prot · FZ0916 · 1975-12-31 00:00:00 — Vi vill inte lagstifta,men vi har ansett atl det borde ankomma på del politiska partiet självt attkritiskt granska sin egen verksamhet och vidta de åtgärder som kan behövas. Densjälvkritiken har vi emellertid på intel sätl fåtl höra någonting om avherr ; enligt hans resonemang lycks problemen vara minimala - så längedet är fråga om ett socialdemokratiskt företag! HenNORDIN (c): Till skillnad från i vill Jag inte använda tiden häri talarstolen lill alt göra reklam för Direktus. Jag har för min del sett denhär frågan mera ur principiell synpunkt, och det ger mig anledning lill någrakommentarer till inlägg. HerrBergqvist sade rent allmänt att och Jag är vårdslösa med fakta ochnämnde såsom ett exempel på detta atl jag gjorde gällande attsocialdemokraterna äger 85 "i av Arebolagen, medan ansåg attdet bara är . Men den siffra jag har nämnt liksom de uppgifter i övrigt jaggett om förelaget har jag hämtat ur de handelskalendrar som finns ibiblioteket, och kalendrarna bygger i sin lur på uppgifter från de förelag somde omfattar. Finns det felaktiga siffror i dem på den här punkten, lär det i såfall vara företagets fel. Jag ger gärna tillfälle au nu tala om,vad som är den rätta siffran. Om 85 "<) är fel. så säg ål företaget atträtta sina uppgifter till nästa kalender, så kommer vi ifrån det felet! Mankan bedriva direktreklam på flera sätt. Det är ju inte alls nödvändigt attgöra det med användning av dataregister, men om man gör del gäller självfalleidalalagen, och daiainspekiionen kopplas in. Vi vei all denna inle har exisieralså . och jag har lill-sammans va"il på siudiebesök hosdaiainspekiionen, och där fick vi lära oss atl vad man i första omgången framförallt får syssla med är alt granska de nya register som läggs upp. Sedan ärfrågan hur dessa register används, och det är där direklreklamföretagen kommerin. Somjag sade är det här för mig mera en principiell fråga - eller en moraliskfråg.. Vad skall politiska partier egentligen ägna sig åt? Skall de syssla medallting, skall de vara en diversehandel? Jagfäste mig speciellt vid att avslutningsvis sade atl han delademin kritiska syn på direktreklamen. Men tycker han att det är heltokej att socialdemokralin - ett av de gamla folkrörelsepartierna i vårt land -så djupt och så starkt har involverat sig i den här typen av affärsverksamhet.Har aldrig funderat över det gamla manandeordspråket: "Där lagen lar slut, där lar hedern vid"? Hen (): sade nu atl det här företaget kanske lämnat felaktigauppgifter om sin egen situation. Men vad jag i all enkelhet tillät mig påvisa varatt lämnade en siffra och i en annan, och jagpåstod att båda siffrorna inte kunde vara riktiga på samma gång. Delta tog jagsom ell exempel på atl man i den borgerliga propagandan handskas litetvårdslöst med uppgifterna; Jag lämnade också ett par andra exempel. 1 och försig skulle jag kunna gå års motion och rada upp det enaexemplet efter det andra på felaktiga uppgifter från borgerligt håll. Jaglycker inte alt klart skiljer ut vad den här diskussionen handlarom. En sak är ju frågan om partiernas engagemang i affiirs-verksamhet överhuvud taget. Skall och bör partier köpa tidningar, äga fastigheter och ha andralillgångar? Om det kan man ha en diskussion. En annan diskussion gäller direktreklamen.Bör den begränsas? Bör vi införa restriktioner för den? Finns det anledning attrikta kritik mot utformningen av direktreklamen? Vi måste göra grundläggandedistinktioner när vi för vår debatt. HerrBjörck gick upp och sade att brukar i andra sammanhang talakritiskt om reklam osv., men så fort socialdemokraterna är inblandade är allabetänkligheter bortblåsta. Då är det plötsligt bra med reklam, då har han ingasom helst hämningar. HerrBjörck och Jag har haft fiera debatter i kammaren, och Jag vill inte säga altde har varil av särskilt god kvalitet. Del har lyvärr varil renasluggerfesierna ibland, och Jag vill inte gå ifrån mitt ansvar i sammanhanget.Men hur skall vi över huvud taget kunna