prot · FY0946 · 1975-12-31 00:00:00 — Enligtfolkpartiels uppfattning skall människor kunna väfia sin boendeform. Småhusskall vara en möjlig boendeform även för barnfamifier och låginkomsttagare.Bostadsminislern har uttalat sig i samma riktning. Men finansminister endast se småhusen som en ny skattekälla. Del är knappast en socialbostadspolitik. I gårdagenspressmeddelande fick vi också vela all regeringen länker Anslagtill bostadsbyggande, m. m. Anslagtill bostadsbyggande, m. m. dels höja det s. k.villaavdragel från . till , dels höja inkomstgränsen för den2-procenliga intäktsberäkningen från . Höjningenav inkomstgränsen motsvarar 20 96. Härtill skall då läggas de påvillaavdragel. I de områden, t. ex. storstäderna, där man fått enlaxeringshöjning på 40 96 ger inle regeringens justeringar full kompensationför smähusägarna. kvarstår risken att t. ex. barnfamifier fär ensvär höjning av boendekostnaderna. Jag anser därför alt del finns starka skälför del frän framförda kravet på en nedre gräns vid . Vifick kännedom om regeringens förslag . Självklart vill vi nu ha lidatt räkna igendm konsekvenserna och återkomma vid den riksdagsbehandling somföfier. Jag yrkar bifall till reservationerna 10 b, 12, 15 och 19 vidcivilutskottels betänkande nr 7 och i övrigl lill utskottets förslag. Hen (vpk): Alltsedan regeringen lade fram sin proposition nr 150,Riktlinjer för bostadspolitiken m. m., har det pågätt en livlig debatt framförallt bland hyresgästerna och deras organisationer om innehållet i propositionenoch beslut . En del av dessa diskussioner harvisat att det råder en stor tveksamhet om huruvida man kan lita pä attsocialdemokratin och regeringen verkligen vill föra en riktig socialbostadspolitik och ta strid med profitintressena pä bostadsmarknaden. Praktiskttagel full enighet har rått om att innehållet i proposilion och riksdagsbeslutpå intet sätt motsvarade förväntningarna om en ny bostadspolitik. Ganska snartkom därför ocksä diskussionerna att handla om det man kallar för den andraetappen eller det andra steget, dvs. ett steg som dä inte bara skall ge entemporär minskning av ökningslakten för hyreshöjningarna eller tills vidareförhindra hyreshöjningar, utan ocksä åstadkomma sänkningar. Förslageni regeringens proposilion, som behandlas i civilutskoltets betänkande nr 7,innebär inget sådant andra steg ulan snarare en marsch på stället. Något annatvar väl heller inte att vänta sä efter proposiiionen 150, även ommänga hade hoppals att det stora missnöje som då kom lill uttryck över en delav förslagen skulle ha resulterat i flera olika förbättringar. Tyvärr harcivilutskottels majoritet nu avstyrkt en rad motioner från vänsterpartietkommunisterna, motioner med förslag som, om de bifölls, skulle vara ett rejältsteg på vägen mol en ny, bättre bostadspolitik. Bostadskostnadernafortsätter all öka år från är, t. o. m. mer än livsmedelspriserna ochbetydligt mer än konsumentprisindex. De höga hyrorna ärell allvarligt socialtproblem. Låginkomsttagarna drabbas hårdast, och att höjd hyra innebär detsammasom sänkt lön fär många erfara . För alt inte levnadsstandardenskall sänkas måste ökade hyror kompenseras med höjdlön. Mänga lönarbetare, som fått hyreshöjning med . per kvadratmeter,måste för all klara den högre hyran få . i limmen i höjd lön, ellerannoriunda ullryckl; en höjning av hyran med . per kvadratmeter kan förderas del innebära en löneminskning med . Nyahyreshöjningskrav reses ständigt frän fastighetsägarna, inte minst införslopandet av hyresregleringen. Höjningar av kommunala taxor och avgifter sker,som innebär ätt kommuner bakvägen beskattar hyresgästerna. En allt slörre delav den totala hyran utgörs av bränslekoslnader. De slora privata ofiebolagenlägger beslag på en del av hyresgäslei"nas pengar. Det behövs statligaingrepp över energiförsöriningen i alla dess former för alt pressa priserna ochdärmed också boendekostnaderna. Det finns mycket slora grupper av människor som bor dåligt och trängtoch som det är nödvändigt att snabbi förbättra