prot · FY0927 · 1975-12-31 00:00:00 — Vidare förklarade regeringen i sitt beslut att den avvägförvaltningen i länet föreslagna turlistan för färitrafiken får, med hänsyntill trafikens storlek, tillgången lill omfarts-väg och övriga förhållanden,anses lämplig intill dess erfarenheter har vunnits av tillämpningen så attunderlag finns för omprövning av antalet turer och turtätheten. Möjligheten att ersätta färian med bro är enligtuppgift från inte närmare utredd eftersom det är fråga om enjämförelsevis stor investering i förhållande till en relativt sett litentrafik. Denna fråga får prövas i anslutning till de regelbundet återkommanderevideringarna av flerårsplanerna för vägbyggandel. Hen iGävle (c): Jag vill tacka kommunikationsministern för svaret på frågan angåendefäritrafiken i över . Enligt regeringens beslutskall nu turiista införas för denna färjtrafik, och dessutom kommertrafikstopp att råda . Dentrafik som f n. anlitar denna färia består av dagliga turer med skolbuss,livsmedelstransporler och post m. m. För många som har sina arbetsplatser iSandviken och och som bor på motsatt sida av älven skulle enbesvärande extra lidsförlust uppslå om man försvårade färitrafiken. Eftersomresan för dessa personer skulle bli längre, tycker jag att regeringensbeslut - liksom statsrådets svar - är något cyniskt på den här punkten.Man säger att den föreslagna turiistan får anses lämplig t. v. Införesturlista för färitrafiken och dessutom totalt stopp under vissa delar avdygnet, kommer detta att medföra minskad trafik. Jag är också rädd för att ensådan minskad trafik senare kan bli ett argument från sida för attytterligare försämra servicen. Medden turiista som föreslagits kan myckel allvarliga olägenheter följa. Vid t,ex. brandlarm, olyckshändelser eller hastiga sjukdomsfall är det nödvändigt atttransporterna går snabbt. Då betyder över två mils extra resa besvärandeölägenheter. Jagtycker också det bör nämnas att man ända diskuterat enbroförbindelse över Södra sundet. Ett av skälen mot en bro har varitalt en sådan skulle bli dyr på grund av att flottningen måste kunna skeobehindrat. Eftersom nu flottningen har upphört är del argumentet inte längreaktuellt. Destigande kostnaderna för färitrafiken kan göra ett brobygge alltmerfördelaktigt. Jag hoppas också att herr statsrådet medverkar till att manutreder kostnaderna för en bro för att om möjligt kunna ompröva sittställningstagande. Gävlekommun har vid remissen avstyrkt förslag. Länsstyrelsenslekmannaslyrelse har också vid sin prövning av ärendet funnit "attintresset av att ernå en kostnadsbesparing i färidriflen, som uppkommer vid enluriislreglerad färitrafik måste få stå tillbaka för de ölägenheter för de inomområdet boende, som den ifrågasatta regleringen skulle innebära". Ändåhar regeringen vid sitt sammanträde gått emot kommun,lekmannaslyrelse och befolkningen. Jag anser att dessa instanserborde vara de som bäst kan avgöra hur verksamheten bör bedrivas med hänsyn lillbefolkningen. Detär slutligen ur principiell synpunkt intressant att notera att länsstyrelsentydligen enligt regeringen inte skall ha alltför självständiga åsikter. När nuen länsstyrelse, den i , i det här fiillel har haft en åsikt som intestämmer med regeringens, så kör man bara över . Jag tycker att detär synd att länsstyrelsereformen skall fungera på det sättet. Omförjtrajiken över vid i kommun Jag skall inte i detalj gå in på det aktuella ärendet -det skulle varaatt undervisa i om någonting som han Omnedläggning av Järnvägsstationer utmed stambanan kan förut - utan jag villbara anföra ett par principiella synpunkter. Förändringeni del här området är inte på något sätt unik i landet. Om man tar hänsyn tillden trafik som går med färian - det antal bilar som där fraktas - och jämförmed fäfileder av liknande slag på andra håll i landet finner man tvärtom attredan i dag är de flesta av dessa fäfior turiislereglerade. Det är mot bakgrundav att vi bl. a. vill kunna tillgodose andra viktiga behov inom