föra en vettig dialog, om komma med sådana påståenden trots att jag i mill tidigare inlägg uttaladeatt Jag är kritisk mot reklam? Jag lycker att reklamen - budskap om varor ochtjänster - totalt sett har för stor plats i det svenska samhället, och jag ärintresserad av all man håller reklamen i schack på olika säll. Efter del alljag i mitt- första inlägg hade gjort denna mycket klara deklaration kom alltsåherr upp och sade att betänkligheter, som han yppar iandra sammanhang, är fullständigt bortblåsta. Då frågar man sig: Hur skall vikunna föra en saklig diskussion i fortsättningen, om vi inle ändå försökerlyssna och förstå lilet grand av vad som sägs i inläggen? Nuciterar en reklambroschyr från Direktus. Jag förstod inte alls vaddelta all man kan få information om byggföretag - vad del är för entreprenaderpå gång - har att göra med den personliga integriteten. Det är väl en hellannan diskussion. Det är egentligen inte något negativt ur den personligaintegritetens synpunkt att det kommer fram upplysningar om byggprojekt osv. Detavgörande är sådan direktreklam som riktar sig till enskilda människor. HerrBjörck citerade alltså ur denna broschyr och talade om ett kon-sumentregisierpå 8,3 miljoner människor - inte dåligt med tanke på våra befolkningstal iSverige. Men vad han inte sade är del helt avgörande Förbudför politiskt parti att inneha ägarintressen i direktreklamföretag FörbudJör politiskt parti att inneha ägarintressen i direktreklamföretag i sammanhanget, nämligenatl Direktus inte förfogar över det konsumentregistret. Del är DATEMA - ell avJohnsonkoncernen ägt företag - som har delta register. Dit kan Direktus vändasig och få uppgifter, och dit kan även moderata samlingspartiet vända sig föratt få uppgifter. Atl inte nämnde detta i.sitt inlägg är desto merbeklagligt som han lämnade en direkt felaktig uppgift på dennapunkt. I riksdagsdebatten sade han då: "Det kan inte vara en lämpliglingens ordning att omfattande dataregister på delta sätt ligger i händerna påett enda politiskt parti." Skall man här söka en spindel i nätet, så måsledet bli , som har 8 miljoner adresser,inklusive hemadresser. Del är dit som alla partier får gå om de vill görapersonligt riktad reklam. Direktushar inget personligt dalaregister. Del har ett adressregister -ell företags-och yrkesregister. Det finns inga hemadresser i den vanliga meningen. Man haren sextondel så många adresser som DATEMA har. Ur integritetssynpunkt är dettaregister inte alls av samma allvarliga typ som ett personregister.Datainspektionen har klart slagit fast atl ett adressregister av Direktus typicke är ell hot mot den personliga integriteten. Minfråga kvarstår: Om det här verkligen hade varit risker för den personligaintegriteten, varför har de borgerliga representanterna i datainspektionen dåinle inskridil och krävt ylteriigare restriktioner? Era inlägg innebär ju ellunderkännande av deras handlande eller brist på handlande, såvida del inte ärpå det sättet att ni har en felaktig verklighetsbeskrivning. Jagskall med tanke på beskrivning av Direktus också med ytterligarenågra ord ange vad det egentligen är fråga om. Direktusär inget slort företag i och för sig. Det är ändå ett välskött företag, ochsjälva finessen med det ligger i alt man där har samlat tryckning, kuverteringoch frankering - allt i ett paket. Del är det som man ofta trycker på isammanhanget. Men förelaget förfogar inle över några register som skulle varaspeciellt anmärkningsvärda. Vadföretaget framför allt sysslar med är att skicka information från producentertill andra producenter, att sända ut fakturor, att sända ul prenumereradetidningar och atl sända ut fackliga medlemsbevis. Valinformation som sådan ären liten del av den totala verksamheten. Inom parentes kan Jag säga att när detgäller valmaterial över huvud taget som kommer i brevlådorna, så är det mestaoadresserat och del är hell enkell valarbetare som delar ui det ulan au det ärkopplat med utsändning via posten. Delgår alltså inte att hävda att