prot · FZ09134 · 1975-12-31 00:00:00 — Det är självklart ingen som hävdar alt har rätt all yttra sig i debatten, men här har vi tydligen vilselells avrepresenlanlerna för moderata samlingspartiet, när vi har utgått ifrån att vigenom den uppgörelse som träffats skulle slippa en betygsdebatt . Jag hälsar välkommen in i skoldebatten, även om han i dagfann ett fält som kanske inte var det mest passande. HerrBohman började med alt åter rikta kritik mot utredningen, men den kritikenskall inte riktas mot regeringen. kunde ha vänt sig med denkritiken lill sin partivän i utredningen, . Sedanvill jag påpeka en felaktighet som gjorde sig skyldig till. Jag harockså hört den framföras av någon annan. Jag tänker då på påståendet altutskottet har avvisat en sänkning av undervisningstiden i årskurserna 4-6. Såär det ju inte. Vad utskottet .sagt är all man inte vill ta ställning i denfrågan före den aviserade läroplansöversynen. Eftersomherr nu tagit upp beiygsfrågan kan jag inte underlåta all kommentera dennågot. Bakgrunden till mitt uttalande i beiygsfrågan i propositionen var attmånga remissinstanser uppmärksammade all skolans arbetssätt och arbetsformerinte kunde ändras orn man inte förändrade betygssystemet eller helstavskaffade betygen. Del var då naturligt för mig all i proposilionsarbetetmarkera en principiell inställning i betygsfrågan. Jagförväntade mig inte all nu skulle la ställning till betygsfrågan.Jag hänvisar i proposilionen också till betygsuiredningen. Man får alltså semitt uttalande i betygsfrågan i proposilionen som en riki-ningsangivelse motbakgrund av vad vi socialdemokrater står för. f n. arbetar har inte heller hindrat och hansparti att lägga fram sin syn i beiygsfrågan i en motion till årets riksdag underden allmänna motionstiden. I den motionen framgår att inte kommerall ställa upp bakom en betygsreform där de skriftliga betygens betydelse tonasned eller helt försvinner. a.: "Vi kaninte acceptera en belygslös skola. skriflliga betyg skall gespå alla' stadier och i gymnasieskolan." Vad är då delta,, om i ite en riktningsangivelse om betygens roll i den framtidaskolan? utgår från sin skolsyn, jag utgår från min, och jagkonstaterar alt del skiljer avsevärt. Vadär det för skola vi vill ha? Är det en som präglas av betygssiress ochkonkurrens, eller är det en skola som bygger på elevernas naiuriiga motivationoch som präglas av sammarbeie? För min del menar jag det . Jag menar attde förbättringar som vi nu gör genom reformen av skolans inre arbete går iriktning mot samarbete, omtanke, uppmuntran och anpassning lill elevernasintresse och verklighet i del dagliga skolarbetet. Betygskonkurrensen motverkarallt detta. Del är del väsentliga i sammanhanget. Skolanmåste alltså på ett helt annat sätl ta till vara elevernas inneboendeverksamhetslust, lusten att lära och öva, deras nyfikenhet och gTädje allupptäcka omvärlden. Var och en som varit i kontakt med barn vet hur den härlusten finns, men vi vet också dess värre att del är väldigt lätt att tryckaned den och även alt i värsta fall utsläcka den. Det måste vara allas uppgiftsom umgås med barn att se till alt så icke sker. Eftersom betygen har deneffekten, måste man noga överväga om de verkligen måste finnas kvar i skolan. I debatten om betygenframförs ofta känslorna av stress och miss- Skolansinre arbete in. Det är omvittnatav många elever, lärare och föräldrar. Nuär del också dess bättre så att i en obligatorisk skola borde del inte finnasanledning alt rangordna eleverna. Det är ju inte så som säger, alleleverna inte skall konkurrera med varandra, ulan Skolans inre arbete endast med sig själva, och all rätt person skall komma på rätt plats. m. in. Vad är del betygen används till? Vid urvalet lill gymnasieskolan är Det ärofta därför konkurrensen redan i blir så hård. Eleverna är medvetnaom detta. Men inte är betygen det bästa urvalsinstrumentei för att få rättperson på rätt plats. Hur vet man att en pojke eller flicka som vill utbildastill undersköterska blir en bättre