prot · FZ0978 · 1975-12-31 00:00:00 — Våra lunga exportprodukter -malm, massa, papper, trä, järn och stål - har under senare är mött en minskadefterfrågan. Lagersituationen hos oss ger ett uttryck för delta. Vi har medstatsstöd byggt upp lagren. Lagersituationen i våra köparländer är denmotsatta. Den torde nu vara sådan att en ökad efterfrågan blir påtagligtaktuell, och vi kan möta den genom alt vi har valt att med statligt engagemangbygga upp den extra lagerhållningen. Det kan på elt avgörande säll slärka vårsituation och hjälpa oss all återta dessa förlorade promille när verksamheienoch efterfrågan på nytt kommer i gång. Effektivitetenoch ralionaliseringsgraden eller produktiviteten i det svenska näringslivethåller vid en internationell jämförelse en myckel hög klass. Ett exempel härpåär all vi i hård konkurrens med de stora nationerna ändå tagit hem ganskaväsentliga entreprenader av s, k, nyck-elfärdiga industrianläggningar. Det är,menar jag, en verifikation på att vi fortfarande har ett gott konkurrensläge, 1konkurrens med de stora nationerna i tar vi också hem entreprenader påbyggnadsverksamhetens område i andra länder. Det är engagemang som gällerålskilliga hundralals . Dessa kon-irakl får vi naiurliglvis inleför våra vackra ögons skull. Vi får dem därför all vi kan leverera en offertsom från kvalitetssynpunkt och från ekonomisk synpunkt ärfördelaktigare än offerterna från andra nationer som har väsentligt lägre löner- det har också de nationer som gör dessa beställningar. Jag tror inle alt vårabyggnadsföretag med sådan framgång skulle ha kunnal penetrera marknaden iländerna i öster- , , - om inte vår produkt vorebilligare och mera tilltalande kvalitativt än den slutprodukt vederbörandenation själv kan åstadkomma med sina egna insaiser och ansträngningar. Deltasker pä elt område där de anställda i vårt land inle har särskilt låga lönerulan snarare motsatsen. Det har väl jämnat ul sig under senare är, men desvenska byggnadsarbetarna är fortfarande bra betalda. Internationellt sett ärde alldeles speciellt bra betalda. Det är vårt kunnande, vår effektivitet somhär fäller utslaget. Mendet betyder inle att vi kan föra vår lönepolitik oberoende av utvecklingen ivår omvärld - det är jag den siste all påstå. Sambandet med omvärlden finnsalllid, och det ålägger oss nödvändiga restriktioner. Men har vi meddet högsta löneläget bland industrinationerna hållit vår ställninginternationellt. Om inte den klyftan på ell avgörande sätt vidgas och formerasbör vi också fortsättningsvis kunna vara konkurrenskraftiga. finansplanen angivna underskottet i vår bytesbalans om 7,5 miljarderser för dagen ut att kunna reduceras med 1 miljard eller 1,5 miljarder, varförprognosen att underskottet skall stanna vid cirka 5 miljarderframstår som ganska realistisk. Detta är emellertid långt ifråntillfredsställande. Vi är en nation som häller oss med en privatkonsumtion somutslagen per capita är högre än annorstädes i världen, och det är den trots deskatter som svenska folkel betalar. Man kan inte ensidigt gnola och gnälla överskattebelastningen. Man måste också konstatera vad som blir kvar till svenskafolkel efter det att skatten är betald. Dennaprivatkonsumtion är emellertid inget rikiigi uttryck för - det är Jag bereddatt erkänna - vad vi själva producerar utan lill viss del ell resullal av attvi förbrukar andra nationers sparmedel. Vår slora utlandsupplåning 1974, 1975 och 1976 uppgår till den respektabla summan av ungefär 20miljarder. har den summan i och för sig inte äventyrat nationens solvens, dåvi startade från elt utgångsläge där utlandsupplåningen var nästan obefintlig.En verifikation på vårt goda anseende som ekonomiskt sund nation är ju bl, a,att den svenska kronan fortfarande räknas som en av världens starkaste valutor- vid den ständigt löpande jämförelse som följer av vårt valutasamarbete inomden s, k, valutaormen får vi del verifierat varje gång. Föralla är del emellertid uppenbart att vi inle med bibehållet anseende ogeneralkan fortsälla