prot · FZ096 · 1975-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1975/76:6 r.j j -,, w .- 21oktober 1975 den 21oktober §1 Föredrogs och hänvisades 1975/76:11 tillskatteutskottet 1975/76:20 tillfinansutskottet §2 Föredrogs men bordlades åter konslilutionsutskoltets betänkanden /76:1-15skatteutskottets betänkanden /76:1-9 socialförsäkringsutskottelsbetänkanden /76:1-7 kulturutskottels betänkanden /76:1-6jordbruksutskottets betänkanden /76:1-5, 7 och 8 inrikesulskottelsbetänkanden /76:1-3 §3 Föredrogs och bifölls inlerpellationsframslällningarna 1975/76:28-31. §4 Anmäldes och bordlades 1975/76:24 om godkännandeav en överenskommelse om grundande av §5 Anmälan av interpellationer Anmäldes och bordlades följande interpellationersom ingivits till kammarkansliet 1975/76:32av (vpk) lill herr försvarsministern om fiyg-miliiäri samarbetemed : avslöjades all F 2I;sfiygplals utanför användes av stridsfiygplan ur NATO:snordligaste division, den som har sin bas föriagd till i . Enligtuppgift tränade man bl. a. nödlandningar. Frånansvarigt håll uppgavs att "del kan uppslå nödsituationer då utländskafiygare måste känna lill fiygplatser i där landning flr företas".I en tidningsintervju framhåller en talesman för F21 bl. a. följande:"För det mesta rör det sig om nya piloter i norska flygvapnet som sänds till Kallax.Eller sådana som omplacerats från andra baser i grannlandet. Detta enbart föratt så många NATO-fiygare som möjligt skall lära sig den svenska basenutantill." Deltafiygsamarbete baserar sig på ett tidigare uppgjort avtal kallat SveNor. Någotliknande avtal finns inte med icke NATO-an-slutna grannar ochSovjetunionen. Tre till sker dessa övningar. Delfinns all anledning att ifrågasätta detta intima samarbete med ett fiygvapensom är väl involverat med NATO. Den nuvarande ordningen ger NATO-planöverfiygningsräll över ett område som i andra sammanhang klassats somhögmiliiärt och insyn i vår nordligaste nygfiotlilj. Att detta väckeruppmärksamhet i ett som till stora delar markerats som skyddsområdeär naturiigt. Medhänvisning lill det anförda anhåller jag om kammarens tillstånd att till herrförsvarsministern få ställa följande fråga: att den beskrivna typen av "fiygsamarbete" är förenlig medsvensk neutralitetspolitik och ger det i denna inlerpellation påtaladeförhållandet anledning till någon åtgärd från statsrådets sida? 1975/76:33av (vpk) till herr arbetsmarknadsministern om förbud motanvändning av asbest; kunde dagspressen meddela attåtta arbetare vid NOHAB i avlidit i bukcancer (mesoleliom) efterall ha arbetat med asbest: Del fanns ett klart samband mellan dödsfallen ochmaterialet. En undersökning utförd av ochläkare inom LO ledde fram lill detta chockerande - men ingalunda överraskande -resultat. Även om starkt underbyggda varningar rests mot användningen av asbestär det inledningsvis uppdagade förhållandet en händelse av sådan räckvidd atten ny situation med fog kan sägas ha inträtt. Asbestär ett av de kraftigaste och mest väldokumenterade cancerframkallande ämnensom förekommit inom arbetslivet. Detta var bakgrunden till vpk-motionen1972:480,där förbud mot asbest krävdes. 1argumentationen märktes särskilt att nya asbestanvisningar skulle utfärdas 1973och att arbetarskyddsstyrelsen motsatte sig förbud. riksdagsinlerpellation 1973 återkom kommunisterna med kravet pä förbud motanvändning av asbest, liksom en kommunistisk motion väcktes med sammakrav. Den negativa attityden gentemot de framförda kraven fortsatte. uppmärksammats påframträdande plats i massn-iedia, och en kraftig opi- , nion för ett förbud motasbest har väckts. Det är emellertid inga nya fakta som kommit ,utan de referenser som angavs i motion 1972:480 var entydiga,pålitliga och enstämmiga. En av den internatio- nella arbetsmedicinensledande asbesiforskare, R. , presenterade övertygandestatistiska bevis för att asbestarbetare hade ökad risk att få lungcancer(Mortalily from lung cancer in asbeslos workers, , volym 12, s. 81-86). Långtföre de stora statistiska undersökningarna fanns alarmerande rapporter omasbestdammets fariighet. 