undersköterska och alltså skall få komma inpå utbildningen för att han eller hon har betyget 3 i historia i stället för 2?Betygen är alltså inte ett bra mått på vad den unga människan passar för eller vilketsludie-och yrkesval han eller hon bör göra. Del har kanske undgått tillströmningen är störst just lill de yrkesinriktade linjerna i gymnasieskolan.Betygskonkurrensen blir alltså allra störst där. Betygenger eleverna uppmuntran i skolarbetet, sägs det, man måste tala om för demhurdan deras situation i skolan är. Del är alldeles riktigt, men detbehöver inte ske via skriftliga besked till elev och föräldrar. Vi har ettmycket bättre instrument i de samtal som skall föras mellan lärare, elev ochföräldrar, där elevens hela situation kan belysas - elevenshela utveckling, kunskapsinhämlande, färdighetsträning och situation i skolan i övrigt. Vadmoderaterna vill göra är inte bara alt stå stilla där vi är ulan föradebatten tillbaka en avsevärd bit, eflersom de vill la bort de möjligheter somi dag flnns all ersätta betygen med andra kontakter - desäger alt betyg skall sättas på alla stadier. I årskurserna 1-6 finns nämligen möjlighet att inte sätta betyg. Del finns också en om fattande försöksverksamhet på detta område. Erfarenheterna från den är att på de stadier där betygen har slopats har man fåll en skola som bättre präglas av samarbete och trivsel. Jag har inga lösningar på betygsfrågan. Vihar också en utredning som arbetar med den, och jag hoppas au den under höstenblir klar med sina förslag. Men jag vill ändå markera denna min principiella inställning.Jag beklagar all redan nu säger nej lill en skola utan betygshets. () kortgenmäle: Med anledning av alt statsrådet avvisade min tolkning belräffandetimantalet vill jag först påminna om att utskottet säger all den översyn som nuskall äga rum skall vara förutsättningslös. skall inte binda sig.Därmed har man alltså f n. avvisat den av er föreslagna tanken på en minskningav timantalet. 1själva beiygsfrågan är skillnaden mellan oss och er den att vi har tagitställning. Vi anser all betygen är nödvändiga, medan ni i regeringen inte hartagit ställning utan uttryckligen har förklarat att den här debatten skall vara levande ochobunden och att utredningen skall vara förut- Nr 134 sätiningslös. Idirektiven, skrivna av statsrådets företrädare, sägs uttryck- denligen ifrån alt man utgår från att belygsällning t. v. skall bibehållas 2I mai 1976 men att principerna förden skall förändras. Innan statsmakterna tar slut- lig ställning tillbetygssystemels utformning, heter det, skall de sakkun- Skolans inre arbeteniga arbeta och lill grund för sitt arbete lägga förslag ni. som innebar alt betygen skulle bibehållas. Vadjag har kritiserat statsrådet för är att ni i strid med direktiven, som sägeratt regeringen inte skall la ställning förrän utredningen är färdig, gör ettuttalande som måste binda statsrådet personligen. Ni uttalar er alltså motbetygen innan utredningen är färdig. Och det är skillnaden mellan oss och er.Vi har vår ståndpunkt klar. Vad vi strävar efler är att få ett så brabetygssystem som möjligt, medan ni uppenbariigen -del framgick ju avstatsrådels anförande - anser au betyg är någonting som man skall sträva efteratt avskaffa. Självasakfrågan utvecklade jag i mitt förra anförande, och jag skall därför intefördjupa mig i den . Man måste emellertid skilja mellan å ena sidan elevensmotivation, för att använda del här fula ordet, för sitt arbete - arbetslust,den naiuriiga strävan all åstadkomma någonting, att förvärva så myckelkunskaper som möjligt; den strävan finns hos de flesta människor men tyvärrinte hos alla, i varje fall inte i alla åldrar - och å andra sidan del mått påkunskaperna som betygen skall ge, den information som betygen syftar lill, dendokumentation som betygen ger av vederbörandes förmåga alt förvärva deuppställda kunskapsmåtten. Det är vad del är fråga om. Det innebär ju inte inte skall kunna ha andra källor vid sidan av betygen, men eftersombetygens syfte är att vara