prot · FY0985 · 1975-12-31 00:00:00 — Vår grundläggandesyn pä utbildningspolitiken haralltid präglats av en strävan att ge alla,oavsett ekonomiska förhållanden och geografiska avstånd, en reell möjlighellill utbildning. Våra ställningstaganden nu är således en uppföfining av enlinje som alltid präglat utbildningspolitik. Inle minstlokaliseringsaspeklen spelar i detta sammanhang en betydande roll. Reformeninnebär en breddning och en differentiering av del samlade utbildningsutbudet,inle minst med hänsyn till anknytningen lill arbetsmarknaden. Den innebär enanpassning av verksamhetsformer lill en mera allsidig rekrytering av studerande,och den bör underlätta för den enskilde all varva studier med verksamhet iyrkeslivet. Inle minst torde detta bli aktuellt vid den yrkeslekniskahögskoleutbildningen, som propositionen också föreslår skall komma till ståndsom försöksverksamhet på ell antal orter omfattande utbildningslinjer medinriktning mol olika Reformering av högskoleutbildningen m. m. "> Även om del påvarie ort rör sig om ell högst begränsat antal studerande står det klart attförslaget rönt ett stort intresse ute i landet. Det beror pä all konturernakring denna ulbildning är relativt klara och att tidpunkten förikraftträdandet enligt förslaget ligger nära. Antaletmotioner med önskemål om ytterligare försöksverksamhet utöver vadpropositionen föreslår vittnar om detta intresse. Utskottet har ocksä lagithänsyn härtill genom att föreslå ytterligare elt mindre antal orter. Del ärnaturligt att dessa önskemål främst har framförts från orter med ytterstbegränsad eftergymnasial ulbildning eller ingen alls. Jag har i den härdebaiten funnit en viss skifielinje mellan deltagarna som representerarregioner och orter med god tillgäng lill eftergymnasial utbildning och dem somrepresenterar orter med ringa tillgäng eller ingen alls. Man finner skillnaderi värderingen och bedömningen mot den bakgrunden. Denföreslagna högskolereformen bör bli ell vikligl inslag inle minst med lanke påden närhet till studier som ell slörre antal människor får. är så myckelviktigare med lanke pä all rekryteringen lill denna typ av ulbildning, kanskeframför allt lill YTH, i stor utsträckning kommer att ske från grupper somvarit ute i arbelslivet ell antal år och ocksä bildat famifi med del ansvar ochden förankring i hemorten som della innebär - en bundenhet, med andra ord. Delär rimligt all utbildningsmöjligheter ställs till dessa gruppers förfogande.F-lera skäl talar för detta - mer krävande uppgifter inom arbetslivet,möjligheler till avancemang på arbetsplatsen med det ökade ansvar som deltamedför, vilket också gör arbelel mer meningsfullt. En anledning kan vara allökade kunskaper oftast siärker självkänslan. Det handlar här i mänga fall ommänniskor med en efter nutida mätt svag ungdomsutbildning. Erfarenheterna visarvidare alt brislande utbildningsmöjligheter genom alltför långa avstånd gergenomsnittligt sell lägre utbildningsnivå. Men erfarenheterna visar ocksä attökad närhet lill studier medför all nya grupper tillkommer. Detta är vikligtall noiera i della sammanhang med lanke på det resonemang om vikandeeleviill-slrömning som här framskymtar hos många och som det i och för sig kanvara motiverat att man ventilerar. Riksdagenhar vid olika tillfällen gjort uttalanden om nödvändigheten av en regionalbalans i landet. I samband med besluten om ullokalisering av statliga verk harsädana uttalanden använts som motivering, och det är väl riktigt. Jag menar nogockså att del är minst lika vikligl att ge olika regioner ökade möjligheler allutveckla den inneboende kraft som finns på många häll och som behöverstimuleras för att konima till sin rätt. 1 del sammanhangei spelar tillgångenpå ulbildning en betydande roll. Visst kan man säga att några tiotal plalservid en yrkesleknisk högskola inte löser alla problem. Men tillsammans med enväl utbyggd intern ulbildning, som finns i många förelag, kommer de att fyllaen utomordentlig