något slags direktreklamkapacitet här håller påatt byggas upp på ett skadligt sätt - någol slags kapacitet som kan utnyttjassom ett hot mot medborgarna, en syslemalisk påverkan. Pågårdel en monopolisering av direklreklambranschen? har de borgerligapartierna här inte påståll. Borde inle socialdemokraterna ha större räll all klagaöver alt kanske av dagslidningsexemplaren slöder borgerliga partier ochintressen, alt vi har borgerliga monopoltidningar i stora städer och i vikligaregioner i det här landet'' i (m): För att inte locka fram sluggerinslinkter skall jagfatta mig kort. Jagtycker att det är svagt av all uppehålla sig så mycket som hangör vid frågan om det är 75 eller ägarintressen för SAP. Resten ligger jui vilket fall som helst på del närstående Folkparkernas centralorganisation.Det kan väl ändå inle vara någol särskilt seriöst argument i den här debatten. Dessuiominstämmer jag med : Säg då själv vilken procentsiffra som är den korrekta!Den upplysningen borde väl lämna kammaren, eftersom det nukanske är lilet svårt atl få reda på vad som egentligen gäller. Men det äralltså av underordnad betydelse. Jaghar, herr lalman, citerat ur boken därför all den bl. a. visar attdel socialdemokratiska partiet på direktreklamområdet är minst lika framme somvilket prival förelag som helst när det gälleratt använda metoder som det iandra sammanhang kritiserar. Jag tycker att kritiken mot reklamen på desocialdemokratiska partikongresserna eller i andra sammanhang måste klingaväldigt ihåligt när man ger ut sådana här broschyrer, när man bedriver enverksamhet - som Jag här har visat med citat från det egna materialet - somsäkerligen av många, många människor uppfattas som närgången eller t. o. m.otrevlig. Man kan inte både äta upp kakan och ha den kvar, . är vad socialdemokraterna försöker göra i reklamfrågan. Minrespekt för det socialdemokratiska partiets syn på reklamen i del här landetskulle vara betydligt större om man levde som man lärde. Men det har manuppenbarligen ingen lanke på alt göra. Då måste det väl finnas någon motiveringför det, och den motiveringen är med all säkerhet alt del från olika synpunkterinnebär så stora fördelar att inneha ett marknadsledande direktreklamföretagatl socialdemokraterna har gjort bedömningen alt det är värt risken ochkritiken. Man har i sin bearbetning av svenska folkel med hjälp av direktreklamen så stor fördel av Direktus atl man har beslutat sig för att inle barabehålla företaget utan också satsa på all där använda sig av det absolutmodernaste inom direktreklamområdet. Slutligentalade om datainspektionen. Jag tror atl den gör vad den kan föratt hindra avarter på detta område. Men vad reservationen gäller, herrBergqvist, är inte reklamen som sådan eller in-legriletsfrägorna som sådana,ulan det är kopplingen mellan reklam-iniegrilet och del socialdemokratiskapartiets ägarintressen i ett marknadsledande företag. Del är den kopplingensom gör denna fråga beiydligi mera känslig än om det hade varil ett annalföretag. Men det är den kopplingen som inle vill eller inte kanförslå. Förbudför politiskt parti att inneha ägarintressen i direktreklamföretag Det är viktigt att slå fasl alt socialdemokratiska partiet visserligenäger Direktus, men del är inle partiet som driver företagel Föl-budför politiskt parti att inneha ägarintressen i direktreklamföretag som reguljär verksamhet.Man innehar ägarintressena. Självklart är del min bestämda uppfattning att omdet finns anledning atl kritisera bolagets reklam, så skall man kritisera denlika hårt som man skall kritisera missförhållanden över hela fältet. Jaglycker atl man skall la ett gemensamt grepp på reklamen, ivinga den tillbaka iomfattning och över huvud tagel se lill att sådana fall inte inträffar som herrNordin talade om, alltså att mödrar vilkas barn har avlidit fårreklamförsändelser som gratulerar dem lill att ha blivit mödrar osv. Sådaniskall inle få förekomma. Det skall man ingripa emot. Det finns på reklamensområde mycket all göra för alt komma