prot · FZ09139 · 1975-12-31 00:00:00 — Det är företagen som självabestämmer om de skall utnyttja de möjligheter som samhället ställer till derasförfogande. Men erfarenheten säger oss att många företagare är såhårt engagerade i sina verksamheter att de inte har förutsättningar att hakontakt med eller hålla sig informerade om de möjligheter som står till buds.Därför är det viktigt att kontaktvägar skapas - främst på det regionala planet-så att företagen på ett enkelt och smidigt sätt kan använda sig av de resursersom samhället ställer till förfogande. Som ett led i en sådan kontaktverksamhetkan jag nämna att industridepartementet kommer att direkt till våramindre och medelstora förelag översända en sammanfattande information omsamhällets service- och utvecklingsmöjligheter. Utöver vad jag nu har sagt vill jag göra några kommentarer till dendebatt som har förts. Jag har självfallet med stort intresse lyssnat tilldebatten, där flera personer som själva representerar gruppen mindre ochmedelstora företag har deltagit - men med ultolkningar av vad som görs i denallmänna politiken som är mycket skiljaktiga. Detborde emellertid vara möjligt att samlas kring några väsentliga fakta. Jag harförsökt att presentera en ganska fullständig katalog över åtgärder som harvidtagits och som är på väg att vidtas för atl främja utvecklingen bland mindreoch medelstora förelag. Jag erkänner alt det är svårt atl fä ett riktigt greppom de mindre och medelstora företagens problem. Jag tycker emellertid att detmot bakgrund av den lämnade redovisningen borde vara möjligt att ta frampraktiska erfarenheter från vårt samhälle. Jagbesökte , både och län.Jag hade tillfälle att inviga ett företag i med helt nyalokaliteter - ett företag med 50 anställda, där företagschefen-ägaren uppgavatt han ansåg samhällets politik vara utomordentligt gynnsam för företag avden typ som han representerade. Han var i huvudsak underleverantör och hade braorderingång, en bra stam av anställda, och han hade egentligen inga erinringar. Jag besökte ettannat företag i mitt eget hemlän, och jag skall - utan att ange vilkel företag det ärfråga om - redovisa några siffror om det. Grundaren har själv satsat ett aktiekapital på 0,5 milj. kr. AMS har bidragit med 4,4 milj. kr..Industrikredit och Företagskredit med 4 milj. kr.,Investeringsbanken med 1,3 milj. kr. och företagareföreningen med 0,2 milj. kr. Det betyder att samhällel genom sina institut och Investeringsbanken harsatsat 9,9 milj. kr. i detta företag.Handelsbanken har satsat 2,2 milj. kr. Företagetstartade med ungefär tio anställda. ärde anställda ca 35, och företaget befinner sig i fortsatt tillväxt. Här har vi alltså ett klart exempel på hur omfattande samhällets bistånd och stödär då det gäller att etablera företag i områdendär vi verkligen behöver sådanetablering. Vore det då inte möjligt, äradekammarledamöter, att kring dessa fakta föra diskussionen? Ärdet någonting som brister i dettaavseende? Behövs det mer av kapital inom dessaområden, inom dessa institutioner, för att klara en fortsatt utveckling av företag påvilka man är beredd att satsa? Det är klart att man inte kan satsa på vad som helst. Men här har man bedömt idén, produkten, som god. Man har alltså satsat, och det har visat sig gå mycket bra. Hundratals exempel skulle kunnaplockas fram. Sedan bestrider jag inte att man fortfarande kan haproblem i många mindre och medelstora företag. Men ärdet då inte bättre att man seriöstdiskuterar problemen, talar om vad det ärsom konstituerar svårigheterna för en tillväxtav dessa företag, vad det är som man behöverhjälp och stöd med? Jag har sagt i mitt interpellationssvar att åtskilliga bland de mindre och medelstora företagarna -jag kännerdem - är så hårt engagerade själva att de kanske inte orkar med att följa utvecklingen på det sätt som skulle ge dem möjligheter att fåde kontakter som vore