funktion. Del är en uppfattning som delas av dem som är berörda -företrädare för förelagen och inle minst företrädare för de fackligaintressena. Blandde motioner som väckts fanns åtskilliga som tog upp frågan om lokaliseringen avhögskoleutbildningen och den yrkeslekniska högskoleutbildningen. Proposiiionenföljde i stort sell vad U 68 och U 68-beredningen hade föreslagit, och någonerinran från utskottets sida pä den punkten fanns det ingen anledning all göra. Detär naturiiglvis angeläget alt tillse alt spridningen av den högre ulbildningeninle sker till så mänga orter all ulbildningen äventyras vid de redanetablerade lärosätena, främst dä filialerna. Del kan ingen ha någol intresseav. har också redan omvittnats av niånga här . Men är del en gångför alla sä att förr eller senare måsle man bestämma sig, och menar man allvarnär man säger sig vifia nå flera nya studerandegrupper, så måste nog en delnya orter tillkomma , vilkel också föreslås i ulskottsbelänkandet. Isåväl moderalreservalionen som folkpartireservalionen i della avseende kanutläsas all man visserligen vill ge nya grupper möjligheler, men man tvekarinför alt la det sleg som i sä fall måste las, nämligen ell beslul om en vissökning av antalet utbildningsorter. I den moderata reservaiionen knorrar man istörsta allmänhet. Med en massa "om" och "under förutsättningav" kan man acceptera att delta kommer lill stånd. Folkpartireservalionengår längre och säger rent ul all del för dagen inte finns nägon anledning altuttala alt några bestämda orter skall bli utbyggnadsorler. Man går alltså emoldel som utskottsmajoriteten har enats om all föreslå, nämligen all låta ävenSkövde och /förbli utbyggnadsorler utöver dem som propositionenföreslår. Manmäste emellertid bestämma sig och väfia sida. Man kan inle fä allt ulan allpeka på hur man skall gå lill väga. Enligtvär mening krävs i samband härmed nya utbildningslinjer anpassade lillarbetslivets förutsättningar och behov. Eftersom det finns ett uppdämt behov avulbildning på många häll, torde antalet sluderande öka i en omfallning, som görall underlaget vid t. ex. filialerna inle behöver naggas i kanten. Mol dennabakgrund föreslär utskollsmajorileten utöver i propositionen föreslagna orteratt /och skall vara utbyggnadsorler. Närdel gäller yrkesleknisk högskoleutbildning föreslås i proposiiionen altförsöksverksamhet skall anordnas pä elt antal platser. Man föreslår ältastycken. Även om en försöksverksamhet bör ske i begränsad omfallning, är delnalurliglvis vikligl all den sker på orter och i regioner med skifiandeförutsättningar. Vid ulskottsbehandlingen enades utskottet därför om attutöver de i proposiiionen föreslagna orterna, vilka startar verksamhel redan1975, även . och fr. o. m. bör fåanordna försöksverksamhet med yrkesleknisk högskoleutbildning. Motioner medkrav om della har tillstyrkts av utskottet. Detsan-ima gäller , därpropositionens precisering var mer oklar men där utskollet har uttalat sig föratt en försöksverksamhet Reformeringav högskoleutbildningen m. m. Reformeringav högskoleutbildningen m. m. Somjagtidigare har erinrat om finns del frän alla synpunkler anledning att ge deolika regionerna en allmän service, som gör det möjligt för dessa alt utvecklade förutsättningar som finns. Alt tillgången på utbildning är en av de främstaförulsätlningarna i della sammanhang är helt klart. Den som aldrig så litet harsysslat med förelagslokalisering, bl. a. från synpunkt, vel all blanddet allra första man då frågar efter ärjust lägel pä utbildningssidan. Med delförslag som utskottet nu framlägger när det gäller både högskoledelen och YTHläcks landet in ganska väl. Vafie län får någon form av högskoleutbildning, ochdet måsle i dagens läge anses som elt rimligt krav inle minst mol bakgrund avalla riksdagsultalanden i regionalpolitiska sammanhang. Medden förbättring av propositionen som ulskottsbelänkandet utgör genom en radposiliva ställningstaganden som utskottet har gjort med anledning av