att leva på andra nationers sparande och tillgångar. Detta lycksha klarnat även för den poliliska oppositionen, som för ungefär ell är sedanflitigt och högröstat uppmanade finansministern att ge sig ul och låna påutlandsmarknaden i väsentligt större ulslräckning än vad han själv ansåg varlämpligt. är det en egenskap hos er finans- minister att han i litenulslräckning lyssnar på vad oppositionen säger, och i detta speciella fall vardel myckel klokt, säger ingen: "Låna mera, låna mera!" Tvärtomhar dagens debatt givit klart uttryck åt att man böriar bli ängslig över denlåneskuld som vi redan har dragit på oss. Ochjag förslår del. De nationer som har dragit för långlgående växlar pä dennalånetrafik - vi har exempel på det - har en pinsam väg alt vandra för attåterställa förlroendel. Dessutom skapar en ständigt ökande ränteskuld särskildaproblem i bytesbalansförsämrande riktning med åtföljande extra krav påexporten som då skall klara en rad olika uppgifter - att belala importen, attsvara för det negativa turistsaldot, alt klara den ökade u-hjälp som vi kommerall kosta på oss, att klara den ka-pilaltjänslskuld som vi också får dras medpå grund av upplåningen. Med elt par miljarder i kapitalljänsiskuld kan vi nogvara ense om alt vi måste inrikta oss på att dra ned denna ganska effektivt ochall del i storl sett räcker med den utlandsupplåning vi f n, har. Slutsatsenblir då ofrånkomligt att vi behöver reducera den nuvarande utlandsupplåningenoch åstadkomma balans med omvärlden i vår egen ekonomi. ,som jag på den punkten gärna ställer mig bakom, har ansett alt detta böråstadkommas fram lill 1980, Hurskall det åstadkommas? Ja, vi måste se till att svensk induslri kan utvecklas -därom är vi i stort sett eniga - och alt den kan hålla sin ställninginternationellt. Vad som skett och sker i vår medvetna stimulanspolitik -detta har refererats mycket utföriigi i finansutskottets belänkande - är ettvittnesbörd om att regeringen förstår vad lägel kräver. Del kloka beslut somtogs här i för att slussa goda vinster i näringslivetfrån konsumtion via utdelning till investering via fondavsättning kan vi nuavläsa resultatet av. Den kraftiga inves-leringsökning som vi har kunnat noteraför svensk industri är en mycket förtröstansfull faktor i det hela. Deninvesleringsökningen höll vi uppe 1975, Vi håller den fortsättningsvis pä den höganivån, och vi har en chans alt öka på den ytleriigare en del, I ensocialdemokratisk reservation har uppmärksammals all de svenskaindustriinvesteringarna frän 1968 fram till har ökal volymmässigt räknalmed inte mindre än 50 "n. Vi beräknar som sagl alt kunna hållaindustriinvesteringarna på den här höga nivån och att kunna öka dem ytterligarenågol. De fondmedel som släppts loss genom del kloka beslut vi fattade harinitierat en investering på inte mindre än 6 miljarder. Det är 40 "n av enårsinvestering för den svenska induslrin. Det har vi haft nytta av under år1975 och vi kommer all ha nytta av det , Parallelltmed fondfrisläppningen har extra avskrivningar pä maskininvesteringar ochmolsvarande bidrag för de mindre företagen genomförts, Lagerslödet och dengenerösa kreditpolitiken har medvetet inriktats jusl på industrins behov ochhar resulterat i en fortsatt hög aktivitet i näringslivet. Trots ofla framfördaklagovisor om påtagliga svårigheter med finansieringen har den svenskainduslrin en god likviditet. Jagskulle i det här sammanhanget vilja underslryka en synpunkt. Jag har haft svårtalt finna logik och konsekvens i det allmänna resonemangel om industrins lillytterlighet besvärliga situation - likvidi-tetsmässigt, konkurrensmässigt ochnär del gäller slagkraften över huvud taget - om jag ser på denavtalsuppgörelse som i efterhand har redovisats. Efter en centraluppgörelse om i runt tal 13 "n för del privata näringslivet har sedanföretagen av egen drift vid de förbundsvisa och lokala förhandlingarna ökat pålönerna, så alt vi nu kan avläsa ett slutresultat för löneutvecklingen på dendelen av arbetsmarknaden på ungefär 18 "n. Som en gammal fackföreningsman-Jag räknar mig som en sådan - fick jag tidigt lära mig alt där inget finns allla har även kejsaren förlorat sin rätt. Under det gångna årel har det med alltydlighet funnits en del att la, och man har i samförstånd vid de lokalaförhandlingarna delat ut det som finns att ta, och del är inle dåligt när mankan avläsa en 18-procentig lönehöjning, Päde här angivna premisserna har vi under del gångna året haft del negativainslaget av en 10-procentig prisstegring. Den är inte anmärkningsvärd sett idet internationella perspektivet, men den är naturligtvis som vi alla ser detför hög. Vi kan säkerligen inte leva med den pris-slegringslakien framöver.Omvärlden tar nu ned sin infiation, i regel med ganska brutala medel. Jagsyftar på den internationellt höga arbetslösheten. Mot våra 1,6 ".>arbetslösa har omvärlden mellan 5 och upp till 10 ä 12 "ii arbetslösa. Var och en förstår vad det innebär avtragedi för de människor som drabbas, verkar denna hårda medicin.En arbetslös måste naturligtvis minska sin konsumtion. Framför alll är detinlressanl all konstatera att han i denna situation blir rädd om de slantar hanlill äventyrs kan ha, ekonomiska siluation som uppslår i sådana fall finns del nalurligtvis ingamöjligheter att höja löner och priser. Man räknar internationellt med att taned prisstegringen lill 7 ä 8 ". och alt framöver fortsätta yllerligare nedåt. Jag ärsäker på att vi i egel väl-försiått inlresse inte kan hälla oss med en högreinflation. Jag har tillåtit mig förutskicka att vi kommer alt hålla oss till enprisstegring pä maximalt 8 "ii under1976, Jag ser del som ett ultimativl krav. Den uppgiften blir naturligtvissvårare för oss, eftersom vi - lill skillnad från borgerligt styrda nationeroch lyvärr även till skillnad från en och annan nation med starkt inslag fränarbetarrörelsen i regeringen - vägrar att ta arbetslösheten som regulator ikampen mot inflationen. Menvi har på denna punkt en alldeles speciell uppfattning. Vi skall nå detla måloch ta ner prisstegringen ulan att använda den hårda medicin som tillämpas ivår omvärld, betyder naturligtvis rätt mycket av argumentation ochresonemang för au på övertygelsens väg vinna gehör härför i vår demokrali ochgöra detla med bibehållen sysselsättning. Jagtror emellertid alt vi har chansen, löneavtal ligger på en mermodererad nivå än . Kompletterat med den skattesänkning som II innebärgives garaniier för en godtagbar standardhöjning för svenska folket ocksåunder 1976, I finansplanen har vi talat om en real förbättring på 3 "n av denprivaia konsumtionen eller låt mig säga standardhöjningen. Naturligtviskan det föreligga risk för en viss fartblindhet efter fjolårels på många hållexceptionellt starka lönepäslag och allmänna inflationsaktivitet. Enupprepning här betyder emellertid bara all vi ökar på inflalionen onödigt mednågra extra procent, försämrar vår inlernationella exportchans och därmednaturligtvis också ställer än svårare uppgifter för oss när det gäller atthantera den fulla sysselsättningen. Vihar en svår balansgång framför oss. Ger vi oss hän i en överbuds-tävlan slården tillbaka. Försöker vi alt även med plausibla motiveringar öka vårefterfrågan utöver resurstillgången, är också det avtillfredsställelse som bär mycket surt efter sig. Taklen i efterfrågan och iefterfrågestimulansen kommer vi nu att se lill alt vi tillämpar på de olikaområdena så att den anpassas till utvecklingen men inle så alt vi går utövervad de egentliga resurserna motiverar. Vikan inte heller - där har jag en från finansutskottets majoriiet definitivtavvikande mening - sätta oss ned och säga, framför allt inte mot bakgrundav de senaste arbelslöshetsräkningarna, att det just nu är rikligt att slå påännu hårdare i stimulansen än del myckel omfattande stimulanspaket som viredan har satt i verkställighet. Det är lämpligt - det har finansutskottetsreservanter understrukit - att man här lugnar sig tills man får det senastestatistiska underlaget för bedömningarna. Del statistiska