prot · FY0928 · 1975-12-31 00:00:00 — Förhandlingarnaleddes av herr andre vice talmannen. §1 Justerades protokollet för den 20 innevarande månad. §2 Herr andre vice talmannen meddelade att till kammaren inkommit läkarintyg förherr , som var sjukskriven ylleriigare under liden den I-I6 mars. Herr andre vice talmannen anmälde att herrSilfverstrand även skulle fiänstgöra som ersättare för herrLange. Omprinciperna för kommunernas marktilldelning vid stora bostadsbyggnadsföretag § 3 Om principerna förkommunernas marktilldelning vid stora bostadsbyggnadsföretag Herr bostadsministern erhöll ordet för attbesvara i (fp) anmälda interpellation,nr 34, och anförde: i har frågat mig dels hur jag tolkar destatliga riktlinjerna för marktilldelning då del gäller storabe-byggelseenheler, dels hur jag anser all komrnun skall bedöma all kostnadernaför ett bygge inte kommer att översliga kostnadsnivån för upphandlade projekt. Riksdagensbeslut med anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:150innebär alt kommunerna genom de beslutade förstärkningarna av derasmöjligheter all förvärva mark får bättre förutsättningar än tidigare alt styra,leda och ta ansvar för bostadsförsöfiningen. Kommunerna skall vid sinmarkfördelning inle vara bundna av särskilda regler. Statsmakterna haremellertid angivit vissa allmänna riktlinjer för markfördelningen. Dessariktlinjer innebär bl. a. all kommunerna bör ulnylfia sina möjligheter altgenom markfördelningen främja effektiviteten i bostadsbyggandet. Kommunernahar även genom beslut fått ökade möjligheter att vid fördelning avmark på olika förvaltningsformer ge de självkoslnadsbestämda företagen detdominerande inflytande som är en förutsättning för att de i ökad utsträckningskall bli vägledande och normgivande vid hyressältningen. har detun-derslrukils alt det är önskvärt att behålla del konkurrenselement som liggeri all byggandet sker i olika företagsformer. Mot bakgrund av dessa avstatsmakterna angivna riktlinjerna i ämnet ankommer del på kom- Omprinciperna Jör kommunernas marktilldelning vid stora bostadsbyggnadsföretag munerna att själva beslutaom markfördelningen. Enligtbostadsfinansieringsförordningen (1974:946) skall statligt bostadslån föregenregibygge, med undantag av s. k. styckebyggda småhus, utgå endast omkostnaden för bygget inte överstiger kostnadsnivån för projekt som upphandlatsi anbudskonkurrens och om egenregibygge med hänsyn lill omständigheterna i detsärskilda fallet kan anses vara en lämplig produktionsform. Förmedlingsorganeti kommunen har alt tillstyrka eller avstyrka låneansökan mot denna bakgrund.Detta beslut skall prövas av länsbostadsnämnden. Dennabegränsning av egenregibyggandet torde emellertid, som jag framhöll vid minanmälan av proposition 1974:150, medföra omstruktureringar inom branschen.Riksdagen beslöt mot denna bakgrund alt de nya bestämmelserna om lån föregenregibyggande inte skall tillämpas utan träda i kraft den 1juli 1979. m. gäller att bostadslån inle skall utgå om den beräknadekostnaden för byggnadsföretaget väsentligt överstiger pantvärdet ellerkostnaden för likvärdiga förelag som upphandlats i anbudskonkurrens. Kommuneroch länsbostadsnämnder torde allmänt sett ha de resurser och den erfarenhet sombehövs för att göra denna bedömning. Till delta kommer alt del sedan lång lidbedrivs en statistisk uppföljning av kostnaderna för statsbelånadebyggnadsprojekt. Del finns goda möjligheter att ur delta material ta fram dekostnadsuppgifter för de upphandlade projekten som behövs för såväl kommunenssom länsbostadsnämndens bedömning av kostnaderna fördel byggnadsförelag vartillbostadslån sökes. Hen i (fp): Först etttack till statsrådet för det snabba svaret. Riktlinjerför bostadspolitiken var den träffande rubrik som bostadsministern satte påden stora och viktiga proposition som fick i slutet av förra årel. Ipropositionen och riksdagsbehandlingen skisseras väsentliga inslag i samhälletssträvan alt i vid bemärkelse ge medborgarna en bra bostad till