rättvisande, objektiva och sakliga,'såvitt det går,kommer de att vara ett nödvändigt komplement lill ett mera subjektivt informationsmaterial.Del ligger i elevernas intresse, framför allt de elevers som har det svårt, aufå klart dokumenterat för sig själva då det gäller vägvalet i livet vad de harförvärvat för kunskaper under sin skolutbildning. Men skilj på arbetslusten,initiativförmågan och motivationen å ena sidan och måtten på vad man haråstadkommit å den andra sidan, annars blir debatten väldigt svår! Del är rikligt som säger att utvecklingen icke haravstannat sedan direktiven till betygsuiredningen gavs. Alt vi nu har flyttatfram positionerna har två skäl. Fördel första har kritiken mot belygssystemel ökat avsevärt. Jag uppleverständigt vid besök ute i skolorna hur elever och lärare och också föräldrar äroroade över belygshetsen. Då tycker jag all del är alltför lättvindigt att barasäga att vi skall göra betygssystemet bättre. Det är något fel i grunden. Fördel andra skall vi besluta om en ny stor skolreform. All den inte skulle ha någon som helst inverkan på betygen kan jag inte 95 Nr 134 förstå. Det var därför naturiigt för mig att göra denna principiellamar- den keringi betygsfrågan. Däremot har jag för dagen ingen lösning på den 21 mai 1976 frågan.Man får alltså fortsätta att arbeta med att finna andra former - förkontakt med hem och elever om elevens situation i skolan, och det Skolans inre arbete är en uppgifl för betygsutredningen. () kortgenmäle: Slalsrådel säger själv att hon har flyttat fram sina positioner ifrågan, och del innebär precis vad jag säger, nämligen att statsrådet därmed,i viss utsträckning i varje fall, har desavouerat den utredning som sitteroch som har till uppdrag inte alt förutsättningslöst enbart undersöka dennafråga, ulan alt grunda utredningen på rekommendalioner. Slalsrådelhar alltså desavouerat utredningen och desavouerat direktiven, och statsrådethar därmed bundit sig inför den framtida förutsättningslösa bedömningen avfrågan när det kommer fram ett resultat och det ärremissbehandlal. Det är just del som jag åberopade i SIA-fallet, när jag sadeatt man gudskelov då det gäller hade frångått en deluttalanden, som vi kritiserade när SIA-belänkandet framlades, och gjort enväldigt förutsättningslös och allsidig bedömning av SIA-betänkandel, som harlett lill all vi kan stå i stort sett enade kring . Men statsrådetförsämrar möjligheterna alt ha samma obundenhet, i varje fall för sig själv,när belygsutredningens förslag skall diskuteras. Det är det jaghar reagerat emot. och det är del som föranlett mig att gå upp i denna debatt. Vi har inom vårt parti en levande debatt om skolfrågor där bl. a.betygsfrågan har diskuterats myckel, och där har vi flyttal fram positionerna.Vi lyssnar också på debatten ute i samhället och vi tar intryck. Vi måste däkonstalera all del här är en fråga som måste få en lösning. slårhelt isolerade fast vid sin gamla inställning, de kan inte på något sätt ruckapå den. En framflyttning av positioner tror jag förekommer också inom de andrapartierna, och jag har vissa förhoppningar om både ochcenterpartiet; senast var det i Skärstad som i en debatt taladeom all han inte heller gillade del skriflliga betygssystemet. Jaghar inte bundit mig för någon lösning. Jag säger helt öppet att jag inte harnågon lösning. När förslagen från betygsuiredningen kommer skall jag därförnaturligtvis noga gå igenom dem. Herr förste vice talmannen anmälde alt att till protokollet få antecknat all han inte ägde rätt tillytterligare replik. FrökenELIASSON (c): Skolmiljön upplevs av många såsom alltför isolerad 96 från samhället i övrigt. En bidragande orsak lilldetta är de stora mas- todontskolor som vuxitfram med tusentalet elever eller mer, där skolsamhället blir envärld för sig. Skolornas fysiska miljöer måste bli bättre. Jag vill gärnaunderstryka detta i denna debatt, som handlar om skolans arbetsmiljö i stort.Kraven på mänskliga proportioner, gemenskap, närhet och kontakt med omgivningensamt