prot · FZ0972 · 1975-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1975/76:72 §1 Val av ombud och suppleanter i Valav ombud och suppleanter i Förelogs val av sex ombud jämte sex suppleanter iEuroparådets rådgivande församling. HerrSVEN i (fp): Valberedningen har enhälligl godkänl en gemensam lista för valet avombud jämte suppleanter i Europarådels rådgivande församling. Iegenskap av ordförande i valberedningen ber jag all till herr talmannen fåöverlämna den gemensamma listan. Denför ifrågavarande val avlämnade gemensamma listan upplästes av herr talmannenoch godkändes av kammaren, varvid befanns att följande personer, vilkas namn ihär angiven ordning upptagits på listan, valts för tiden från öppnandet av denrådgivande församlingens nästa ordinarie möte till öppnandet av församlingensdärpå följande ordinarie möte: () herrHedlund (c) () () () () i (s) § 2 Justerades protokolletför den 17 innevarande månad. §3 Föredrogs och hänvisades 1975/76:2208 tillskatteutskottet §4 Föredrogs och bifölls inlerpellationsframställningarna 1975/76:126-129. § 5 Förhållandet mellanstat och kyrka m. m. Onsdagen den 25 februari1976 Förhållandetmellan stat och kyrka m. m. Föredrogs belänkande1975/76:38 med anledning av motioner rörande förhållandet mellan stat ochkyrka m, m, Idetta betänkande behandlades motionerna 1975/76:450av fröken m, fl, (c), vari hemställts att som sin meningskulle ge regeringen till känna att åtgärder borde aktualiseras för alt den s,k, samvetsklausulen inte allt framgent skulle kunna hävdas utgöra grund för endiskriminerande behandling av kvinna, 1975/76:523av m, fl, (c), vari hemställts all skulle tillkännageför regeringen som sin mening vad som anförts i motionen om principen förlösning av kyrka-stat-frågan och om handläggningen av denna fråga, 1975/76:895av m, fl, (vpk), vari hemställts att hos regeringenskulle anhålla om förslag angående kyrkans skiljande från staten, 1975/76:907av i m, fl, (vpk), vari hemställts att skulleanta ett i motionen redovisat förslag till ändring i lagen (1961:436) omförsamlingsstyrelse, innebärande bl. a. att till uppräkningen i 2 S 1 mom. avvad som enligt lagen avselts med församlings angelägenheter skulle läggas orden"ombesöriande av begravningar", 1975/76:916av i (m) och () saml 1975/76:1982av m. fl. (m), vari hemställts att skulle 1. uttalaatt.företrädare för de politiska partierna borde knytas till de överläggningarsom pågick mellan regeringen och kyrkan, 2. uttala att ålgärder borde vidiasför att reformera det inomkyrkliga arbetet enligt vad i motionen anförts, 3.hos regeringen anhålla om förslag lill författningsändring så attförsamlingarnas inflytande i stärktes enligt vad som i motionenanförts. Utskottet hemställde att riksdagenskulle 1, beiräffande förhållandelstat-kyrka avslå motionen 1975/76:895, 2, beträffande stat-kyrka-fråganshandläggning m, m, a) avslå motionen 1975/76:523, b) avslå molionen 1975/76:1982, 3, beträffande frågan om kvinnligapräster i och den s, k, samvetsklausulen med anledning avmotionen 1975/76:450 ge regeringen lill känna vad utskottet i betänkandetanfört, 4, beträffande ändrad tidpunkt förval till kyrkofullmäktige avslå motionen 1975/76:916, 5, beträffande lagstadgad rätt förförsamlingar att ombesörja begravningar avslå molionen 1975/76:907, 1,av herrar , Fiskesjö, Jonnergård och (samtliga c) som beträffandeförhållandet stat-kyrka och stat-kyrka-frågans handläggning m, m, ansett attutskottet under 1 och 2 bort hemställa 1, beträffande förhållandetstat-kyrka avslå motionen 1975/76:895, 2, beträffande stat-kyrka-fråganshandläggning m, m, a) med bifall till motionen1975/76:523 och med anledning av motionen 1975/76:1982, yrkandena 1 och 2,tillkännage för regeringen som sin mening vad som anförts i motionen1975/76:523 om principer för lösning av stat-kyrka-frågan och om handläggningenav denna fråga, b) förklara motionen 1975/76:1982,yrkandet 3, besvarad med vad reservanterna anfört och hemställt. Onsdagenden 25 