prot · FZ0949 · 1975-12-31 00:00:00 — a. sadeatt förslaget är elt sleg i rätt riktning och att del, under förutsättning altden nya ordningen tillämpas smidigt och ulan onödigt byråkratiskt krångel, kanleda till vissa förbättringar på området. Med hänsyn härtill hade Jag dä inlenågol särskill yrkande. Man sade att del skulle bli en översyn beträffandehälsovårds- och renhållningsavgiften. Därmed har vi väl förväntat oss vissaförbättringar. har dessa inte kommit. Här har såväl som herrBörjesson i givil exempel och anfört en hel del synpunkter, och jagvill ansluta mig till de synpunkterna. Jaghar också frän den här talarstolen i anledning av en interpellation -jagställde den till justitieministern men fick svar av jordbruksministern - frågatjust om folk egentligen skulle vara skyldiga atl belala för tjänster som devarken har beställt eller önskat men som de med hänsyn till förhållandena harblivit tvungna att belala för, vilket nu allra senast haranförl. Jag måste säga alt jag hade hoppats att det skulle bli bättre undan förundan, men det ser inle ut att bli så. Jag tror att kommunerna, om de hade haftmer fria händer, skulle ha haft möjligheler lill en sådan smidig anpassning attdet skulle ha gäll bra atl klara denna fråga lill allmänhetens bästa. HerrLeuchovius ifrågasatte om kontakterna mellan departementet och Kommunförbundethar varil sä bra i den här frågan som de egentligen skulle ha varit. För egendel har Jag samma känsla. Vad det nu kan bero pä sä har delta system blivit såstelbent från början all det ser ul att vara omöjligt alt få den smidighet somär önskvärd. Det måste väl ändå, som här har sagts, vara riktigt atl människorsom bränner upp sitt avfall - kanske i spisen - och för övrigt ger det tilldjuren skall ha möjlighet att göra del ulan att behöva bli inblandade irenhållnings-monopolet, med andra ord att de skall fä dispens i dettahänseende. är del betydligt enklare för människorna att göra pädetta sätt än all gä länga vägar med avfallel. Detkan väl inte vara någon fördel för vare sig den ene eller den andre atl ha eltsådant här krångel, som till råga pä allt medför all människor fär krav medanledning av en tjänst som de varken har beställt eller utnyttjat men genomutmätning blir tvungna atl betala för. Detta är alltför stelbent, och jag sägerhär liksom : Kan inte detta ordnas snart, då måste vi fä enordentlig översyn pä nytt av denna fråga. Jag vill alltså konslatera all delinte är bra på den här punkten. Omskyldigheten att betala renhållningsavgift Hen i (fp): De exempel som anförts i tidningar och de exempel som anförts här ikammaren av bl, a. interpellanten, , visar alt del kanske ärangeläget att ta upp den här frågan till debatt. Jag och mitt parti,, hörde till dem som 1972 hälsade den Om skyldigheten att betala renhållningsavgift kommunalarenhållningslagen med slor glädje. Vi ansågatl den var viktig och behövdes. Men vi var många som snart uppläckle atl det fanns skönhetsfläckar, och del ledde till den ändring som vidtogs och som gäller fräningången av 1975. Jag har fortfarande den uppfaitningen au ändringen 1975 ger utrymme för kommunerna och alla berörda myndigheler att hantera della på etl tillfredsställandesätt. Del har ännu gått så kort lid sedan renhållningslagen trädde i krafl alt man kanske inte kandra alltför långtgående slutsatser, men uppenbarligenhar del inträffat en lång rad olyckshändelser.Och naturligtvis kan olyckshändelser inträffa, hien att de varil så mänga som idelta fall är beklagligt och nog onödigt. Det flnns i förarbetenalill lagen en läng rad uttalanden om all slorsmidighet och anpassning lill lokala förhållanden behövs.Jag uppfattar del som ell slags rödtråd som går genom alla förarbetena.Dessa tankegångar finns också i statsrådetsinterpellationssvar, och del har Jag hälsatmed slor glädje. Jag ser kanske problemet som etl informationsproblem. Manhar tydligen inle rikligl uppfattat den grundläggande tanken - en del av ändringeni lagsliftningen lill 1975 avsäg Jusl all