prot · FY0975 · 1975-12-31 00:00:00 — Den fiskala draggen måstevara åtminstone dubbelt så väl tilltagen som den här hemma hos mig - jag menarhos oss. Jag skall gärna ge ett råd - han har ju sinaegna partivänner i opposition i : Åk över till Mrs, ochge henne en lektion om den fiskala draggen! Dä kanske det kan bli en likaintressant diskussion där som vi hade under partiledaröverläggningarna. Såsäger ; "Vi begär ju frän sida ingentingannat än att den sittande besparingsutredningen skall spara pä budgeten, enfuttig miljard i en budget som är 100 miljarder!" är den inte rikligtså stor, men jag skall inte vara småsnål, utan låt gå för det! Den kommer väldit inte alltför långt fram i tiden, skulle jag tro. Nuarbetar den här besparingsutredningen under en skicklig ordförande, erfarennär det gäller den statliga budgeten och utgiftspolitiken, beprövad i mångaandra utredningar och med många dugliga medarbetare - däribland utomordentligtrespektabla ledamöter av denna kammare; Sänkningav inkomstskatten, m. m. ärju med i besparingsutredningen. Den utredningen har i sina direktiv fått frittbord för all spara precis sä mycket den orkar på precis vilka områden som helsl- del må vara på folkpensionerna och försvaret och utbildningen och lönernaeller vad det än är. Allting står fritt för utredningen alt ge sig pä. Voredet då inle, herr talman, en ganska praktisk väg att iförsta hand försökte övertyga ledamöterna av besparingsutredningen om var denhär miljarden skall sparas? Kan han göra det och kommer del ett förslag frånutredningen med starkt gehör för idéer, så är detsjälvfallet att ingen finansminister eller regering kan nonchalera detta. Jagrekommenderar att göra på det viset. Det blir på någotsätt litet mera ordning i det hela om man börjar i den rätta ändan. Böriaföljaktligen i utredningen och övertyga dess ledamöter i stället för alt ståhär i talarstolen och anklaga finansministern, som har tillsatt utredningen medherr Burenslam bland ledamöterna, för alt inle finansministern utanvidare kör över er allesammans och springer fram med ett förslag på det härområdet! HerrBurenslam fortsätter; "har finansministern genomfört femskattesänkningar," Det är möjligt att del stämmer: 1960, 1965, 1970, 1973och 1974 - del kanske t, o, m, blir sex när jag tänker efter, om jag gårtillbaka till 1960. Och sä frågar : "Vad ärresultatet? Skallerna är ju lika höga om inte ännu högre än när herrfinansministern böriade med sina skattesänkningar," Deldär är ju ett sätt all presentera ett allvarligt problem som, tycker jag, ävenefier måttstock är litet för enkelt. Det är väl ändåtveklöst så, om man räknar eller 1965, att det har hänt enormt mycketpå andra områden. Vi har haft en löneutveckling parallellt medskatteulvecklingen, vi har haft en reformulveckling parallellt medskatteutvecklingen. Ingen torde bestrida all della har gjort alt svenskafolkets standard är väsentligt bättre än när finansminister med sina skattesänkningar. Det är väl tveklöst på det sättet. Jag berkammaren om ursäkt för den här utomordentligt enkla pedagogiken. Men det ärherr fel om del blir en pedagogik för grundskolansmellanstadium som jag är tvingad all underkasta mig. När man hör hans inläggär del inte ulan att man böriar längta efter att den ordinarie ordföranden blirbra i högerfoten - för det var väl den det var fråga om. HerrHelén bökade med alt tala om avtalsrörelsen, och jag tyckte alt han lade uttexten så bra att jag inte har någonting all vare sig lägga till eller draifrån. Det var en riklig och korrekt redovisning av hur partiledaruppgörelsenhänger samman med avtalsrörelsen. Nusade visserligen att det var "vi inom folkpj-.rliet" somlyckades få fram skattesänkningen pä , som betydde ungefär delsammasom . i traditionell lönehöjning. Det är klart att därgjorde en insats och hjälpte lill. Men vi kanske hjälpte lill litet grand också påregeringssidan. Det tarvades ändå parallella diskussioner med arbetsmarknadensparler för att man skulle kunna göra om ett förslag som var ganska