trivsamma arbetslokaler måste tillgodoses. Men framförallt krävs radikalaförändringar i undervisningens innehåll och organisation för alt skolansarbetsmiljö skall bli stimulerande och meningsfull för alla elever. Jagtänker något uppehålla mig vid skolans kontakt med arbetsliv och föreningsliv.Låt mig först säga all jag finner del myckel glädjande att vi haren bred,engagerad debatt om kraven på ökad kontakt mellan skola och arbetsliv. Alltfler hävdar all vi måste få en ordning, där man systematiskt kan varva praktikoch teori i hela gymnasieskolan. Här rör del sig om en slrömkaniring. Del varinte länge sedan tongångarna t. ex. här i var ganska dämpade ochavvaktande. En debatt om hur ungdomsutbildningen skall göras bättre pågår nuute bland människorna i landet, ute i skolorna, i arbetslivet och i en rad pådet här området betydelsefulla organisationer. I den debatten har förslag lill ett treterminssystem i gymnasieskolan, med tvåterminer undervisning i skolan och en termin praktik, väckt stort intresse.Del förslaget presenterade . Det har möttett starkt positivt gensvar, som jag själv har haft tillfälle att uppleva bådebland elever i skolor och i andra sammanhang. HerrElmstedt har tidigare i debatten redovisat några slutsatser från enkät i ett antal gymnasieskolor . Den enkäten och enrad undersökningar visar att gymnasieeleverna i allmänhet är missnöjda medutbildningens teoretiska slagsida. Det yttrar sig bl. a. i många studieavbrott. Närden nya gymnasieskolan infördes, var målsättningen att avgrundskoleeleverna skulle gå vidare lill gymnasiet. inriktas utbyggnaden påatt bereda av alla 16-åringar tillträde till gymnasial utbildning. I dagfullgör dock inte mer än ca 65 96 av eleverna gymnasial utbildning. Närmare 25000 ungdomar lämnar skolan med enbarl grundskoleutbildning elleravbrutna gymnasiestudier bakom sig. Frånelevernas och skolans synpunkter behövs del alltså snara förändringar till detbättre. De måste gälla gymnasieskolans alla'linjer och alla elever. Men snaraförändringar är också nödvändiga för all klara de svårigheter som övergångenfrån skola till arbetsliv innebär och de stora bekymmer som vi har medungdomsarbetslösheten. Detta har un-dersirukils av bl. 1motionen 1403 har vi, några cenleriedamöler, följt upp det initiativ har tagit. I motionen finns närmare utvecklat hur vitänker oss att del nya treterminssystemet skall fungera, vilka de praktiskasvårigheterna är och vilka fördelar som är knutna till en sådan genomgripandeförändring av gymnasieskolan. På grund av tidspressen skall jag dock inte gånärmare in här på detta. Skolansinre arbete m. m. 7 protokoll 1975/76:134-135 Skolansinre arbete m. m. emellertid absolutnödvändigt att den nya gymnasieskoleulredningen uttryckligen får i uppdrag attmed del snaraste pröva möjligheterna att införa ett treterminssystem med varvadteori och praktik. Jag yrkar därför bifalllill reservationen 23. Sånågra ord om skolans kontakter med föreningslivet. Här kan man lätt konstateraatt det är skolans synsätt som dominerar i propositionen. Såsom påpekas icenterns partimolion nr 2215 öppnar propositionen formella möjligheter tillett aktivt förenings- och ungdomsarbete inom skolan, men däremot framläggsinga förslag för all skapa praktiska förutsättningar för ett mångsidigt ochaktivt engagemang från föreningarna i skolan. Fleramotioner tar därför upp dessa frågor och del är bra att man nu iutbildningsutskottets betänkande kan utläsa all del finns en förståelse för attdet krävs särskilda insatser från föreningarna för att dessa på ettstimulerande sätt skall komma in i skolarbetet och alt detta i sin tur kräverpersonella och andra resurser. Från sida har vi i motionen 2215understrukit att organisationerna behöver stöd för alt klara av den nödvändigaledarutbildningen och metodutvecklingen. Det är viktigt att mångsidigheten kangaranteras. Del får inte bli så att föreningar av resursskäl helt utestängsfrån möjligheter all medverka i skolan. SIA-utredningenföreslog en lagfäst rätt till tjänstledighet för att ungdomsorganisationernaskulle kunna ställa ledare till förfogande under arbetstid. Utskottet hävdarför sin del att detta är en angelägen fråga, men hänvisar på den här punktentill propositionen om medbestämmande i arbetslivet. 