prot · FY0989 · 1975-12-31 00:00:00 — och den skall nu överläs av staten.Biograferna, som kämpar med stora svårigheler, skjuter alltså ihop pengar förändamål som de egenlligen inte skulle bekosta. Så behandlas fllmen i detfallet. Detflnns således ingen fasl organisalion för filmen, och del sätt på vilkel manarbelar är behäftat med myckel stora brister. Tillsammans med nio andracenterpartister har jag föreslagit i en motion att det skulle inrättas etlfilmråd med uppgifl all leda hela filmverksamheten. Utskottet anser sigemellertid kunna utgå ifrån "all frägan om det administrativa ansvarel förfilmfrägorna kommer att tas upp senast i samband med överväganden om vad somskall ske pä området efler det all filmavtalei löpt ut". Ja, herrutbildningsminister och damer och herrar utskottsledamöter, tålmodiga är vi idenna kammare, men all vänla i älta är innan man lar itu med administrationenpå filmomrädet vittnar inte om stora anspråk på all någol skall göras för svenskfilmproduktion. till av oreda och oordning på onnidei skall vi alltsåutslå, sedan kan man länka sig all böria klara ul filmens problem. Vadhar staten gjort för svensk filmproduktion? Det är sannerligen inle myckel. Återigen uppkommer frågan: Skall vi sluta filma. Det finns etl statsbidrag på 3,4 milj. kr. lill filmproduktionen, men det skall tas bort . De slackars filmproducen terna som med nöd och näppe kan existera skall inte längre fä det bidraget heller. Ulskottet säger au den nya fondbildningen innebär ell ökal slöd till svensk film. Ja, vad är det för någonting? Det är 10 mifi. lill statlig filmproduktion; 5 till och 5 lill . Del är klarl att den som vill ha en statlig filmproduktion gillar det här. Men inle kan jag falla all statlig filmproduktion ger ell rikare kulturutbud. Observera dessulom all del är precis motsatsen till vad utskollet skriver, dvs. i stället för att främja svensk filmproduktion blir det tvärtom. Sve riges är den värsta konkurrenten som filmproducenterna har och dit ger man 10 mifi. mer, för att TV skall konkurrera ännu värre med den fria filmproduktionen; fullkomligt upp och ner. Man skall inle vidga möjligheterna utan göra dem ännu mindre för flimproduklionen all exislera. Observera alt del inte är de stora fllmerna man skapat på Svenska filininsiituiet. De filmer som vunnit världsrykte har skapats på hell annat säll. Sialligllitteraturstöd, m. m. HerrLeander säger all della är en av de slörsla förmånerna. Javisst, om man vill hastatlig filmproduktion. Men vi kommer lillbaka lill samma sak igen. Det ärsvenska folket som avgör vad man vill se. Vill man inte se den film som ärstatligl producerad, så ser man den inte heller. I etl land med totalitärtstyrelseskick, där man förbjuder allting annal, kan man tvinga människorna atttitta på statligt producerad film, annars kan man inte göra det. Svenska folkelväfier vilken film del vill se. Detär på alla-sätt önskvärt alt visa kvaliteisfilm. Men vad har man gjort i detfallel? Jo, man har gett den uppgiflen ål en organisalion, som har gjort ellbra arbeie - ingen skall komma och säga att jag klandrar för dess arbeie. del är ell bra arbeie - men det är en endaorganisalion och vart når man genom den? Jo, man når 78 orter i hela Sverige.Sedan har man gett etl anslag därutöver. Det står myckel litet preciserat vaddet skall gä till. Men del är ytterst litet man gett till detta. Var finns dellokala inflytandet i fräga om kvali-letsfllmen? Det är lika dåligt där, detflnns inget grepp om fllmen. Visningsgarantisystemelsom flnns i en av reservalionerna är etl alldeles utmärkt system. Då kanstadsbiblioteket, folkhögskolan och vem som helsl visa film och få ersättningom del går med förlust. Del är det enda alternativ som finns -majoritelsförslagel i filmulredningen är redan passeral så det kan manegenlligen inte diskutera något vidare om. Jag flnner således all del är ytterst litet gjort för svenskfllmproduktion. Skall det bli nägon svensk filmproduktion, som verkligen harkonstnärligt värde och som kan hävda sig