erforderiiga föratt de skulle kunna utnyttja samhälletsstöd där det kunde behövas. Det är därför som jag ser som så väldigtviktigt att vi regionall kan få bygga upp även en uppsökandeverksamhet, en kontaktverksamhet, föratt kunna förmedla uppgifter om hur marknadsföringen skulle kunna samordnas med andra företags osv. Ärdet då inte möjligt att kring dessa problem få till stånden seriös debatt och samtal för att sökalösningar som vi skulle kunna bli överens om, om dessa lösningar befinns vara rimliga? Och det tror jag alt de kan vara i många fall. Försvårar man inte frånföretagarna själva genom en del oöveriagda aktioner en sådan seriös debatt? Jo, enligt min mening söker man bygga upp ett slags motsättning mellan företagoch samhälle och en motsättning mellan stora och mindre företag. Det ärmotsättningar som inte finns därför att demindre företagen och de stora företagen ärberoende av varandra. Vi kan med mångaexempel visa hur små företag genom fusioner eller genom sin egen expansionskraft har vuxittill stora. startade med 8 anställda,SKF startade med 16 anställda, startade med 3 eller 4 anställda.I dag har några Om åtgärder för att stimulera de mindre företagen, m, m. Omåtgärder för att stimulera de mindre företagen, m. m. av dessa företagåtskilliga tiotusental anställda. Jagtror atl man också har låst sig vid detta om koncentrationstendenser ochproblem när det gäller företagsfusioner-sammanföringar av företag. Utan att nuvara kritisk skulle jag bara vilja säga att del ju ändå är en dubbelbottnadförkunnelse som man ibland får höra när man lyssnar till några av centernsrepresentanter, som i den praktiska ekonomiska politiken deltar i jordbrukarnasekonomiska föreningsrörelse, är med om att ta beslut om koncentrationer,sammanföringar av mindre mejerier till större enheter. På slakteri- ochcharkuterisidan är det precis samma sak. kritiserar jag inte ettögonblick. Jag tror att det är riktigt ekonomiskt och försvarbart från flerasynpunkter. Men det är inle försvarbart att samma personer, som sitter ochbeslutar om koncentrationer inom sina egna områden, i den offentliga debattensöker föra en allmänpolitisk diskussion om koncentrationstendenser för attdärmed rikta kritik mot en regeringspolitik utan att man har sakliga argumentsom underlag. Äveni det avseendet vore det möjligt att få lill stånd en hyfsning av debatten. Detär ju ändå på det sättet alt här sker - och det har jag redovisat - åtskilligtav fusioner och uppköp av företag, men det sker en nyetablering avföretag som i stort sett täcker bortfallet av företag eller sammanföringen avföretag. Dettaär ett faktaunderlag som säger oss atl här sker åtskilligt av innovationer,här sker åtskilligt av nyskapande och nyetableringar av förelag, vilket visannerligen har all anledning att slå vakt om, som vi självfalletuppmärksammar problemen i de beflntliga företagen och även ser till att vivårdar oss om dessa företag. Men låt oss få en mer konkret debatt om vad det ärvi skall göra för att positivt påverka utvecklingen. Tillsist, herr talman: Det talas ofta om näringsvänligt klimat och om attregeringen skulle nonchalera - som uttryckte det, om jag uppfattadehonom rätt - de mindre och medelstora företagen. Ja, vad är ett näringsvänligtklimat? Jag skulle vilja sammanfatta det i ett par tre punkter. Detär att påverka såväl konsumtion som produktion och att när så erfordrasstimulera med stödåtgärder. Hög sysselsättning som mål för samhällets politikär en utomordentligt väsentlig del av en näringsvänlig politik. Alt ge utrymmeför medborgarnas jämna inkomstutveckling och planering också , för attkunna tillgodose rimliga anspråk, bygger under även en jämnare produktion ochsysselsättning. Jagvågar hävda att den förda politiken i det här avseendet under de senasteårtiondena har varit en av de väsentligaste faktorerna för tillkomsten av detstora antal mindre och