febmari 1976 Förhållandet mellan stat och kyrka m. m. 2, av herrar i (m) och i (m) som beträffande förhållandet stat-kyrka och stat-kyrka-fråganshandläggning m, m, ansett att utskottet under 1 och 2 bort hemställa 1, beträffande förhållandetstat-kyrka avslå motionen 1975/76:895, 2, beträffande stat-kyrka-fråganshandläggning m, m, med anledning av motionen 1975/76:523 och med bifall tillmotionen 1975/76:1982 a) som sin mening ge regeringenlill känna att företrädare för de politiska partierna borde knytas till deöverläggningar som pågick mellan regeringen och kyrkan, b) som sin mening ge regeringentill känna att åtgärder borde vidtas för att reformera det inomkyrkliga arbetetenligt vad som anförts i motionen 1975/76:1982, c) hos regeringen anhålla omförslag till författningsändring så att församlingarnas inflytande idomkapitlet stärktes enligt vad som anförts i motionen 1975/76:1982, 3, av (vpk) som beträffandeförhållandet stat-kyrka och stat-kyrka-frågans handläggning m, m, ansett att utskottet under 1 och 2 bort hemställa 1, beträffande förhållandetstat-kyrka med bifall till motionen 1975/76:895 hos regeringen anhålla omförslag om kyrkans skiljande från staten, 2, beträffande stat-kyrka-fråganshandläggning m, m, a) avslå motionen 1975/76:523, b) avslå motionen 1975/76:1982, 4,av (vpk) som beträffande frågan om lagstadgad rätt förförsamlingar alt ombesöria begravningar ansett att utskottet under 5 borthemställa att skulle medanledning av motionen 1975/76:907 hos re- Förhållandetmellan stat och kyrka m. m. geringen begära förslag omändring av lagen (1961:436) om församlingsstyrelse i enlighet med vadreservanten anfört. Tillbetänkandet hade fogats särskilda yttranden 1. av () beträffandeförhållandet stat-kyrka och stat-kyrka-frågans handläggning m. m., 2. av herrar i (m)och i (m) beträffande frågan om kvinnliga präster i och den s. k, samvetsklausulen. HerrBOO (c): Föreliggande utskottsbetänkande innefattar en rad motioner på detkyrkliga området. Allmänt kan kanske sägas att det inte direkt är några nyasynpunkter som förs fram. Men kyrkliga frågor är frågor som i grundenintresserar och engagerar många människor. har samhälletsförhållande till trossamfunden alltmer trängt i förgrunden. Huvudfrågan gällersvenska kyrkans framtida ställning. En annan viktig fråga är samhällets attitydlill andra trossamfund. Båda de här frågorna har nära samband medreligionsfriheten i dagens och morgondagens samhälle, I delta perspektiv kommerockså in den angelägna diskussionen om skydd förde medborgeriiga fri-ochrättigheterna i grundlag. Förcenterpariiel är den självklara utgångspunkten kravei på en allmängrundlagsfäst religionsfrihet, byggd på respekt för olika livsåskådningar, Idenna anda är det självklart att samhällel bör medverka till att olikatrossamfund får förbättrade och bra arbetsvillkor, som svarar mot religionsfrihetenskrav i ett öppet demokratiskt samhälle. Det ökande ekonomiska stödet frånsamhället har i det här avseendet betytt mycket. har för sin del varitpådrivande när det gäller ökad bidrags-givning. Utifrånreligionsfrihetens princip är det också självklart all framtidaarbetsmöjligheter som en öppen folkkyrka inte äventyras. Detgår inte att komma förbi att ca 97 96 av landels medborgare vall att kvarståsom medlemmar i , trots all del sedan snart ett kvarts sekelvarit ganska lätt att träda ut ur denna. Vidsamtal och diskussioner är det frapperande hur många som är angelägna om allkyrkan skall finnas tillgänglig utan att de själva är aktiva i sinaställningstaganden. De menar alt det är en trygghet som skall finnas. organisation och ställning måste förvisso reformeras. Men i dennareformering får man inte tappa bort dragen av öppen folkkyrka, I detreformarbetet vill vi från särskilt markera tre inslag, 1, tjänster måsteäven i fortsättningen stå öppna för hela folket, utan krav, som jag sagl, påaktivt ställningslagande från den enskilde, 2, Den demokratiska uppbyggnadensom förstärktes genom 1961 års