på en världsmarknad och där bevisa altden är uppskattad, måste helt andra grepp lill än hillills. Jagskulle vifia säga en sak till som vi också har en moiion om. Del gäller produktionen av läromedelsfilm. Del slår sä besynnerligt i ulskol lels betänkande. Produktion av läromedelsfilm kan man aldrig få all gå ihop. Då säger man i utskottets betänkande: "har --- beslutat om ell reservationsanslag av . till Stöd för pro duktion av läromedel." Del är som svar på molionen. men jag vill fråga utskottets företrädare: man använda del lill att producera lärome- delsfilmer? För sedan kommer en motsägelse i nästa stycke där man hänvisar till kungörelsen 1974:439. 1 den står: "Statsbidrag enligt denna kungörelse ulgår för produktion av läromedel i ämne vari brist råder på lämpliga läromedel". Vad är det för någonting? Del är sannolikt brist på film överallt och då skulle man kunna producera massor av film där det inte finns någon film. Jag begriper inie delta, men kanske utbild ningsminislern eller utskottets förelrädare kan förklara vad denna kort fattade kungörelse egenlligen betyder. .Annarskonimer del inle all bli någon produktion av läromedelsfilm, för del går inieunder nuvarande omständigheler. Detär det område jag velal behandla, men jag vill säga några ord om ylleriigare ensak, där jag verkligen vill vädja till departementschefen all göra något meraål en, som jag tycker, förbisett område, och det Fullgodamöjligheter all lyssna lill stor orkester har i Nr 89 endasl engeografiskt begränsad del av befolkningen. Det är invånarna denpå sydvästkusten, i , i sann i 23mai 1975 län som har denna förmån.Men inom slora delar av landet är möj- ligheterna all fålyssna lill klassisk musik starkt begränsade. Koncentrationenav yrkesorkestrar är historiskt betingad. Genom om- stöd, m. tn. vandling avmililärmusiken till regionmusik tillfördes del civila musiklivet en resurs sommed 22 musikavdelningar bällre fördelas över landet, men som till karaktär ochinnehåll inle är jämförbar med symfoniorkestrarnas resurser.Blåsmusiktradilionen lever kvar inom regionmusiken och kommer att varadominerande åtminstone en generation framåt. Dessulom har regionmusiken fälltill uppgift all söka sig till grupper som man tror normalt inte nås av musik,och det betyder alt man spelar myckel i små grupper inom skola ochföreningsliv. Sedanseklels böfian har del emellerlid vuxit fram en grupp orkeslrar som beslår avyrkesmusiker och amatörer, vilka kan erbjuda allmänheten en god musikaliskmifiö. Frän böfian var del ofta militärorkestern på orten och siråkmusiker sombildade orkestern. har det skell vissa förändringar. Dessaorkeslerföreningar slöt sig på 1920-lalel samman i ett riksförbund, (), för all gemensamt söka stärka sinekonomiska ställning, ordna gemensamt notbibiiotekm. Genom riksdagsbeslut1929 garanterades orkestrarna ell statsbidrag lill sin verksamhet. Musikaliskaakademien flck i uppdrag att utforma anvisningar för bidragsfördelningen. Statsanslagetuppgick /65 till 210 000, 1969/70 till 260 000 och 1974/75 till 340 000 kr.Samtidigt har medlemsorkeslrarrnas antal ökal frän 56 till 74, vilket ju är enmycket glädjande utveckling. Men anslagstilldelningen har inte föfit med idenna utveckling. Vidare har inflationen och andra faktorer bidragit lill attöka svårigheterna för dessa orkeslrar all exislera. Brainstrument är dyra. Jag kan ta som exempel inköp av pukor. Dessa är nödvändigaäven om man inle använder dem för solospel - annat än i nägon mån vidriksmötets öppnande. Del är dyrt all köpa pukor. skall vi alltså sitta här iriksdagen och snåla och överväga om vi möjligen kan hjälpa en orkester så altden kan köpa pukor eller om den skall fortsätta all låna sädana. Jaganför några rader ur betänkande Ny kulturpolitik (1972:66. s.326): var 70 orkestrar anslutna till förbundet, fördelade pä samtligalän. Den största orkestern hade 65 medlemmar, medianantalet var 40. Förutomdessa finns det uppskattningsvis ett 30-tal orkeslrar av liknande lyp, varavelt lO-tal står i kö för inträde i SOR. Auorkestrarna beslår av yrkesmän och amatörer tillsammans, har jag sagl lidigare.Del ärell stadgeenligi krav all orkestrarna skall ge offentliga konserter säall människorna kan få del av denna kultur. Av kulturrådels statistikframgår bl. a. all 1968/69 gav till SOR anslutna 111 Nr 89 orkeslrar totalt 293 konserter med ett totalt publikantal på 96 000per- F-pri-iipn dpn söner.1970/71 gavs 326 konserter av 64 orkestrar med 107 000 besökare. 