medelstora förelag som vi har i vårl land. Vi bör slåvakt om den politiken men också om de företag som finns och de företag som vigärna vill ha nyelablerade även inom gruppen mindre och medelstora företag. Låtoss emellertid föra en seriös debatt omkring de problemen! Hen (): som jag tackar industriministern för svaret på mininterpellation vill jag säga att jag ställde dessa frågor till industriministernav två orsaker. Dels ville jag ha industriministerns bedömning av en ändradägarstruktur hos de mindre och medelstora företagen genom försäljningar tillinvestmentbolag och storföretag i förhållande till sysselsättning ochsamhällsekonomiska synpunkter, dels ville jag genom industriministern få enöversiktlig redogörelse beträffande försäljningarnas bakgrund , grundad på faktamässigt material. Genominterpellationssvaret har jag fått en ganska fyllig redogörelse för hurindustriministern ser på försäljningarna i och för sig - deras bakgrund samtorsaker och påverkan när det gäller sysselsättning och övrigasamhällsekonomiska aspekter. Jag vill dock kommenterasvaret något och även ställa två följdfrågor. Vihar varje valår upplevt att de mindre och medelstora företagenav olika omständigheter blivit ett slagträ i den politiska debatten. I och försig är det väl inget direkt negativt att denna del av näringslivet ägnasuppmärksamhet - det kanske i stället kan betraktas som en fördel. Det är dockalltid sättet på vilket uppmärksamheten skapas som är intressant, Det är ocksåfråga om vilka medel man använder och vilken avsikten är. Därförär det väsentligt alt industriministern nu har lämnat en översiktligredogörelse dels för uppköp och fusioncringar av mindre och medelstora förelagoch vad detta har inneburit ur sysselsättningssynpunkter och samhällsekonomiskasynpunkter , dels för hur regeringen bedömer behovet avåtgärder för att stimulera denna del av näringslivet, t. ex. tillnyföretagande. Mångakände säkert en viss oro när det gällde försäljningar avsmåföretag. Många gamla, stabila och välkonsoliderade familjeföretag köptes påolika sätt upp av storföretag och investmentbolag. Tyvärr har industriministerninle någon slatistik atl redovisa, beroende på att en sådan statistikännu inte finns att tillgå. Men man kan ändå göra vissa antaganden. Ochjagskulle tro att antalet försäljningar 1975 ligger över siffran . Industriministernkonstaterar att en viss ökning i antalet fusioner ellerförsäljningar har skett . Vad som förvånar mig något är attendast ca 2 96 av totalantalet anställda inom näringslivet berördes av dessafusioner eller försäljningar. Detta torde bevisa att det i huvudsak var ytterstsmå företag det var fråga om och att det - som industriministern säger i svaret- till största delen rörde sig om detaljhandel, partihandel ochserviceverksamhet och endast till mycket begränsad del om industriföretag. Jagtycker det är bra att vi har fåll denna redovisning, som jag tror kan bidratill att hyfsa debatten åtskilligt. Industriministern sägervidare i sitt svar att "strukturförändringar i Omåtgärder för att stimulera de mindre företagen, m. m. Omåtgärder för att stimulera de mindre förelagen, m. m. form av företagsförsäljningari och för sig är ett naturligt inslag i ett industrisamhälle av vår typ".Jag håller med om detta. I min interpellation har jag också understrukit attdet är felaktigt att påstå att alla försäljningar eller uppköp innebär negativakonsekvenser. Däremottycker jag att industriministern är litet väl kategorisk när han i svaretsäger: "Försäljningar bidrar i regel lill att skapa sysselsätt-ningsmässigkontinuitet - anställningen kan tryggas." Det kan bli eu sådant resullal,men det inträffar säkert långt ifrån alltid. Del fanns en lid - det kännerindustriministern säkert lill - då man var starkt fixerad vid massproduktion,löpande band och allt detta. Generellt är det inte så längre. Och det hoppasjag att