prot · FY0989 · 1975-12-31 00:00:00 — Fär jag ta ett exempel. Därfinns ett krav pä att 24 bibliotek sammanlagt skall ha köpt minsl 40 böcker.Herr vet att jusl delta förslag utsattes för en mördande kritik iremisserna. Ändå har de borgerliga stannat för att lägga in den hiir spärregelni sill förslag - med ett visst undanlag för den exklusiva litteraturen. Menförklara för mig, , vad som skulle hända med del här systemet om 23bibliotek råkar inköpa 100 exemplar av en bok eller om 39 råkar inköpa 39 exemplarav en bok. Hur vill gä in och korrigera en sådan sak? På vilkelsäll skall del las upp? Detär nalurliglvis så all del syslem som och den borgerligamajoriteten föreslår till sina effekter är selektivt, fastän på etl fullständigtslumpartat sätt. Förslaget har med rätta kritiserats. Del försöker ni dölja,men jag upprepar att förslaget i remissinstanserna har fåll en utomordentligthård kritik. har påvisat all del finns en påtaglig risk föratt just udda författare och poeter, som del är särskill viktigt att lyfta in ien sådan här stödform, enligt ert förslag Sedan må herrAhlmark tala om frihet och använda alla vackra Nr 89 honnörsord - det gärall koppla niånga honnörsord lill det här. Jag har Fredaeen den inget emotalt de används, för världen är ond - del häller jag gärna 3 m-ii 1975 med om - och vi behöverupprepa principdiskussioner om yttrandefrihet _ och annat mänga gånger.Vi har inga motsatta meningar om viklen av Statligt litteratur- alt med olika samhällsinsatser garantera yttrandefriheten. stöd,m. Jag vill emellertid erinraherr om att ert liberala slumpsyslem - för ett sådant är del -betyder alt ni öppnar, precis som jag sade till i Lane-Herrestad tidigare, dörrarna för skräplitteratur, men ni Slänger på sätt och vis möjligheterna för mer udda lilleratur. Dessutom har ni ju kopplat della - och nägon röstförklaring där har vi ännu inte fåll från - med etl direkt hot mot barnlitteraturen. Är ocksä beredd att föfia ulskottsmajoriteten på denna punkl, där man går emol lilleralurutredningen, emot en enig remisskritik, emot barn- och ungdomsorganisationer, emot och brand- skattar barnlitteraturen för att på det viset skrapa ihop pengar till stor förlagen. HerrAHLMARK (fp) kort genmäle: Det var bra det här; nu har vi kommit in direkt i kärnan avdiskussionen, ulan den demagogi som lidigare präglade om "högerlinje" och sådant. säger all med automatiskt verkande regler kan man inle"diskulera" vilka som skall få ett stöd. Del finns ingen särskild centralgrupp som man kan gå och prata med. Nej, det är just del som är finessen medlitteraturutredningens och utskollsmajoritelens förslag. Bibliotekensammantagna är ju väldigt mänga. Om bara 24 av dem köper 40 exemplar sammanlagtkommer den boken med i slödköpsordningen. Är det färre bibliotek och färreexemplar komnier den inte med. Det är det självklara svaret på frågan. Dåblir det alltså inle något samfällt beslut. Det blir inte möjligt med någonlikriktning från centralt håll. Del kommer inte all vara en liten elit ikanslihusets närhet som beslutar. Del blir decentraliserat överlandet. Ochsystemet är så uppbyggt att debutanter, alt svåra prosaförfattare - svära i meningen mindrelillgängliga för en stor publik - och lyriker skall komma med. säger all det här är ett "liberalt slumpsystem". Ja, detär etl liberalt system; det är riktigt. Systemet är liberalt därför alt detomöjliggör den här centrala likriktningen, som är kärnan i det seleklivasystemet. Pådel viset är det system vi förordar alltså liberalt. Och det kan na turligtvis sägas vara slumpartat i den meningen att man inle i förväg kan vela exakt om en viss bok kommer med eller inte. ifall någon av de här skräpböckerna som talar om hamnar innanför ramen. Det finns naturligtvis en risk att en del skräplitieratur, som böriat inköpas av biblioteken, kommer med. Jag är helt på del klara 101 Statligtlitteraturstöd, in: tn.