bo-endeförhällandena för. Ettomfattande bostadsbyggande måste genomföras för att avskaffa allfiämt rådandetrångboddhet, de omoderna och dåliga bostäderna, den öppna och doldabostadsbristen. Outhyrda lägenheter är inget bevis för all allt är välbeställt belräffande vär bostadsstandard. De är i stället bevis för alltförhöga hyror, för felplanering av bostadsområden och lägenheter, förskattemässiga olikheter mellan upplåtelseformer. Sålänge vi har en bostadspolitik som inte sänker boendekostnaderna, så länge viinte får en avgjort bättre planering av bostadsområden och lägenheter, så längevi inte fär större ekonomisk rättvisa mellan olika upplåtelseformer, är detnödvändigt all samhället tar det ekonomiska ansvaret för de outhyrdalägenheterna och en ordentlig lägenhelsreserv. kommunisternaanser att lånen för läckande av hyresförluster måsle avskrivas och kostnadernainle läggas vare sig pä dagens eller morgondagens hyresbetalare. sådantstöd kan inle begränsas till den lid som varit utan måste kunna ges också förframtiden. De lediga lägenheterna borde f ö. upplåtas åt dem som bor itrånga och dåliga bosläder, lill en betydligt lägre hyra än som begärs. Produktionskostnadernaför våra bostäder är för höga. Höga räntor och påbostadslånen, markvärdestegring och markspekulation, monopoliseringen avbyggnadsmalerialindustrin, byggföretagens och privata hyresvärdars vinster ochspekulation i handel med hyresfastigheter är hell avgörande orsaker lill dehöga hyrorna. De allmännyttiga bostadsföretagen ägs och styrs av kommunernaoch skall drivas utan enskilt vinstintresse. Del innebär alt man har befriatsig från vinslen men bara i sisla ledet - förvaltningen. För alla tidigare led,från råvaror lill färdigt hus, gäller nästan exakt samma förhållanden som förprivatägda hus. Markspekulanter, byggmaleriallillverkare, byggmästare ochbanker gör slora vinster också på de "allmännyttiga" husen. Hyrornadär är ofta lika höga eller obetydligt lägre än i de privata fastigheterna. Man kan inte lösa dessaproblem med högre bostadstillägg eller olika Anslagtill bostadsbyggande, m. m. Anslagtill bostadsbyggande, m. m. Kampen molde höga hyrorna måsle föras mot storbanker och storbyggmästare, molmarkspekulanler och byggämnesmonopol. Hyrorna måste sänkas på profilensbekostnad -genom samhällsingripanden då det gäller kapital, mark, byggmaterial,det privata byggandet och de privata flerfamifishusen. Man måste alltså angripaorsakerna till situationen på bostadsmarknaden, inte som i huvudsak baraverkningarna av den spekulation som pågår. Fastighetsägarnasintresse av all erhålla slora vinster på sitt kapital kan inle fä varaviktigare än hyresgästernas intresse av rimliga hyror och bestämmanderätt översina boendeförhållanden. Del är ju hyresgästerna som med hyrorna betalar vaddet kostar all bygga, underhålla och sköta husen, och del borde därför varahyresgästerna som skall ha del avgörande inflytandet över sina bosläder. Efter avvecklingen av hyresregleringslagen kommer ell bruksvärdessyslematt gälla för alla bostadshyror enligt regler som finns i hyreslagen. Enligtbruksvärdessyslemel skall den hyra som hyresvärden fordrar godtas om den inteär oskälig. Anser hyresgästerna att hyran är för hög måste de begära prövningav hyrans skälighet hos hyresnämnden. Den hyra värden fordrar skall ansesoskälig om den påtagligt överstiger hyran för lägenheter med motsvarandebruksvärde. Vid bedömningen av bruksvärdet skall bortses frän lägenhetensproduktions-, drifls-och förvaltningskostnader. I stället skall sådant somlägenhetens storlek, modernitetsgrad, reparalionsslandard och läge inom huselinverka. Centralt läge, bra kommunikationer, närheten till busstation ellertunnelbana, daghem, parker och serviceinrättningar skall också påverkabruksvärdet. På så sätt ges fastighetsägarna rätt att ta ut hyreshöjningar församhällsinvesteringar som hyresgästerna själva betalat pä skatten. Man får såatt säga dubbla avgifter: en på hyran och en pä skatten. Hyreslagens regler ombruksvärdering ger