moiionerfrån bl. a. har vi kunnat begränsa oss lill etl fåtal reservationer.Jag ber, fru talman, all fä yrka bifall lill utskottets förslag utom på depunkler där milt namn förekommer pä reservationer där jag yrkar bifall tilldessa. HerrSVENSSON i (vpk) kort genmäle: var uppe och talade om hur duktig man blir när man sitteri ulbildningsutskoilet. Del är möjligl att man blir, men jagar nog glad att närjag talarmed folk frän arbetsplatserna kommer jag inle sä ofta som hög herrefrän , officiellt och på ämbetets vägnar. Jag har andra kanaler - 7096 av vårl partis medlemmar utgörs av industriarbetare, och vi har enDomnarvsarbelare i vår riksdagsgrupp. Del går rätt bra att umgås med folk påden nivån också. Man behöver inte upp på nivå för att tala medde arbelande. Menden intressanta frågan är ju inle denna, ulan den intressanta frågan är; Vad ärdel arbetarna vill ha? Den frågan kan bara besvaras i fall man ställer en andrafråga, nämligen; Hur har ni ställt frågan till dem? Detär klart alt arbetarna vill ha ulbildning. Om del kan del inte råda någonlingannat än en rörande enighet i alla kretsar. Men frågan gäller ju om arbetarenvill ha en ulbildning som gör all han blir fri all förbättra sin sociala ochpoliliska slällning i samhället eller om han vill ha ell utbildningsväsen styrtav dem som behärskar honom pä hans arbetsplats, storkapitalets företrädare, såatt han utbildas lill en funktionär i bolaget, en funktionär som kanske sedanlöper risk att svika sina arbetskamrater genom de lojaliteter han utvecklartill bolaget som bolagets funktionär. Har ni talat om för arbetarna päDomnarvel vad del är för sorts YTH ni bjuder dem? AltYTH-tanken i grunden är en bra tanke förnekar vi inte och har aldrig förnekat,utan frågan gäller; Är det Slora modell av YTH ni vill ha, den somjag skisserat i mitl inledningsanförande, eftersom vi misstänker alt det är deintressena som kommer att göra sig gällande i YTH:s praktiska utformning? Kaninle svara mig på del, om del är StoraKopparbergs modell som ni har tänkt pä i utbild-ningsulskottel ocksä eller omni har någon annan modell som inte är . Och har ni i så falltalat om det för ? Är det Slora modell som ni villha, och går ni verkligen till arbetarna utan att tala om hur odemokratiskbeslutsstrukturen i den nya högskolan skall vara uppbyggd med handplockninguppifrån, då tycker jag faktiskt att man skall skämmas litet grand över inle kan vara mera uppriktig när man lalar med folk. Reformeringav högskoleutbildningen m. m. HenNORDSTRANDH (m) kort genmäle: Jag uppfattade pä del sättet att han tyckte all vi varlitet oklara i vårt ställningstagande lill etablerande av nya högskoleorteroch nyetablering av högskoleutbildning på sådana. Jag är ledsen alt herrElmstedt uppfattar det "sä. Jag tycker nog att vi icke är det. Delär riktigt så långl all vi iakttar en viss restriktivilel i vår inställningtill sådan nyetablering, men det är knappast en oklarhet. Vi gör del därför attvi menar alt etablerande av nya högskolor och ny högskoleutbildning permanentrunt om i värt land inle är den enda vägen att vinna nya människor lillhögskoleutbildning - för del vill vi också gärna - ulan man går lika bra denandra vägen som vi har lalal om lidigare, nämligen alt bygga utdistansundervisningen. Orsaken till vär restriktivilel är också den att vihar omtanke om forsk-ningssambandel, som onekligen är myckel svårt alt etablerapä nya högskoleorter när man lägger ul ny ulbildning där. Det anses kanske alldel skall gä alt fä lill stånd elt forskningssamband , men jag är räddför att om man inte får i gång ett sådant samband tämligen efterdet alt ulbildningen päbörials så blir det aldrig av. Jag tror att vi har rällatt vara litet skeptiska i det avseendet, men jag vill slå fasl och upprepardel gärna all de orter som diskussionen nu har gällt godtar vi från moderalasamlingspartiet som högskoleorter med den permanenta högskoleundervisning somfinns där. Det vi säger är att vi inle tror all del i dagslägel