ett iförhållande lill den allmänna lönenivån acceptabelt pris. Bostadspolitikenbör inle och kan inle heller detaljstyras. Att detta då och då kan medföra attvissa frågor tolkas olika måsle vi acceptera. Men viktigt är att det råderenighet och klarhet om hur de väsentliga utvecklingslinjerna skall löpa.Bostaden är en så viktig del i människors liv och bostadskostnaderna en såbetydande utgiftspost att det är angelägel att vi här i avgörande frågor harsamma tolkning av beslut. Redani samband med riksdagsbehandlingen av propositionen 150 uppkom diskussion omhur man skulle tolka de uttalade riktlinjerna för markfördelningen ochkonkurrensreglerna för själva byggandet. har denna diskussion genom ettaktuellt ärende i flammat upp igen och ännu kraftigare. Den axel som allt börkretsa kring i bostadspolitiken måste vara den boende, konsumenten. Frånden utgångspunkten blir det primära all beslut om vem som skall få bygga påett markområde fattas i sådana former att en kostnadskrävande monopolsituationundviks. Detsvar och de synpunkter bostadsminislern lämnat på min första fråga, om riktlinjernaför marklilldelningen, ansluter sig enligt min mening till del riksdagsbeslutsom fattades . Jag delar här statsrådets synpunkter. De fastslagnariktlinjerna har som mål att främja effektiviteten i bostadsbyggandet ochförutsätter all man behåller det konkurrenselement som ligger i att byggandetsker i olika förelagsformer. Riksdagensbeslut om marklilldelning avser produktionen av bosläder. Man kan alltså inteblanda ihop ägarfördelningen i ell befintligt bestånd och proportionerna påolika förelagsformer vid marktilldelning för nybebyggelse i en kommun. Skulledet senare ske får vi i större tätorter med en kärna av äldre bebyggelse överhuvud taget ingen konkurrens i nyproduktionen inom överskådlig lid. Tidigarehar vid all diskussion om höga hyror dialogen i stort sett gällt hur man skallpressa själva byggnadskoslnaderna. Genom de nya grunderna förbostadsfinansieringen hålls kapitalkostnaderna nere. Underde har själva förvaltningskostnaderna för bostä derna stigit och spelar nu en alltmer betydande roll i hyreskostnaderna. Orsakerna är flera: högre bränslekostnader, ökade kommunala avgifter för vatten, avlopp och sophämtning m. m. a. genom den tyngd lönekostnaderna har för all förvaltning räknar man med alt denna i fram tiden kommer all ta en allt större del av hyran. I den situationen blir konkurrenselemeniei i byggherreskap och förvaltning allt viktigare, och propositionens uttalande om alt "byggherrarnas skicklighet som byggare och förvaltare skall- vara utslagsgivande för fördelning av bygg herreuppdrag" kommer säkerligen alt betraktas som framsynt och viktigare än . Påden andra frågan, som gäller hur en kommun skall bedöma att egenregibygge intekommer alt överstiga kostnadsnivån för upphandlade projekt, har ocksåstatsrådet lämnat ell svar som väl följer beslut. Även i della falldelar jag statsrådets principiella uppfattning. Tankenbakom all anbudskonkurrens är att man skall pressa priserna och därmed hyrorna.I riksdagsbeslutet finns ju en alldeles särskild bestämmelse som avser attskydda konsumenten om kommunen eventuellt skulle vilja ha elt byggande utankonkurrens. kan vägra bostadslån om kostnaden överstiger denför likvärdiga företag som upphandlats i anbudskonkurrens. Dekostnadsjämförelser som skall göras vid ett dispensförfarande förutsätteralltså all det finns jämförbara projekt uppförda i konkurrens och alt man fråndessa senare kan se kostnads-utfallet. Kostnadsjämförelsen måste alltså ses i förhållandetill färdigställda projekt och inte i förhållande lill kalkylerad kostnad i enpreliminär låneansökan. Jämförelseobjekt är alltså nödvändiga och därför kandispensregeln endast komma i fråga om särskilda skäl föreligger. är det så att dessaregler inle träder i kraft förrän Omprinciperna JÖr kommunernas marktilldelning vid stora bostadsbyggnadsföretag Omprinciperna för kommunernas marktilldelning vid stora bostadsbyggnadsföretag