utrymme för en prisskruv uppåt av den hyresnivå som bestämsvid jämförelseprövningar och tillämpningen av den s. k. spärregeln.Hyreshöjningar kan ske med hänvisning lill de högsta hyrorna i elljämförelsematerial - ja, också dessa hyror kan fär översligas bara de inle är"påtagligt" högre. Delär mot bakgrunden av den situation och de förhållanden jag här något försöktall beskriva som vi från vpk har väckt en rad moiioner och ställt olikaförslag, av vilka de flesta nu behandlas i betänkandena nr 7 och 8 fräncivilulskottet. I avvaktan på en bättre hyreslagsliftning och på mera effektivaåtgärder beträffande finansieringsvillkoren och för att göra slut päprofilinlressena och spekulationen i människornas bostadsbehov har vi upprepatvärt krav på ell hyresstopp för alla hyresbostäder. Vi har ocksä upprepattidigare krav pä en statlig bostadsbank för lån till bostäder ochföfidinvesteringar, med låg och fast ränta. För kapitalet lill en sådanbosladsbank skall inte bara AP-fonderna tas i anspråk, ulan även affärsbanker,försäkringsbolag och andra kreditinstitut måsle givetvis medverka. Vpk kräver vidare attmarkspekulalionen stoppas och att endasl sam- hällsägd mark fårsladsplaneläggas, att bestämmelserna för markvillkorel skärps, att anslagenökas lill kommunernas markförvärv och all markupplåtelse endasl skall ske medtomträtt. Vi anser all staten skall överta den tunga byggnadsmalerialindustrin,att privata hyreshus skall överföras i och bosladskooperaliv ägo ochall bostadssanering och förbättring av bostadsmifiöer skall genomföras på deboendes villkor. Detta är några av våra viktigare krav, som omfattas inle baraav kommunisterna och dess medlemmar och sympatisörer utan somocksä delas bl. a. av många enskilda hyresgäster och hyresgästorganisationer,fackföreningsmedlemmar och fackliga organisationer. Del är krav som hell ellerdelvis måsle genomföras, om man skall kunna förverkliga målsättningen altbostaden skall bli en social rättighet på samma säll som sjukvård ochundervisning. Några kommentarer lill vpk-reservationerna vid de båda belänkanden vinu behandlar. Reservationen2 vid civilutskottels belänkande nr 7 gäller det krav som ställdes iarbetarrörelsens efterkrigsprogram för 30 är sedan på ett gradvis överförandeav hyreshusen i samhällets ägo och på kommuna-lisering av tomtmarken. Etlgenomförande av della krav är en nödvändig förutsättning för en reellboendedemokrati och utgör etl viktigt steg på vägen mol denna. Reservationen4 gäller molionen om ett program för vidareutveckling avflerfamifishusområdena, där vi bl. a. pekar på alt de samhällsekonomiskakonsekvenserna av olika boende- och upplålelseformer ytterligare behöverutredas och att också en ylleriigare försöksverksamhet med kolleklivaboendeformer i olika bostadsområden bör genomföras. Vi anser all man måste göramera för all ge de dåliga bostadsmifiöerna ell bättre innehåll och att enutvidgad mifiöforskning måsle bedrivas. De erfarenheter som finns, de förslagoch överväganden som redovisats och det arbete som pågår i servicekommitlén,boendeulredningen och planverket behöver samlas i ett program och omsättas ipraktiken. Utskottetsmajorilel anser beträffande vpk-förslagel om tolalfinansiering genom enstatlig bostads- eller samhällsbyggnadsbank att något initiativ frånriksdagens sida nu inte är påkallat med hänsyn lill olika utredningar. Ireservation 5 pekas emellertid på all della inle bör hindra från anvidhålla tidigare uttalanden om fördelarna med totalfinansiering. Dessaultalanden innebar som bekant att fördelarna med en tolalfinansiering ansågs såpåtagliga att de borde avstås endast av mycket tungt vägande skäl. Sädana"tungt vägande skäl" har inte redovisats av utskottsmajoriteten. Ireservation 6 b om bostadsfinansieringen upprepas tidigare argumeni för lägre,fasta räntenivåer och längre lånelider, och i reservation 8 återkommer fråganom övergångstiden för markvillkorets tillämpning. Vi anser alt den respillid före full tillämpning av markvillkorel som markägarna getts är alltförläng. Denna