är möjligl attgöra någon nämnvärd utbyggnad, men medger omständigheterna det, skall sådanutbyggnad givelvis göras. Jag deklarerade klart här frän talarstolen i mittinledningsanförande att 01 nägon nu permanent högskoleutbildning i nägon avdessa orter kommer alt försvinna - del finns ju risk för det - skall alltgöras för att skapa annan undervisning där. Man skall under alla förhållandeninle minska volymen pä högskoleorterna. () kortgenmäle; Jag noterar förklaring pä denna punkt och finneringen anledning alt närmare polemisera mol honom. Beträffandeherr i har jag inga förhoppningar om att få sista ordel i endebatt med honom. Det är väl ändå ingen här i kammaren som lyckats med denbravaden. Jag skall inte göra några försök jag heller. Men jag kan till herrSvensson säga all vad jag avsäg 8 protokoll 1975. när jag nämnde herrSvenssons möjligheler att vara med i utbildningsutskottet var att jag tror delhade varil nyttigt om hade ställts öga mot öga Vied de fackligaföreträdarna, vilka vi har träffat mänga av i utskottet, och låtit dem prövaden uppfallning som lydligen har i dessa frågor. Sedanvill jag säga att jag har säkert kontakter, utöver dem man får i utskottet, medfolk som sysslar med vardagsarbete. I del avseendet kanske jag t. o. m. kankonkurrera med . Del är inte otänkbart. Jagvill också gärna säga all jag litar pä de företrädare för anställda i olikaindustrier som har uppträtt inför utskottet och som vi har mött pä utskottetsresor - vilka lill antalet var ganska mänga . Jag utgår ifrån att dehar fält erforderliga informationer frän sina uppdragsgivare och att deförmedlar dem till utskottets ledamöier. Man kan i della sairmianhang knappaslbygga en uppfallning pä andra grunder. Om frän sin ideologiskautgångspunkt gör någol annat, är del inle mycket att göra ål del. HenSVENSSON i (vpk) kort genmäle; Det handlar ju inte om vem som har vilka kontakter och inte heller omvad som har sagts här eller där, utan vad det handlar om är: Vilken är denegentliga avsikten? Vad är del för sorts YTH man skall ha? Jaghar nu ställt den frågan lill , och han har gåll ul ur kammaren. Jaghar ställt frågan lill , men han har inte använt sin replik tillatt besvara den. har en replik kvar. Då kan han få sista ordeti en debatt med mig, och då kan han vänligast förklara vad del är för slags YTHman skall ha. Ligger del någol i och andra storbolags förväntningarpå YTH, vilka jag har berört med citat ur ell av deras ultalanden? Är del dentypen av YTH man skall ha? Delär ett myckel inträngande maktpolitiskt, ideologiskt ochunder-visningspolitiskt problem. Kan del inle vara värt all ägna det problemeten ireminulersreplik, , i stället för att ständigt undvikahuvudfrågan genom att tala om andra saker? FruSUNDBERG (m); Ulbildningen vid dagens universitet och högskolor skifier sig i mängaavseenden frän de ulbildningsförhållanden som rådde vid lillsällandel av 1968års utbildningsutredning. har en stark tillströmning väntlill vikande nyinskrivning av sluderande. Medelåldern på de nyinskrivna harstigit och utgjort etl bevis för att universiteten och högskolorna fyller ettbehov för nya grupper av sluderande. har en allt mindre andel avden-: som studerar för avsikt all skaffa sig en avslutad ulbildning. Allt färregör del också. Del i sin lur innebär alt en studerande tillbringar kortare lidvid uni- versiletel eller högskolanoch därmed medverkar lill att totalantalet inskrivna ytterligare sjunker. Föratt möta den vikande beläggningen, särskilt märkbar viduniversitetsfilialerna, har nya ulbildningskurser kommii lill stånd; yrkesinriktadekurser och kurser med allmäninformation som huvudsyfte varvas i kurskatalogernamed traditionella, linjetillhörande kurser, vilkas samband med PUKAS-syslemetsinförande kan te sig diffust. Jag har med det velal visa den inneboende dynamik som finns hos denhögre ulbildningen, den själwerkande kraft som i högre grad än harmedverkat lill alt den sista slora högskolereformen före dagens,PUKAS-systemet, överlevt