till rätta med sådana avarter. Menvad ni har hängt upp denna fråga på är, all ni har sagl atl här finns det storadataregister som systematiskt kan utnyttjas föratt påverka människornapolitiskt på ett sätl som innebär ell hot mot den personliga integriteten. Ochdå har jag påpekat alt Direktus inte har några sådana dataregister. Deregistren finns i det av Johnsonkoncernen ägda företagel DATEMA. Del är där manhar de personligt känsliga uppgifterna. Visstär delta någol som vi har anledning att se upp med, alltså atl det finns storaregister som kan kombineras på olika sätl och därigenom utgöra ett hot motmedborgarnas integritet. Del är eti mycket allvariigi problem. Och om vi intehar funnit de rikliga kontrollerna för hur DATEMA skall få lämna ut sinauppgifter - ja, då får vi skärpa de kontrollerna. Då får dalainspektionenkopplas in. Och jag har då bara noterat alt de borgerliga ledamöterna idatainspektionen inte har tagit några initiativ för att skärpa restriktionernautöver vad som redan gäller. Vadär del konkret ni uttalar betänkligheter mot i reservationen? Är delbetänkligheter mot ägarkoncentraiion? Är det betänkligheter motmonopoliseringslendenser? Är det betänkligheter mot direktreklamens utformning?Nej, det är ingenting av delta. Vad som anförs i reservationen ärbetänkligheter mot alt ell politiskt parti innehar ägarintressen i ell förelag.Men ni uttalar inte betänkligheter mot atl personer som är starkt partipolitisktengagerade innehar ägarintressen. Ni uttalar inte betänkligheter mot att bolagsom ger stöd åt politiska partier innehar ägarintressen i direkireklamföreiag.Ni sätter över huvud taget inle in era betänkligheter i en diskussion om maktenöver opinionsmedlen. Jaghar ingen anledning att tala för kommunisterna, eftersom vi ärmotståndare lill det partiet. Men låt mig ändå ta det partiet som ett exempel.Om det är så att er analys är riktig - den bygger på förutsättningen atl deanställda i ell direkireklamföreiag inle upplräder korreki utan läckerförtrolig information till ägarna - hur blir då lägel för vänsterpartietkommunisterna? Kommunisterna har såvitt Jag vet inga ägarintressen ireklamföretag. De kanske rent av har anledning alt tro att samtliga som har ettdominerande ägarinflytande i direklreklamföretagen är motståndare tillkommunisterna. I varje fall kan del vara svårt för dem att veta någonting ommotsatsen. Hur skall då de göra för alt med trygghet kunna utnyttja direktreklamen?Konsekvensen av ert resonemang borde då vara att kommunisternaborde skaffa sig ett egetförelag för atl vara på den säkra sidan. Men vad ni gör är att uttalabetänkligheter mot en ulveckling där politiskt parti över huvud taget inneharägarintressen i direkireklamföreiag. HenNORDIN (c): senaste anförande ger mig tyvärr anledning attförlänga den här debatten. Han ställde en rad frågor till reservanterna, ochde tarvar faktiskt svar. Det borde vara välbekant att motioneradeom en översyn av datalagen. Det sade och riksdagi-n Jatill. Vi vill alltså ha en fortsatt och hårdare kontroll på del området.Erfarenheterna av hur lagen har verkat måsle fram. Cenlerntillhör inte de partier som lar emot anslag från företag över huvud taget,allra minst från dem som bedriver direktreklamverksamhet. Jag vet inte hur herrBergqvisls parti gör. Cenlernär motståndare till maktkoncentration över huvud taget. Det är inte heller herrBergqvist obekant. Ändå rabblar han upp alla dessa frågor. Är del inte, herrBergqvist, den ömma tån i den här debatten som är skälet till dessa mångafrågor? 