vägpolitikn somregeringens ställningstagande bör ses både i det här fallet och i liknandefall. Jagnöjer mig med det konstaterandet för att markera att denna färia inte utgörnågot undantag från den regel som vi håller på att skapa. HerrBjörk tog också upp frågan om alt ersätta färian med en bro. Jag har i mittfrågesvar inte sagt annat än att man från vägverkels sida inte bedömtbehovet härav som så akut att det skulle vara viktigt att nu undersöka detalternativet. Men jag kan gärna tillägga alt för alt det skall bli möjligt attersätta färiförbindelsen med bro enligt långsiktiga planer behövsdel naturligtvis en ekonomisk kalkyl. uttalar också alt verket i sinalångsiktiga planer förutsätter att det skall skapas en ny broförbindelse överDalälven, även om denna bro då skulle ligga något väster om fäfileden. Delskulle alltså bli en broförbindelse som ersätter nuvarande väg- ochbroförbindelse genom samhälle. Jaghar velat lämna denna upplysning för den händelse inte känner tilldetta. Det är ju tänkbart alt man härigenom på förhoppningsvis inte alltförlång sikt skulle kunna lösa frågan på elt mera radikalt säll. HerrBJÖRK i (c); Jag villlacka kommunikationsministern för tillägget. Närdel gäller bron vid är det bekant för mig att sådana planer finns. Menjag är inte säker på alt det riktigt tillfredsställer de önskemål som man harfrån Söderforshållet, eftersom den bron ju kommer att ligga nära ochinte minskar sträckan så mycket. Iövrigt hoppas jag att man ändå ser över möjligheterna att ersätta självafäriförbindelsen med en bro i framliden. Överläggningenvar härmed slutad. § 6 Om nedläggningav järnvägsstationer utmed stambanan Herrkommunikationsministern erhöll ordet för att besvara ()anmälda fråga, nr 86, och anförde: meddelar alt SJ föreslagit att stationerna mellanAlvesta och , med undantag för , skall läggas ner för persontrafikoch att della kommer alt skapa problem för bl. a. skolbarnens resor mellan orterna.I anslutning härtill frågar mig om jag anser detrimligt att lägga ner stationer utmed den bärkraftiga stambanan utan attersätta kommunikationerna med exempelvis motorvagnar. Fråganom persontrafiken på järnväg i trafikavsnittet mellan och beredsf n. i , sedan berörda kommuner begärt regeringensprövning av SJ;s planer att ändra irafi-keringen där från lidtabellsskiftet ijuni . Iavvaktan på slutförandet av beredningen är jag inle beredd göra närmareuttalande i frågan. Torsdagenden 27 febmari 1975 Omnedläggning av järnvägsstationer utmed stambanan Hen (); Jag ber alt få tacka för svaret på min fråga. Detverkar på kommunikationsministern som om frågan skulle vara onödig och för tidigt ställd. Först och främst säger kommunikations ministern: "meddelar att SJ föreslagit ." Det"med delandet" fanns väl tidigare hos eftersom frågan redan bereds där. Delhade varit bra om kommunikationsministern redovisat någon uppfattning i sillsvar. I vafie fall vill jag mota i grind och sända med ett ord på vägen,när frågan behandlas. Härhar alltså förts fram ett förslag från Irafikdislrikl att flerastationer mellan och skall läggas ned. Den enda station somskall vara kvar är , som får något förbättrade kommunikationer. Alla deövriga åtta nio stationerna skall bort. Samhällenavid stambanan är från böfian grundade helt på järnvägstrafiken, och det ärnaturligtvis en psykologisk fråga - som kommunikationsministern måste kännatill - hur man behandlar människorna i dessa samhällen när de i framtidenkommer att få se fiärrtågen rusa förbi. Människorna måsle då sälta sig i en mereller mindre utkyld bil eller buss för att resa tre, fyra eller lill enstation där tåget stannar och ta tåget därifrån. Vidareär del ganska märkligt alt man tagit upp denna fråga sedan det inom länet hargjorts en regional trafikplanering. Varför oroar man människorna just , närdel har gjorts en trafikplanering? Varför gjordes inle detta tidigare, så i länet hade möjligheter att ta itu med frågan och lägga fram förslag omhur trafikproblemen skulle lösas? Jagfrågar