åstadkommaen anpassning. De exempel som presenterats framför allt i massmedia gäller fallsom är högst beklagliga. De visar atl enskilda människor har råkat i kläm, vilket ärilla nog. Men det är också illa att det inträffade skadat hela lagstiftningen, förman har lätt kunnal uppfatta den pä ell annat sättän lagstiftaren avsåg. En myckel god sak har fält en skön-helsfläck, och sådantmåste naturligtvis bort. Jag kan inte se annal änatt det finns möjligheter atl inom gällande lagstiftning, som statsrådet antytt, klara det här. Men jag tror atl statsrådet och departementet och över huvud tagel alla som är involverade har en myckel stor uppgift när del gälleratt förklara för dem som Jobbar med saken ule på fältet all delgår som en röd tråd genom förarbetena atl man skall försöka åstadkomma smidighet och ta hänsyn lill praktiska och lokala förhållanden. Jagär väl medveten om alt rnyckel har gjorts, men med anledning av vad sominträffat får man kanske trycka ännu hårdare pä delta med smidighet och anpassning. Jag uppfattar den irrilalion som uppställ såsom delvisonödig. I stort vill Jag skylla den på all man inte rikligt förståttlagstiftningen på sina håll och inle kunnal tillämpa lagen med önskvärd smidighet och känsla för människor, utan det har varil byråkratisktkrångel. är beklagligt, och som Jag sade har det skadat intebara enskilda människor ulan även en god sak, en i och för sig myckel bra lagstiftning med elt synnerligenangeläget ändamål. Jag tycker del ärbra atl tagit upp saken. Inlerpellationen har fyllt en vikiigfunktion, och jag hoppas all statsrådetoch departementet nu kan finna former förall verkligen irycka fram de härsynpunklerna. Hen HENMARK (fp): Även Jag har tidigare varil inblandad i den här historien genom enmotion. Jag tror det var , då Jag tillsammans med iBorrby begärde en översyn av renhållningslagen. Jagtror liksom i all lagstiftningen i och för sig ärbehövlig, men Jag anser atl den blivit ett problem för glesbygden. Vi betonaderedan 1972 att del funnits en lag för de områden som är stadsplanerade. Den ärnödvändig och finns alltjämt kvar, men huruvida lagen har slagit väl ut när detgäller glesbygden är tveksamt. Jag tror inle atl lagstiftningen har den grund imänniskornas medvetande som en lagstiftning alltid bör ha för att den skall blilän att genomföra. Jagskall inte säga myckel mer än all Jag vill bekräfta den oro som finns ule ibygderna. Del gäller här inte bara och , som det lidigarehar talats om, utan del gäller också , där det har skrivits mängainsändare och framförts mänga klagomål. Om del har förekommit så mängaulmälningsärenden känner Jag inle till. Men vi har haft mänga bekymmersammafall, där olika befattningshavare har kommit i en mellanställning och man harlyckt atl bestämmelserna till-lämpats felaktigt så all man har kommit i kläm. moiion föreslog Jag all man borde ge kommunerna en hellannan handlingsfrihet. Delvis har delta också skett genom den ändradelagstiftningen 1974. Men frågan är om man inte skulle gå ännu längre och gekommunerna litet större suveränitet. Jag tänker här på etl fall som har medlagsliftningen och med kommunernas suveränitet atl göra. Del gäller trottoarrenhällningeni en stad. Myndigheterna där har som bekant ansvaret för renhållningen påallmänna platser, men kommunerna kan i varje fall t, v, bestämma att fastighetsägarenskall hålla renl på trottoaren. Många kommuner har ordnat della så alt det allmännaefler överenskommelse med fastighetsägarna lar hand om renhållningen avtrottoarerna, vilket naluriigtvis fastighetsägarna då får betala för. Men ävenom man har bestämmelsen att renhållnings-monopolet skall gälla inom planeratområde, finns del mänga människor utanför sådana områden som vore i behov avkommunal renhållning och som gärna skulle vilja ha en sådan lag tillämpad. Ochdå skulle man kunna tänka sig en överenskommielse även i del fallet, så att kommunenfick bestämma hur det skulle förfaras. Beträffandetrottoarrenhållningen är del också på det sättet atl en