- med den risken. Men dennackdelen får man ta för att få elt system som inte inbjuder till och medgerlikriktning. Då fär man stödja några böcker som man egenlligen inte skullevilja ge stöd. Det är den avvägning man fär göra för all värna just demokratin,som i andra sammanhang använder sä mänga sköna ord om. Nihar ju själv, , varit inne på denna linje tidigare. Ni höll förälta månader sedan etl tal, i vilkel ni sade all selektivi slöd inbjuder tillotillbörlig styrning och i sisla hand censur. När vi lämnade över beiänkandeloch diskuterade del en månad senare sade inle elt ord avkriiik mot utredningen. Först nu har han tänkt om. Och allt det som tidigarevar så bra hade nu blivit ett "liberalt slumpsystem", "en högerlinje"etc. Kanni inte , herr utbildningsminister, äntligen erkänna att det är detta tristapolitiska faktum all ni har blivit överkörd av finansministern och inle fållpengar för er kulturproposition som gjort att ni tvingats göra en ideologiskhelomvändning? Jag vill först bestämt avvisa kritiken alt och dess nämnderär nägol slags elit i kanslihusets närhet. är ulomordentligtallsidigt samniansatt. Det beslår av människor från hela landet representerandeen rad folkrörelser och kulturarbetargrupper. Det är ett myckel mångsidigtspektrum av intressen som där är representerat. Jag skall inte ullala mig ombibliotekarierna som en elitgrupp. Del vore felaktigt. Men de är naturligtvisen ensidig yrkesgrupp, som pä del här sällel får en möjlighet att bestämma eninriktning av utgivningen. Jag tycker det finns all anledning att diskuteradet demokratiska medborgarinflyiandel i den typen av urval - för även del somherr talar för är ju nämligen ett urval. Detär ocksä hederligt av att erkänna, alt ni öppnar vägen förskräplitleraluren. Och med den lendens som finns i förlagen all låla sigfreslas till den typen av marknad är naturligtvis riskerna i del hänseendetstora. Sedanvore det myckel intressant, . all få en litet bällre inblick i hurdet känns för alt stå här och tala emol etl förslag och en ordningför litteraturstödet som och de små förlagen har sagt jatill. Jag har inle tagit upp den diskussionen tidigare med , mendet är inget tvivel om alt de små förlagen och alla därifrån som har yttrat sigi den senaste tidens debatt är eniga om att del borgerliga förslag som lagtsfram utgör etl hot mot dem. medan reservanternas förslag är ett sätt att lyflafram de små förlagen. Det måste väl ändå kännas egendomligt att gå emot etlsådant förslag. Slutligen,, upprepar jag min fråga: Hur kiinns det all lägga fram elllilteralurförslag som ert, som så uppenbart går emot ell väsentligtkulturpolitiskl inlresse, nämligen det alt förstärka barnlitie- raturens ställning ochbarn- och ungdomsorganisationernas möjligheter Nr 89 all vidta läsfrämjandeåtgärder? Är det verkligen en kulturpolitik som Fred'ieen den ni vill stå för'? HerrAHLMARK (fp) kort genmäle: Statligl litteratur- Reservanlerna begär alltså nu . mer till barn- slöd, in. Utskottets majoritet begär ett kompletterande förslagtill generellt verkande slödköpsordning för barnlitteraturen. Jag kan intetänka mig ett generellt system som kommer alt kosta . Detkommeratt kosta betydligt mer än miljonen. Utskottsmajoriteten ger alltså mertill barnlitteraturen än vad reservanlerna gör. Så gick del hål pä denpropagandaballongen! Kulturrådetär sä mångsidigt, sade . sade han att systemet médbibliotekarierna blev väldigt ensidigt. Det är fantastiskt. En liten centralnämnd pä ungefär lio personer, utsedda av re- -geringen, är variation ochmångsidighet, medan hundratals bibliotekarier över hela landet blir ensidiga.Fattar den ideologiska innebörden av vad han säger? Han menaratt egenlligen är alll vad decentraliserade maktfunktioner heter någotbetänkligt, därför alt de är ganska likartade ute i landel. Men däremotmänniskorna i en liten grupp i regeringens omedelbara närhet - ideologisktmycket närstående regeringen som de flesta i är - blir mångsidiga!Där har avslöjat den centraliseringsfllosofi som är kärnan idet selekliva syslemet. Såkonstaterar att värt system "öppnar vägen för skräplitteraturen".Cilera mig