sig själv. Man blir därför kanske litet orolig när manhör ulbildningsminislern med sådan kraft hävda kravel pä en nyutbildningsstrategi, orolig därför alt risk finns all en sådan utifrån kommandestrategi kan la död på den dynamik som nödvändigtvis måsle finnas hos vårauniversitet och högskolor. Den återkommande ulbildningen är någolutomordentligt värdefullt, och del har visat sig genom all den upptar en alllstörre del av platserna vid våra universitet och högskolor. Del äruniversitetens uppgift att öppna sina dörrar för nya kategorier studerande, mendet är inte universitetens uppgift alt styra inriktningen av den fortsattafärden och inle heller all slänga dörren för andra kategorier. Underde år som gåll sedan U 68 påböfiade sill arbeie har viss kriiik framförts-delsade också utbildningsministern i sitt inledningsanförande - mot allreformeringen av den högre ulbildningen i alltför hög grad kommii att beröraorganisatoriska frågor, medan innehållet i ulbildningen inte tillräckligt hardiskuterats. Genom den konstruktion som den nya högskolan nu fär är del tydligtall frågan om olika linjers innehåll och utformning i alll högre grad kommerall bli en lokal angelägenhet. Jag lycker all del är en utomordentligtvärdefull ulveckling. Den lokala utformningen när det gäller kursernasuppläggning och deras innehåll skall emellertid kombineras med centralantagning. Genom nya antagnings-bestämmelser och nya behörighelsnormer kommerhelt andra regler än nu all gälla inle bara för högskolan i stort ulan ocksåför studier av specifikt slag. Frånmoderala samlingspartiets sida har vi länge verkat för all kravel på kvalitet iden högre utbildningen liksom i all annan ulbildning inle fär åsidosättas.Vissa, förändringar gör sig dock gällande nu när universitet och högskolor intelängre, som de gjorde förr i liden, bara utbildar personer för de högstabefattningarna i samhället ulan också syftar lill alt utbilda folk med en långrad mer vanliga arbetsuppgifter. Då är del givelvis självklart att de krav somlidigare ställts på de högskoleutbildade kan och bör modifieras. 1 den meningenkan hävdas att en kvantitativ expansion kan vara kvalilelshöjande även om dengenomsnittliga standarden hos de utbildade sjunker. Å andra sidan kan del varafarligt all driva delta resonemang alltför långt. I förlitan pä dennaalln-iänna kvalitetshöjning finns del i mänga fall en tendens att bortse frånatt många Reformeringav högskoleutbildningen m. m. Reformeringav högskoleutbildningen m. m. yrken fakiiski kräveroförändrad och förbättrad ulbildningssiandard av varie yrkesutövare i takt* medatt teknik och vetenskap utvecklas. Den högre ulbildningen har alltid haftflera olika mål. Den har varil direkt yrkesförberedande; utbildning av präster,jurister, läkare och liknande har en gammal tradition. Men universiteten harocksä av tradition en annan uppgift, nämligen alt ge en allmän ulbildning, lätoss kalla det bildning. Man studerade för all utveckla sin personlighet, föralt vidga sin horisont. Och den typen av utbildning är för den nya högskolan imånga fall fördold. Ändå vill jag understryka att del fortfarande finnssluderande, kanske vagt yrkesinriktade men med slor vetgirighet, pä vilka dennaform av studier är applicerbar och vilka den nya högskolan inte fårutestänga från studier. Universitetensandra uppgift är att utgöra grund för värt velande om tillvaron, alllsä intebara träningsläger för vissa yrkesuppgifter. Där kommer också kravet in pä denfria forskningens absoluta rättighet att hävda sill oberoende vid universitetoch högskolor och all även få ett nära samband rned den grundläggandeutbildningen. Det är elt samband som jag tycker fint kommer lill uitryck i denproposilion vi diskuierar. Vilka skall nu ha rätt att studera vid denna vårnya högskola? Svaret är i princip att alla är kallade men färre blir utvalda.