1 motion 1972:480 refererades . i : samtliga de tio män som arbetat ikardrummet i en asbesttextilfabrik hade avlidit inom loppet av . Av andratidiga fallrapporter kan nämnas en - Lynchs och Smiths Pulmonaryasbestosis III, Carcinoma of the lung in asbeslo-silicosis, publicerad iAmerican , volym 24, nr 56, 1935. Motsvarande gäller förlungsäckscancer och bukhin-necancer(pleura- resp. peritonealmesoteliom). 1960presenterades en helt övertygande studie av sambandet mellan lungsäckscanceroch asbest i (J.C. och medarbetare, pleuralmesothelioma and asbeslos exposure in North Western Cape Province, BritishJournal of Industrial Medicine, volym 17, s. 260, 1960), och sambandet hademisstänkts tidigare. Under första hälften av 1960-lalel kom många rapporterfrån olika delarav världen som bekräftade sambandet mellan asbest och lung-,lungsäcks- och bukhinnecancer. kan sägas alt varje fall av mesoleliomfår anses vara asbestframkallat tills motsatsen är bevisad. Del är förvånandeatt del kan anses vara en journalistisk sensation att denna sjukdom ävendrabbar svenska medborgare. Arbetarskyddsstyrelsenharspelaten märklig roll i arbetet föralt skydda asbestarbetare. När de första asbestanvisningarna utkom omnämn des inte med en rad den kraftigt ökade risken för olika cancerformer, trots att detta internationellt var välbekanta fakta och måste ha varit känt av styrelsens medicinska experter. 1972 gick arbetarskyddsstyrelsen i spetsen för att förhindra ett förbud mot asbest! De nu oändligt många studierna av de olika asbestsorternas cancerframkallande egenskaper för ringades av arbetarskyddsstyrelsen, som påstod " all på vetenskapens nuvarande ståndpunkt finnsinte tillräckliga kunskaper om asbestens lu- mörframkallande egenskaper ". Arbetarskyddsstyrelsenlovade vidare att de nya anvisningarna skulle komma ut - de kom ut iseptember 1975. När man nu 1975 skall beskriva de medicinska riskerna konstaterarman all "asbeslhalligl damm kan medföra ökad risk för uppkomst avLUNGCANCER" men använder sig av följande formulering angående de övrigacancerformerna: "Uppgifter lyder även på en ökad risk för uppkomst avMESOTELIOM". Det är nu hundratals studier som "tyder" på detta.Av vilken anledning är arbetarskyddsstyrelsen den sista av alla institutioneratt erkänna vetenskapligt belagda samband mellan arbeismiljörisker ochsjukdom? Skyddas arbetarna bäst genom alt arbelarskyddsslyrelsen förnekar detsom världen i övrigt vet och rättar sig efter? Del är inte mot kunskapen omfarliga samband som arbetarna skall skyddas, utan mot de farliga Frånregeringen och arbelarskyddsslyrelsen hävdas nu alt de nya anvisningarna skallbli lika effektiva som en lag om förbud mot asbest med nödvändiga dispenser.Det finns all anledning att betvivla detta. Anvisningarnas första paragrafsförsta mening lyder; "Asbest skall om möjligt ej användas i arbetslivetutan ersättas med icke hälsofarlig eller mindre hälsofarlig vara".Formuleringen skiljer sig inte markant års anvisningars § 2;"Asbest bör, om arbetet därmed är dammande och där så med hänsyn tillförhållandena skäligen kan ske, ersättas med ofarligt eller mindre fariigtmaterial". Erfarenheterna av aur visningar visar att dessa frommaönskningar