hårtuppknutet, i varie fall på LO-sidan. Den diskussionen hjälpte vi ju lill, efterfattig förmåga, att klara av. Men, som jag sade, vad som har varit harvarit, och det här skall jag inte träta med om. Sedanhar man tagit upp min intervju i Fackföreningsrörelsen och frågat sig om den inågot avseende är ett avsteg från en bestämmelse i uppgörelsen som helt korrekt, nämligen att partierna är överens om attskatteutredningens arbete bör inriktas på att presentera ett förslag till meravaraktigt skattesystem . Detbehöver inte alls vara någon kontrovers i detta. redovisar ju ocksåärligt mina reservationer under partiledaröverläggningarna. Självfallet harjag ingenting emot om utredningen har fysiska och andra möjligheter att klaraav delta beslällningsarbele. Vi brukar inte i ligga längrepå ell utredningsförslag som skall fram till än vad som ärerforderligt. Men jag gjorde del här uttalandet i Fackföreningsrörelsen heltenkelt därför att jag behöver en reservation, för jag tror att det är ettganska övermänskligt arbete man lägger på utredningen, framför allt om mankommer droppande med småbesläll-ningar under liden. Jag har ju redan här i dagredovisat en sådan liten beställning, som skatteutskottel har skrivit på såsomett resultat av motioner. Kommer det fiera sådana beställningarsä blir det svårigheter. HerrWärnberg uttryckte ju i sitt inlägg myckel starkt känslan av att vi bör låtaden här utredningen arbeta i fred. Men även om den får arbeta i fred så ärproceduren den alt detta förslag till ett nytt skattesystem, med allaförväntningar som ligger i del laddade uttrycket, skall göras färdigt . Vihar ju en sommar framför oss när även utredningsmännen gör anspråk på att fänågra veckors semester. De skall kunna presentera delta framlida skalteförslagpä , skall ha möjligheter att remissa det - förjag försäkrar er alt det inte blir något enhetligt förslag. Pä nytt kommerandarna att vakna, och skallepolitiken med alla inbyggda intressekollisionerkommer att manifestera sig. Förslaget skall alltså serveras pä hösten , ochde skilda uppfattningarna om hur ett framtida skattesystem bör se ut skall pänytt ges till känna i en omfattande remiss. Sedan skall det skrivas enproposition, som helsl bör vara avlämnad senast i börian av föratt kunna behandlas under vårriksdagen. Förslaget måste ju behandlas undervårriksdagen för att nya skattetabeller och annat skall kunna ut i sedvanligordning och det hela skall kunna träda i kraft , Delär ett enormt ambitiöst program, och fär ursäkta om jag tillåter migsäga att med all respekt för kommitténs arbetsförmåga, vilja och energi trorjag alt det är en övermänsklig uppgift. Visst må man inrikta sig på det - jaghar ingenting emot della - men del vore Sänkningav inkomstskatten, m. m. Sänkningav inkomstskatten, m. tn. fel, tycker jag, om jaginte gjorde de här reservationerna som jag gjorde också underpartiledaröverläggningarna. Jag vill inte i efterhand bli beslagen med attinte stå för vad som har sagts här eller för något slags löftesbrott över huvudtaget. Det kan finnas situationer - och jag tror att situationen här är sådan -att man även får acceptera en fördröjning. HerrHelén ställde ytterligare en fråga eller utdelade kanske rättare sagt enadmonition till mig. Det gällde utredningen om löntagarfonderna som han tycktehade dröjt för . Det är en sådan angelägen fråga att den borde väl nästanenligt ha legat färdig i form av ett utredningsbetänkande just . Ja, jag häller med om att det har rått tveksamhet och att det har varitutomordentliga svårigheter att skriva direktiven, för även här har man ettuttryck för skatteuppfattningarnas inbyggda kontroverser. Jagvet att och en del med honom har den uppfattningen att vinsternafrån förelag som går särskilt bra och som alltså har speciella vinster skallkomma lill uttryck i någon specifik utdelning till individerna i förelagen vianågot slags äganderätt pä aktiesidan för de enskilda individerna. Men jag vetockså all det finns en annan opinion som är utomordentligt stark och som