1den politiska debatten, den som förs ute i buskarna, framställer socialdemokraterna,och kommunisterna också för all del, det som något suspekt alt driva företagoch vara företagare. Är det därför detta känns lite besvärande? Hur går läraoch leverne ihop? Delmå vara hänt om man har den inställningen att politiska partier skall varaföretagare i största allmänhet, aktieägare i en rad förelag. Men la dåkonsekvenserna av det och sluta upp med atl ute på fältet vara kritiska motföretagsvärlden i allmänhet! HerrBERGQVIST (s): Även har vissa tillgångar, såvitt mig är bekant. Dethänder t. o. m. atl man köper monopoltidningar och att dessa delas ut somgralisexemplar i brevlådorna och därmed får utformning som direktreklam. Omvi skall diskutera partiernas förhållande lill affärsverksamhet, skall inte denhar frågan tas upp i den meningen att man skall uttala betänklighet mot ettenda direktreklamföretag, utan då måste man ta upp frågan om partiernastillgångar över huvud laget. Det är detta som jag har velat framhålla med minainlägg. Ompersonuppgifter från data lämnas ut till direktreklamföretag på ett sätt somkan utgöra ett hol mot den personliga integriteten är det dalainspektionensskyldighet atl inskrida. Då är det dess skyldighet att se till att det inteförekommer genom att föreskriva skärpta bestämmelser. Den verkligt stora fråganblir i så fall: Om del nu är så allvarligt som och iNässjö har sagl, varför har då inte och moderaternasrepresentanter i datainspektionen tagit initiativ för att komma till rätta meddetta? Överläggningenvar härmed slutad. Förbudför politiskt parti att inneha ägarintressen i direktreklamföretag Nr 16 Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels re- Onsdaeen den servationenav i m. fi., och förklarades den förra propositionenvara med övervägande ja besvarad. --------------- Nässjöbegärt votering upplästes och godkändes följande voteringspro- Mihtärs niedver- position: upplopp i samband Den somvill alt kammaren bifaller konslituiionsutskotiets hemställan med arbetskonfiikt i betänkandet nr 19 röstar ja, m. m. den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen av i Vid omröstning genom uppresning förklarades tvekankunna råda angående resultatet, varför votering med omröstningsappratverkställdes. Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 161 Nej - 161 Då sålunda de avgivna rösterna var lika delade,gavs propositioner på att ärendet skulle dels återförvisas till utskottet, delsavgöras , och förklarades den senare proposiiionen vara medövervägande ja besvarad. Herrtalmannen nedlade i rösiurnan en ja-sedel och en nej-sedel, varefter på herrtalmannens anmodan i (c) ur urnan upptog den ena av dessabåda sedlar, och befanns denna innehålla nej. Kammaren hade alltså i enlighet mednej-propositionens innehåll bifallit reservationen av i m.fi. §10 Föredrogs Justiiieutskotteis betänkande 1975/76:1 med anledning av motion omförsöksverksamhet med ordningshållning i nöjesarrangörs egen regi §11 Militärs medverkan vid stillande av upplopp i samband med arbetskonfiikt m.m. Föredrogs jusiitieutskottets belänkande 1975/76:3med anledning av moiioner om militärs medverkan vid stillande av upplopp isamband med arbetskonfiikt m. m. Idetta betänkande behandlades motionerna 1975:718av m. fl. (vpk), vari hemställts alt 32 hos regeringen begärde utredning och förslag hur ilag skulle införas bestämmelser somomöjliggjorde all militär användes mot fredliga arbetare vid arbetskonflikter,samt 1975:720av herrar i () och i (fp), vari hemställts attriksdagen hos regeringen skulle anhålla om en översyn av lagstiftningenangående militärs medverkan vid stillande av upplopp. 1. att skulle avslå motionerna 1975:718 och1975:720, 2. atl skulle ge regeringen till känna vadutskottet anfört om kungörelsen (1969:856) om militär räddningstjänst m. m. Reservation hade avgivits av iVästerås (vpk) som ansett att utskottet under I bort hemställa altriksdagen med bifall till motionen 1975:718 och med anledning av motionen1975:720 hos regeringen begärde utredning och förslag syftande tilllagstiftning som omöjliggjorde att militär personal användes vidarbetskonflikter. Militärsmedverkan vid stillande av upplopp i samband med arbetskonfiikt Hen i (vpk): Staten är aldrig neutral. Staten är part i varje social konflikt.Historiskt har svensk och internationell arbetarrörelse varit helt på det klaramed detta. , som en gång motionerade i samma ärende som delta,talade om arméns dubbla uppgift, dvs. alt den hade