övergångstid bör avkortas till högst , såsombyggkonkurrensuiredningen föreslog. Anslagtill bostadsbyggande, m. m. Anslagtill bostadsbyggande, m. m. Beträffandeinkomstgränserna för vissa förbätlringslån har jag i utskottet anslutit migtill folkpartireservationen nr 15, i konsekvens med tidigare vpk-förslag isamma riktning. Dä det gäller reservation nr 16 om anslag förmifiöförbättringar har del framställts samma yrkande, på ylleriigare 20 mifi.kr. lill detta ändamål utöver vad regeringen föreslagit, i både center- ochvpk-motioner. Den föreslagna summan måsle bedömas mot bakgrunden av vaddepartementet säger att bidragen skall kunna användas lill. Del slår hell klartall del högre anslaget erfordras, om man skall klara någon slörre del av delslora behov som föreligger. Ett av de förslag från regeringen som kan komma alt föranleda verkligtstora bekymmer för kommunerna men som utskottsmajoriteten - mol bättrevetande, vill jag säga - ändå har accepterat är en förkortning av amorteringstidenför markförvärvslån från tio lill . Del synes helt klart att delta delsfår allvarliga verkningar för många kommuners ekonomi, dels försämrarmöjligheterna för kommunerna alt bedriva en aktiv markpolitik. Regeringen harvidare föreslagit all anslaget till länefonden för kommunala markförvärv skallökas till 150 mifi. kr., vilket enligt vpk:s mening är otillräckligt.Bosiadsslyrelsen har för sin del ansett all ell anslag på 205 mifi. Medhänsyn lill markfrågornas slora betydelse, till kommunernas brist på pengar förlångsiktiga markförvärv och till alt en offensiv markpolitik gör del troligtatt del behövs mera pengar för della ändamål har i reservationerna 17 b och 18yrkats, i enlighet med förslag i vpk-molionen 303, dels ett högre anslag tillmarkförvärvslån, dels en föriängning av amorteringstiden lill , varav deförsta fem åren amorleringsfria. Ibeiänkandel nr 8 behandlas, som jag tidigare berört, bl. a. vpk-för-slagen ometl hyresstopp i avvaktan på en ny bostadspolitik med hy-ressänkande åtgärderoch avskaffande av de s. k. höjningsmarginalerna vid bruksvärdering ochjämförelseprövning av hyror. Argumentationen, utvecklas närmare ireservationerna 1 och 2. Vi upprepar sålunda förslagen ianslutning lill proposiiionen 150. Låtmig emellertid säga att vi fortfarande hävdar att del är nödvändigt all byta ulnuvarande formulering i hyreslagens 48 § - all fordrad hyra är all anse somoskälig, om den ärpåiagllgi högre än hyran för lägenheter som med hänsyn lill bruksvärdetär likvärdiga - mol att hyran anses som oskälig, om den är högre än denna hyra. Jagyrkar bifall till reservationerna nr 2, 4, 5, 6 b, 8, 15, 16, 17 b och 18 icivilutskottels betänkande nr 7 saml till reservationerna nr 1 och 2 icivilutskottels belänkande nr 8. Mot bakgrunden av del rådande lägel pä bostads- och hyresmarknaden kanman fråga sig om vi inle nu i själva verket har en situation som innebär attbostaden är en marknadsvara som föfier samma lagar som andra varor i marknadsekonomin.Del förefaller som om socialdemokrater och borgare här i tycker altdel är hell i sin ordning all fastighetsägarna kan ta ut marknadsmässiga hyror.Att de borgerliga tycker del kan jag förslå, men nog måsle man fråga sig vart det är på väg medsocialdemokratins sociala bostadspolitik och bostaden som en social rättighet. Denenskilde individen får enligt teorin om bostaden som en marknadsvara - enteori som dess värre redan synes ha böriat tillämpas - därigenom den bostad sompassar honom bäst. Marknaden fungerar bäst för dem som har hög inkomst ellerförmögenhet. De som har det sämst ställt skall kunna fä hjälp av samhället. Dettamarknadsekonomiska resonemang beträffande bostäderna är givetvis heltoacceptabelt. Den bostadspolitik som förs fär inte innebära ett ständigtlappande och lagande av ett bostadsmarknadssystem som bygger päprofitintressen. Samhället skall inte pumpa in hur mycket pengar som helsl viabostadsbidrag, länebidrag osv. till de privatintressen som finns påkapitalmarknaden dä det gäller