inte heller industriministern avser med detta påstående. Vidaresäger industriministern i svaret: "Man kan inte låsa näringslivsstrukturenvid ett visst mönster". Nej, det kan man inte. Men å andra sidan kan viheller inte undgå att lägga märke till att när en försäljning av ett företag sker,så betraktas detta ofta med misstro av de anställda och man blir oroad försysselsättningen på orten. Detta tror jag i främsta rummet beror på att vidkonjunktursvackor är det den lilla företagsenheten inom enkoncern som kommer i fara för nedläggning eller förflyttning till moderbolaget,som oftast ligger på annan ort. Idet här sammanhanget skulle jag vilja fråga industriministern hur han ser pånågot slag av bestämmelser, som förhindrade eller åtminstone gjorde det svårareför det nya ägarföretaget att flytta produktionen från den ort där det uppköptaföretaget ligger, t. ex en bestämmelse som vore tvingande i tiden att hålla detköpta företaget i gång eller på annat sätt tryggade sysselsättningen utöver vadtrygghetslagarna föreskriver. Närdet gäller bedömningen av effekterna av företagsförsäljningar frånsamhällsekonomisk synpunkt säger industriministern att man bör vara försiktig.Jag delar hans uppfattning allra helst som det tydligen inte finns någonutvärdering gjord . har ju, som industriministernframhåller, påbörjat ett utredningsarbete rörande fusionsprocessen. Man skalldärvid koncentrera utredningsarbetet till händelseutvecklingen efterfusionsgenomförandet lill skillnad från en del andra fusionsstudier som gjortsi andra sammanhang. Det är enligt min mening väsentligt att man gör detta föratt få fram litet mera än svepande formuleringar i den allmänna debatten. Jaghoppas också att industriverket bedriver denna utredningsverksamhet med såstor skyndsamhet som möjligt utan att därför eftersätta grundligheten. 1min interpellation har jag också framhållit att alltför långt drivna uppköp avmindre och medelstora förelag och därav följande koncentration i storutsträckning kan påverka konkurrensförhållandena inom näringslivet. Delta fårnaturiigivis, som industriministern säger i svaret, ses i samband mednyetableringstakten. Eftersom nyetableringen av företag under de senaste årenungefäriigt motsvarar antalet nedlagda fö- retag, så skall man nogvara observant. Det kan innebära osäkra effekter. Industriministernhänvisar i detta avseende till utredningen rörande översyn avkonkurrensbegränsningslagen som tillsattes . Sedan jag läst direktiventill denna utredning är jag också medveten om att denna utredning kommer att sepå fusionsbildningarna och företagsköpen utifrånkonkurrensbegränsningsaspekten. Kommer man i utredningen om översyn avkonkurrensbegränsningslagen till att en ökad koncentration i form av uppköp avmindre företag leder till konkurrensbegränsningar förutsätter jag attregeringen lägger förslag till om fusionskontroll - t. ex. genom eneffektivisering eller en utbyggnad av det 1967 beslutade storföretagsregistret. Industriministernsäger vidare i sitt svar att man inte skall överdriva de negativa effekternaför småförelagens del av företagsförsäljningarna. Och här delar jagindustriministerns uppfattning. Men ändå är det precis vad som skett under densenaste tiden. Det har skett genom massmedia och det har gjorts i parlitaktisktnit av en del borgerliga politiker. Folkpartietsledare, , reser landet runt och talar om att två småföretagsäljs . Vissa borgeriiga riksdagsmän kan inte öppna munnen här ikammaren förrän de är inne på talet om nedläggningar, uppköp och det storaantalet av mindre och medelstora företag som bjuds ut till försäljning. Därförär det mycket tacknämligt att industriministern nu säger att hela fusions- ochkoncentrationsprocessen skall följas med stor uppmärksamhet från regeringenssida. Tilldetta skulle jag vilja lägga en liten sammanställning som jag fått när detgäller företagsförsäljningar i mitt hemlän - -. ärdet att märka att detta material som jag har gäller enbarl producerandeindustriföretag. När man är ute och talar om att det förekommer tvåföretagsförsäljningar per dag, då räknar man tydligen in försäljningar avenmansbutiker, partihandelsföretag, frisersalonger med enmansbetjäning ochproducerande företag - stora och små, allt om vartannat. 