rätt, ! Jag säger all vissa skräpböcker kan konnnamed om man använder det system vi föreslär. Det ' är en nackdel man fär la förall fä ett förhandsstöd av det slag litteraturutredningen föreslagit ochslippa riskerna för likriktning. Men den överväldigande delen av slödel kommerall gå lill den kvalificerade litteraturen, till de kvalificerade förlagen.Det visas tydligt av alla beräkningar. Därför är det ren demagogi att säga med detta system öppnar vägen för skräplitleraluren. Man ger ettslöd till de förlag och de författare som i konkurrensens namn bekämpar justskräplitleraluren. Hurkänns det att stå här och tala emot småförlagen, frågar utbildningsministern.Ja, ställ den frågan lill , som varit chef för som är chef för ; småförlag i ordets rimliga mening. Jagciterar honom : "Jurysystemet är som litterär poängbedömning ide flesta sammanhang någol djupt olustigt och självklart förkastligt som basför kullurpolitiska åtgärder. är att i det lotteriet skullede kapitalstarka förlagen, som har råd att investera rejält ocheventuellt dra nitar, i det långa loppet hämta hem mestparten av stödpengarna - de små skulle stå där utan sked i guldregnet." Del är chefen för ett litet förlag som säger detta om linje. Statligtlitteraturstöd, m. m. Ja, , en decentralisering av en beslutsprocess ärutomordentligt viktig, om man kan ha en ordentlig demokratisk insyni den. Det är jusl brislen pä sådan insyn som är det betänkliga när man pä delhär viset låser läst selektionen lill en grupp som är anonym. Den är egentligenännu mer anonym än vill göra gällande när han talar om de hundrabibliotekarierna. vet lika väl som jag att dessa hundra bibliotekarierär utomordentligt beroende av den lektörsservice som Biblioteksfiänst bestårdem med. Vafie bok läses i allmänhet bara av en eller tvä sådana lektorer, ochderas rapporter, som går ul lill biblioteken, är i hög grad avgörande förbibliotekens inköp. Delta vet lika väl som jag. Detnya är - del sade jag tidigare och jag upprepar det; jag tycker del är viktigtfrån principiell synpunkt -all bibliotekarierna i detta sammanhang får endubbel funktion. Jag vill inle på nägol sätt anklaga dem för det - del är intealls min tanke - men denna dubbla funktion är från vissa synpunkler betänklig.Dels får de elt inflytande över utbildningspolitiken, dels skall deförverkliga en lokal inköpspoliiik. Det är all lägga en oerhört stark koncentrationav makten på en enda yrkesgrupp, och del är betänkligt när del gäller någontingså väsentligt som all bestämma vad det är för litteratur vi skall ha i landel. HerrAhlmark försöker smyga undan frägan om del angrepp de borgerliga gör påbarnkulturen och barnlitteraturen. Del är tydligen inte alls besvärande förherr all gå ifrän sin egen ståndpunkt i lilleralurutredningen pä denhär punkten. Han ställer villigt upp pä denna nya linje, som bär moderaternasmärke - det är ingen tvekan om det. Här är ni ute - del är ulan gensaga på detsättet - för att skada etl av de viktigaste instrument vi har i delkullurpolitiska arbelet just , nämligen stödet lill läsfrämjande insalserbland barn och ungdom. Herrandre vice talmannen anmälde att anhållit att lill protokollet fäantecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. 1 detta längt framskridna skede av debatten kring kullurulskotlelsbetänkande har iroligen det mesta som finns att säga redan sagts. För aUundvika risken för upprepningar tänker jag därför inskränka mig till all enbartnågot kommentera och kortfattat motivera reservationerna 15, 21 och 28, där visocialdemokrater i ulskottet står som undertecknare, under 15 och 28tillsammans med vpk-ledamolen. Låt mig böria med den sist nämnda reservaiionen. Regeringenföreslår att myntkabinettet i fortsättningen skall få namnet mynihistoriskamuseet. Del förslaget har gen upphov till två motioner, i vilka föreslås attnuvarande namn även skall gälla i fortsättningen. Del är tydligt altmotionärerna uppfattat namnbytesförslaget enbart som nägon form avklåfingrighet från regeringens sida. Motivet