också - och det har vi talat om tidigare här i - varför manarbetar med denna fråga , när trafikpolitiska utredningen har fåll besked omatt vårt förslag skall framläggas ? Slutligenslår det i en skrivelse från irafikdislrikl följande: "Skissenförutsätter att gymnasieeleverna i och överföres från Nässjötill ." När, herr kommunikationsminister, har SJ eller Norrköpingstrafikdistrikt böriat gå in för all flytta elever i gymnasieskolan från denena kommunen till den andra? Utmed banan bor elt antal elever som går igymnasieskolan i och några som går i skolan i . Omvidgad rätt till ersättning åt facklig förtroendeman Jag beklagar, men serjag att min taletid är ute, och jag ber därför alt få återkomma. Jag kan inskränka mig till att upprepa att beredning av della liksommånga andra likartade ärenden pågår i departementet, och det är omöjligt - detskulle också vara olämpligt - att svara på de frågor som framställt. Jag kan emellertid försäkra all denna liksomandra frågor som skall avgöras i anledning av besvär från kommuner eller andrakommer alt få en mycket seriös behandling, grundad bl. a. på ett par av demoment som här anfört, nämligen trafikpolitiska utredningen ochdet regionala trafikplaner! HenLOTHIGIUS (m): Jag tackar för detta kompletterande svar och känner mig nu någotlugnare. Därför skall jag inte heller ta till något högt röstläge. Menjag är litet upprörd över del förfaringssätt som här använts, och jag har velatpåtala för kommunikationsministern all man från trafik-distriktets sidatydligen vill styra elevernas skolgång. Den trodde jag låg på ett helt annatplan, där man måste ha förutsättningar att genomföra den gymnasieuppbyggnad sompågår. Det är något som SJ alltså inle skall lägga sig i. Jaglar också fasta på vad kommunikationsministern sade och hoppas alt man skall tahänsyn till dessa problem på säll som jag angivit i debatten i denna fråga. Överläggningen varhärmed slutad. § 7 Om vidgad rätt tillersättning åt facklig förtroendeman Fru statsrådet erhöll ordet för att besvaraherr Ulanders (s) anmälda fråga, nr 83, och anförde: har frågat mig - med hänvisning lill ett avkunnatutslag av arbetsdomstolen - om jag är beredd att föreslå sådan ändring avförtroendemannalagen att anställningsförmåner skall kunna utgå också närfacklig verksamhet utförs på förtroendemannens fritid. Företillkomsten av förtroendemannalagen gällde i många fall den av arbetsgivarsidandikterade uppfattningen, att det fackliga arbetet i princip skulle utförasunder fritid och att det var arbelslagarparten som ensam skulle stå för dekostnader som det fackliga arbetet förde med sig. Inteminst genom det pågående reformarbetet på arbetslivels område har de fackligaorganisationerna fått ett betydande ansvar för förhållandena ute påarbetsplatserna. Det har därför varit naturiigt att del fackliga arbete, som avserarbetsplatsen, liksom annat arbete i princip skall förläggas till arbetstidoch att kostnaderna skall bäras av produktionen. godtog också dennaprincip. Självfalletbor en så viktig princip inte kunna kringgås genom att arbetsgivaren förläggerförhandlingar eller sammanträden med de fackliga förtroendemännen utanför denordinarie arbetstiden. Om så sker bör de fackliga förtroendemännen ersättas somom de hade utfört arbete. Attarbetsdomstolen numera - med fyra röster mot tre - har uttalat att någonersättning inte skall utgå enligt förtroendemannalagen i sådant fall ändrarinte regeringens uppfattning. Regeringenkommer därför att föreslå vårriksdagen en sådan ändring av förtroendemannalagenatt den berörda oklarheten undanröjs. Ommaktkoncentrationen inom det privata näringslivet HenULANDER (s): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret. Del ärtillfredsställande att regeringen svarat på frågan med sådan snabbhet och medett så klart besked - det kan inte missförstås. Låtmig citera ur tidningen nr 6. Där heter det: "Det återstårnu att se hur makthavarna i Kanslihuset kommer att agera antingen genom attacceptera arbetsdomstolens dom