1975såldes i 40 företag. Av dessa köptes 26 upp av andra mindre ochmedelstora företag. 9 köptes av storföretag, 2 köptes upp av investmentbolagoch 3 var större företag som fusionerades. Beträffandeden tredje frågan i min interpellation skulle jag vilja säga, att det är en ioch för sig värdefull sammanfattning av vad som f. n. är på gång som redovisasi svaret. Redovisningen sammanfaller också med industriministerns tidigareuttalande om att den socialdemokratiska näringspolitikens självklara uppgiftäratt slå vakt om småföretagen. Däremot måste jag medge att det inte iredovisningen finns så mycket av initiativ som skulle vara till fördel för dendel av vårt näringsliv i vilken de mindre och medelstora företagen ingår ochsom på sitt sätt skulle verka sysselsättningsstimulerande. Därför vill jagställa en preciserad konkret följdfråga till industriministern. Frågan harockså direkt samband med ett av de betänkanden som kammaren nu behandlar. Omåtgärder för att .stimulera de mindre företagen, m. m. Omåtgärder för att stimulera de mindre företagen, m. m. Fråganlyder: Ar industriministern beredd att pröva behovet av och förutsättningarnaför ytleriigare industriella utvecklingscentra av den typ man har i ?Jag släller frågan mot bakgrund av att näringsutskottet haft att behandla ettstort antal motioner i detta ämne och att behandlingen inte skett på alltförpositivt sätl. Detfinns för det första bland otaliga mindre och medelstora företag ett uttalatbehov av teknisk hjälp för bl. a. produktutveckling och framtagande av nyaprodukter. För det andra borde det vara angeläget ur samhällets synpunkt attalternativt till lUC i pröva denna form av industrielltutvecklingsarbete i ett speciellt småindustriområde. För det tredje borde ocksåett utvecklingscentrum kunna stimulera till ett ökat nyföretagande. Beträffandenyföretagandet så känner industriministern till alt det ofta klagas över attdetta varit alldeles för litet . Av svaret som jag fått framgåratt industriverket håller på med ett omfattande arbete kring helaetableringsproblematiken. Det är, anser jag, angeläget att man här kan få framett faktamaterial som kan ge besked om orsakerna till att nyföretagandet endasthåller jämna steg med antalet nedlagda företag, och om det anses nödvändigt attföreslå åtgärder i detta fall. Den allmänna debatten är här alldeles förensidig. För min del tror jag att det ligger åtskilligt av psykologi i dennafråga. Det finns nämligen många människor som vill starta eget men somavskräcks av allt detta gnolande och gnällande. Företagareföreningeni mitt län planerade en kurs just i att starta eget. Viräknade med ett tjugotal deltagare i denna kurs. Det blev 180 deltagare och sexkurser! Intressetför nyföretagande finns således. Förutsättningarna och det rätta klimatetfinns, men så kommer bl. a. massmedia in och skapar opinoner mot ettnyföretagande. Man ordnar krismöten och man piskar upp stämningarna. Jagskulle vilja citera vad någon sade och som hänsyftade just pådetta: "Det är mer språk än anspråk som irriterar." Tillslut tackar jag än en gång industriministern för svaret på min interpellation.Det ger mycket av värde, och jag hoppas att det kommer att bidra till attdebatten kring de mindre och medelstora företagen åtminstone nyanseras iförhållande till den debatt vi hafl . På förslag av herr andre vice talmannen beslötkammaren att uppskjuia den fortsatta överläggningen om dessa betänkanden samtbehandlingen av på föredragningslistan återstående ärenden till . § 7 Kammarenåtskildes .