genom deövergångsbestämmelser som gäller för egenregibyggen. I delta läge är det då änviktigare alt markfördelning sker enligt av uttalade riktlinjer.Uppskovet är ju föranlett av att man vill ge de företag som äger storamarkområden skäligt rådrum och tid till omstrukturering. Formellt öppnar sigtydligen här en viss möjlighet för en kommun att avståfrån konkurrens. Enligt min mening skulle i så fall kommunen handla mol andan iriksdagens beslut och illa förvalla del ansvar som bostadspolitiken lägger påkommunerna. Särskiltviktig är konkurrensfaktorn i fråga om sådana centralt belägna markområden istorstäderna där man kan hyra ut bostäderna även om hyresnivån blir hög ochboendemifiön dålig. Delär viktigt all pressa boendekostnaderna. Det är viktigt alt skapa goda och brabostadsmiljöer. Därförär det viktigt all så långt möjligt utnytfia det kunnande och den vifia tillnyskapande som finns hos olika slags byggande och förvallande företag. Rättvistävlan mellan olika förelag om bästa produkt är en god garanti för att deboendes intressen blir de riktlinjer som styr bostadspolitiken. Hen (): Såhär sade herr bostadsminislern , då fattadebeslut om den nya bostadspolitiken: "Omdel egna markinnehavet i praktiken blir avgörande förelags möjligheteratt bygga, skapar man också ett monopol för de stora, kapitalstarkabyggföretagen, medan de mindre, som inte har samma resurser att köpa mark, inlekan hävda sig - trots att deras byggskicklighet kanske är väl så stor." Närherr bostadsminislern yttrade detta tänkte han kanske inle så myckel på deallmännyttiga bostadsföretagen och möjligheterna att ge dem en speciell favör.Men det som har hänt i gör att jag nu kancitera hans uttalande här med tanke på just de möjligheter som har skapats attge extrema privilegier åt allmännyttiga bostadsföretag. Del är beklagligt attdel skall bli så därför all, som föregående talare har sagl,bostadspropositionen och dess utskottsbehandling förraårel i hög grad präglades av tanken på att kunna skärpa konkurrensen ibostadsbyggandet. Detmyckna talet om konkurrensen hade man väl hoppats skulle föra något bättre medsig. Det behövs konkurrens, och när jag säger det menar jag inte att dettidigare bara skulle ha funnits konkurrens i en sektor och inle i en annan,utan jag talar nu för alt det behövs ökad konkurrens i hela byggbranschen. Flerakommuner har visat hur man på olika sätt kunnat sänka bo-sladsprisernaförvånansvärt mycket, inte minst vad del gäller småhusområden, genom att justutnytfia alla de möjligheter som finns alt pressa kostnaderna. Del är självklart ettkonsumentintresse alt kunna pressa kostnaderna. Del är inte så mycket ellkonsumentintresse vem som bygger och vem som är byggherre, utan det som ärkonsumentintresset är att det blir billigt och bra byggt. Ingenkan egentligen säga att del är billigare att bo i ett allmännyttigt bostadsföretagän att bo i något annat, om man utgår ifrån att de olika bostadsföretagenskulle arbeta på rättvisa och lika villkor. Riksdagensbeslut är väl kända. Del är därför ganska märkligt att det blivitett sådant oväsen sedan det blivit klart hur man kan handskas medbostadsbeslulel som fattades . Det kan knappast vara något nytt förkammaren alt det gavs dispensmöjligheter när det gäller konkurrensfrågorna förjust de s. k. allmännyttiga bostadsföretagen. Vi moderater påvisade i vårparlimotion, i utskotlsarbetet och i debatten att man skapade vida möjligheteratt just få fram en kategori byggare och ge dem speciella möjligheter framförandra byggare. Närman studerar vad som hänt i kan man naturligtvis ha många funderingar.Jag skulle vilja avsluta del här resonemanget genom all la upp två frågor, somjag skulle vara lacksam att få svar på. Tillatt böfia med har man uppenbarligen vid behandlingen i -där manalltså utgått från våra bostadspolitiska beslut - förutsatt att detframtida arbetet i , beroende på den ägarstruktur som man har i delar av kommunen, måste läggas upp så att del är den allmännyttigaoch kooperativa