inte respekteras i ett kapitalistiskt samhälle och attarbelarskyddsslyrelsen inle har förmåga eller resurser att påverka utvecklingeni rätt riktning. Den kraftiga opinion som råder kommer säkert att minskaasbesthanteringen, men det finns starka skäl att tvivla på att det sker såradikalt som är nödvändigt för att inte fier arbetare skall drabbas av asbeslos("asbestdammlunga", en motsvarighet till silikos) och asbestbetingadcancer. Arbetarskyddsstyrelsenhar lagt ner stor möda på alt precisera mäl-ningsrutiner, medicinskaundersökningar och hur städning av asbestmiljöer skall gå till men avslöjarsamtidigt sina begränsade befogenheter och ambitioner i andra paragrafer;"Leverantör och importör av asbest, asbeslhalligl material bör(m\n kursivering) vid leverans bl. märkning, informeramottagaren om materialets eller utrustningens asbestinnehåll och om nödvändigaskyddsåtgärder vid användningen. Vidare bör (min kursivering) leverantör ochimportör tillse att material och utrustning levereras i sådant emballage och påsådant sätt att spridning av asbeslhalligl damm vid transport och annanhantering förebyggs." "Arbetsgivarebör (min kursivering) till yrkesinspektionen anmäla arbete som medför attarbetstagare regelmässigt utsätts för asbeslhalligl damm." (i; 4). Detfinns goda ersättningsmaterial för asbest i de allra fiesta fall, och enförbudslagsliftning med rigorösa dispenser skulle ytterligare påskyndaframställningen av mindre farliga ersättningsmaterial. Med dagens kunskapmåsle glas- och mineralull anses avsevärt mindre farligt än asbest även om detär anledning att omgärda även mineralullshanteringen med avsevärt strängarerestriktioner än de som finns och endast omfattar ett hygienisktgränsvärde för vanligt damm. Destarkt kritiska omdömen som kan riktas mot arbetarskyddsstyrelsen har ocksåberättigande när det gäller företagen. De tekniskt sakkunniga dessa förfogaröver kan inte ha varit ovetande om de hälsorisker arbetarna har varit utsattaför när de anvisats att handskas med asbest. Enligt uppgifter i pressen är det32 svenska företag som importerar asbest. Belysande för företagens sätt atthysa omsorg om de anställdas väl och ve inom arbetslivet är Nohabs åtgärd altlägga ut asbeslhanteringen hos en entreprenör, , närden nya miljölagen antogs. TidskriftenMetallarbetaren (39/1975) skriver härom; "Maninte bara fiyttade miljöproblemet asbest till ett annat förelag, man vägrade dessutom all tala om vilket företag som var underentre prenör, så alt inte Nohabs skyddsombud skulle kunna varna arbetarna hos entreprenören. Nohab talade inte heller om för entreprenören att man lade ut asbeslhanteringen för att få bort ett farligt material från Nohab. I stället skyllde man på bristande kapacitet och överbeläggning. --- Det är ett tungt ansvar som Nohab tagit på sig." I nästa nummer ställerMetallarbetaren (40/1975) följande krav; "-Arbetarskyddsstyrelsens anvisningar ska i största möjliga utsträckningkompletteras med regler för straffpåföljd för dem som bryter mot anvisningarna.- Företagen ska tvingas deklarera innehav och användning av farliga ämnen somfinns upptagna på t. ex. Arbetarskyddsstyrelsens hygieniskagränsvärdelista." Detvar uppenbart att det endast är genom en förbudslagstiftning somman drastiskt och snabbi kan minska asbesthanteringen. 