enskildfastighetsägare inte kan kräva atl trottoaren hålls ren genom stadens försorg,där måste man i ell hell kvarter vara enig om renhållningen, så att denkan ske med rationella redskap osv. Jagtror det vore bra'om det gjordes en sådan översyn av lagen och lämnades sådaninformation atl de bekymmersamma problem och miss-hälligheler som finns ochsom inger så mycken oro kunde dämpas och kanske hell försvinna. Lagen i och försig är alldeles för bra för all vara orsak lill sä myckel bekymmer. Omskyldigheten att betala renhållningsavgift Om skyldigheten att betala renhållningsavgift Den springande punklen i denna fråga är om vi vill alt kommunerna skallansvara för renhållningen eller inle. Såvilt Jag minns var man här i riksdagenense om atl det var hell rikligt att vi fick en renhållningslag och att detfrån miljö- och allmänna trivselsynpunkter och med hänsyn till grundvattnet ochandra ting är viktigt hur renhållningen i våra kommuner sköts. Vi kom då ocksåfram till att det var riktigt att kommunerna hade ansvaret för renhållningen.Därför har vi , efter de ändringar som gjorts i lagsliftningen, givilkommunerna möjligheter alt sköta renhållningen med hänsyn tagen lill de lokalaförutsättningarna. Och det är ingenling som hindrar kommunerna att ordnarenhållningen så som man finner vara mest lämpligt. sak kan kommunerna inle bestämma över själva. Om en medborgare villulnyllja kommunens renhällningsljänster, sä kan kommunen inte befria sig frånskyldigheten alt ta emot avfallel, om man av någon anledning inte vill hämtaavfall hos den medborgaren. I ell sådant läge måste kommunen begära dispens hoslänsstyrelsen för atl bli befriad frän sin skyldighet. Men det bekymmer somgenomgående präglat den här diskussionen och inlerpellalion ärhur kommunerna skall kunna ordna dessa frågor på ell sätt som är lämpligt förmedborgarna. Den lagstiftning som vi nu har lägger inga hinder i vägen för kommunernasmöjligheter i del avseendet. Menar vi att del är räll att kommunerna haransvaret för renhållningen är den nuvarande lagstiftningen såvitt Jag förslårlämpligt utformad. HerrLeuchovius sade atl del behövs en bällre samordning mellan de olikalagstiftningarna på detta område. Jag vill svara atl utredningen angåendeöversyn av hälsovårdssladgan enligt sina direktiv har att överväga vilkaåtgärder som bör vidtas för alt bättre anpassa bestämmelserna ihälsovårdsstadgan och normalhälsovårdsordningen lill renhållningslagen. Dentyp av översyn som efterfrågade har således redan satts i gång. Vihar som baslagstiflning renhållningslagen, som lägger ansvaret förrenhållningen på kommunen. Vi får genom den översyn som pågår en anpassningav hälsovårdssladgan till denna lagstiftning. Detär självklart atl renhållningen förorsakat kommunerna många praktiska problem.Herr , och andra har här omvittnat att det visserligenär rikligt all ha en lagstiftning - Jag tror det är viktigt all vi slår fastdet; vi är alltså överens om att vi bör ha det ordnat på della sätt - men mananser atl kommunerna kunde ordna det på ett annat sätt i de enskilda fallen.Kommunerna har inte varit lillräckligl smidiga vid tillämpningen. Utrymmeför sådan smidighet finns. Men erkänn - vi är ju mänga här som är eller harvarit kommunalmän - all det inle är sä enkelt atl man bara kan säga attkommunerna i varje läge skall tillmötesgå den enskildes önskemål och rätta sigefter den enskildes uppfattning om vad som är lämplig hantering av avfallet. Dellaär inte nägot specielll När det gäller all service kan det råda delade meningar blandmedborgarna om hur den lämpligen skall organiseras. Kommunerna fär ändå försökafinna en lösning och åstadkomma en organisation som gör det möjligt alt överhuvud taget genomföra kommunens åtaganden. Jagfattade del så att i lill fullo insåg att den tolkningoch den redovisning som Jag har lämnat av den roll renhällningslagen skallspela är den riktiga. Jag instämmer i hans förhoppningar atl man ule ikommunerna skall finna former för en smidig lill-lämpning. Insatserhar