sektorn som skall förbehållas marken för byggande.Man menar alltså att detta är en förutsättning. Jag anser all del vore ganskaorimligt om det vore på del viset. Del skulle vara intressant att hörabostadsminislerns synpunkt på del. Denandra frågan som är väsentlig i delta sammanhang är den allmänna fråga som jagtror att många människor ställer sig när de ser all elt förelag får möjlighetatt bygga ell jätteprojekt om 1 500 lägenheter där kanske 5 000 människor skallbo . Många människor frågar helt enkelt: Är det rimligt att ellförelag, oavsett om det är ell allmännyttigt sådant eller inte, skall kunnaavgöra om någon del av ell projekt som det nu aktuella skall bli föremål förkonkurrens eller inte? Detta är vad ledande kommunalpolitiker i sagt:Det är inte politikerna, del är inte , som skall avgöra omkonkurrens skall komma till stånd, ulan del är en förelagsslyrelse, som kanskehar välviljan att tillåta viss konkurrens. Omprinciperna för kommunernas marktilldelning vid stora bostadsbyggnadsföretag Hen (); Detfinns naturligtvis i och för sig ingen anledning för oss här i att laupp och diskutera enskilda kommunala beslut. Men om det inträffar all ettkommunalt beslut i så hög grad berör tolkningen av ett beslut i somi fallet , måsle del kunna tas upp. så myckel mer som manfrån socialdemokratiskt Stockholmshåll har hävdat alt de beslut som fattats iEnskededalenfallet Omprinciperna för kommunernas marklilldelning vid stora bostadsbyggnadsföretag är "helt i linje medriksdagens beslut". Delsom faslighetsnämnds socialdemokratiska och kommunistiska majoritethar sagl är, om jag förstått saken rätt, följande; För del första har manbeträffande en visst område - alltså - bestämt att detallmännyttiga företagel Svenska Bosläder här bör få äga och förvalla de 1 600lägenheter som skall byggas där. För det andra har man uttalat att den mark somkommunen disponerar över "i princip förbehålls den allmännyttigaoch kooperativa sektorn". i fortsättningen skall bara de tvåförvaltningsformerna få förekomma. Ibåda dessa fall åberopar man beslut. Är del då verkligen på delsättet som beslut skall tolkas? Svaret på den frågan måslenaturligtvis bli ett klart nej, och jag skall försöka all i all korthetutveckla varför. Manmåsle då lill att böfia med skifia på två saker, vilket inte alltid har gjortssärskilt tydligt i den debatt som förts med anledning av . Delshandlar det alltså om ell beslut om markfördelning, dvs. om vem som skalltilldelas uppgiften att äga och förvalta de bostäder som skall byggas. Delshandlar det om ett beslut som ännu inte har fattats, nämligen om vem som skalluppföra husen. Utdelningenav byggherreuppdragen är nu och en angelägenhet förmarkägaren, vare sig denna är kommunen eller ett enskilt förelag. Formelltflnns det alltså ingenting all invända emot fas-tighelsnämndensställningstagande. Men frågan är alltså: Är det i linje med beslut,såsom man hävdar på socialdemokratiskt håll i ? Bostadsminislernhar redan om jag fattat honom rätt, svarat nej på den frågan, även om han intesäger del i klartext - och man må inte förtänka honom om han inle gör del. Hanpåpekar helt riktigt att kommunerna i ell fall som t. ex. intebinds av några preciserade regler. Men det heter också i bostadspropositionensom i den delen godkände i fiol; "Alt kommunensålunda inte vid sin markfördelning skall vara bunden av särskilda reglerutesluter emellertid inle att statsmakterna lar ställning till vissa allmännariktlinjer för markfördelningen." Ochriksdagen tog ställning till sådana riktlinjer. Man uttalade, som herrStrömberg i nämnde, det önskvärda i all behålla det konkurrenselementsom ligger i att byggandet sker i olika företagsformer och framhöll, altbyggherrarnas skicklighet som byggherrar och förvaltare bör vara utslagsgivandevid fördelningen av byggherreuppdrag. Delborde alltså stå fullständigt klart all det efter dessa riksdagsuttalanden äromöjligt för någon kommun - eller politisk majoritetsgruppering i någon kommun- att söka stöd