sägeratt en sådan lösning av frågan om löntagarfonderna är inte vad vi önskar. Ärdet ett företag, en bransch, som går alldeles särskilt bra och har de härövervinsterna, som man i en samlad uppgörelse med en viss uniform karaktär inlekommer åt, så bör de pengarna användas i kollektiv mening. Måhända skall man -även den uppfattningen finns - helt enkelt ta dessa belopp och salsa dem iframstegsarbete och investeringsverksamhet inom helt andra branscher och påhelt andra områden. Delär ju en enorm skala, inbördes kontroversiell, som man möter när man tar uppfrågan om löntagarfonderna. Och vi har ju en myckel kunnig och klok karl somheter 'Meidner och som ända sedan LO:s senaste kongress suttit ochfunderat över dessa frågor men inle har kommit fram lillnågot förslag till en lösning. Han ingår nu i den statliga kommittén somarbetar enligt de statliga direktiven, och vi fär se om del kan ge någotresultat. Men här beställer man inte någon lösning. Man kan ta fram en lösning,men även den kommer att kännetecknas av de skilda uppfattningarna om vad som ärdel riktiga när del här sedan skall omsättas i praktisk verklighet. citerade mig, och i varie fall inledningsvis gav han mig delvisrätt, som jag fattade honom: det finns inget enkelt och geniall skattesystem.Herr säger att del finns del inle, helt enkelt därför allskallepoliliken är en klassfråga. Ja, man kan använda del uttrycket. Jag harväl sagt med andra ord att bakom funderingarna om skattepolitikens utformningligger det skilda gruppintressen. Denna kammare är ett uttryck för skildagruppintressen, och här råder följaktligen olika uppfattningar om hur enframtida skattepolilik skall utformas. Tankenall man skulle få en genial lösning genom att samla ihop alla de treutredningarna - den som driver och den som driver och den omkostnadsfördelningen mellan stal och kommun som driver - till enenda utredning är ju attraktiv och tilltalande. Det är en sådan där tanke somgriper människorna och som man gärna lar ad notam. Men jag har inte suttit medmitt jobb utan att ha blivit något påverkad av olika svårigheter som liggeri tanken på denna lösning. - som med de erfarenheter han har frånskalteutskoltel är i eminent mening sakkunnig - tillät sig ju också att i sittinlägg tvivla på den lösningen. Jag tror inle att den superman finns som klararhela detta väldiga område. När vi har sett på den här saken har vi därföranselt del vara bättre att låta utredningarna fortsätta var och en på sillområde men arbeta med samordningstanken och med kontakterna inom kansliet - ochnaturligtvis med kontakterna mellan ulredningsordförandena och via dem medutredningsledamöterna. Men även ett sådant arbetssätt innebär att det är ettenormt arbete som ligger framför. Och slutsatsen av det hela blir vad jagtillät mig säga i tidningen , att det finns inga enkla ochgeniala lösningar, .Sedanhar jag kanske litet avsiktligt brutaliserat intervjun i Fackföreningsrörelsen,efiersom jag har träffat litet för många av mina goda vänner inomfackföreningsrörelsen som trott att man löser frågan genom en enkel omläggninglill vad man kallar för en produklionsbeskaltning. Då har det kanskeförespeglal vederbörande att man skall ta det stegvis - det kan jag då förstå,och man kan pröva med det - eller göra den radikala omstöpningen att heltenkelt befria svenska folket från allt vad stalsskatt och kommunalskatt heteroch lägga alltihop pä den mera anonyma produktionen. har vi ju enproduktionsbeskattning i våra ATP-avgifter, socialavgifter ocharbetsgivaravgifter. Den skatten på produktionen, som är en brultobeskatlningpå arbetslönerna, motsvarar ungefiir av lönekostnaden iproduktionen. Så snabbi har del gäll upp, och sä snabbi har det gått framåt.Man kan naturligtvis gå vidare på den vägen. Del är nämligen svårt att hittanågot som pä ett bättre sätt än just arbetskostnaden ger ett rättvisandeuttryck för kostnadsläget inom skilda produktionsområden. Och arbetskostnadenär ju sä dominant i den färdiga produkten. Nukan man visserligen säga all