1 sammanhanget nämnerutskottet all det bland eleverna i tonåren och bland hemarbelande föräldrar ochpensionärer finns en ledarreserv. Det är rikligt. Del är naturligt att elevernaockså i skolan får tillfälle att möta andra generationer. Jag vill fästauppmärksamheten på denna skrivning, för hela tanken med skolans kontakt med föreningslivetskulle onekligen förfelas om ungdomsorganisationerna hänvisades till allrekrytera ledare för skolverksamheten antingen från skolan själv eller frångrupper som normall inte deltar i de olika föreningarnas verksamhei. Det ärviktigt all föreningarna ges reella förutsättningar all anlita ledare ur sinaegna led med praktiska erfarenheter och nära personlig kontakt medföreningarnas idéer och verksamhet. De här frågorna måste lösas. Heltkort vill jag beröra reservationen 11 och det lokala aktivitelsstödel. HerrWiklund har tidigare i debatten argumenterat mot reservationen och hävdar attdet gäller att inte låsa budgetarbetet och ge pekpinnar. Vi har hafl endebatt här i kammaren om del lokala aklivitetsslödet. Jag skall inte la upphela den debatten igen. Låt mig bara säga att bakgrunden självklart är denmålsättning som slog fast 1971 för del lokala aklivitetsslödet,nämligen . Den målsättningen har ännu inteförverkligats. En majoritet i har än en gång förhindrat alldel målet kommer att nås ens nästa budgetår. Reservanterna slår däremot fastvid sin upp- fattning om att delta målmåste nås med det snaraste. Del är en självklarhet och inte några oförsynlapekpinnar eller oberättigade låsningar av budgetarbetet i departementet. Därför, herr talman, yrkarjag bifall till reservationen II. HerrHELLSTRÖM (s): Den del av SIA-proposilionen som handlar om frilids-verksamheten skallses i samband med den proposition om barnomsorgen, som behandladeden . Ett underlag för båda propositionerna är barnslugeulredningensbelänkande om barns frilid. När man i diskuterar frågan ombarnomsorgen och frågan om SIA-proposilionen skall de ses som en enhet. När mansedan ute i kommunerna skall förverkliga detta gäller det all man också därskall se det som en enhet. Grundtankenär ju att man i kommunerna bör inventera, ta vara på och samordna alla de olikafritidsresurser som finns i ett bostadsområde, så att man verkligen kan gebättre möjligheter för barnen att delta i en fritidsaktivitet som är bådevarierande och utvecklande. Delgäller all prioritera resurserna för barnens och ungdomarnas egna föreningar,det gäller resurserna för idrott och friluftsliv, barnomsorgen och inte minstskolan. flnns alltför mycket av vattentäta skott mellan olikasamhällsinsatser och mellan olika frivilliga insatser och samhällets insatser. Dettagäller inte minst fritidshemmen, som är kärnan i den del som avserbarnomsorgen. Vpk har här, i reservationen 10, till skillnad från de andrapartierna, intagit en negaliv ståndpunkt, som jag skulle vilja säga några ordom. Man kritiserar den uppläggning som propositionerna har och menar att man istället skall ha vad man kallar en reguljär fri-lidshemsulbyggnad avtraditionellt slag. Vadgäller frågan egentligen? Det handlar om att öppna och utvidga fritidshemmetmot närsamhällel. I de traditionella fritidshem vi har flnns det iblanden risk för isolering av barn och personal. Det är svårt för barnen ochpersonalen att komma ut utanför fritidshemmets väggar. Genom att knyta sammanfritidshemmets verksamhet med andra resurser, med barn- ochungdomsföreningarna, med idrott och friluftsliv, med skolan och medfritidsnämndens arbete, och genom de ökade statsbidrag propositionernainnehåller förslag om kan man skapa en rikare och mer varierad fritidsaktiviteti bostadsområdet. Detta innebär en mångsidighet som är lill fördel för barnen.Det är viktigt att slå fast att detta är utgångspunkten