som ett ändamål all i denhärskande klassens intresse kunna sättas in mot arbetarklassen. det berömda uttrycket att den tyska armén såg sin främsta fiende i detegna landet - der Feind steht im eigenen Lande - dvs. hos Tysklandsarbetarklass och folkflertal. Delhar därför alltid varit en strävan från arbetarrörelsen att genom olikalagreformer söka begränsa möjligheterna för myndigheter atl sälta in militär isociala konflikter på inrikesplanet. Modernt och förnuftigt länkandeyrkesmilitärer av med sinne för den allvadiga konstitutionella sidan avdetta problem inser sannolikt dess natur och betackar sig för att dras in i dentypen av konflikt. Ocksåkonstitutionellt sett är mililäranvändning i inrikeskonflikter en ytterstallvarlig fråga. Tvångsmekanismer och Ivångsorgan finns naturligtvis i variesamhälle, som bygger på klasser och där det finns skilda intressen. Del svenskaklassamhället har - och måste ha - sin speciella vålds- och ivångsapparat. Mendet är skillnad på civilt våld och militärt våld. Den civila - dvs. polisiära -apparaten bygger på delvis andra principer och har andra kontroller över sigän den militära. Polisiära förband har mindre möjligheter alt agerasjälvständigt. De är mer bundna av fortlöpande politisk insyn. De representerarinle samma massiva typ av maktfaktor som den tungt beväpnade militären. Överanlvardarman civila uppgifter till militära myndigheter är alltid risken stor alt decivila myndigheterna tappar greppet och tvingas följa kommenderande militärsdispositioner. Därtill kommer all militärs in- 3 protokoll 1975/76:16-18 Nr 16 sättande alltid uppfattas som en utmanande och kvalificerad form för den maktkamp,som snabbi kan leda lill upptrappningar och okontrollerbara situationer.Dessa ökar vanligtvis ylteriigare militärens makt över si- --------------- luationen och de civila myndigheternas faktiska undanträngande från Militärs medver- scenen. kan vid stillande av Herrtalman! har Ådalshändelserna 1931 utgjort en polilisk- upplopp i samband psykologisk barriär mot tanken på atl sälta in militärexempelvis vid med arbetskonfiikt strejker här i . Men blir allt avlägsnare.En ny generation m. 777. politiker och ämbetsmän träder till. 1 ett skärptläge kan den inte vänlas ha samma reaktion införproblemet som de vilka fick uppleva den okontrollerade militäraskottlossningen i . Lagarskrivs inle för de normala situationerna. De skrivs för att tjäna somvägledning i tveksamma eller onormala lägen. Man kan dä formulera lagarna påtvå sätt beroende på vilken maktgrupp man representerar och vill främja. Mankan formulera lagen så, att den ger myndigheterna själva möjligheter atlbestämma, när militär kan inkallas i civila konfiikter. Man kan också skrivalagen så, alt den klart säger i vilken typ av konfiikt militär får och icke fåranvändas. Det är farligt och otillfredsställande atl det i förarbetena tillgällande lag tyvärr har kommit in ett generellt kryphål. Detta kryphål ger enregering rätt att på grundval av sin egen subjektiva bedömning påkalla militäraktion i en inrikes konfiikt. Ingenslans är del i förarbetena kommenterat vadför slags konflikt del skall röra sig om, inte i någon preciserad form i varjefall. Ingenstans står att det måste vara någon speciellt farlig konflikt. Detslår heller ingenstans att det måsle vara en konflikt där öppet eller väpnatvåld kan väntas komma till användning. Bedömningen av vilken konflikt somenligt lagen rättfärdigar militärs insättande ligger uteslutande på den förtillfället sittande regeringens gotlfinnande. Vänsterpartietkommunislerna kritiserar detta juridiska och politiska tillstånd. Enligt vårmening är det en fara att en så viktig lagstiftning, gjord för så ödesdigrasituationer, är så svävande och subjektiv. Enligt vår mening bör bestämda typerav inrikes konflikter uttryckligen undantas från de fall när militär överhuvud taget kan sältas in. Dit hör, anser vi, alla slag av fackligaarbetskonflikter. Varje möjlighet atl sätta in militär vid en facklig konfliktär förkastlig.