i riksdagsbeslut för en politik som går ut på all heltutestänga vissa företagskategorier från allt ägande och förvallande avbostäder. Det är naturiiglvis ännuomöjligare att åberopa något konsumentin- tresse för den sorlensmonopolistiska politik. Denandra frågan är vem som skall ges uppdraget all uppföra bosläder åt denbyggherre som fått kommunens förtroende all äga och förvalla dem. Här har detnu i del aktuella Enskededalenfallet sagts från ledande socialdemokratiskt hållall "avgör självt om man skall bygga i egen regi elleranvända anbudskonkurrens". Ja,herr talman, della är i strikt formell mening rikligt. Som herr påvisade träder nämligen de bestämmelser som ger den statligalånemyndighelen möjlighet all säga nej lill statliga lån därför alt man integodkänner egenregibyggande inte i kraft förrän , dvs. efter enfemårig övergångstid. är ju ingenting som hindrar all de principer som denna lagstiftning byggerpå tillämpas . Men förutsättningen är då självfallet alt man anserall principen om konkurrens är riktig. Det har också, om jag nu fattadebostadsminislern rätt och riktigt har tolkat riksdagsbeslutet ,socialdemokrater ansett. De har menat att vi skall ha konkurrens ochhar därför bestämt sig för den beslutade lagstiftningen, även om man avpraktiska skäl velat ha en övergångslid. Därmed har man givit sin anslutningtill idén att bygg-uppdrag skall ges lill det företag som bygger bäst ochbilligast. Och det kan man naturligtvis bara avgöra om man ger allaintresserade företag en möjlighet all visa vad de kan prestera. När del gällerett så stort projekt som det är fråga om i , är del svårt all klaradenna uppgift ulan att utlysa en anbudslävlan. Jagvill i detta sammanhang säga lill , som menade att händelserna kringbostadsprojektet i inle alls är förvånande mol bakgrunden avriksdagens beslut, att del nog är ett litet galet påstående. menaratt dispensmöjligheten är förutsatt i riksdagsbeslutet. Ja visst, det börfinnas dispensmöjligheler. Det förekommer lägen där en stor anbudslävling voreell klumpigt förfarande, där man med andra metoder kan avgöra om ett projekt ärjämförbart i pris med andra projekt. Men dessa dispensregler kan inle rimligenslå undan fötterna på grundtanken i det här riksdagsbeslutet: att skärpakonkurrensen på bostadsområdet. Hademan här följl den linje som pläderade för, nämligen att kommunersom tillämpade anbudskonkurrens på den kommunala marken skulle kunna föreskrivakonkurrens också på privat mark', hade man inle alls undvikit fall somEnskededalen. Då hade del räckt att hade sagt; Vi struntar iall tillämpa några konkurrensregler på den egna marken och så får de privatabygga utan konkurrens på sina områden. Om del är konsumenternas intressen manvill slå vakt om, är det inte någon särskilt lyckad lösning. Innebördenav riksdagsbeslutet är alltså för del första att markinnehav i fortsättningeninte skall ge någon automatisk rätt att bygga bostäder, för del andra att kommunenfår ökade möjligheter alt bestämma vem som skall få bygga var och att man skallulnylfia den ställningen, enligt Omprinciperna för kommunernas marktilldelning vid stora bostadsbyggnadsföretag 9 protokoll 1975. Fredagenden 28 februari 19.75 Omprinciperna Jör kommunernas marktilldelning vid stora bostadsbyggnadsföretag .' av utfiirdaderiktlinjer, bl. a. för att garantera att ägande och förvaltning sker i olikaföretagsformer, och fördel tredje att i själva byggprocessen staten i sinegenskap av långivare skall vaka över principen alt de företag som kan byggabäst och billigast skall få bygguppdragel. Dehär principerna har slagils fast just för att trygga alt konsumenterna skall fåså bra och billiga bosläder som möjligt. Delvis finns de formulerade iallmänna riktlinjer, delvis är de omsatta i lagstiftning. Marginalerna för kommunernastolkning är och bör vara ganska vida, men om en politisk majoritet i någonkommun vill gå in för en monopolisering av byggande och förvaltning kan denmajoriteten naturligtvis inte åberopa beslut. Man