om jag bygger ett hus, sä representerararbetskostnaden inte mer än ungefär 20 96. Del är en gammal tumregel. får väl korrigera mig om jag har fel där. Men jag bygger ju huset medmaterial, och i framställningen av del materialet ligger också enarbetskostnad, del må sedan vara cement, rör, tapeter, spisar, värmeelementeller något annat. Jag studerade faktiskt en utredning, somkommit fram lill del något överraskande resultatet att i det slutliga priset påen vara representerar arbetskostnaden mellan 75 och 80 96, om man räknar frånbörian och följer varan hela vägen fram till det slutliga priset. Detär detta som vi f n. har som skatteunderlag när del gäller ATP-avgifier,socialavgifter och arbetsgivaravgifter. All där växla om lill något Sänkningav inkomstskatten, m. m. Sänkningav inkomstskatten, tn. slags råvarubeskalining-jag skall här inte utveckla den tanken närmare - är något som för ganska mångafunderingar med sig. Jag har utvecklat detta litet grand i mitt inlägg iFackföreningsrörelsen, All jag brutaliserade denna sak litet beror helt enkeltpå all jag faktiskt är litet ängslig för all svenska folkel och mina gamla godavänner inom fackföreningsrörelsen sä småningom, därför all ingen säger emot,tror all della är något slags enkel lösning som man klarar del kompliceradeskatteproblemet med. Jag tror inle på det. Och jag tyckte all det var ärligt ausäga det. Har jag rätt - och det tror jag alt jag har - så blir ju besvikelseninle så stor, när man efter all ha ventilerat problemet från olikautgångspunkter kommer fram lill att den där enkla och geniala lösningen finnsinte. Detfinns naturligtvis andra system. Eftersom är ute efter andrasystem kan jag berätta alt jag talade med min kollega i omhur man där lagt upp sitt skallesystem. Han sade, och det låter ju väldigt bra:Vi tar in våra skatter via företagens vinster. Vem skulle inle vara lycklig omman kunde göra det? När jag då frågade honom vilka vinster hans förelagredovisade fick jag sådana förbluffande besked som att inom den och denbranschen redovisar företagen i vinst, inom det och del företagetredovisar man 50 96 i vinst, osv. Hur kan de göra del? Jo, de kan göra deldärföratt man politiskt fastställer det pris som företagen skall ta ut för denfärdiga varan. Del är en annan sak i öppen ekonomi, där man släpper lill sig ifråga om konkurrensen från omvärlden, som t, ex, i vårt land, där vi hartullfrihet, fri konkurrens och fri handel. Länderna med en slalsreglerad handelhar en helt annan situation. Där tar man dessutom in en hel del genom indirektbeskattning. är - det kan jag säga lill hansglädje - rätt välkänd däröver. Han har naturligtvis inle kunnat undgå all tareda på hur sådana här saker hänger ihop, eftersom han är intresserad avekonomiska frågor. Hurman än vrider och vänder på della har vi ett skattesystem där de genialalösningarna är svåra, ja, omöjliga att hitta. Det blir en mödosam gång framåt -man kan visserligen gå i en viss riktning men framstegen blir relativtbegränsade. Denväxling från lönehöjningar lill skallesänkningar som vi provat nu i fyra är, tror jag, trots vad som sagts under den slutande avtalsrörelsen,inte något tokigt syslem. Jag är medveten om all del innebär påfrestningar allfortsätta på den vägen, men det vore önskvärt all göra del. Jag vet att detfinns fackliga organisationer som anser att det är en framgång i jämförelse meddet gamla systemet med en klarare boskillnad mellan fackligt och politiskt. Allrasist, herr talman -jag är rädd all den mig tillmätta halvtimmen för enkommentar böriar lida mot sin ände - skall jag göra några korta kommentarertill utskoltsrepresenlanlernas anföranden. i böriade med att uttala sin olust över Hagaöverenskommelserna,Han sade att sätts i efierhand. herrMagnusson, vad är alternativet? Skall vi lotta och låta ödets gudinna avgöra väsentliga ting? Det skulle innebära enpolitik utan målsättning och riktlinjer - det kan bli hipp som happ och hur somhelsl. Det kan inle vara den rätta vägen att gå. Dethar sagts att vi träffar