och se hur lagen i överensstämmelse med domenkommer att tillämpas eller också att utan sakliga skäl falla undan förMetallinduslriarbetareförbundels önskan om att lagen måste ändras. Man kantyvärr inte med den utomordentliga lyhördhet som regeringen visar för fackligaönskemål utesluta den senare utvecklingen." Svarethar givit både mig och tidningen besked. Jag vill bara helt kort,herr talman, säga att jag är alldeles nöjd med svaret. Överiäggningenvar härmed slutad. § 8 Ommaktkoncentrationen inom det privata näringslivet Herrindustriministern erhöll ordet för alt besvara (vpk)anmälda interpellation, nr 2, till herr statsministern, ochanförde: har i en interpellation lill statsministern ställtföljande frågor. När kan koncentrationsulredningen tänkas hafullgjort det uppdrag som innefattades i skrivelse av den 10 maj1960 samt i regeringens direktiv och ? Hur bedömer regeringen konsekvenserna av den starkttilltagande koncentrationen av kapital och makt inom del privata näringslivet? Vilken grundläggande politik avser regeringen allföreslå i syfte all bryta maktkoncentrationen inom näringslivet? Vilka åtgärder avser regeringen att vidta medanledning av den Ommaktkoncentrationen inom det privata näringslivet relativa stagnationen inomden statliga företagssektorn? Inlerpellationen haröveriämnals lill mig för besvarande. 1koncenlrationsulredningens direktiv framhålls att uppdraget avser enkartläggning och analys av ägande och inflytande i det privata näringslivetoch en belysning av de faktorer som driver fram en ökad koncentration.Utredningen är av experlkaraktär och har inte i direkt uppdrag all lägga framkonkreta förslag lill åtgärder. direktiven begärda karlläggningen redovisades i elt antal betänkanden åren1968-1970. I tilläggsdirektiv fick utredningen i uppdrag alt analyserafrågan om företagens ökade internationalisering och utvecklingen motmultinationella förelag. Enligtvad jag inhämtat från koncentrationsutredningen räknar den med att i våravlämna ett betänkande som svarar mot dessa tilläggsdirektiv. Som riksdagenfick information om, redan för nästan elt år sedan, har planerna på ett sammanfattandeslutbetänkande måst överges. Utredningens uppdrag kommer således att varafullgjort denna vår i och med alt belänkandet om multinationella förelagavlämnas. Närdel gäller frågorna om hur regeringen bedömer konsekvenserna av den ökandekoncentrationen och vilka åtgärder som man vill sälta in för att brytamaktkoncentrationen har regeringen i många sammanhang deklarerat sinprincipiella syn på della. Föratt motverka effekterna av en ökad ägarkoncenlration i det privata näringslivethar en rad åtgärder vidtagits. Statliga siyrelserepresentanter har satts in istiftelser och investmentbolag samt i affärsbankerna. Samhället har ökat sillinflytande över kreditmarknaden, inle minst genom de samhälleliga arrangemangenför kapilalutbyggnaden, exempelvis AP-fonderna och samtinvesteringsbanken. Enhuvudlinje i regeringens politik för att motverka effekterna av en ökadägarkoncenlration är alt på olika vägar ge de anställda inflytande överföretagen. Genom trygghetslagarna har de anställda fåll inflytande över vikligadelar av personalpolitiken. Genom arbelarskyddslagslifl-ningen har inflytandetökat över arbetsmiljöns utformning och ytterligare reformer förbereds på dettaområde. Genom lagen om styrelserepresen-talion har de anställda fått en ökadinsyn i förelagens långsiktiga planering. F. n. är centrala delar avarbetsrätten föremål för översyn och regeringen planerar alt lägga fram eltförslag, som skall ge de anställda infiytande över arbetets ledning ochorganisation. Dettabetyder inte - det vill jag understryka - att vi kan slå oss lill ro med vadsom har åstadkommits. Situationen förändras ständigt och vi följerutvecklingen med uppmärksamhet. Vissafrågor bevakas särskilt. När det gäller konkurrensaspekten och risken för monopolistiskprissättning följer statens pris- och karlellnämnd utvecklingen på varuområdeefter varuområde. Vidare