markägandei, byggmaterialproduktionen,bostadsbyggandet och bosladsförvaltningen. Samhället måsle återupprätta ochutveckla det politiska målet all bostaden skall vara en social rättighet ochuppfylla målet genom att ta kontrollen över samtliga led i bostadens tillkomstoch förvaltning. Anslagtill bostadsbyggande, m. m. HenBERGMAN i (s): Del här med bostadsdebatt har föfil ell så fast mönster attvi inle orkar komma ur det. I tur och ordning har här uppträtt vad vi kallarföreträdare för oppositionen, och sä skall någon frän majoritetspartiet lillslut stiga upp och ge var och en vad honom tillhör. Den uppgiften är svårareoch nästan helt omöjlig. i och har nämligenförfäktat synpunkter och meningar som jag hell instämmer i. Det var även sä idecember månad - del blir ju mer och mer inlägg av den typen. Därför är detkanske också lid att reformera rangordningen på talarna - även jag råkar ståantecknad på en reservation. Det är få reservationer frän ochfolkpartiet - tre resp. fyra vill jag minnas - och de förefaller mig haavgivils mer för att markera all man finns till än för all visa någon bestämdsynpunkt. Vihade, som här redan har påpekats, en debatt om bostadspolitiken sä sent som idecember månad. Den var myckel intressant, för då hade vi många nya saker altdiskutera. Vi var rält ulföriiga, och del fanns också inslag av vad man kankalla för en ideologisk debatt i bostadsfrågan. Alt på nytt la upp vad somsades är väl omöjligt, även om stup i ett frestar oss.Jag avstår alltså från det, och får nöja sig med de kommentarerkring hans tankar som utskottets ärade ordförande framförde såsom talesman förulskoitsmajorilelen när del gällde de reservationsyrkanden som . Idecember gjordes väsentliga ställningstaganden, som kommer att bli avgörandeför bostadspolitiken framåt i liden. Delta med bostadspolitik är ju väldigttrögrörligt. Jag skall inle säga all det är som med ett slagskepp, för manskall ju väfia fredliga bilder numer, och jag säger därför i stället all det ärsom med en supertanker: har man väl bestämt kursen Anslagt dl bostadsbyggande, m. m. vet man vad man skallgöra, men det tar kolossalt läng tid innan den nya kursen fär effekt, sä attdel märks på fartyget alt man är på väg ål räll håll. Så är del medbostadspolitiken. Vi bestämde en ny kurs i viktiga avseenden ,och det kommer alt dröja är innan den gör genomslag. Tidigast lill nästa årsbostadsdebatt kanske vi har fått vissa erfarenheter av besluten i december 1974som vi kan dra nytta av. Den lid som förflutit tror jag däremot äralltför kort. Vihar som sagt precis samma konstellation. står fast vid sinståndpunkt att bostaden inte skall betraktas som en social nyttighet ulan somen marknadsvara. Del är alldeles klart liksom . Moderaternaställer sig jämsides med den illustra ,som ju blivit litet egendomlig under den ledning som den f n. har. Moderaternaoch Byggnadsenireprenörföreningens nuvarande ledning tävlar o'm att varareaktionära i bostadsfrågan och gör allt vad de kan för att misstolka,förvränga och befiuga bostadspolitiken. Men man kanske kan hoppas på tillfrisknande,i vafie fall inom . Men sä här är del, och vi färväl se om del kan bli någon förändring även i detta hus. Vänsterpartietkommunisterna står ju bakom grundtankarna - de vill emellertid markeraavvikelse i fråga om olika detafier. Men om grundtankarna råder det alltsåbred enighet i ; bara ställer sig utanför den gemenskapen. Jagsade all jag stod antecknad på en reservation. Det är reservationen 20, som jagavgivit tillsammans med partivänner i utskottet och som naturligtvis kanförbrylla många. Den bygger på del förhållandet all representanterna församtliga andra partier har ställt sig bakom ett yrkande som har sin upprinnelsei en motion, vilken förmodligen väckts därför att man inte var medveten om vadsom skedde pä området. Det gäller en inlernalionell bosladskonferens i FN-regidär skall vara med. Regeringen har tillsatt en kommitté som skallförbereda deltagandel. Till den ändan har regeringen även inbjuditrepresentanter för