våra överenskommelser bakom stängda dörrar ochnonchalerar . Jag utgår ifrån att i varie fall de parlier som hängdemed fram lill uppgörelsen väl informerade sina riksdagsgrupper och skaffadesig ett godkännande frän dem innan de träffade den definitiva uppgörelsen.Därmed hade man - lät vara i den formen - ett godkännande frän en stabi! majoritet av densvenska . Det har ibland hänt att även , som det hette på den liden, varit med om att görasådana här uppgörelser, , - det är nu nästan ettpar generationer sedan - var jag med om all träffa en uppgörelse med om försvarskostnaderna. Den uppgörelsen gjordes i en mycket, mycket begränsad församling, men i den hade vi med oss, och från det hållet var man mycket angelägen om all uppgörelsen skulle komma till stånd. Dä steg ingen högerman upp i och talade om uppgörelsen i de avskilda rum men och nonchalansen mot . Men det är ungefär som i "Tre män i en båt": Det beror ju på vems skjorta som blir blöt när man är ute och seglar på och tappar skjortan i vattnet om man skall vara nöjd eller missnöjd med vad som hänt. Jagvill ta upp en annan sak också. Det är det där begreppet "lyxbostad",som har förekommit i debatten. Det är ett ord, herr lalman, somjag aldrig har använt och heller inte kommer att använda! Del är inte fråga omnågon lyxbostad, om den kommer över 180 000 i taxeringsvärde, och 4 96 i skalleunderlagvid en räntekostnad på 9 96 är sannerligen inte heller någon verifikation avbegreppet lyxbostad. Det är nog någon klipsk journalist som har hittat påordet, som sedan har fått burskap i den allmänna debatten. Jag vore tacksam,ifall åtminstone kammarens ledamöter ville nyansera sig litet. HerrJosefson talade om förändringen av förpackningsavgiften. Pä den punkten kan jagväl bara säga all jag för min personliga del skulle ha varit gladare, om delhade blivit någon slant på de här plåtburkarna i stället för på drycken i dem.Nu är det som det är, men del väsentliga för finansministern är att pengarnakom, och det har ju skaUeutskoltel sett lill all de gjorde. HerrBerndlson log i sill inlägg upp frågan, huruvida man inte borde befria kommuneroch landsting från de höjda socialavgifterna. Del anfördes också i några avinläggen all de höga socialavgifterna är speciellt besvärande för de småensamförelagarna. Delfinns två svar på detta. Tanken alt kommuner och landsting skall befrias frånhöjningen av socialavgifterna har precis samma styrka i sig som om man går utlill kommuner och landsting och säger att de skall betala 4 96 eller 8 96mindre till sina anställda än vad den svenska arbetsmarknadens fria företagaregör. Det här är ju ingenting annat än Sänkningav inkomstskatten, m. m. en ulbytesvara lilllönehöjningen, och jag kan därför inle förstå att del finns något motiv fördetta. Fråganbehandlades under de överläggningar som kommunminisiern och jag hade medkommunrepresentanterna. Sedan vi hade talat igenom ärendet var vi ense på denpunkten, det kan jag nog säga. Höjningen av arbetsgivaravgiften ellersocialavgiften är en ekvivalent till lönehöjningen - den är t. o. m. litetlindrigare för kommunen än en dubbelt sä hög lönehöjning. Närdet gäller egenavgiften för den enskilda företagaren är det klart att det låterrätt skrämmande, om del uppges all han laxerar för , i årsinkomst ochbetalar socialavgifter på . Men han betalar dem ju till sig själv! Hanbetalar dem till sin pensionering, till sin sjukpenning, lill sin sjukvård ochlill familjens sjukvård. Del är hans egna sociala avgifier, som den egnaföretagaren inle kan lägga över på ar-beisgivaren. Lönlagarna har lagi över dempå arbeisgivarna moi all de i stället har avstått från en i annat fall krävdlönehöjning. Omman således håller fast vid vad det här är fråga om, nämligen enersätlning för lönehöjningarna, är situationen inte så upprörande som delannars kanske kan lyckas. Deövriga frågorna har jag nog besvarat i mitt inledande kanske litet väl långautlägg. Jag skall nöja mig med della. () kortgenmäle: Finansminislern och jag har uppenbarligen en