prot · FZ09116 · 1975-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1975/76:116 § 1 Justerades protokolletför . § 2 Upplästes följandetill kammaren inkomna ansökan: Jaganhåller härmed om ledighet från riksdagsuppdraget den 3 maj-den 4juni 1976 för enskilda angelägenheter. Kammarenbiföll denna ansökan. Herr talmannen anmälde att skulleinträda som ersättare för i under hans ledighetfrån riksdags-mannauppdraget. Omen analys av rederiernas finansiella situation § 3 Om en analys avrederiernas finansiella situation Herr industriministern erhöll ordet föralt besvara () anmälda fråga, 1975/76:309, ochanförde: har frågat mig om jag har möjlighet att redogöra för hurlångt frågan om en analys av de svenska rederiernas situation har avancerat. Eftersamråd med chefen för tillkallade jag en särskild arbetsgrupp med uppgift all skyndsamt genomföra ensådan analys. Till denna arbetsgrupp har även knutits företrädare för berördafackliga organisationer och branschorgan. Jag räknar med att arbetsgruppenkommer att avsluta sitt arbete under förhösien detta år. Pägrundval av delta utredningsarbete kommer ställning alt kunna tas tilleventuella statliga stödåtgärder till rederinäringen. HerrÅSLING (c): Jag ber att få tacka industriministern för svaret på min fråga. Bakgrundenvar den svåra situation som den internationella lågkonjunkturen försaltrederinäringen i. Del finns anledning understryka behovet av snabba åtgärderför all rädda så myckel som möjligt av den Omexploateringen av ol/e- och gasförekomster i svenska sjöfartsnäringen,som har stor betydelse både när del gäller sysselsättningen för de berördapersonalkategorierna och för vårt lands bytes-och betalningsbalans. 1den reviderade nalionalbudget som ligger på bord erinras om attrederiernas bruttointäkter sjönk med 9 96. Eftersom kostnadernasamtidigt ökade med kom netloinfiödei av utländsk valuta alt minska meddrygt 800 milj. kr. Delta anger inget mått på rederiernas aktuella situation,men del kan vara en påminnelse om rederinäringens betydelse för vår externabalans. Nufinns av alla tecken alt döma anledning att vänta en konjunkturuppgång motdetta års slut eller i varie fall . Därmed kan manvänta en tillväxt i väridshandeln som kommer att innebära ett uppsving ocksåför sjöfartsnäringen. Av allt att döma är det emellertid lång väg dit. iår var t. ex, tanktonnage till en kapacitet av 50 miljoner dödviklslon, eller18 96 av världens tankfioita, upplagt, 1 den reviderade nalionalbudgetenerinras om alt uppläggningarna för del varit relativt sett väsentligtmer omfattande. låg drygt 4 miljoner dödviktston - i huvudsaktanktonnage - upplagt. Del motsvarar ungefär 32 96 av vår totala handelsfiottaoch 41 96 av vårt lanktonnage. Delär ännu ovisst när konjunkturuppgången kan få en sådan krafl att situationenradikalt förändras för .sjöfiirten. Därför behövs nu snabba åtgärder innan denekonomiska kris som drabbat näringen får mycket långtgående och svårartadeföljder. Jag vågar uttrycka förhoppningen all den arbetsgrupp somindustriministern talar om måtte inrätta sig därefter och bedriva sill arbetemed största möjliga skyndsamhel. Överiäggningenvar härmed slutad. § 4 Omexploateringen av olje- och gasförekomster i Herr industriministernJOHANSSON erhöll ordet för atl besvara ()der) anmäldainterpellation, 1975/76:163, och anförde: Herr talman! 1, omlillslånd kommer all medges såväl staten som kommuner och enskilda företag all söka efter olja och gas inom eller om delta lillslånd kommer alt enbart ges lill det siatliga bolagei, och 2. omjag vill medverka till all de som redan utnyttjar gas på sina fastigheter tillförsäkras denna rätt vid en eventuell exploatering av gas och olja på östgölaslätten. Bakgrundenlill frågorna är ansökningar om koncession all utvinna olja och gas påöstgötaslätten, som har gjorts av det halvslatliga företagel OljeprospekleringAB (OPAB), två kommuner och två enskilda förelag. OPAB har senare återkallatsin ansökan. De av övriga ansökningar berörda områdena är i stort seii belägnainom