partier, organisalioner, institutioner och myndigheter altdella i en referensgrupp, så att förberedelsearbetet bl. a. skall få en bredparlamentarisk förankring. Del är vad motionären vill ha. "Partierna skallges fullgoda möjligheter all föfia del konkreta förberedelsearbetet"-slårdet i majoritetens förslag - och det får de genom att de inbjudits tillreferensgruppen. Ingen har mig velerligt klagat - partierna får fullgodamöjligheter alt föfia det konkreta förberedelsearbetet. Vi socialdemokratertycker all detta är all right. Regeringen har alltså handlat på det sätt sommotionären önskar. Jag har den bestämda föreställningen all motionären var heltokunnig om den här referensgruppen när han skrev molionen. Sedan har han inlehaft ork nog all inse detta och vara konsekvent, ulan han har förlett sinomgivning all leka pä den gala där många vill leka och blanda sig i hurregeringen skall handlägga sitt praktiska vardagsarbete genom all säga: Sä härskall man arbeta med en kommitté, sä här skall del parlamentariska inslagetordnas. Detär något som vi håller oss borta från. Regeringen avgör själv sådant som hörtill regeringens vardagsjobb. Det skall vi inte lägga oss i. Regeringen har härtyckt del vara vikligl att få förankringar utåt i en speciell fråga, och dethar den fått. Önskemålen pä den punkten har blivit tillgodosedda. Del är denståndpunkten vi har intagit i reservationen 20, som jag här ber all fä yrkabifall till. I övrigl yrkar jag bifall lill utskottets hemställan i betänkandetnr 7 och likaså i belänkandet nr 8. Sedanställde utskottels ordförande en fråga till bostadsministern rörandetolkningen av den kommuniké som lämnades i går när del gäller all jämställalåneunderlaget för småhus med panlvärdet. Jag har kommunikén framför mig ochber att fä läsa upp vad som står där om låneunderlaget och panlvärdet försmåhus. Del är speciellt ett par meningar som det råder någon tveksamhet om -såvitt jag förslår inle hos men väl hos dem som har talat med henneom dessa saker. De meningarna lyder så; "Genom all låneunderlagetsammanslås med panlvärdet kan emellertid den garanterade räntan försmåhus upplåtna med hyres- eller bostadsrätt tillämpas pä hela den godkändabyggkostnaden. Härigenom sänks boendekostnaderna avsevärt för småhus med dessaupplålelseformer." Ävenom delta kanske hade kunnai skrivas ännu tydligare är det ju klartext, och jagkan inte finna alt det pä den punklen behöver råda någon tveksamhet. Men föratt övertyga mig om det gick jag lill en vederhäftig källa, som det heter, ochfrågade bostadsminislern, som salt här i sin bänk. Jag misstänkte nämligen althan hade för avsikt att inle lägga sig i diskussionen, eftersom han inte hadeanmält sig på talarlistan. Och fick jag det helt klart all denna regelgäller alla upplålelseformer för småhus. Den spelar ocksä en viss roll förflerfamifishus i sanerings-områdena, där ju koslnadspressen är besvärande. Somjag sade föreligger det få reservationer från och folkpariiel, och desom har avgivils är mycket tunna. Men det är en som det ändå finns litetsubstans i, nämligen den som gäller mifiöförbättringsanslagel. Det gäller däretl yrkande som tidigare ställts, nämligen alt vill höja anslagetfrån 30 lill 50 mifioner. Del är alltså fråga om ett 20 mifi. slörreintresse för mifiöförbättring. Där vill jag emellertid poängtera alt på delområdet finns del möjligheter att utnytfia medel som arbetsmarknadsstyrelsendisponerar över för mifiöförbättringar på platser medsysselsättningssvårigheler. Och dä bör inga andra medel ställas lillförfogande, ulan man bör där ulnylfia AMS-medlen till fullo. Del innebär i säfall all dessa 30 mifioner i realiteten kan bli myckel mer än vad de ser ut attvara. Nuvill jag inle slå här och säga all 30 mifioner är rikligare än 50 miljoner. Detkan ingen säga. Del skulle kanske i stället ha varit 150 eller 250 mifionereller något annat belopp. Vem vet del? Menvi är eniga om att della är väsentliga frågor som återkommer och all viframdeles fär bättre kunskaper att hantera dessa problem.