och Reformeringav högskoleutbildningen m. m. Reformeringav högskoleutbildningen m. m. högskolor, är en del av devälsländsbildande krafterna i ett modernt poslinduslriellt samhälle. Mängaundersökningar har kunnai.visa alt del finns ett tydligt samband mellanlevnadsnivån å ena sidan och den högre utbildningens omfattning och kvalitet åandra sidan. Del är då en fara om man genom organisatoriska reformer riversönder forskningssam-banden och försvårar för universiteten all fylla sinkullurförmedlande funktion. Det är också en risk om man konstruerarutbildningsorganisationen sä alt man försvårar rekryteringen av sluderandetill forskarutbildning, och det trorjag att studieorganisationen enligl U 68 iviss mån gör. Medde här utgångspunkterna är del föfidriktigl om man uttrycker oro för reformerpä universitets- och högskoleområdet som bara sysslar med ytliga organisatoriskating därför alt dessa organisatoriska förändringar kan på elt rätt allvafiigtsätt påverka väsentligare funktioner hos universiteten. Använd inte dessabyråkratiska mallar för att skapa enhetlighet och likriktning! Lål universitetoch högskolor bevara sin särart och sina traditioner! Inskränk inle den friaforskningen och den fria debatten! Dessaförhoppningar bör vara vägledande fördel mycket viktiga arbeie som skallgöras i organisationskommittéerna och där delar av "reformen"komnier alt få sin konkreta utformning. Vi menar alt detta arbeie omfattar säviktiga saker all organisationskommilléerna inte bör få sista ordel. Del bör istället krävas att får möjlighel att ta ställning lill deprincipiellt viktiga frågor som organisationskommittéerna behandlar, och delär glädjande att utskottet pä denna punkt gäll med på ell folkpartiyrkande omall sädana frågor skall redovisas för . par av dessa frågor är avden storleksordningen att utskottet på förslag från bl. a. folkpariiel nuuttalar att definitiva beslul skall fattas av . Det gäller indelningeni enheter pä nuvarande högskoleorter, vilkel betyder alt alla eventuellasammanläggningar kommer all prövas av . Del bör kunna lugna de oroligaröster som hörts för att olika fackhögskolor skulle komma all förlora sinsärart, även om jag givetvis inte vill uttala mig för alt alla frislåendefackhögskolor skall få förbli frislående - det vore inte sakligt försvarbart. Denandra punkl där utskottet nu med ändring av proposiiionen kräver alt denslutliga beslutanderätten skall ligga hos gäller styrelsernassammansättning. kommer att avgöra huvudprinciperna förstyrelsernas sammansättning, och dä bör givelvis en från huvudprincipenavvikande sammansättning i visst fall också beslutas av och inte avregeringen och organisationskommittéerna. Jag uppfattar del som en klarframgång för oss alt utskottet på s. 77 har anslutit sig till dessa principerutan reservationer. På en punkl har vi inte fån ulskottet n-ied oss, och detgäller rällen för att besluta om inrättande av utbildningslinjer. Vimenar alt detta är en sä viktig sak när det gäller att förverkliga principernaom yrkesanknytning och om återkommande ulbildning att även här bör hadet slutliga avgörandet i sin hand,vilket vi motiverar i reservationen 13. Låt mig lill sist omorganisationskommittéernas verksamhet uttrycka den förhoppningen att detarbetet kommer att kännetecknas av slor öppenhet och all en livlig debatlkommer alt föras kring organisationskommittéernas arbete. 1 sä fall kan ocksäden debatten belysa i vilken utsträckning det vackra talet om öppenhet,demokrati, decentralisering och forskningsanknytning i framliden kommer attomsättas i praktisk handling. Jag ber all få yrka bifall lill samtliga reservationer i utbildningsutskottetsbetänkande nr 17 som jag har undertecknat. Reformeringav högskoleutbildningen m. m. I delta anförande instämde herrar ,i och i , fröken saml herrLindahl i (samtliga fp). HerrLARSSON i (c) kort genmäle: Jag skulle gärna i delta sammanhang vilja säga ett'par ord till minabåda vänner herrar Nordstrandh och . Lål mig försl säga till herrNordstrandh att jag fann del litet egendomligt att han kallar denöverenskommelse som vi i utskottet