triangeln Linköping-Ödeshög-Motala. Deaktuella ansökningarna har remissbehandlats, men beredningen inominduslridepartemenlel är ännu inte avslutad. Jag är därför inte beredd alt besvara den första frågan. Underremissbehandlingen har pekats på möjligheterna alt få till slånd samverkanmellan de olika sökandena. Under ärendets fortsatta beredning kommer detlauppslag all prövas närmare. Inteheller den andra frågan låter sig besvaras förrän den pågående beredningen ärklar. Jag vill dock upplysningsvis anföra följande. Deaktuella ärendena avser ansökningar om koncession enligt lagen (1886:46 s. 1)angående stenkolsfyndigheter m. m. Denna lag har ersatts avlagen om vissa mineralfyndigheter. Denna lag kallar jag i fortsättningenminerallagen. Av övergångsbestämmelserna lill minerallagen framgår bl. a, altansökningar om koncession som har gjorts före ikraftträdandet av den nya lagenmen inte slutligt avgjorts skall prövas enligt den äldre lagen.Har koncession beviljats enligt den äldre lagen skall rättigheten anses somundersöknings- eller bearbetningskoncession enligt den nya lagen. Innebördenav såväl stenkols- som minerallagen är att den som har koncession med rätt attutvinna olja och gas principiellt har företrädesrätt till de olje- ochgasfyndigheter som finns inom koncessionsområdet. Båda lagarna ger dockmöjligheter all på olika säll lillgodose andra inlressen änkoncessionssökandens. Eflersom koncessionssysiemei innebär att en diskretionärprövning sker i varje enskilt fall, kan regeringen avslå koncessionsansökaneller inskränka det begärda koncessionsområdei efter vad som befinns lämpligt.Vidare kan regeringen enligt 10 S första stycket minerallagen i samband medbeviljande av koncession meddela föreskrifter till skydd för enskild rätt.Denna möjlighet står däremot inte öppen i de aktuella ärendena, eftersom deskall prövas enligt den äldre lagen, dvs. Somjag nämnde är minerallagen numera tillämplig på koncessioner som harbeviljats med stöd av stenkolslagen. Detta innebär au t. ex. bostäder ochindustriella anläggningar ges särskili skydd mot undersökning och bearbetningenligt lagen. Minerallagen ger också genom en s, k, reservregel regeringen rättatl förordna atl undersökning och bearbetning inte får utföras inom område somär av väsentlig betydelse från allmän synpunkt. Vilketskydd som kommer i fråga beror av omständigheterna i varje särskilt fall.Skyddet för motstående intressen kommer givetvis au prövas under ärendenasforisalla beredning. Jag vill dessutom erinra om alt i den månundersökningsarbete föranleder skada eller intrång ersättning härför skallutgå. För all exploatering i form av bearbetning skall få äga rum krävs attmark anvisas vid s, k, bergmästarförrätlning. För mark som därvid tas i anspråkulgår samma ersättning som om marken hade exproprierats. Omexploateringen av olje- och gasförekomster i Omexploateringen av olje- och gasförekomster i Slutligen.vill jag tillägga all enligt 9 § minerallagen får fastighetsägare utankoncession för husbehov utnyttja gas som framkommit på annat sätt än i sambandmed sökande efter olje- eller gasfyndighet, även om annan har koncession påområdet. Denna bestämmelse ger dock inte något skydd mot altkoncessionsinnehavare vidtar åtgärder som kan medföra alt gasutströmningenupphör vid fastigheten där den utvinns. Den som vill vara säker på atläven i fortsättningen kunna utvinna sådana gaskällor bör alltså begärakoncession för fyndigheten. Jag lackarindustriministern för svaret på min interpellation. Jag finner svaret tillviss del något märkligt, och på de två konkreta frågor som jag ställt harstatsrådet inget svar atl ge. All jag finner svaret något märkligt beror på attregeringen haft ca ett och ell halvt år på sig iÖT att ta ställning till fråganom koncession för att utvinna olja och gas på östgölaslätten. Den29 avgav i yttrande över fyraansökningar om tillstånd att genom borrning eftersöka olja och gas inomÖstergötlands län. Och - sålunda - kanregeringen inte ange vem eller vilka som