naturligtvis ocksä gjorts från Kommunförbundels sida. Som svar pä den frågajag fick om samarbetet mellan och departementet vill jag sägaall vi när del gällt lagens utformning haft ett mycket nära och intimtsamarbete. Frågan hur lagen skall till-lämpas är sedan en kommunalangelägenhet, och vi kan inte begära av atl förbundet lill departementet och ta emot order eller vad man vill kalla det omhur skall föra ut sin information till kommunerna. Vi harlämnat över ansvaret till den kommunala självstyrelsen, och här finns alltsåmöjligheter för kommunerna all åstadkomma en smidig lillämpning. Dethar här talats om att lillämpningen av lagsliftningen medför speciella problemför glesbygdens vidkommande. Det är självklart alt del är just där som många avproblemen med en smidig anpassning uppstår. Menvi har möjlighet alt inregistrera också andra reaktioner. Den oro för ochdet motstånd mol tillkomsten av denna lag som fanns på en del häll har i mångafall försvunnit. Sedan den nya renhållningslagen börjat tillämpas har man imånga kommuner, inle minsl i glesbygderna, funnit att del blivit en braserviceorganisation som gör det möjligt för människorna alt fä renhållningenavklarad på ett effektivt och kostnads-mässigt rimligt sätt. Jag kan t. o. m.peka på fall där man har vänt sig lill och protesterat mol allkommunerna inte har iakttagit de skyldigheter när det gäller all organiserasophämtningen i glesbygden som man lycker atl det finns anledning atl kräva medhänsyn lill den nya renhällningslagens bestämmelser. Jagtror all vi har en väldigl viktig uppgift när del gäller atl sprida upplysningoch information. Några talare har i sina inlägg varit inne pä den frågan - vihar en stor uppgift i all förklara, sade i . Ja, vi somi har varit överens om -Jag utgår från atl även fast vid den ståndpunkten - alt renhållningsansvaret skall ligga hoskommunerna har en viktig uppgift att förklara för medborgarna atl del här intenärmast gäller atl förändra lagsliftningen ulan atl det är fråga om attanvända lagen riktigt i kommunerna. Vi måste alltså föra ut diskussionen pådet kommunala planet för att där få den hantering av denna utomordentligtviktiga fråga som den är förtjänt av atl få. Omskyldigheten att betala renhållningsavgift Omskyldigheten att betala renhållningsavgift Hen LEUCHOVIUS(m): Jag ber att fälacka för del ytterligare svar som jag nu har fått av jordbruksminisiern. Hansäger alt kommunerna har elt ansvar och frågar om jag delar den uppfattningen,Atl jag gör del borde väl framgå hell klart av mina motioner, som Jag hoppasalt Jordbruksministern har läst. Jag har där begärt alt kommunerna skall få ivarje fall dispensrätt utan att behöva gå till länsstyrelserna och att de skallfå ytterligare möjligheler att påverka frågan. På den punklen råder alltså ingadelade meningar. Jag tror all kommunerna klarar delta bättre själva. Sedan börkanske ha den övergripande hälsovårdstillsynen. Jordbruksministernsäger vidare atl det inle finns några hinder för kommunerna alt skölarenhållningen som de själva vill. Tyvärr gör del nog del, Gölene kommun fick t,ex, bakläxa för att den varit för generös med dispensgivningen. Jag lycker intealt kommunen varit det. Närjordbruksministern framhåller all kommunerna har den möjlighet debehöver att anpassa hämtningen av avfall till de lokala förhållandena vill Jagfråga honom: Är statsrådet beredd alt ta upp överläggningar medKommunförbundet beträffande lillämpningen i glesbygderna av den år 1974ändrade lagen? Tydligen får tolkning konsekvenser som inte äri linje med vad vi inom jordbruksutskottet och hade beslutat. HerrPalmes brev togs upp av bl. a. i . Till det vill jagbara säga alt skall gällande beslämmelser ändras, skall det ske genom enändring i lag eller kungörelse, inle genom ell brev från slatsminisiern. Villstatsministern ändra kommunernas praxis skall han föreslå ändringar av debeslämmelser som möjliggör denna enligl hans mening felaktiga praxis. Jag troratl det är den vägen man måste gå för all rätta till