underlagel har vinär vi serverar kompletteringspropositionen inför . Den deballenkommer alt föras . Då är det riktigt alt få göra den mer avslutandeomprövningen, förda debatten har det funnits åtskilligt av intresse, Detla är vad jaginledningsvis har velal säga om den mer allmänna bakgrunden såsom regeringenser på ekonomin just . Ingen av oss har kunnal undgåatt med ett visst mått avbeundran iaktta just enorma arbetskapacitet i lal och skrift underde . Han har bl, a, tagit upp frågan om överbuden. Han harframhållit hur myckel bättre det skulle vara i vår nation, om man hade lyssnatmer på hans och moderata samlingspartiets ekonomiska program i stället föranregera efter de rikllinjer som f n, tillämpas. Detta måste väl logiskt innebära- om tror på vad han säger - alt han menar att han skulle kunnasköta hanteringen väsentligt myckel bättre än beslutsfattarna har gjorthittills - följaktligen inte bara exklusivt regeringspartiet, eftersom del harhaft anslulning också av andra parlier i . Eftersomvi nu har en internationell verifikation på att vi i det här landel har lyckalsbättre än man gjort i andra länder, så har , när han sätter betyg påsig själv, inte bara placerat sig väsentligt högre än regeringen ochmittenparlierna, ulan han sätter sig själv ännu mycket högre än alla deregeringar som hanterar ekonomin i den industrialiserade delen av vår omvärld,någol mera blygsamt framträdande skulle na- turligtvis inte misspryda,och del skulle jag i all stillsamhet vilja råda lill ifortsättningen. Del är möjligl att - men jag tror altdet ligger väldigt långl fram-i liden, och det kan Ju hända alt bli lilel för gammal då - skulle få chansen att praktisera alla sinagoda idéer, och det kunde vara intressant att se vad del leder till. Därmed harjag inte sagt alt jag skulle vara beredd att frivilligt ge dessaförutsättningar. Men en man med denna begåvning bör kunna användas på andraområden - det är ju inle nödvändigt alt han ägnar sig ål poliliken. HerrBohman säger vidare: Vi måste salsa på en politik som effektivt utnyttjar våratillgångar. Som elt allmänt lal låter det där förtvivlat bra, men jag har enmedfödd benägenhet att vilja dissekera sädana här allmänna utlalanden, och däfrågar jag mig: Vad är det som vi bälire skall utnyttja? Är del arbetskraften? Internationelltsett ligger vi i ett absolut bottenläge när det gäller arbetslösheten. Viligger i ett definilivt toppläge när det gäller sysselsällningen med hänsynlill den arbetskraftsresurs som vi har i värt land jämfört med molsvaranderesurs i andra länder. Jag kan nog säga att i stor utsträckning har de senasteårens arbetsmarknadspolitik inte präglats av ansträngningar att med olikastimulansåtgärder se lill att det står arbete lill förfogande för vad manibland kallar A-laget inom den svenska arbetsmarknaden. Tvärtom har nog denslalliga arbetsmarknadspolitiken i enormt stor utsträckning - och det är en finambition - inriktats på att skaffa fram arbetsmöjligheter för människor som itävlan på den allmänna arbetsmarknaden har vissa svårigheter all bliplacerade. Del kan vara personer utan yrkesutbildning, del kan vara äldre och iviss mån handikappade och som har vissa besvärligheter alt komma in på arbetsmarknaden.Där har vi nog gjort slörre insatser än någon annan nation, och del är dettasom är förklaringen lill att vi är så långl nere i fråga om arbetslöshetstalenoch sä högt uppe när del är fråga om sysselsällningen. Delär möjligl att vi med en energisk och ambitiös politik på del här områdel - ochden kommer vi all ha - kan fortsätta all ytterligare pressa de här talen nedåtresp, uppåt. Men jag tror inte att del finns några enorma outnyttjade resurseratt ta till vara, detta trots ideliga tal om de 400 000 nyajobben, som dessutom skall skaffas fram utan alt man har något intresse för allskapa förulsällningar i fråga om energi, någol som ju är av vital betydelse närdet gäller att ge människor arbele. Vadär del som är outnyttjat pä kapitalsidan, ? Vi har ett högtsparande och en god