äri stället den omorganisation som föreslår. F. n. utgör myntkabinettet enavdelning inom statens hisloriska museum, men efler den omorganisation somföresläs i proposiiionen komnier myntkabinettet att utgöra en heltsjälvständig institution inom den nya myndigheten ochslalens historiska museer. Det måste då ses som någol helt naturligt allpersonalen vid berörda museum vill ge della ett namn som för en bred allmänhetklargör vad man där sysslar med och vad man har alt visa upp, och det är ocksåvad som har hänt. Närinnebörden av den nya organisationen blev hell klarlagd framfördes lilldepartementet önskemål om elt mer tidsenligt namn, elt namn som skulle kunna näut också utanför en mer begränsad grupp. Myntkabinettet är den gängsebeteckningen på en större systeinatiskl ordnad mynt- och medafisamling. Namnetär väl inarbetat i de initierade lackkretsarna av forskare, myntsamlare ochmynthandlare. Del är emellerlid etl hell olillfredsställande namn på ellmuseum som har till uppgifl att bl. a. belysa penningväsendets historia och dendärmed förknippade ekonomiska och sociala ulvecklingen. Förett självständigt museum som i enlighet med den riktlinje för museipolitiken,som vi här i har antagit, skall bedriva utställ-ningsverksamhel ochannan utåtriktad verksamhet med sikte på en bred allmänhet krävs ell kort,slagkrafligl och innehällsmässigl korrekt namn. Vi reservanter anser all namnetmynihistoriska museet väl uppfyller de uppställda kraven. Därför, herr talman,yrkar jag bifall lill reservaiionen 28. Jagvill därefter säga några ord oni det av ulskottsmajoriteten föreslagna stödettill . Förslaget bygger pä en vpk-motionmed som första namn, i vilken hemställs au ett belopp pä 375 000 kr.anvisas under etl nyll förslagsanslag för riksförbundets centrala verksamhet. .Såsomframgått av propositionen konnner regeringen alt framlägga etlförslag som bygger pä de riktlinjer som MUS 65 har angett. Självfallet konimerocksä dä all las upp frågan om på vilkel sätt intresset för bildkonsten skallkunna breddas och framför allt nå ut till nya grupper. Det är en fräga som föross reservanter är av allra största betydelse. Vi inser också att de lokalakonstföreningarna gör ett bra jobb när del gäller att intressera människor förkvalitativt god bildkonst, vid sidan av t. ex. Konstfrämjandet och de olikastudieförbunden, men i motsats lill ulskoitsmajorilelen anser vi all innanfrågan om ekonomiskl Slöd till riksorganisationen tas upp till behandling, börman noga utreda hur samarbetet med övriga centralt verksamma organisationer ochinstitutioner skall bedrivas. Vi tror nämligen att en alltför stor splittringav de centrala resurserna inle fiänar saken. Därför anser vi alt det finnsanledning alt avvakta den aviserade översynen och propositionen. Jag yrkar bifall tillreservationen 21. Slutligen bidraget tillfolkbiblioteken. Här har vi socialdemokrater till- Statligtlilieralursiöd, m. m. Nr 89 sammansmed reserverat oss till förmån för det belopp som Fredaeen den föreslåsi propositionen. Eftersom satsningarna pä folkbiblioteken redan 23 mai 1975 '"'berörts av flera talare i debatien kan jag nöja mig - och kanske --------------- framförallt glädja kammaren - med att enbart hänvisa lill motiveringen Statligt litteratur- i reservationen 15, som jag yrkar bifall till. slöd, m. m. Slutligen, herr talman, vill jag ocksä yrka bifalltill föfidreservaiionerna 23 och 24. HerrMATTSSON i Lane-Herrestad (c) kort genmäle: Namnfrågor kan vara besvärliga alt lösa, och del gäller ocksä namnei påkungl. Kabinettet har inte fått några nya arbetsuppgifter.Hittills hardel sorterat understalens historiska museum. Till deltamyntkabinett är knuten en vetenskap som mänga i stora delar av världen harintresse av. Namnei är därför inarbetat i den vetenskapliga världen, och delmåste vara etl starkt skäl för att bevara namnet. Jag tror inte att det skullevara lill nytta för nägon om vi ändrade det. Man kan lätt fä förväxlingar on-ivi ändrar namnet. Vi har ju andra niynisamlingar i