förhållandena. Delfinns naturligtvis många sätt som man kan ordna sophämtningen på. sätt ärall man är belydligl generösare med dispenser och läler människor som harmöjligheler all själva slutbehandla sitt avfall göra detta, om del kan ske ulanen negaliv påverkan pä miljön. annat sätt som tillämpats i en kommun underhela liden är del coniainersyslem som använder i glesbygden, Idenna kommun har del inle förekommit elt enda överklagningsärende eller dispensärende,Alla är där belåtna med delta system, som dessulom är billigare än andra.Systemet har tidigare motarbetats, men enligl den nya lagen har kommunenmöjligheler all använda del systemet ulan begäran av dispens. Tyvärrär kommunerna ofta helt uppbundna genom sina kontrakt med entreprenadfirmor.Många gånger är del fråga om långtidskontraki som bygger på antaletfastigheter. Av prestigeskäl och andra skäl har man inga möjligheler att ändrapå nuvarande förhållanden. Sådana avtal har nog i ganska stor utsträckningbundit upp kommunerna. Närvi i genomförde den senasle ändringen hoppades Jag personligen alldet skulle bli betydligt siörre förbättringar än vad som blivit fallet. I frågaom besvärsordningen och dispensärenden finns fort- farande mycket att göra.Det är därför Jag lycker att det vore värdefullt atl inte barahälsovårdsstadgan anpassas lill renhållningslagen utan att även alla andralagar som reglerar renhållningen las med i bilden. Det är ocksä det jag harbegärt skall ske. Tydligen har inte jordbruksminisiern samma uppfattning, menmin bestämda uppfattning är att om vi skall få någon ändring när det gällerrenhållningen i glesbygderna, måste alla lagar som berör delta problemsamordnas, så att de bättre överensstämmer med varandra än vad de gör . Omskyldigheten att betala renhållningsavgift HerrBÖRJESSON i (c): Hell naturiigl skall kommunen ha skyldighet alt la emot avfallet. Delär i varje fall min uppfattning. Men det borde vara möjligt atl låta kommunernapå etl smidigt sätt tillämpa den nuvarande lagen med hänsynstagande lillmiljöaspekter, hälsovårdsaspekter osv. Vissakommuner har varit generösa när del gällt dispenser, något som Jag tycker delär fullt rikligl. Andra kommuner däremot har varit ytterst restriktiva i sindispensgivning. Del är klart all medborgarna i en kommun som är ytterstrestriktiv i sin dispensgivning blir oerhört irriterad när de vet atlgrannkommunen är generös och ger dispenser lill dem som själva kan la hand omsitt avfall. ger helt naturligt anledning till kriiik mot denna lag. Jagfrågar : Har kommunerna möjligheteratt bevilja dispens? Ja,säger Jordb:-uksminisiern Men har då möjligheter alt göra enerinran mol en kommun som man anser har beviljat för mänga dispenser, dvs. kankommunerna fä kriiik för sin dispensgivning? Låloss få utformningen av den här lagen sä smidig som möjligt, så alt den inteblir alltför byråkratisk och stelbent! För den skull behöver man inteeftersätta vare sig miljöaspekterna eller hälsovårdsaspekterna. Men i den månen lantbrukare eller fastighetsägare själv kan ta hand om sill avfall på ellvettigt sätt skall han slippa bli ålagd att leverera avfall som inte finns ochsamtidigt belala för tjänster som han inle utnyttjar. Omlagen kunde tillämpas litet smidigare behövde del inle bli som del har blivit.Del finns t. o. m. kommuner där del är fråga om mängder avbetalningsförelägganden, utmätningar o. d. Del är inle tillfredsställande. Då har det, , gått snett medtillämpningen av renhällningslagen. Och del gäller för oss att försöka rätta lilldetta förhållande. Hen (): Efterinlägget av i hade det kanske varit onödigt all begäraordet pä nytt eflersom han sade vad jag egentligen ville ha sagt. HerrHenmark var tidigare inne pä samma resonemang som vi från Omskyldigheten att betala renhållningsavgift sida fört fram imotionen 1959. Min uppfattning är alt om man hade fullföljt den motionen ochfått siörre möjligheter för kommunerna all själva agera hade förhållandenakanske varit bällre. Statsrådetfrågar sig om kommunerna skall ha