kan få tillstånd. Iett avseende är interpellationssvaret upplysande. Det gäller uppgiften om altdet halvslatliga bolaget har hoppat av och återkallat sin ansökan omkoncession. Jag måste då ställa frågan till statsrådet om han kan ange skälettill att bolaget drar sig ur och inte vill fullfölja sin framställning. I mininterpellation har jag återgivit näringsutskoitels uttalande i fråga om undersökning av förekomsten av naturgas på östgötaslätten.Utskottet anför: "Utskottet förutsätter att berörda myndigheteruppmärksammar frågan och vidtar erforderliga åtgärder." Detta låg ocksålill grund för beslut. Vadhar då hänt på de som gått ? Ja, från statens sida har mansannerligen inte gjort myckel. Och den tanke som tycks ha funnits hos delförelag på del här området där staten är med har man låtit stanna vid en tanke- och så drar man sig ur. Jagär, herr talman, inte den som brukar be om att staten skall lägga sig i det enaoch det andra. Men detla är ell område där jag tycker att staten i någon formbör engagera sig, antingen ensam eller i samarbete med andra intressenter. Tyckerinte statsrådet all del i vår lid - när man diskuterar andra energikällor ochsöker efter sådana - vore värt att staten engagerade sig i åtminstone enundersökning för au få klarlagt vad man kan få ut i form av energi på det härområdet? Del slår nämligen klart all del finns naturgas inom del aktuellaområdet, utnyttjad . Efter en motion i andra kammaren 1969anförde SGU i sill yttrande över motionen alt en undersökning kunde vara avvärde. Och på de platser där man alltsedan dess utnyttjat denna naturgas hartillgången inte förändrats. Närdet gäller min andra fråga, huruvida de som redan utnyttjar gasen på sinafastigheter vid en eventuell exploatering av gas och olja kan tillförsäkrasnyiijanderätl, redogör statsrådet i sitt svar för del något inveckladeförhållandet, särskilt mellan olika lagstiftningar. Den redogörelsen är braoch den tackar jag för. För den enskilde är det inte så län atl rätt tolkadessa olika lagar och bestämmelser. Statsrådetanvisar i slutet av sitt svar möjligheten för dessa enskilda atl försäkra sigom denna rätt genom au begära koncession. Detla är, herr talman, en värdefullupplysning. Enligt min mening är det förståeligt om de enskilda, som på sinafastigheter utnyttjar dessa energikällor, frågar sig om det ärmöjligt all få behålla dessa vid en eventuell exploatering. På den punkten ärstatsrådets svar lugnande. Jag har inte myckel mer atl tillägga. Jag vill bara erinra att meningarna har varit delade om fyndighelernas värde. Många och långaöverläggningar har förts, bl. a. med SGU, om på vilket sätt man skulle göranärmare undersökningar. Det har vi ännu inle klarat. Vi skall se till alt vipåskyndar behandlingen av och beslutet i koncessionsärendena. Det kan jag lovaherr Glimnér. Överiäggningenvar härmed slutad. §5 Om urvalstester på arbetsmarknaden Herrarbetsmarknadsministern erhöll ordet för att besvara iBorlänge (vpk) anmälda interpellation, 1975/76:170, och anförde: i har frågat mig om jag kommer alt vidla någraåtgärder för att avskaffa de orättvisa urvalsiesterna på arbelsmarknaden elleråtminstone vid statlig tjänst. Han har också frågat om jag är beredd attmedverka lill att de som har genomgått eller kommer atl genomgå urvalsleslergaranteras få la del av testresultaten och fä kunskap om hur dessa arbetatsfram. Användningenav psykologiska urvalstesl hos statliga arbetsgivare behandlades av riksdagenvid anmälan av stalsverksproposition. Frågan hade då behandlats av enoffentlig utredning, den s. k. testutredningen. Enligt de riktlinjer somriksdagen då godkände bör den som vägrar gå igenom test inte varadiskvalificerad från att delta i ansök-ningsförfarandel lill en statlig tjänst.Ansökningen skall då prövas mot bakgrund av del material som finnstillgängligt. Del finns alltså inga bestämmelser som gör en sökande lill entjänst skyldig att gå igenom psykologisk undersökning. När det gäller tillträdelill utbildning som staten anordnar i egenskap av arbetsgivare ansåg riksdagendäremot inte alt det var lämpligt att förbjuda villkor om genomgång av test.Riksdagen Nr 116 framhöll också behovet av rådgivning i sådana här sammanhang. Tisdagenden svaret ligger på statens personalnämnd. 