för detta reformarbete.Man måste ha klart för sig alt barn i skolåldern, också barn i lågstadiet, harmycket olika behov av omsorg. För en del barn är omsorgsbehovel lika stort ochav ungefär samma slag som under de tidigare förskoleåren i daghemmen. Men andrabarn, också i lågstadiet, har större behov av en mer självständig, utåtriktadaktivitet. Därför behövs del flexibla lösningar i varje bostadsområde som larhänsyn just till barnens skiftande behov - alltså Skolansinre arbete m. in. Skolans inre arbete in. både fritidshem iaktivitelscenlrum i LM-skolorna och mindre hemvist ute i bostadsområdena - meninte, som vpk yrkar i reservationen 10, bara så att man bygger ut småfritidshem ute i bostadsområdena. Därigenom riskerar man ju att skapa ensegregation som gör att fritidshemsbarnen inte blir delaktiga av den allmännafritidsverksamhet, föreningsverksamhet och annat som kommer de andra barnentill del. Vpkhar naturiigivis ett gott motiv för sina förslag, och det är, om jag förståttdem rätt, att slå vakt om en hög utbyggnadstakt för fritidshemmen och en brakvalitet på dessa. Men man motverkar sitt egei syfte, om man tror sig uppnådetta genom all inte göra några förändringar, trots alt det finns brister ifunktionen hos dagens fritidshem. Jagmenar att vpk egentligen intar en konservativ ståndpunkt, när de säger: Ingaförändringar. Vi skall köra precis som . Det är ju tvärtomgenom att vidareutveckla fritidshemmen så att de bättre svarar mot behoven hosbarnen och hos föräldrarna som man bäsl når det gemensamma syftet - all slåvakt om fritidshemmen för framtiden. Del är bara om vi förändrar fritidshemmen,så att de svarar mot behoven, som vi effektivt kan slå vakt om dem. Ensiffra här kan kanske vara en tankeställare. Ännu fannsdrygi 60 96 av alla fritidshem i Slorstockholmsområdei. Dessutom hade delskett en bra utbyggnad i några större kommuner som och Örebro.Göteborg och har salt i gång en ganska omfattandeutbyggnad. Och det flnns naturligtvis fritidshem på andra håll i landet. Mendenna siffra visar alt myckel stora delar av landet utgör vila fläckar påkartan när det gäller fritidshemmen. Man har över huvud taget inte startatdenna utbyggnad. Idet lägel gäller det att flnna lösningar som passar skiftande förhållanden ilandet och som verkligen gör det praktiskt möjligt alt på ett vettigt sättbygga ut fritidshemmen i landet. Ett problem som nämns både i propositionen ochi utredningarna - vilket hämmat utbyggnaden men som kan lösas genom utvidgadefritidshem i skolan, där just integrationen blir till fördel både för barnenoch från ekonomisk synpunkt för samhället - är att dagens fritidshem har denstörsta belastningen och . Personalen gåri skift. Det kan då hända att del finns mest personal när del finns minst barn.Redan delta faktum talar för alt en integrering med skolans verksamhei, därfriiidshemspersonalen kan vara med på rasterna i skolan och följa barnen när deär i skolan, är en både för barnens fritidsverksamhet i skolan och förpersonalens arbete samt ekonomiskt från samhällets synpunkt. , propositionen och utskottet understryker att viklen avall man invenlerar frilidsresurserna i varje bostadsområde. Man måste samordnaresurserna. Man måste gemensamt avväga resurserna mellan olika bostadsområden,och man får i samråd mellan kommun, personal och föreningsliv diskuterafördelningen av nya pengar, både på den kommunala och på den statliga sidan.Dvs. man måste göra upp enpraktisk fritidsplan utgående från problemen i varje enskilt bostadsområde ochta till vara alla resurser. Det är en stark rekommendation om della som liggeri propositionen och i utskottets skrivning, och jag menar all det är nödvändigtatt alla kommuner lar fasta på denna rekommendation, om del program förfritidsverksamheten som vi diskuterar i praktiken skall lyckas. Skolans inre arbete in. Det är en stor konst alt kunna gå vidare, kunna förändra och förnyaulan att uppträda som belackare av det gällande systemet, överlägsenmot allt det gamla. Det är också en svår konst.