ansvaret och konstaterar alt de har det. Men de måste ändå begära dispens hos om de villslippa sophämtningen, och del blir kanske inte gjort i den omfattning som bordeske. Del skulle vara enklare om kommunerna här finge besluta själva, och detvar del som motionen 1959 gick ut på. Vadriksdagen önskade den gången var all enskilda skulle ha möjlighet all överklagahos om kommunen inte skötte dessa frågor på ordentligt sätt.Därför ville man att skulle besluta i sista hand. Det är klartall del finns en viss reson i delta, men konstruktionen är byråkratisk, och nogborde ha kunnat besluta i enlighet med motionen 1959, Då skullemedborgarna i en kommun haft möjlighet alt överklaga på samma sätt som i andrafrågor som inle skötts av kommunerna på del säll som man önskar. Detförfarandet borde ha varit lillämpbart även här. Vigick med pä förslaget när propositionen 163 är 1974 behandlades, men jag hadeetl särskilt yttrande, och del hade också och en partikamratlill honom. Men Jag tror alt vi skulle ha drivit frågan hårdare då. När dettydligen inte har lyckats alt få till stånd den ordning som är nödvändig får vikanske återkomma till frågan längre fram. Jag kan inle komma ifrån inlryckel all rör lill delväldigt för sig. Han vill ge sken av att de förändringar han vill åstadkommakan uppnäs genom all vi ändrar lagsliftningen. I nästa andelag säger han althan med exempel kan redovisa kommuner som har organiserat sin renhållning påelt praktiskl och smidigt sätt och där alla invånare är överens om alt della ärbra - inom ramen för den här lagstiftningen. Han bevisar alltså vad Jag helatiden har sagl, nämligen alt kommunerna har, med den lagstiftning som nugäller, möjligheten all organisera sin renhållning på det säll som de självaoch medborgarna finner vara rikligl med hänsyn lill de lokala förhållandena. Delär alltså inle fråga om att ändra i lagsliftningen. Och det är där som jagtycker alt som riksdagsman har en skyldighet gentemotallmänheten alt tala om det verkliga förhållandet och inle ge sken av alt vigenom all ändra pä renhållningslagen ändrar pä de förhållanden som mandiskulerar ute i bygderna. Det är ändring av lill-lämpningen som del är frågaom, och den ligger på kommunen. Allt detta såvitt inte ärberedd alt säga all vi skall avskaffa det kommunala ansvaret, alt vi skall haen renhällningslag som inle lägger nägot ansvar på kommunerna. Belräffandedispensrätlen sade : Vi kanske ändå kan hitta någon siörremöjlighet alt ge rörelsefrihet för kommunerna. visade redan i mill förrainlägg all det finns någonting som inte kommunerna kan befria sig självaifrån, och del är skyldigheten gentemot den enskilde. Om vi stiftar en lag somger kommunerna ansvar är del ju därför att vi vill ålägga kommunerna dettaansvar. Det ansågs i när delta diskuterades, och Jag anser detfortfarande, all del då är orimligt all lägga möjligheten att dispensera sigfrån denna skyldighet på kommunerna själva. Del är delsamma som alt kommunernareelll setl avskaffar den här lagen. Del kan inle vara avsikten all kommunernaskall avskaffa den lag vi beslutar om här, och del tyckte heller inle . Motivetför att man inle skall ha den här typen av dispens är alltså skyddet för denenskilde medborgarens möjlighet att få tillgång till denna service, som lageni och för sig har avsett. HerrLeuchovius frågade: Är del ändå inle möjligt för att gå in ochsäga ifrån atl en kommun har utnyttjat, som han uttryckte del, sina dispenserför vidlyftigt? Men när del fattas kommunala beslul i en fråga finns del alltiden besvärsräll. Jag föreställer mig all vi inte är oense om all behålla den.Besvärsvägen kan etl kommunalt beslut komma upp lill prövning även i det härsammanhanget. får då la ställning till besvären. Del kan tänkasall enskilda medborgare lycker atl en kommun, med den organisation manföreslår, försummar vad som har varil avsikten med lagen, nämligen omsorgen ommiljön och tar för stora risker med hänsyn till vad t. ex. avfallshanteringenkan komma atl innebära för grundvallen e. d.