lag om församlingsslyrelsemåste bevaras och vidareutvecklas på stifts-och riksplanet, 3,Del måsie garanleras all en församlingsorganisalion kommer att finnas framöveri hela landet, som ger alla människor närhet till kyrklig verksamhet. Dehär redovisade uppfattningarna är väl kända som grundinställning idessa frågor, men jag lycker ändå att det finns anledning att i en diskussionsom denna redovisa dem ånyo. Över huvud är det angeläget med en öppen debatt idessa frågor, om en bred samling skall kunna nås kring de lösningar som manvill förverkliga, Iutskottets betänkande ges en mycket fyllig redovisning av olika överväganden ochdiskussioner i stat-kyrka-frågan. Jag skall inte referera någon del av della.Vad jag vill la upp lill diskussion är de nu pågående överläggningarnamellan staten och . De överläggningar som sker i fyraarbetsgrupper skall, enligt det referat som finns tillgängligt avkyrkominislerns anförande på fria kristna i hell ,"avse frågan om vilka möjligheter det finns att förverkliga degrundläggande principer som beredning har föreslagit med beaktande avde synpunkter som framförts i remissyttrandena. Målet för överläggningarna äratt nå fram lill samlande lösningar. Om överläggningarna leder fram tillsådana samlande lösningar är det regeringens avsikt att efter sedvanligtremissförfarande och eventuellt efter förnyat samråd lägga dessa lösningartill grund för förslag till och kyrkomötet," Dessadirektiv är ganska snäva - uttrycket är kanske för starkt - men utgångspunktenär stat-kyrka-beredningens förslag, dess intentioner skall förverkligas. Detär kanske inle hell tillfredsställande att man , efter den diskussion somförts och med de delade meningar i de grundläggande frågorna som där kommitfram, larensidiga förhandlingar mellan regeringen och kyrkan och inte redanfrån börian i dessa överläggningar får med de olika partiernas synpunkter. Vifinner del från angeläget all de olika politiska partierna kommer med idessa överläggningar som berör kyrka-stat-frågorna. Del är nödvändigt om viskall kunna nå breda lösningar i, som det understrukils så , enlugn och avspänd atmosfär. Hittillshar vi inte fåll några officiella redovisningar från de sittandearbetsgrupperna, och delta är inle heller tillfredsställande. De har ju verkatunder , och det är således angeläget au vi får ul resullatel avöverläggningarna. Minfråga är nu: Kommer vi snart att kunna räkna med några redovisningar från desittande arbetsgrupperna? Jag tror att det är många som är intresserade av ellsvar på denna fråga. Jag vill siälla den här, eftersom kyrkominisiern finns ikammaren . Vihar i reservationen I framfört det här kravei på de politiska partiernasmedverkan i diskussionerna. Förhållandetmellan stat och kyrka m. m. Onsdagenden 25 febmari 1976 Förhållandet mellan stat och kyrka m. m. Enannan fråga av slorl allmänt intresse som behandlas i utskottets betänkande ärfrågan om kvinnliga präster i . Den behandlas i en motion avfröken m, fl. Motionären kommer själv senare att redovisaolika synpunkter i den frågan, Lål mig ändå få föra fram några redovisningarsom utskottet har velal göra. Utskottethar varit lyhört för olika uppfattningar som ligger bakom problematiken och detunderstryks också i utskottels ställningstagande. Detta är inle ensidigt enriksdagsfråga utan i första hand en fråga om samverkan mellan ochkyrkomötet. Men jag vill lägga in en bestämd viljeinriktning i utskottetsskrivning, Ulskoltetskriver: "Ännu återstår det mycket innan en verklig jämställdhet haruppnåtts mellan män och kvinnor inom kyrkans ämbete. Del finns fortfarande påmånga håll kvar ett motstånd mot kvinnliga präster. Utskottet finner detsjälvfallel otillfredsställande att kvinnliga prästkandidater över huvud tagetinte accepteras i två av stiften och att det i de övriga på vissa håll visatsig vara svårt att placera kvinnliga präster. Enligt utskottets mening finnsdet därför behov av ytterligare åtgärder för att jämställa kvinnorna med männensåväl