4 mal 1976 "psykologiska undersökningar används, bör man enligt min mening se tillatt den enskilde har rätt atl ta del av resultaten innan de redovisas Om urvalstester på förarbetsgivaren och också att då dra tillbaka resultaten och fåhand-arbeismarknaden lingarna brända. Den enskilde måste också ha rätttill rådgivning från den som gör undersökningen. Låt mig slutligen säga att jag är övertygad om attett starkt fackligt infiytande är den bästa garantin mot att orättvisor drabbarenskilda på arbetsplatserna. Förslaget till lag om medbestämmande i arbetslivetinnebär som bekant att arbetstagarorganisation skall få rätt till förhandlingmed arbetsgivare i varje fråga som rör förhållandet mellan arbetsgivaren ochanställda som tillhör organisationen. De frågor som tar upp hörhelt lill det område som blir förhandlingsbart enligt lagförslaget. i Boriänge(vpk): Jag tackar för svaret på min interpellation. Min frågeställning var juhur man skulle kunna avskaffa de djupt orättvisa urvalstesterna på arbetsmarknaden.På den frågan har arbetsmarknadsministern inte givit något direkt svar, ochhänvisningen till medbestämmanderättslagen är väl ganska långsökt.Urvalstesterna är en vanlig företeelse vid anställande av personal och isamband med alt man söker en högre tjänst eller till någon form av utbildning,främst inom den offentliga sektorn. Dessa urvalstester förekommer också på denprivata arbetsmarknaden, men av naturliga skäl kommer de där inte i sammablixtbelysning som på den offentliga sektorn. Det är dock ett ganska säkertantagande att obehaget och orättvisorna i samband med urvalstesterna ärlikadana på det privata området som på det offentliga. De som har blivitställda åt sidan på grund av dessa tester känner säkerligen lika stort obehagpå det privata området som på det offentliga. Denhelt dominerande inrättningen på testområdet är . som är instiftat avSvenska arbetsgivareföreningen. Därför är det väl följdriktigt att det ocksådomineras av arbeisköparvärderingar. Hos köper främst statliga verkurvalstester. Dessa kan inte sägas på något sätt vara objektiva sommätinstrument. Denprincipiella frågan är: Vad skall ett test mäta för någonting? Skall testet geett skräddarsytt omdöme som ulgår från arbetsköparnas krav på bra arbetskraft?Ja, det förefaller i alla händelser som om tester är uppbyggda på detsättet. PA-rådetsdjupt orättvisa urvalstester har förorsakat många tragedier. Många av dessa harkanske inte blivit kända, men del finns också exempel som kommit till allmänhetenskännedom. Ett av de allra mest belysande är väl det som publicerades iExpressen . Det gällde en göteborgare, , somtidigare varit till sjöss och arbetat som maskinist . Han gick i landoch blev spårvagnsförare. 1 denna egenskap mötte haninga problem. Sedan ville han emellertid bli långtradarchaufför, och då börjademotigheterna för honom. Han klarade inte testen, men trots det fick han gåigenom kursen för långtradarchaufförer - och gick ut som kursetta. Förra åretville samma person bli lokförare. Han testades av , men han klaradeinte testen då heller. I stället försökte han bli konduktör och ställde upplill ny test. Han sprack igen. Men hade det gått för långt för den härpersonen och han började bråka, som det heter. Han ställde t. o. m. upp i radiooch diskuterade med företrädare för . Det gjorde tydligen susen, förhan kom in på SJ;s kurs för konduktörer. Han gick igenom kursen och kom ut sometta. Mankan fundera över varför en som blivit "kuggad" - om man skall användadet uttrycket-i de här testerna går ut som kursetta i deutbildningar som han deltagit i. vill vederbörande bli lokförare, för detger ytterligare en tusenlapp i lönekuvertet. Men har sagt stopp. Rådethar t. o. m. skrivit att han inte skall besvära sig med en ny test, ochdärigenom