vårt land där del ocksåtalas om kabinett. Vi har sådana både i och , för all ta ellpar exempel. Därför har vi ansett attkungl. myntkabinettet kan få behålla sitt namn. FruRyding har lidigare talat om , och jagskall inte gå närmare in på det - det medger för resten inte liden. Jag tackarherr för hans erkännsamma ord om konstföreningarna ute i landel. Bibliotekenvet vi har en väldigt stor belydelse för läsfrämjandel. De skaffar böcker somsedan kan läsas av den slora allmänheten. Därför har vi också föreslagit etlbetydligt större belopp lill biblioteken än reservanlerna föreslår, och detanser vi all vi har gjort pä mycket goda grunder. HerrGFIEEN (s) kort genmäle: Det bör noleras all det namn på mynlsamlingarna som majoriteten iutskottet nu vill behälla inte har gällt efler 1957. Det väsentliga lycker jagär - det bör ha framgått av mitt tidigare anförande - att museet får ett namnsom gör att en bred allmänhet hittar dit så att det verkligen kan fungera somalla andra museer. Därför finns det skäl att hälla fast vid vårt förslag, inleminsl med tanke på all del också är etl krav från slora delar av personalen påmyntkabinettet. -i Lane-Herrestad (c) kort genmäle: myntkabinettet, möjligen förstärkt med en underrubrik, är lill fyllest för alt människorna skall ha klart för sig vad det är fräga om. Det är ett känt och inarbetat namn. Om vi nu ändrar det kan förväxlingar Inträffa. Det är t. ex. tätt för utlänningar att komina fel när de skall besöka myntkabinettet i , som 106 vi har vant oss vid heter kungl. HerrGreen säger att del namnet inte har gällt . Det ur- Nr 89 sprungliga namnet var emellertid kungl. myntkabinettet, och del är det Fredaeen den namnet som vi tycker att del skall ha. Herrförste vice talmannen (): Statligt litteratur- "Skallvi sluta filma, ?" var titeln pä en bok stöd, m. m. som gav.s utför . Man kanske kan traveslera detta och fråga: Skall visluta filma, ? Den svenska filmproduktionen beflnner signämligen i en sådan situation att man kan fräga sig om det gär alt fortsättamed någon nämnvärd filmproduktion i . Del kan synas onödigt, men mankanske försl skall fråga: Varför görs film egentligen? Jo, därför att den harkulturellt värde och för alt folk vill se den. Då kommer man fram lill att detkvittar vem som producerar filmen. Del är inle meningen alt staten skallbestämma filmreperloaren - inte heller filmarbetarna, som var innepä och inte kommersiella intressen, ulan svenska folket skall bestämma vilkenfilm vi skall ha. Jaghar stort förtroende för svenska folkel. När man ser pä besöksfrekvensen,finner man nämligen att mänga människor visserligen väfier att gå på dåligafilmer men all man också väfier all gå på mycket bra filmer, som har de störstabesökssiffrorna. Vi kominer aldrig ifrän all hur vi än producerar film,produceras den för att människor skall se den. Vill ingen se den, kan man likabra låla bli att producera den, för då kostar det bara pengar. Den svenska filmpolilikenhar inle diskuterats i på myckel . tillsattesfilmutredningen, som avlämnade sitt första betänkande , alltsåför . Utredningens slutbetänkande avlämnades den 31 december1973, vilket ärganska länge sedan det ocksä. har det praktiskt tagetinle hänt någonting på filmens område från slalens sida mer än att statsanslagpä etl i förhållande till filminspelningskosinaderna ganska ringa belopp harbeviljats. när kullurpi-oposilionen skulle komma, hade man väntat sig attnågonting skulle göras också för filmen. Man flnner emellertid att rätt småpålappningar har gjorts i olika avseenden. Något samlat grepp har inteförekomniit. Utbildningsniinisternsade att vi skall hålla samman de olika sakerna beträffande filmen. Jag tyckerdet är tvärtom. Det finns knappasl nägol mer splittrat och oredigt än densvenska filmpoliliken just . Läget kännetecknas ocksä av en stor osäkerhetför i branschen verksamma flimarbetare och andra. Den svenskafilmproduktionen har ärorika traditioner och har lidigare även haft relativt goda ekonomiska resurser. Men i och med