i fråga om prästvigning som när det gäller arbetsförhållandena," Utskotteterinrar också om alt det kan förväntas förslag om ändringari regeringsformen i syfte att förbättra skyddet i grundlag för de mänskligafri- och rättigheterna, I detta sammanhang kommer frågeställningarna kringkönsdiskriminering och skyddet för religionsfriheten in. Det beslut som härkommer att fattas i anslulning till delta ställningstagande till fri- ochrättighetsutredningen får också här myckel stor betydelse. Även i de fortsattadiskussionerna om kyrka-stat blir frågan aktuell. Självklart ingår detta ocksåi den slora organisationsförändringen med ökat lekmannainflytande på olikanivåer i . Jagskall inte undanhålla kammaren att med utskottsbehandlingen limar enhändelse där en församlingspräst vägrar att upplåta sin kyrka lill en kvinnligprästkollega för förrättning. Jag tvekar inle att tillstå att det åtminstoneför min del bidrog lill en medverkan i en relativt bestämd skrivning. Jagtvekar inle heller att säga att händelser av del slaget försvagar kyrkansmöjligheter att nå och verka bland de många människorna. Meddet sagda, herr talman, ber alt jag all få yrka bifall till reservationen 1 ochi övrigt till utskottets hemställan. Hen i (m): Vi har hållit debatten om förhållandet kyrka-stat vidliv, och vad resultatet en gång kommer att bli och betyda för kyrkan och statenvet vi inte. Men vad vi vet är all vi just nu har en kyrka som utåt fungerarganska väl, del tycker jag vi skall hålla i minnet. Vi har en kyrka som med sinvida utbredning och sin öppna karaktär har möjlighel att nå fram till alla somvill ta dess tjänster i Meddella vill jag också, herr talman, ha sagl att de som är motståndare lill eltsamband mellan kyrka och stat ofta får ta till rätt konstlade konstruktionerför att finna motiv för sina reformer. Sådana konstlade konstruktioner fannsdet tvivelsutan rätt många av i den Myrdalska utredningen. Reformermåste motsvara behov, och sådana behov finns naturligtvis. Då tänker jag isynnerhet på kyrkans inre förhållanden: Vi behöver ha en demokratisering avorganisationen, självbestämmanderätt och mycket annat. Och visst behövs detreformer när det gäller de fria samfunden, så att de får om inle samma villkorsom den så dock likvärdiga. Det ar elt alldeles klarträltvisekrav. Vadmoderata samlingspartiet vill framgår ju av vår partimotion, som återspeglasrätt väl i reservationen 2, Nuär, vilket har varit inne på, samrådsgrupperna mellan kyrkansrepresentanter och regeringens på gång för att, som ärkebiskopen sade när hanöppnade kyrkomötet , "söka få fram förslag som är förenliga med denprincipiella ställning som statsmakterna intagit". I fortsättningen taladeärkebiskopen om ändrade yttre förhållanden. Jag vill inle polemisera med honomhär,eftersom han inte finns i kammaren, men del vilar något avförhandskapitulation över ell sådant yttrande. Statsmakterna har verkligen intetagit någon principiell ställning till frågan kyrka-stat. Jag tycker attkyrkoministern uttryckte sig försiktigare i , och det må lända honomtill heder. Delär gott och väl att representanter för de kyrkliga korporationerna ochregeringen möts till överläggningar, men jag ställer samma fråga som är inte parlamentarikerna med, varför hålls de utanför ända tillslutskedet? Det är svårbegripligt. Utredningar med parlamentariskt inslag harju det goda med sig alt man där kan göra undan en hel del av debatten, man kanta och ge och komma lill visst samförstånd. Här hade kyrkan då också haftchansen alt påverka parlamentarikerna och få dem att förstå ting som detidigare kanske inle var så insatta i. Justnär det gäller en så genomgripande fråga som denna tycker jag alt det ärutmärkt att kyrkan är väl företrädd, för materian är svårgripbar för enbartparlamentariker. Många frågor kan man förstå bara om man får hjälp att se deminifrån; vi har en sådan fråga på dagordningen, som jag strax skall komma till. Pågrund av ensidigheten i utredningens sammansättning kom