har han alltså ingen möjlighet. Dehär testernas horribla resultat gör att man ställer sig frågan: Kan det verkligenvara riktigt att sådana tester får förekomma som kan spoliera en människas livoch utveckling för ett riktigt arbete? Den kritik som har riktats mot PA-rådetstester kommer ju inte bara från dem som har drabbats av dem. ÄvenStatsanställdas förbunds kongress 1973 uttalade i sin kritik att testernaborde avskaffas. Vi skall heller inte glömma den kritik som från mervetenskapligt håll har utvecklats mot dessa urvalstesters brister. Man måsteockså när man diskuterar testernas defekter ha i minnet att de som bliruthackade på olika områden blir stämplade som"odugliga". De blir sålunda egentligen dömda på ett generellt ochfelaktigt sätt. tester ligger naturligtvis, som jag tidigare påpekat, en visssamhällssyn. är ju instiftat av SAF och domineras av dess värderingar.Rådet har många års erfarenhet av forskning pä arbetslivets område och vetäven vilken typ av arbetskraft som arbetsgivarna vill ha, nämligen framförallt den effektiva och lojala. Det är därför det är så anmärkningsvärt attstaten i så stor utsträckning använder arbetsköparnas organ . Nog bordedet finnas någon annan metod än att använda för sådana här tester. Manbör ha detta som bakgrund när man bedömer vad arbetsmarknadsministern svararpå min fråga, om man inte kan komma lill rätta med detta problem.Arbetsmarknadsministern svarar atl regeringen i sialsverksproposilionen 1972lade fram förslag om riktlinjer för behandling av dessa frågor. Riksdagengodkände ju dessa riktlinjer. Uppgifteni arbetsmarknadsministerns svar att den som vägrar gå igenom test inte bör varadiskvalificerad från atl delta i ansöknings-förfarandet är väl egentligen enmycket defensiv skrivning och en klen hjälp åt lönarbetarna. Verkligheten är junågonting annat. Den som inte går igenom tester, där sädana krävs, blir mereller mindre diskva- lificerad för att få entjänst. Närdet gäller utbildningen inom den statliga sektorn har inte ansett detlämpligt att förbjuda villkor om genomgång av test, utan arbetsköparna har rättatt ställa detta villkor. Det är intressant att konstatera att man för sådanutbildning använder tester. Sedanhar arbetsmarknadsministern en egen mening, nämligen att den enskilde skall harätt att fä del av testresultaten innan de redovisas för arbetsgivaren och ävenkunna dra tillbaka resultaten och få handlingarna brända. Mendetta statsrådets uttalande har väl inte någon tyngdpunkt i den meningen attPA-rådet behöver rätta sig efter detta, I de fall som jag har kommit i kontaktmed här har varit oerhört restriktivt med att lämna ut resultaten avtesterna. Män har visserligen fått veta var testerna hamnat någonstans meningenting om själva innehållet i testerna. Sådana upplysningar har man fåttskaffa sig på omvägar. Det är anmärkningsvärt att det inte finns något stöd ilagen för denna självklara rätt. Arbetsmarknadsministernsäger sedan att den som testas skall ha rätt till rådgivning. Det skulle vararätt intressant att få höra vilken inställning arbetsmarknadsministern har tillPA-rådet. Här skall man alltså fråga den som gör undersökningen, dvs. i defiesta fall , Detta PA-råd, som är anknutet till arbetsköparna, vilkaråd och vilken hjälp kan en arbetare få där? Det skulle vara värdefullt att fåhöra arbetsmarknadsministerns syn just på den frågan. Sistadelen av svaret gäller infiytandet via medbestämmandelagen, som här skullekunna medföra en förbättring. Jag tycker det verkar långsökt och betvivlar attså blir fallet, tester och värderingar bygger pä denarbetslivsforskning och arbetslivserfarenhet som man där har, dvs, päarbetsköparnas. Fråganär vad lönarbetarna och deras organisationer har att sätta emot. De har, såvittjag vet, inte bedrivit någon som helst forskning eller samlat in uppgifter närdet gäller de här frågorna. Av de förslag om arbetslivsforskning som liggerför behandling ser vi alt ett centrum för arbetslivsforskning skallupprättas och att arbetarskyddsfonden skall byggas ut. Men det blir knappastfråga om någon parisforskning eller utvärdering som kan ligga till. grund företl alternativ för lönarbetarna. Därför kommer det att vara så vidförhandlingarna enligt den här lagen att arbetsköparna kommer au sitta med ettöverlag. Resultatet blir att arbetarna inte har något stöd av den här lagen. Nuvet jag alt t, ex, SJ tänker utöka sina tester, har testal under lång tid.Man började med bl. a. lokpersonal, resebyråpersonal, ekonomer,assistenter, programmerare och banmästare. 