Åtminstone gäller del såväl dem som i framliden önskar en högl eftertraktad ulbildningmed många möjligheter till kontakt med ulveckling och forskning som dem somönskar studera vid speciella läroanstalter där de nya reglerna förtolaldimensionering kan utgöra etl hinder. Menlål oss betrakta förkunskaperna hos dem som skall studera vid våra nyahögskolor och universitet. De spelar naturligtvis en betydelsefull roll vad detgäller de studerandes möjlighet au tillgodogöra sig den ulbildning som erbjudsvid universitet och högskolor. Jag skulle gärna vifia säga all en förklaringtill den svenska skolans, i förhällande lill de slora satsningarna,medelmåttiga resultat är säkert vårt utbildningssystems organisalion. Helavärt utbildningssystem, frän grundskola till universitet och högskola, byggerpå all man kontrollerar undervisnings-utbudet i stället för inlärningseffeklen.Det gäller också en slor del av vär pedagogiska forskning. Dellaskulle kanske fungera mer rationellt om de studerande vore. som någon sagl, enhomogen massa som formas lill olika för arbetsmarknaden lämpade profiler genomall pressas fram genom linjesystemets likformiga kanaler. Men de kommer ulolika även om de pressas igenom i samma takt och i samma syslem, eftersom vadde lärt sig beror på förkunskaper, erfarenheter och kynne. Risken finnsemellertid all vår högskoleorganisation går samma ulveckling till mötes somgrundskola och gymniisium. Den studerande förutsattes få den kunskap som högskolanger honom. 1 stället måste vi få en utveckling som syftar lill att desluderande själva söker och aktivt hämtar sin kunskap, etl förhållande somnaturligtvis också ställer krav pä högskolan som säte för och väktare av denfria forskningen. Delhar från utbildningsministerns och de socialdemokratiska utskotts-representanternassida hävdals all man genom all förändra behörighels-reglerna kommer all ernåmyckel stora vinster vad det gäller att öppna högskolan för nya grupper avstuderande. Här talades förut om risken att bygga luftslott och nackdelen närde rasar. Jag tror att det är farligt all alltför myckel förlita sig på attenbart en förändring av antagnings-bestämmelser eller behörighetsregler skullemedverka lill all öppna högskolan för nya grupper. Därigenom underlåter mannämligen de utomordentligt mycket viktigare ätgärder som måste sättas in påförskole-, grundskole- och gymnasiestadiet förde blivande högskolestuderandena.Vi måste sträva efter en ufiämning och en vidare inriktning på högre studierhos barn från olika sociala mifiöer pä ett mycket tidigt åldersstadium. Delgår inte att bara tro all när de är 25 är kan man få in dem pähögskoleutbildning. Det gäller att skapa attityder än vad somkommer fram i proposiiionen. a. den uppfattningen som legal lill grund för moderata samlingspartielsrepresentanters ställningslagande när del gäller utformningen avbehörighetsregler och även synpunkler pä urvalsbestämmelserna för den nyahögskolan. Molbakgrund av de erfarenheter som gjorts med redan nu gällande behörighetsreglermåste del, som vi ser del, betecknas som etl allvarligt misslag att denallmänna behörigheten uteslutande skall bygga pä genomgång av tvååriga linjer,vilka undantagslöst skall föra fram till en förkunskapsstandard som trots alltligger avsevärt lägre än den som krävs . Härigenom kommer högskolansmöjligheler all upprätthålla en tillfredsställande kvalitet i ulbildningen allförsvåras. Om inle studietiderna inom högskolans utbildningslinjer skallförlängas, måste följden ofrånkomligen bli sämre ulbildningsresullat, isynnerhei för dem som böfiar högskolestudierna med den lägsta formen avbehörighet. Dessutomkommer antagligen della nya behörighetssystem att lämna fältet fritt förtaktiska linjeval i gymnasieskolan. Den som vill vara säker på att erhålla etlhögl slutbetyg, som sedan ligger till grund för all antagning tillhögskoleutbildning, kan väfia den enklaste formen av tvåårig linje, där kravenpä sludiepreslationer är mycket måttliga och möjligheterna att få ett höglbetyg därmed myckel större. Därefter kan man behörighelskompletteraerforderliga ämnen.