2'' m-ri 1975 Sverigesorkeslerföreningars riksförbunds verksamhel är av stort värde förmusiklivet i vårt land. Den njugghet som har präglat anslagsgivningen Sialligl litteratur- och över huvud tagel behandlingen av Sveriges orkesterföreningars riks- slöd. m. m. förbund gör att en pessimistisk stämning spridersig i dessa kretsar. hell enkelt frågar, jagkan ju framföra frågan lill utbildningsministern nu: Vill man all över huvud laget skall fortsätta sinverksamhet? De mest pessimistiska inom denna organisalion frågar sig: Är vårtarbeie uppskattat eller inle? Skall vi lägga ned den offentligakonsertverksamheten och spela för vårl eget nöjes skull och inte göra någonkulturinsats? Beträffande fllmen ber jag att få yrka bifall lill reservalionerna 9,12. 16, 17, 18, 19 och 20. Molbakgrund av vad jag har anförl om musiken vill jag rikta en varm vädjan lillutbildningsministern all beakta del utomordentligt förnämliga arbete somutförs av , sä att vi kan främjaförbundets betydelsefulla verksamhet. HerrLEANDER (s) kort genmäle: Herr förste vice talmannen visade att han har erfarenhet avfilmfrägorna bl. a. som filmulredare. Jag skall försöka alt svara på de mångafrågor han ställde så längt jag hinner-. Delcentrala i hans framställning och även i den omfattande motion under vilken hanslår som första namn är frägan om alt få elt centralt organ för den svenskafilmen, det han vill kalla för fllmrådet. Det skulle ju föruisäita alt man sägerupp det gällande avtalet mellan staten och Filminslilulet. Jagfrågar då herr förste vice lalmannen om han verkligen är beredd all säga uppdel avialet . På vilka grunder skulle det i så fall kunna ske'' Delkanske inte är så dumt att vi får några är på oss alt tänka igenom hur vi skallha del med den centrala ledningen av den svenska filmen. Om man skall gå ifrånden nuvarande organisationen med Filniinslilulet är del kanske inie självklartall man skall inrätta ell separat flimrad. var inne på alt man kundetänka sig att inrätta en fiärde nämnd under slalens kulturråd. Det kan ocksåvara intressant alt hänvisa lill vad filmutredningen själv sade. Den var inteför sin del beredd lill en sådan ålgärd , så länge man inte kunde räkna med allfllmen då skulle likställas med övriga massmedia och alltså sedan komma inunder en särskild fiärde nänmd under . När det gällerfilmproduktionen tror jag inte vi behöver vara rädda för en stallig styrningmed den nya filmfonden på 10 mifi. förste vice talmannentalade om. Huvuddelen skall gå lill långfilm, som först skall visas päbiografer. De som kommeratt ge bidragen från denna 112 fond kommer verkligen alt vara intresserade av au få fram filmer som folk vill se. Delta gällerallra helst som det blir en återkoppling till de intäkter som kommer frånbiograferna. Visningsgarantinär inte heller en sä enkel fråga. Herr förste vice lalmannen hänvisar lill denreservation som talar för här . Men faktum är att fruFraenkels visningsgaranli inle är den visningsgaranti som herr förste vicetalmannen pläderade för i sin moiion. Detta är ocksä en fråga som tål altberedas ytteriigare, och jag vet att man bereder den tillsammans med en delandra i departementet för tillfället. Närdet gäller läromedlen så konimer TRU-kommillén med sillslutbetänkande. Då kan vi räkna med väsentligt ökade resurser förläromedelsfilm. Herrförste vice talmannen ansåg att del var fel att fick betalarestaureringen av äldre filmer med biograflnläkler. Men del har faktiskt ulgäll500 . från lollerimedlen i tvä är, och vi kan väl räkna med motsvarandetilldelning även . Statligtlitteraturstöd, rn. Herr förste vice talmannenBENGTSON (c) kort genmäle: anförande underströk bara vilken oreda det finns påfilmens område. Del är inle alls så all man behöver säga upp flimavtalet föratt man får ell flimrad med samordnande uppgifler. har inte densamordnande verksamheten, även om del arbetar med en del av saken. En sådansamordning utesluter inle alls att flimavtalet kan fortsätta. Viskall la tid på oss, säger . Ja, vi skall tydligen ta älta år påoss innan vi tar itu med filmproblemen - det skall vi tydligen bestämma i dag.Det är till att vara tålmodig, ! Jagtalade inle om stallig styrning. Jag talade bara om att man log bort 3.4mifioner från den ordinarie filmproduktionen och lade de pengarna på statligfilmproduktion. Därmed gjorde man det ännu värre för filmproducenterna som harhärd konkurrens från TV och importerade filmer. Man försämrar således densvenska filmproduktionens möjligheter på det området. Vadsedan beträffar visningsgarantin står det ju i propositionen en hänvisning tillden reservation i filmutredningen som jag och en annan ledamot i denna avgav.Det är tanken i den reservationen jag tagit upp i min moiion. Del systemet ärsä enkelt att det inte är nägon svårighet att sälta i gång med verksamhetenomedelbart. Del är bara att säga lill kulturråden eller motsvarande organ ivarie kommun all den film som ni anser vara värd ett kvalitetsstöd kommer viatt lämna bidrag lill. Visas filmen sedan av en folkhögskola eller eltstadsbibliotek, kan kommunen antingen konstatera att del kom så mänga åskådaretill filmen, att det inle behövs något bidrag till den, eller att den gick medett visst underskott, varefter vi får skjula till de pengar som behövs för allläcka detta. Hälflen av dessa medel skulle betalas av staten och hälften avkommunen. 8 prolokoll 1975. Statligtlitteraturstöd, m. m. Dettasystem har legat färdigutarbetat . De olika cheferna fördepartementet har således haft stora möjligheter att studera deltavisningsgarantisystem. Ni har inget alternativ till del, eftersom majoritetensförslag är överspelal. Vadgäller läromedlen fick jag inget svar på frågan om de 2 miljonerna får användastill läromedelsproduktion. Att TRU skall producera sådan film vel vi ju. mendet finns ocksä andra som producerar läromedelsfilm. Får de tillgång till dessapengar eller inte? Mäste kungörelsen ändras för att de skall kunna användadessa medel? Jumer vi debatterar dessa frågor, desto klarare framstår del all det behövergöras någol mera radikalt på della område. Jag hoppas alt utbildningsministerntar itu med delta så snart liden medger det. (s) kort genmäle: Man kan nalurliglvis debattera dessa frågor på olika säll. Jag försöktei den förra replikomgången svara sä korrekt jag förmådde. Men faktum kvarstår,herr förste vice talmannen, att del förslag lill visningsgaranti som förordasi er motion inle är samma syslem som det skisserar i sinreservalion. Del är inte myckel alt träta om, men så är fallel. Vidaresäger herr förste vice lalmannen att vi inte har någol alternativ till delta.Jo, visst har vi det. Vi har det ökade siödet till Bio Kontrast-verksamhetenoch lill övriga försök med visning av kvalileisflfin, sammanlagt 1,3 milj.kr., som anvisas i kulturproposilionen. Herrförste vice talmannen () kort genmäle: Jag kan naturligtvis erkänna alt del anvisas ett alternativ, dock eltmyckel ofullsländigl sådant. Bio Konlrasi täcker bara 78 platser i hela landet,och vad de övriga åtgärderna kommer alt nå fram till vet vi inle. Jag menaralltså alt della inte är något fullgott alternativ. Visningsgarantisystemelläcker däremol från börian hela landet. Landet är ju indelat i kommuner, därdet alllid i någon form finns ett organ som handliigger kulturfrågorna, ettkulturråd eller någon annan styrelse eller institution. Delta syslem kan alltsåtillämpas direkt. Vadjag tiinkie pä när jag sade alt majoritetens förslag inte innehåller någolalternativ var att man där bl. a. ullalat all medel skulle anslås för att fåtill stånd mindre biografer osv. Det är ett passerat stadium, eftersombiografföretagen redan har delat upp sina biografer i flera mindre salonger,numrerade 1, 2. 