finns näringsfrihelsombudsmannen ochmarknadsdomstolen. Det har emellertid visat sig all konkurrenslagstiftningenbehöver anpassas lill de ändrade förhållanden som utvecklingen fört med sig.Handelsministern har därför tillsatt enutredning för att företa en genomgripande översyn av denna lagstiftning. Koncentrationsprocessengår hand i hand med en ökad internationalisering. betänkande kommer i vår en ordentlig kartläggning avde multinationella företagen. Jag vill i delta sammanhang också erinra om deåtgärder som har vidtagits för all skärpa kontrollen av utländska köpav svenska företag genom ändring av lag om vissa inskränkningar irätten att förvärva fast egendom m. m. Vidare har ilulalagstiftningen ändrats så att man får en ökad kontroll av svenska företagsinvesteringar utomlands. Frågor som sammanhänger med forelagens ökadeinternationalisering bevakas av en speciell arbetsgrupp i kanslihuset understatsrådet ledning. Regeringensgrundläggande politik på det här området är således att successivt öka deanställdas inflytande, att förbättra insyn och kontrollmöjligheten församhället och alt noggrant följa företagens internationalisering. Jag villemellertid betona alt det inte finns någon enkel lösning pä problemenmed företagskoncentralionen. Det är inte så all en sammanslagning av företagalltid är rätt eller alltid är fel -det blir en avvägning från fall lill fall. sista frågan tar upp utvecklingen inom de statligaföretagen inkl. affärsverken. Vissaav dé statliga affärsverken har stagnerat i sin expansionberoende på utvecklingen inom resp. sektor. När del gäller företagssektorn iövrigl är expansionsmöjligheterna större, och där är bilden också annorlunda.Statsföretag har sedan starten ökat antalet anställda från 34 000 tillca 40 000. Beträffande industriinvesteringarna svarar Statsföretag för ca 10 96av de totala industriinvesteringarna i trots att andelen sysselsattaendast utgör knappt 4 96. Investeringarna är således relativt sett mycketstora. De investeringar som sker och de investeringsprogram man har förframtiden visar på en fortsatt mycket snabb expansion för den statliga sektorn. Ommaktkoncentrationen inom det privata näringslivet Hen (vpk): Det var i en skrivelse av som begärde enutredning om ägandeförhållandena och maktkoncentrationen inom del privatanäringslivet, alltså . Dess viktigaste resultat måste välsägas vara belänkande nr V, som behandlade just ägande och infiytande inom detprivata näringslivet. Det är daterat . väntas ell belänkande omde multinationella företagen . Samtidigtsom jag tackar industriministern för svaret på min interpellation måste jagbeklaga alt koncentrationsulredningen aldrig kommit att avlämna sillhuvudbetänkande och heller aldrig kommer att göra del, om inte regeringen gerdirektiv om delta. I delta slutbetänkande ämnade utredningen sammanfattahuvudresullalen av de olika under- Ommaktkoncentrationen inom det privata näringslivet sökningarna, har manskrivit förut, och diskutera vissa centrala frågeställningar. Delta skeralltså inte , och jag tror inle att det var avsikten hos vare sig motionärereller riksdag, som log upp den här frågan, all utredningenskulle få denna ofullständiga karaktär. Tidenlöper ju fort. Det material som koncentrationsutredningen lämnade omägandeförhållandena avsåg 1963 - alltså läget . Man kunde isina utredningar konstatera en mycket siark koncentration av ägande och makttill ett litet antal fip.ansgrupper. Som bekant riktade man uppmärksamheten på17 sådana ' ;:wgrupper, som hade vad man kallade majoritetsintressen,domificrande eller starka minoritetsintressen i företag med sammantaget 400000 anställda i . Dessa företagsvarade för 36 96 av industrins helaförädlingsvärde. De viktigaste ägargrupperna hade en stark anknytning tiil destora affärsbankerna. Vadhar hänt efter 1963? Jag begränsar mig här till utvecklingen inom landet.Frågan om de multinationella företagen eller de internationella trusternasutveckling och växande makt är ett så stort problem