1965 testades ungefär 500 personer,1968 testades 391 och 1969 testades 405. har en utvidgning skett, så atttestningen omfattar även reparatörer, konduktörer och kanske fier kategorier.1975 utfördes över 1 000 tester. De som är anställda inom och är berörda avdet här säger att det kom- mer att gälla ännu fler.SJ anlitar för denna verksamhet. Därförskulle jag avslutningsvis till arbetsmarknadsministern vilja ställa en fråga,som är intressant, eftersom fatt en så dominerande ställning: Vore detinte lämpligt att i lagen i någon form ge lönarbetarna ett stöd så alt inte t.ex. med sädana här urvalstester kan styra arbetarnas möjligheter attfå arbete och att avancera i arbetslivet? Urvalstester för anställning och utbildning förekommer i utomordentligtringa grad på den privata arbetsmarknaden. Inom och blandde kollektivanställda finns inga som helst negativa erfarenheter av detta. Detär huvudsakligen på den statliga sektorn som dessa urvalstester har förekommit.Riksdagen behandlade denna fråga 1972. Svaretpä de frågor i nu har ställt har jag redan givit genomatt säga att om sådana här undersökningar används skall man "se till attden enskilde har rätt att ta del av resultaten innan de redovisas förarbetsgivaren och också att då dra tillbaka resultaten och få handlingarnabrända". Nusäger i att det har ju ingen betydelse, det jag säger. Dåförstår jag inte varför ställer någon fråga. Jag ger alltså tillkänna min uppfattning som är vägledande för regeringens arbete med de härsakerna. Det är svaret på den frågan. Dessutomär det jag sagt om medbestämmandelagen inte alls ointressant. Det är tvärtomutomordentligt intressant, Redan nu har nämligen personalorganisationerna medarbetsgivaren-staten träffat överenskommelser av Jnnebörd, att telegrafverketinte längre använder sig av urvalstester. Inte heller postverket kommer efterden att använda sig av dem. Det pågår förhandlingar med statensjärnvägar i samma sak. Genom de här överenskommelserna har man slopat bedömningarnadär urvalstesterna varit majoritet. Personalorganisationerna kommer alltså attfä ännu större möjligheter att förhandla om dessa frågor efter det att lagenhar trätt i kraft. Sedantycker jag att det är litet fel att måla ut PA-rådel pä det sätt som herrHagberg gjort. Han ger sken av att det inte finns någon som helst representantför den fackliga rörelsen. andre ordförande är med istyrelsen för , likaså avtalssekreteraren i , likasåhar TCO representanter i . Jag tycker således att det är en någotfelaktig bild gav. Sedanvill jag rätta till ett påstående som gjorde. Han sade att denperson han nämnde skulle ha gått ut som etta i SJ;s ul-bildningskurs. Detfinns, som väl är, ingen sådan gradering i dessa utbildningskurser. Man fårreda på om man blivit godkänd eller inte. Uppgiften all han gått ut som ettaär således alldeles fel. i (vpk): Man kan ju fundera över vad det som varit vägledande för regeringensarbete ger för resultat. Jag måste tolka arbetsmarknads-minisierns svar lillmig så, alt den som har testats skall ha rätt att fä se testen och själv avgöraom den skall gå vidare till arbetsgivaren eller inte. Då förväntar mannaturligtvis att regeringens arbete resulterar i att lönarbetarna får ettsådant stöd. Det måste vara oerhört värdefullt om regeringen via lagstiftningeller på något annat sätt kan ge lönarbetarna det stödet. Närdet gäller verksamhet vet jag att de fackliga organisationerna finnsmed i dess styrelse. Men rådet är instiftat av Svenska 'arbetsgivareföreningen.