3 eller t. o. m. upp lill 4, vilkel gör all flera filmer kanvisas pä samma biograf Visningsgarantisystemelär alltså del enda fullständigt utformade alternalivet som täcker hela landetoch som fungerar på etl utomordenlligt enkelt sätt. När för etl är sedan behandlade målen för den statligakulturpolitiken sades åtskilliga vackra ord om vikten av all bar- nens kulturella behovstimuleras och utvecklas. Det är glädjande all det Nr 89 i den proposilion som vi behandlar flnns flera viktiga förslag i Fredaeen den 1 förstahand gäller del barnlitteratur och barnflim. har ju utskottetsborgerliga majorilel föreslagit en stark nedskärning av _ siödet åt barn- ochungdomsböcker. Däremot har utskottet samlat be- Statligt litteraturtryggandemajoritet för propositionens förslag då det gäller barnflim. stöd, m. m. Filmär ett vikligl medium för barn. Trots det slora fllmulbudel i TV kan man märkahur fllmvisningar i andra former fängslar barnen. För många barn är del denenda kulturyttring de kommer i kontakt med. Därför är det viktigt all barn harmöjlighet all .se film med innehåll och i former som passar dem. Dess värrefinns det brister när del gäller både produktion och distribution avbarnfilm. Propositionens förslag är därför välkomna som första steg för altsiärka barnfilmen, och de bör föfias av fler insatser. Inrättandetav elt barnfllmråd som har en samlad överblick över barn-fllmfältei är elt ledi ambitionen all siärka barnfllmen. Del är naturligtvis vikligt alt densakkunskap, det engagemang och den erfarenhet som finns samlad iBarnfilmkommillén tas till vara i del arbelet, och del är ju ocksä avsikten.Nödvändighelen av all på bäsia säll använda de resurser som finns påbarnfilmomrädel och all i filmpoliliken som helhet bevaka barnens behov på ellbällre sätt än som sker är ell starkt motiv för att inrätta ell barnfilmräd.Detta fär f ö. lill en böfian provisorisk karakiär, och dess arbetsformer kanalltså komma alt omprövas. Barnär i kulturellt avseende utsatta för etl hårt kommersiellt tryck. Det gällerfllmen, del gäller böcker, tidningar, musik osv. På många sätt är barn ännu merskyddslösa mot della tryck än de vuxna. Alldeles speciellt torde del gälla barnsom komnier från mifiöer där man har en torftig kontaki medkulturaktiviteterna. Kullurär ju fortfarande i hög grad en klassfråga. I grupper som är privilegierade dådet gäller ulbildning. ekonomi och sociala förhållanden över huvud laget färbarnen tidigt en osökt kontakt med litteratur, konst, utställningar, museer,teater, musik osv. För den slalliga kulturpolitiken, dä det gäller barn likaväl som vuxna, är det därför etl väsentligt mål att söka ge de eftersattagrupperna delaktighet i kulturen, att ge dem möjligheler att utifrån sina egnaförutsättningar och behov ta del i och uppleva hur kulturella aktiviteter kanberika tillvaron, vidga horisonterna, utveckla människan och frigöra hennesinneboende anlag och förutsättningar. Demål fastlagt för den slalliga kulturpolitiken skall givetvis också gälla barnen - men del kan bli fråga om speciella åtgärder för att konkretisera målen för barnen. Det första av de antagna kulturmålen handlar om möjligheten all räll ulnylfia sin yttrandefrihet. att gra dera målen inbördes flnner jag detta vara ell fundamentalt inslag i hela samhällspolitiken, och del är min övertygelse all kulturell aktivitet frän tidiga barnaår är av oerhörd belydelse för all förverkliga delta mål. Statligtlitteraturstöd, in. lurell aktivitet kan gebarnen den viktiga verbala ulvecklingen, ge dem förmåga all uttrycka sig självapä olika säll, all fungera i grupp och gradvis uppleva att de själva kanpåverka sin verklighet. Detta är ju förutsättningen för en senare reelldelaktighet i samhället och dess utveckling. Delförnämsta kommunikationsmedlet människor emellan är språket. Kan vi inleullrycka och förmedla våra tankar och idéer, hjälper det inle mycket hur klokaoch rikliga de är. Elt utmärkt medel att utveckla språkel. skaffa sigupplevelser och få information är att läsa böcker. 