likarlad bedömning avskaiteöverenskommelsens värde för avtalsuppgörelsen. Jagär litet överraskad över att finansministern var så känslig för att jag påmindeom att vi hade framfört synpunkter pä en annan finansiering. Jag delar helt denuppfattningen all har man träffat en överenskommelse skall man stå för den. Dethar vi också gjort i utskottsbehandlingen osv. Men nog måste väl jag ha rättall ge ullryck ål meningen all en annan inriktning hade varit ännu bättre? Fårjag påminna finansministern om i hur många varv han uttryckte missnöje med atthan hade tvingats gå med på en momssänkning. Han sade bl. a. här ikammaren att om han själv hade fält bestämma skulle det inte ha blivit någonsådan. Jag tror alt finansministern fortfarande har den uppfattningen även omalla undersökningar har visat att just den åtgärden var mycket värdefull i denekonomiska situation som då rådde. Närdel gäller villabeskattningen lade jag märke till att finansministern, då hankommenterade vad jag hade sagt, uttryckligen framhöll att han hade formuleratsig mycket försiktigt. Just det att finansministern markerade all han villeuttala sig mycket försiktigt uppfattar jag som ett medgivande alt vår linje -den om ett schablonavdrag på . och justering av gränserna - är merrealistisk om man inle vill förändra de relationer som lades fast i samband meddet bostadspolitiska beslutet . Finansministern tog ocksåupp frågan om den faktiska sambeskalt- De närmaredelaljerna i den kommer alt utvecklas senare av , men jag villändå säga lill finansminislern all jag verkligen är överraskad över alt manfrån socialdemokratiskt håll så länge har försökt förhala genomförandel avdenna rällviseälgärd, Efiersom det här inte möter några tekniska svårigheteroch efiersom lösningen såvitt jag vet i stort sett finns färdig hosskatteutredningen har jag väldigt svårt all länka mig all utredningen skullebli försenad i sitt arbete, om den frågan finge föras fram lill . Jagtror inle heller alt del på något säll skulle komplicera utredningens fortsattaarbete. Delär alldeles rätt all folkpensionärerna har en särskild ställning i värtskattesystem. Jag gjorde inte jämförelsen för att uttrycka någon avund mot desärregler som gäller för folkpensionärerna - vi har varit med om att driva påden utvecklingen. Jag har varit imponerad av finansministerns godaminne, men just i denna fråga måste minnet svika finansministern. Jag har ifiera omgångar - interpellalionsvägen och på annat sätt - gjort den härjämförelsen, bl, a. när vi drev frågan i samband med skaltereform. Nusäger finansministern all det är fråga om miljardbelopp, I så fall måste detvara väldigt stora grupper som finansministern menar skulle komma med här. Menär del verkligen fråga om miljardbelopp, om man för heltidsarbelande medsärskilt låga inkomster inför en möjlighet att utnyttja det exlra avdrag somtillämpas för pensionärerna? Att finansminislern har så svårt all se detriktiga i den här jämförelsen har jag erfarit . Inte ens de mångaupprepade direkta framställningar som finansminislern har fått personligen harövertygat honom. Finansminislern har själv sagt att del kommer brev frånmänniskor med låga inkomster - fiskare, handlare, småbrukare - som visar vadsumman av skatter och avgifter betyder på mycket blygsamma inkomsler när dessamänniskor försöker klara sig själva. Väldigt ofta rör del sig om människor somär strax i närheten av pensionsåldern. Att försöka stänga denna grupp ute underhänvisning lill att del är fråga om miljardbelopp tycker jag inte är särskilthållbart. Vadjag sedan opponerade något mot var del dubbla lalesätiel, dvs. all man ofta häri kammaren och för all del också från regeringskretsen ute i den allmännaförkunnelsen säger alt kommunerna inte har varit tillräckligt aktiva och att deborde öka sina insatser, som man inför ett formellt stopp förkommunerna alt skaffa nya inkomsler. Del var mot della jag opponerade och somexempel använde den nödvändiga utbyggnaden av barnomsorgen, där det inle gårall driva denna dubbla linje.