kapitalbildning i vårt land. Hushållssparandel är tregånger högre än del var , och vi har genom en medveienräntepolitik styrt över en del av den korta marknadens likviditet till denlånga kapitalmarknaden. Vi har utnyttjat vår egen kapitalbildning i denutsträckning som del går att ulnyttja den, och vi har förstärkt den genom enupplåning utomlands. Jag tror inie all vi har så slora reserver att la lilldär. Det är klart all vi kan fortsätta att satsa på tekniken ochpä forskningen. Vi satsar varie är påslag av avgörande betydelse för att byggaul dessa aktiviteter. Vi har ett enormt arbete för alt förbättrayrkeskunnigheten, som ju är en faktor som kommer all spela en allt större rolli framtidens arbetsmarknad. Vad är det som är outnyiljal, om man nu inle baraägnar sig ål talet om att vi skall driva en politik som effekiivare utnyujarvåra möjligheler och våra resurser? Jagskall efter den här lilla utflykten till - han får Ju chansen attkomma tillbaka, och jag hoppas få elt givande meningsutbyte med honom lilellängre fram i deballen - elt ögonblick stanna vid dem som har haft ordet italarstolen här . Jag skall böria precis i den ordning som de har lalat,så att ingen kan känna sig förorättad. HerrBurenstam böriade med alt tala om att standardhöjningen beror på alt vihar ökat utlandsupplåningen ogenerat. har t, o, m, räknatul all det rörde sig om , per huvud. Ja, jag sade här alt omnågon har uppmanat finansminislern all öka på den där utlandsupplåningen - omjag går tillbaka elt år i liden - så var det bl, a, herrBurenstam eller , det var i varie fall moderata samlingspartiel, "Vihar hemmalagade prisstegringar och enorma lönekostnader," Del uttalandethar jag berört i inledningen till mitt anförande. Del träffades en uppgörelse.Företagen bedömde sin egen betalningsförmåga så god att de kunde lägga på 5, 6".. extra, och det gjorde de. Är det så att ogillardelta, får han gä ut och föra den propagandan bland sina företagare. HerrBurenslam kan möjligen också vända sig direkl till, skall vi sägaSvenska arbetsgivareföreningen, som borde ha viss möjlighet att tala med sinamedlemmar, om föreningen tycker alt löneutvecklingen har gått ur styr. Vihar för hög konsumtion, säger , och felet var all vi intesänkte omsättningsskaiten . Jaggjorde faktiskt ett försök all få sammanhang i detla resonemang, men jag gavupp tämligen snabbt. Jag tror inle någon som lyssnade i kammaren ficksammanhang i dessa påståenden - som är karakteristiska för , därför att han är så full av ambitioner. Han skall säga så mycket i ettinlägg på så många områden, och då blir del gärna sådana här motsättningar iargumenteringen, Juslden här kritiken mot regeringen och dess finansminister för att han inte harhållit igen mer på utlandsupplåningen mot bakgrunden av vad som hänt är Ju etthell oförklarligt säll att attackera regeringen och mig på. Del skulle kunnabero på all är ovanligt glömsk. Del tror jag inte. Är deldå ett slags konspiralionsteori som ligger bakom - att man det ena året skallge dåliga råd för alt få lillfälle att skälla på den som lilläventyrs skulle ha följt råden - eller vad finns del förförklaring lill del här underliga sättet att ar gumentera? återgång till ett maximalt uttag av so- cialavgifter på 7,5basbelopp. Jag är medveten om att det i vissa marginaler fick oönskade effekternär vi slopade taket, och det pågår f. n, i entankeverksamhet för alt se om man kan fila av just de marginaleffekterna. Menall direkt gå ned till 7,5 och återföra uttaget till det gamla är delsamma somett inkomstbortfall på 1 200 eller 1 300 milj, kr,, och det ser jag inte liggainom möjligheternas gräns, om man betraktar budgetpolitiken som ell element iden allmänna ekonomiska poliliken och ser den i dess konjunkiurperspekliv. FjärdeAP-fonden, säger , skall man naturligtvis akta sig för.Och om jag inte fattade fel menar han att han och hanspartivänner definitivt kommer att här i rösta emol en ändring avreglementet. Det skall bli spännande att se om man är konsekvent där ända tillslutet eller