alt jag tycker det krävs ensärskild debatt om del. Därför begränsar jag mig medvetet till utvecklingeninom landet, även om vi vel att just de multinationella företagen med bas iUSA, , och och de multinationella företagen med basi - det finns ju många sådana också - spelar en växande roll i heladenna utveckling. Underde har inom denna koncentrations-process ytteriigareskärpts. I telegramstil kan man sammanfatta utvecklingen så här:Koncentrationsprocessen fortsätter. Taklen i koncentrationen ökar.Storföretagens dominans tilltar alltmera. Koncentrationen ökar starkt inombank- och försäkringsväsendet. Nya former utvecklas för finanskapitaletskontroll. Storfinansens makt ökar. Närman ser att utvecklingen har förlöpt på detta sätt är det svårt all accepteravad som är summan av industriministerns svar, nämligen för det första allkoncentrationsutredningen lägger ned sitt arbete utan all avlämna någotslutbetänkande och för det andra att regeringen inte tänker förändra sinhållning till koncentrationen av makt och ägande inom det privata näringslivet. Utredningarär förvisso inle avgörande för samhällsutvecklingen. Om så vore fallet skullevi som har så många utredningar ha en oerhört snabb utveckling av del svenskasamhället. Men kunskap är å andra sidan väsentlig, inle minst för de partieroch rörelser som vill förändra samhället. Koncentrationen av makt och ägandeinom del privata näringslivet är en så viktig företeelse att den fortlöpandebör belysas. Inleminst mol bakgrunden av alt materialet för koncenlrationsulredningensbetänkande nu är gammall och att något slutbetänkande inte kommervill jag ställa frågan till industriministern, om han är beredd att medverkalill att vi får en fortlöpande belysning av koncentrationsprocessen inom detsvenska näringslivet. Vilket organ som skall sköta om detta är en underordnadsak - pris- och kartellnämnden, statistiska cenlralbyrån och eventuellt andrakan komma i fråga. viktiga är att vi får enårlig stalisiik som belyser denna process precis som andra samhällsförhållandenfortlöpande redovisas. Del kommer, som vi vet, visst material från SPK mendetta täcker inte hela del fält som koncentrationsulredningen skulle omfatta. Vissaprivata undersökningar har gjorts av utvecklingen och de visar, somjag redan framhållit, en mycket stark tillväxt av koncentrationen. En av desenaste har gjorts av tidskriften , och jag redogör förhuvudresullalen av den i min interpellation. Man har räknat fram de 25 störstaekonomiska grupperna - förelagsenheter, koncerner osv. -och funnit all dessahar drygt 1 miljon anställda i av totalt ca 2,7 miljoner anställda inomhela näringslivet. Del är 37 96, dvs. över en tredjedel. sedanvar,motsvarande siffra 28 96. Koncentraiionsgraden har alltså ökat mycketsnabbt. har genomsnittsstorleken på storföretagen ökatmed ca 40 96, medan den under hela den föregående sjuårsperioden ökade med bara18 96. Medandet totala antalet sysselsatta inom näringslivet enligt denna undersökningminskal har det ökat för de 25 största grupperna.Även antalet anställda i utlandet hos dessa storföretag har kraftigt ökat. Dentilltagande koncentrationen inom svenskt näringsliv har alltså gått hand i handmed en ökad kapitalexport, och just de internationella trusternas tillväxt ärden andra vikliga sidan. Jagskall, herr lalman, inte belasta mitt anförande med alltför myckelsiffermaterial, men ytterligare en sak förfiänar alt påpekas. Det är den allrastörsta finansgruppens, alltså , dominerande ställning inomdel privata näringslivet med ca 400 000 anställda totalt. De inom denna gruppanställda utgör närmare hälften - eller 46 96, om man skall vara exakt - avalla vid de privata grupperna anställda bland "de 25 stora". har personal vuxit med över 50 96. En stor del avökningen ligger vid företag utanför , men inom landet är ökningenkraftig eller ca 25 96. Denundersökning jag refererat sammanför på ett oegentligl sättpri-valkapitalistiska företag med företag ägda av staten, kommunerna, kooperationenosv.