träffat angående antagningsbegränsningarnaför etl illusionsnummer. Han frågade efter anledningen, som var okänd. Ja,skälet var en önskan alt få antagningen fri. Del är närmast genant att herrNordstrandh inle har upptäckt della. Jag förstår er reservalion bättre , närjag fält vela alt ni inle har upptäckt del. Iherr Nordslrandhs anförande låg ändå elt erkännande, när han sade attproposiiionen innehåller en antagningsbegränsning. Jag gjorde då reflexionen:men så är inle fallel i utskollsmajoritelens skrivning. Jagskall se efter litet hur ni har skrivit i reservationen. Pä s. 90 står;"Stora svängningar i tillströmning och examination bör undvikas så långtsom möjligt. De försvårar undervisningsplaneringen, medför problem för deanställda, skapar sysselsäilningssvärigheier för de nyutexaminerade m. Javisst!LItskottsmajorilelen säger exakt detsamma pä s. 27 i betänkandet. Erreservation fortsätter: "Men dessa problem bör kunna bemästras utan inför en generell antagningsbegränsning. Flera skäl talar tvärtom mot nu väfier en sä drastisk lösning." Idet styckei reserverar ni er inte mot utskottets skrivning om antagningen, förden är som vi kan konstatera snarlik er reservalion. Ni lever kvar imolständstänkandel mot gamla U68, mot vad som slår i propositionen. Deltaavspeglas i er reservalion. HerrMolin frågade om det är möjligl alt göra nya linjer inom regionen. Givelvis ärdet så. Vi har sagl att man bör fä slörre resurser än nu för att kunna öka demöjligheterna för den enskilda högskoleenheten. HerrMolin frågade vidare varför vi inom har motionerat. Eftersom vårmotion har uppnått tillkännagivanden på sex punkter av tio, finns det välanledning konstatera att den har varit ganska framgångsrik. () kortgenmäle: i gav i och för sig inte nägol klart svar päfrågan om utbildningsutskottets belänkande innebär lotalspärr eller inte. Delkommer kanske senare all belysas av utskottets ordförande. Jagställde den enkla frågan; Får alla som anmäler sig för att studera juridik iLund göra detta? Ja eller nej? Om man läser betänkandet, , finnerman att svaret givetvis är nej. har gjort dentolkningen för all nu ta några som är utomstående från denna debatt. Molbakgrund av vad som står i utskottsbetänkandet, vad som sagts i debatten ochdet ställningstagande som utskottet gör till anslagssystemel mäste ändåslutsatsen vara given: bifall till uibildningsulskollels belänkande nr 17innebär införande av en totalspärr vid de svenska universiteten. Denkompromiss som socialdemokralerna och i utbildningsutskottetingick pä innebär slutet för de fria fakullelerna,slutet för institutioner som i 650 är har varit centra för nyskapande och frilttänkande. Om detta beslul fallats omedvetet av den ena parlen - så myckelvärre! HerrLARSSON i (c) kort genmäle; Som det har sagts tidigare, , skapas med den slörreresursgivningen möjlighet exempelvis att inrätta nya linjer. Del är inle tu talom den saken. Jag är räll övertygad om att det är någol annat än all slå vaktom de fria linjerna som egentligen är ute efter. Jag måste fråga vadfolkpariiel menade när man tillsammans med oss i en Helén-Fälldin-motion 1974skrev så här: "Ett annal skäl för en reform av den högre ulbildningen ärföfiderna av del hell fria tillträdet till vissa delar av den högreulbildningen. Det har medfört okontrollerbara variationer i ulbildningsvolymoch examination, vilkel försvårar fördelningen av resurser mellan olikautbildningar och ulbild-ningsprov samt ett effektivt utnytfiande av dem." Jag skulle vifia svara så här pä hansfråga: Jag tror inle att jag kommer all möta en enda student som kan sägatill mig alt han inte kommit in på de fria facken på grund av den skrivningutskottet nu har gjort. () kortgenmäle; Del är rikligt all vi har strukit under de. vanskligheler som ärförenade med slora svängningar i sluderandeanlalet, och del gör vi ocksä ireservaiionen 4. Samiidigi säger vi emellertid: "Men dessa problem börkunna bemästras utan alt man inför en generell anlagningsbegränsning." Viär alllsä emol en generell antagningsbegränsning. i Slaffanstorpfrågar: Vad är ni ute efter?