kanske inle i allalägen behöver komma i konflikt med lagstiftningen, men man kommer utan tvivel imycket hård motsättning mot konsumenternas intressen. Jaghoppas, herr lalman, att jag kan tolka bostadsminislerns inlägg så, atthan instämmer i den här karakteristiken av beslut. Jag hoppas ocksålill sist alt det skall visa sig att han är mäktig uppgiften att övertyga sinapartivänner i om den tolkningen. Hen ULANDER (s); i har liksom och även inne på ell resonemang om ; det är kanske del fallet som harföranlett hela den här debatten. Jag vill citera ur : "Mol denna bakgrund anser jag del förvånande att man ivissa kommuner vid stora projekt diskuterat all tilldela ett bestämt företagall mark för byggande i egen regi. Ett sådant exempel är iStockholm, där projektet gäller ca 1 600 lägenheter." HerrStrömbergs påstående måsle vila på en missuppfattning - eller också är det enfelaktig information. Del rikliga förhållandel är nämligen att densocialdemokratiska gruppen i faslighelsnämnden i har ullalat sig föralt den allmännyttiga och kooperativa sektorn skall erhålla ett ökat inflytandeöver bostäderna. Denna ståndpunkt, som har intagils i markfördelningsfrågorna,skall ses mot bakgrund av att det privata ägandet helt dominerar särskilt iinnerstaden. Om en rimlig balans skall kunna nås, är det nödvändigt att kommunensrelativt begränsade innehav av byggmark i princip tilldelas allmännyttiga ochkooperativa förelag. Jag skall la några exempel. Enskildapersoner och enskilda förelag äger ca 80 96 av innerstadens lägenheter iflerfamifishus, medan allmännyttiga förelag i innerstaden har 4,4 96 och statoch kommun har 6 96. Del är alltså en förkrossande majoritet av enskildapersoner och förelag. har haft att ta ställning lill fyraområden som skulle byggas. Man har beslutat all fördela den marken lillallmännyttiga företag. Delär i della sammanhang viktigt all påpeka all faslighelsnämnden inte harbeslutat om byggande. var inne på tanken att så skulle vara fallet,men det är fel. Man har reserverat ägande och för- valtning av de blivandebostadsområdena. diskussion som uppkom efter beslutet har,del från borgerligt håll gjortsgällande att fasiighetsnämndens beslut skulle slå i strid med beslutom de nya villkoren för statliga lån. Jag vill slå fast all socialdemokraternai fastighetsnämnden har gjort en fördelning av marken helt i linje medriksdagens beslut. När del gäller bebyggande är del rikligt, somherr säger, all , som har fått marktilldelningen, fåravgöra vem som skall bygga. Ärdel någonting av del som jag här har relaterat som i Botkyrkaanser vara fel? Innebär, såsom del påslås, det beslut som fastighetsnämnden iStockholm har fattat minskad konkurrens i byggandet? Byggkonkurrensen har intemed ägandet att göra, utan det har alt göra med frågan om att uppföra husen. Omprinciperna Jör kommunernas marktilldelning vid stora bostadsbygg-nadsjöretag i förklarade sig som inlerpellanl vara nöjd medbåde första och andra delen av mitt svar. Därför skulle jag över huvud tagetinte ha gjort någon kommentar om inte hade deltagit i debatten. Jagskall nu inle gå in på någon tolkning av vad som sker i ett visst område, i enviss kommun. Som påpekade är nämligen della projekt ännu inleavslutat, och vi känner inle lill resultatet mol bakgrund av riksdagsbeslutet.Man kan väl också diskutera lämpligheten av att bostadsministern går ut ochsätter betyg på hur kommuner handlar i det ena eller andra fallet. Jag trorinle del är särskilt lämpligt. Menjag måste säga all gjorde mig förvånad. angriper deallmännyttiga företagen och säger att del är mycket illa att man där inlefrämjar en fri konkurrens. I själva verket är del så att av statligt belånadeflerfamifishus upphandlas i de allmännyttiga företagen 57 96 - redan förepropositionen - i anbudskonkurrens, medan endast 6 96 hos de privata företagenupphandlas i anbudskonkurrens. Jagblev också förvånad därför att tyckte illa om den dispens som ges ipropositionen. Men vad ville moderata samlingspartiet?