Ijudfllmen flck vi med vårl relativt begränsade språkområde svårigheter. Det gick dock tämligen bra ända fram till televisionens genombrott. Då böriade de stora besvärligheterna för svensk filmproduktion. Jag vill erinra om alt i förhållande till 1962 uppvisade /73 107 Nr 89 en minskning av publikunderlagetmed - nästan hälften av pub- Fredaeenden '''" försvann. Dä har jag bararäknat på lio år. Pä längre sikl har mer 23 maj1975 *" gått bon. Filmproduktionen kämpar nu med oerhörda svårigheler. Stalligtlitteratur- för fräga om vi skall ha en svensk filmproduktion. Ja, den fråganbesvaras stöd, in. m. delvis genom svenska folkets egetval. Under mer normala förhållanden visar detsig, trols etl myckel stort utbud av utländska filmer, alt av biopublikengår på svensk film. Detsamma gäller televisionen. Vid undersökningar som därgjorts har det visat sig all även en gammal svensk film, som inle anses vara avhögre kvalitet, drar oerhört slora tittarsiffror, vilket visar all man vill hasvensk film. För att bevara svensk särart och kullur är det klart altvi bör ha en filmproduktion. Det står också i propositionen vissa berömmandeord om fllmen: "Filmen är en konstart med samma bredd och förankring somlitteraturen. Biograföesök är för mänga en av de vanligaste kulturaktiviteternautanför hemmet. Genom televisionen blir filmen ett vanligt inslag också ivardagsmifiön. Filmen när mänga, fängslar mänga och påverkar många. Därför ärdet vikligl all möjligheten att använda filmen som uttrycksmedel kan utvecklasoch utvidgas." Del är alldeles utmärkt, men varför gör man inte mera förfilmen i så fall? Under lång lid såg man filmen endast som en skallekälla -skatt på \ insåg man dock alt del finns ellkonstnärligt egenvärde hos filmen och alt den är en kulturiillgång. Jag vill säga att teatern har sin särart och sill mycketslora konslnäriiga värde och all den inte kan ersättas med film eller någolannal. Del är glädjande att teatern kan hävda sig fortfarande. Men filmen ärockså en konstart och skifier sig från teatern. Filmen kan gä utanför scenen,den har helt andra möjligheter all expandera bildmässigt, och den har sinafotografiska möjligheter. Därför skall man inte betrakta filmen som filmadteater. 1951 motionerade cenlern om stöd ät konstnärlig svenskfilmproduktion. Molionen blev avslagen, men tanken vann alltmera gehör. Numeraerkänns allmänl all vi skall försöka uppmuntra konstnärlig svensk filmproduktion.1956 kom en ulredning med ett betydelsefullt förslag. Man skulle ta in pengarfrän biograferna och använda dem för svensk filmproduktion. Förslagetgenomfördes men del kom som sagt . Vi motionerade någol år senare om inrättande av en fllm-och tea terakademi. Även den motionen avslogs. Sedan kom med ungefär samma uppgifler, så även del förslaget blev genomfört fastän om motionen avslogs. Filminslilulel är emellertid en märklig organi sation. Jag Iror alt många som talat i debatten inte vet rikligt hur institutet är organiserat. är en stiftelse, och man kan undra vem som äger den. Vem som bestämmer behöver vi inte undra över. Stiftelsen tar in 17 milj. kr. men biografägarna 108 som betalar in pengarna haregentligen ingenting att säga till om i Film- institutels styrelse somutses helt av regeringen. Del har inrättats etl Nr 89 förtroenderåd förkontakt med en del organisationer, men del rådet utses Fred-teen den avstyrelsen, och del flnns inget som helst parlamentariskt inslag i delta. Del är ocksä litetunderligt med institutets verksamhet. gammal film, och därvidlaggör man ett utmärkt arbeie, men den verk- Statligl litteivlur-samhelen har jumuseal karaktär, och kostnaden för sådant brukar bestås slöd, m. m. av staten.Man har ett flni bibliotek, men biblioteksverksamhet brukar staten vanligen ståför. Institutets lokaler för dessa ändamål är stora och mycket omfattande,vilkel man också kan ifrågasätta om biografägarna skall betala. Institutet harvidare bedrivit undervisning - en professur i fllmkunskap har funnits - mendet är också en statlig uppgifl.