1proposiiionen 20 föresläs ju ell tvådelat stöd till barn- och ungdomslitteratur:dels förhandsstödet till i första hand svenska bilderböcker, delsefterhandsslödel lill ca 100 titlar. Kulturutskoltetsborgerliga majoritet accepterar alltså förhandsslödet men inteefterhandsstödet. Del är nalurliglvis glädjande all alla enigl vill haförhandsstöd -jag tror all det kan komma all få slor betydelse - men jag kaninte underlåta att peka pä den våldsamma brist pä logik det innebär från de borgeriigassida. Principiellt vill man inte ha selektivt stöd - det blir en otillbörligstyrning, menar man - och avvisar slöd lill 100 böcker, vilkel är ungefär detantal tillar i elt års utgivning som ur kvaliieissynpunkl är värt slöd. Menförhandsslöd, då boken bedöms pä manuskriptstadiet och där man kan anta allutgivningen beror av om det ges stöd, det vill man ha - alltså den meslselektiva av alla aktuella stödformer. Alla fula ord som borgerliga debattörerhar sagt om selektivt slöd skulle, tillämpade pä förhandsstödet, göradella verkligt livsfarligt. Ettgenerellt eller - som man numera föredrar alt kalla det - automatiskt verkandestöd vill de borgerliga ha i stället för den föreslagna konstruktionen avefterhandsstödet, som ju bygger pä litteraturutredningen. Där är man plötsligtangelägen om att vara logisk i förhållande till sin ståndpunkt när del gällerstödet till ny svensk skönlitteratur. Däremot ger man ingen som helsl antydanom efter vilka principer elt sådant stöd skulle kunna utformas. Del är inle såkonstigt. Inte ens litteraturutredningen trodde på möjligheten att konstrueraell sådant stöd lill barnlitteraturen. Visserligen vittnar del om slor tilllrotill regeringen när man menar all den skall kunna klara denna uppgift i en handvändning,men i realiteten verkar del ändå som elt försök all skjula hela frågan päframliden. Närdel gäller vuxenliiteraiuren litar man pä bibliotekens inköp som kvalitetsmått.Man flyttar uppgiflen att väfia från en grupp - en nämnd inom -till en annan grupp, bibliotekarierna, och föredrar tydligen att det finns ensorls "marknadsfunklion" i valet. Men man har inte vägat föreslådetta när det gäller barn och ungdom - förmodligen med insikten all del integäller sannna förutsättningar för denna liiteraturkalegori. Del beror bl. a.pä all biblioteken numera har varierande ambitioner när det gäller barnböcker.Det finns åtskilliga bibliotek som saisar pä ell mått av litteratur som närmastkan karakteriseras som iri- viallilteratur iambitionen att locka nya läsargrupper. Likaså har skolbiblioteken en annaninköpspoliiik. Delhar alltså inle, såvitt jag kan lorslä,\ framförts någon konstruktiv tanke somgör det möjligt att stödja barnlitteraturen pä ett automatiskt verkande sättutan att stödet också kommer skräplitleraluren till del. Kan det bakom delborgerliga förslaget ligga någon suddig lanke om att marknadskrafterna skall setill att den kvalitativa barnboken hävdar sig av egen kraft om ocksåskräplitleraluren fär stöd? Det sker ju inle , när bara ca en åttondel avden totala barnboksulgivningen är av god kvalitet och när den trivialalitteraturen är synnerligen lukrativ och också distribueras synnerligen effektivt.Hur skulle del dä kunna ske med elt generellt stöd? Jagkan förstå om moderalerna tycker all det är enklast att satsa på en sådan härstödform, men jag tycker del är stötande och häpnadsväckande att centerpartiethar velal förena sig med dem, speciellt som man i sin parlimotion klart sägerall proposiiionen i fråga om barn- och ungdomslitteratur bör godtas. Ipropositionen görs en mycket viktig koppling mellan barnboksstödelskonstruktion och de s. k. läsfrämjande åtgärderna. Av var och en av de stöddatitlarna skall lusen exemplar användas för försök att öka kretsen av barn somläser god litteratur. Detta har givetvis all göra med vad jag lidigare framhöllom statens skyldighet alt i första hand siödja eftersatta grupper.