1 första hand måsle ettsådant förbud riktas emot import av asbest och asbesthaltiga material eftersomdet vore meningslöst att "förbjuda" den asbest som redan finns iväggar och isolering m. m. När det gäller rivnings- och reparationsarbetenförefaller de nya asbestanvisningarna siS 40-45 adekvata under förutsättningatt de följs och kontrolleras samt löpande utvärderas. Ettvisst dispensförfarande är sannolikt nödvändigt , men detbör vara ytterst restriktivt och viss personlig skyddsutrustning börföreskrivas. Dispens bör endast lämnas för varje importerat parti, därdetaljerade beskrivningar på hanteringen skall lämnas av importören ochgodkännas av såväl berörd fackförening som yrkesinspektion. En stor del av denya asbestanvisningarna kan användas vid dessa dispensarbelen. 1sammanhanget bör nämnas att uppmärksamheten bör riktas på även andra ämnen.Anvisningar förarbete med glas- och mineralull bör sålunda utarbetassom tar hänsyn till alt smala (mindre än , ' särskilt mindre än Imikrometer i diameter) och långa (längre än ), hårda fibrer visatsig vara cancerframkallande vid inläggning i lungsäcken på råtta (MearlStanlon, Some Aetiologic Consideralions of Fibre Carcinogenesis, WHO/IARCMeeting of a lo Review the Biological Effects of Asbeslos.oktober 1972, ) och att cancerframkallande effekt även på människa inte kanuteslutas. Motbakgrunden av det anförda hemställer jag om kammarens medgivande att lill herrarbetsmarknadsministern få rikta följande frågor: 1. auta initiativ till en lagstiftning som förbjuder användning av asbest och asbeslhalligl material samt alt sådan lag förses med bestämmelser om ytterligt restriktiva dispensmöjligheler enligt vad i interpellationen anförts? 2. att medverka till alti förordat förslag lill lag införs stadgande om ersättningsskyldighet tilldem som drabbats av asbestbetingad cancer eller lungfunktionsinskränkning,vilken ersättning möjliggöres genom aktivt uppspårande av de drabbade genomcancerregistret, lungklinikernas patienter och röntgenarkivens bilder? 3.att tillse att straffpåföljd jämväl tillfogas för brott mot i denna inlerpellationförordad lag jämte anvisningar? 1975/76:34 av herrBengtsson i Göleborg (c) till herr socialministern om åtgärder mot den illegalahandeln med narkotika; Narkotikan har under en följd av år varit ett stortproblem i vårt land. Problemet har blivit allt allvarligare. All storstädernahaft och har allvarliga sådana problem är väl känt. Någon minskning avmissbruket eller förbättring av läget har, såvitt jag vet, ej skett på dessaorter. I stället har spridningen av missbruket även nått ut till mindre städeroch tätorter. Tidigareinfördes i landet ytterst små kvantiteter narkotika, medan införseln rörsig om mycket stora kvantiteter, enligt uppgifter som lämnats från såväl polissom socialarbetare i olika delar av landet. Den senast kända händelsen iStockholmstrakten talar sitt tydliga språk om hur det står till pånarkotikaområdet. Vadsom skapar en viss förvåning är att den ansvariga myndigheten, ,ej synes ha klart för sig hur allvarligt läget är. Man kan fråga sig varifrånsocialstyrelsen får sin information då uppgifter enligt minuppfattning ej stämmer med de verkliga förhållandena ute i landet.Socialstyrelsens representanter säger att läget är normalt. 1 själva verkettyder uppgifterna från fältet på att situationen håller på att kraftigtförsämras. Detta är ytterst oroväckande. Hurmånga människor som ruinerats vet ingen. Klart är dock att många offer krävtsför att ge langarna mycket stora förtjänster. Dessa grupper av missbrukarekommer att öka om inle samhället får de ökade resurser som är nödvändiga föratt ta upp kampen med dessa hänsynslösa lang-arligor. Enuppgift som hälsas med tillfredsställelse är de kontakter som förekommeri ökad omfattning mellan polisen internationellt. Dessa kontakter bör vara avstor betydelse i kampen mot de stora narkotikasyn-dikalen. Det är väl känt allen ökning av kriminalitet och våld följer i narkotikans