om det är en uppfattning som man har i initialskedet av voteringenför alt sedan i slutskedet acceptera att blir förstärkt med500 milj, kr. Vi skall hålla och hans partivänner undernoggrann uppsikt i den här utvecklingen. Den kan ha sitt intresse. Mennär sedan kom fram lill att den fjärde fonden höjerbörskurserna och att det inte blir mer pengar till företagen om man köperaktier på börsen är det väl, med förlov sagt, litet snabbt argumenterat. Fjärdefonden går inte in på det sättet i sin dagliga köp-verksamhet all den slörbörsulvecklingen. Det har den inte ajort och del kommer den inte attgöra i fortsättningen heller. Även om den köper sina aktieposter på börsenskall vederbörande företag, förr eller senare, ha ell behov av att nyemittera.Och fär fonden vara med och skjuta lill nytt kapital till de företagen vianyemissionerna. Man får inte glömma bort en sådan sak - för därmed har man inletänkt på vad det är man talar om när man säger att börsen initierar frisktdriftkapital, - Ja, förelagen kan gå ut lill sina aktieägare och säga: Vi villha mer pengar av er via nyemission. Sitter då fjärde fonden som aktieägare ärdet självfallet att den bisträcker i det avseendet. Del har den gjort hittillsoch del gör den i fortsättningen. Här får väl ändåkorrigera sin argumentering. Socialdemokratinsmygsocialiserar näringslivet, säger , och sedan nämnerhan 80, las upp med ännu slörre emfas av , Jag troralt jag spar den här repliken till , eftersom han gav sig ut pämycket tunn is i sin argumentation. När talade om detgjorde han det mer en passarn. Jagvill ändå säga att den här smygsocialiseringen av näringslivet tar sig bl, a,del utlryckel alt när den svenska varvsindustrin, som är underkastadvärldsmarknadens hårda skiftningar och kastningar, slår i den situationen altden inte har möjlighel att klara sig själv och inle kan falla tillbaka på någotslags privat näringsliv och privaia kapitalintressen och det rör sig om direktoch indirekt bortåt 50 000 anställda - dä är staten tvingad attsmygsocialisera. Jag skulle vilja råda : Håll det där taletutanför eller för varvsarbetarna och utgjul er galla överden smygsocialisering som regeringen har presterat, när den gick in för atträdda en induslri som ändå i det långa loppet har möjligheter att hävda sigdärför att den internationellt sett är av hög standard. Det kommer ändå trotsallt att byggas båtar i det här landet och i andra länder även ifortsättningen. Men del privaia kapitalet är inte berett all springa in . Däfanns del ingeniing annal än slaten som kunde gå in. Varförmöter vi just elt alldeles påtagligt intresse från den svenskastålindustrin för att böria en diskussion med staten? Ja, del är inle därföratt dess verksamhet går med pukor och trumpeter utan därför alt man efter -jagkan gärna säga det - lysande är 1973 och 1974 nu ser framför sig vissabesvärligheter som skapar oro. Dä kommer man till staten och säger: Skall viinte kunna resonera om ett samarbete eller t, o, m, om ett delägarskap? Vadgäller smygsocialiseringen vill jag säga till : Försökövertyga den svenska stålindustrin om detta resonemang! Där är man nu inställdpå all för alt klara sin mycket etablerade sysselsätt-ningsbefrämjandeindustri, där många enskilda personer salt in sina pengar i aktierna, böriaresonera med slaten. Det är mycket möjligt alt man ser sin chans alt levavidare Just i ett sådant resonemang. Visalt för sedan och diskuterade med textilindustrins och beklädnadsindustrinsföreträdare, och jag kan försäkra att de inle var räddaför staten. Skoindustrins företrädare är inte heller rädda för staten, Detlaär en vardagsfråga - vi ställs inför den och stundligen. Vi lever i envärld där näringslivet har besvärligheter och där företagens hopklappning - omjag får använda det ullrycket - innebär tragedier för lusentals människor.Ingen ansvarig regering kan sitta med händerna i kors och säga: Vi ger oss inlein i delta, eftersom våra ålgärder får en karaktär av socialisering,smygsocialisering eller vad nu vill kalla del för,