spår. En narkoman somanvänder centralstimulerande medel behöver ca . Det torde också vara känt att langarna inte låter sina lager liggaosålda i lägenheter och på vindar. Där är fråga om snabb omsättning och storaförtjänster i handeln med narkotika. Medhänvisning till det nu anförda anhåller jag om kammarens tillstånd alt tillherr socialministern få ställa följande frågor: Vill statsrådet lämna enredogörelse över narkotikasitualionen ? Om statsrådet ej anser läget vara under kontroll,vilka åtgärder äm- den nar regeringen vidta? §6 Meddelande om frågor Meddeladesalt följande frågor framställts 1975/76:39av i (fp) lill herr justitieministern ompersonalsituationen i polisdistrikt: Under den senaste liden har i pressen förekommituppgifter om att personalsituationen i polisdistrikt är myckelbesvärande och att många anmälda brott ej hinner undersökas. Huddingepolisdistrikt omfattar och kommuner, alltså det område ilandet som haft och fortfarande har den snabbaste folkökningen. Polisdistriktethar erhållit betydande personalförstärkningar, men genom ettstort antal vakanser, f. n. [ca 60, är situationen ändå mycket svår, trots givit polisdistriktet extra förstärkningar. Enligtuppgifter har antalet anmälda brott ökal| mycket starkt under de nio förstamånaderna i förhållande lill , vilket gör situationen än merbesvärande. uppmärksammat personalsituationen i polisdistrikt och ärstatsrådet i så fall beredd föreslå åtgärder? 1975/76:40av i (c) lill herr utrikesministern om vidgad rätt tillekonomisk hjälp i nödsituationer utomlands; Om en svensk medborgare eller politisk fiykting medsvenskl främ-lingspass råkar ut för att förlora pengar, pass, biljetter ellerliknande i utlandet finns f n. möjlighet för personen i fråga all uppsökasvensk diplomatisk representation och efter vissa regler få låna pengar för attkunna resa hem. Denna service från svenska diplomatiska myndigheters -Sida utgörsjälvfallet en extra trygghet för svenskar på resa utomlands. Lånemöjlighetenomfattar emellertid inte personer som arbetar i vårt land utan att varamedborgare. Med anledning härav vill jag till herr utrikesministern ställaföljande fråga: beredd att medverka till att utvidga rätten att erhålla ekonomiskhjälp i nödsituationer utomlands från svenska diplomatiska myndigheters sidatill att omfatta även personer som inle är svenska medborgare eller politiskafiyktingar men som stadigvarande arbetar här? 1975/76:41av () till herr justitieministern om uttalande rörande påföljdenav grova egendomsbrott: "Justitieministern menade att det är fel altvid alla fall av grov stöld och rån utdöma de relativt höga minimistraff vihar. Somexempel tog han en yngling som stulit genom att bryta upp en s. k.enarmad bandit och då blivit dömd för grov stöld. -Den pojken borde i stället belönas för en samhällsinsats, sa LennartGeijer." (Citat ur .) a. bekräfta och någotmotivera detta uttalande? b. dementera attuttalandet gjorts? 1975/76:42av i (vpk) till herr utbildningsministern om de studerandesrepresentation i regionala högskolekommiltéer; Det arrangemang som valts för arbetet med övergångtill den nya högskolereformen inom de regionala kommittéerna innebär bl. a.alt studentkår - som inte är ansluten lill ,SFS - blir orepresenterad. Detta är en följd av principen att all representationskall institutionaliseras via SFS. Medanledning av de praktiska och principiella aspekterna på detta förhållande villjag till herr utbildningsministern ställa följande fråga; beredd att initiera sådana förändringar i representationsprincipernaalt inte stora grupper studerande blir orepresenterade i kommittéarbetet? §7 Kammaren åtskildes .