beredning vidsidan om kyrkan och de många kyrkligt engagerade. Utesluter man nuparlamentarikerna, riskerar man det motsatta, nämligen alt utredningensresultat kommer vid sidan om , som ändå skall besluta. Kanman då infria önskemålet om den lugna och avspända atmosfären? Delfinns två reservationer i vilka man yrkar på bibehållet samband mellan kyrkaoch stat, och det är naturiigtvis en reservation för mycket. Onsdagenden 25 febmari 1976 Förhållandetmellan stat och kyrka m. m. 4 protokoll 1975/76:71-74 Förhållandet mellan stat och kyrka m. m. Jag hade gärna sett att vikunnat skriva oss samman med , men i sak är ställningstagandet detsamma.Möjligen knyter kyrkobokföringen och begravningsväsendet mer tillkyrkan än vad vi gör, men det är så allmänt hållet alt jag känner mig helloförhindrad alt, om vår reservation faller, rösta på centerreservalionen. Enavsevärd del av belänkandet upptas av den cenlermotion som behandlarsamvetsklausulen, vilken, som man säger, är elt verktyg för "endiskriminerande behandling av kvinnan". Det är fröken somuttrycker sig så oförsiktigt. Del kan betraktas som elt citat från ,och det gör inle innehållet bättre, Samvetsklausulen,som går tillbaka lill kyrkomötet , skulle vara en garanti motåsiktsförtryck när det gäller biskops skyldighet all viga kvinna till präst ochnär del gäller samverkan präster emellan. Vadman än har för mening i kvinnoprästfrågan så skall man respektera andrassamvete. Det lycker jag inle alt motionären gör, när hon talar om en"diskriminerande behandling" av de kvinnor som vissa biskopar inlevill viga. Det är en grov anklagelse mot de män som bär upp den här synen ochsom verkligen är andens män mer än de flesta. Jag tänker på , GustafAdolf , och , andra att förtiga. Om mananklagar dem för något slags kvinnoförakt, så har man aldrig hört dessa mänpredika - och det lycker jag man skall göra innan man dömer. Vårtsärskilda yttrande vill komplettera utskoltsbetänkandet genom alt påminna om -jag erkänner att utskottet också framför del, men för att ingel missförståndskall föreligga vill vi påminna om del återigen - att det är en trosfråga dethär gäller. Dessa män, och även kvinnor, som hävdar uppfattningen attprästämbetet bara skall givas åt män, skulle känna det som ett svek mot denHeliga Skrift om de skulle tvingas byta mening. Viandra som hävdar en mera praktisk syn, och därmed också menar att del finns mereller mindre vikliga eller tidspräglade utsagor i ord, kan naturligtviskomma till en annan uppfattning. Men vi kan ju aldrig - i varie fall inle somkristna - angripa folk därför alt de tar ord på bokstavligt allvar. Tillsist några ord om samvetsklausulens status. hävdar man som bekant attsamvetsklausulen är lidsbestämd; den gällde dem som var i tjänst 1958, AlvaMyrdal har påpekat det i ell senare sammanhang och fått stöd avjustitieombudsmannen i en visserligen någol luddig skrivning. Efter vadjag hört har också anslulil sig lill gruppen nu på senare lid,Kyrkomölels särskilda ulskoil log upp samvetsfrågans avgörande belydelse, ochdet var instämmande med regeringen bakom sig, som gjorde denlill en klausul. Tvåpunkter vill jag anföra som visar på klausulens tidlöshet. Det talas på s, 10 ibetänkandet om alt prästlöftena inle får tolkas så, "alt den, som ställersig avvisande till kvinnliga präster, icke skulle kunna avlägga dem". Voreklausulen inte framålsyftande, så skulle det natur- ligtvis ha stått attprästlöftena inle får tolkas så alt den som ställer sig avvisande tillkvinnliga präster inte "skulle avlagt dem". Ocksåi tal inför kyrkomötet , där han bedyrar att han har helaregeringen bakom sig när han instämmer i särskilda utskottets skrivning, finnsdel en framålsyftande passus. Han säger nämligen att "det lär ju kommaall finnas biskopar" som är villiga att viga kvinnliga präster. HadeRagnar Edenman den gången avsett tidsbegränsning av samvetsklausulen hade hannaturligtvis sagt att "det finns ju biskopar som är villiga att viga -nu". Man kan lugnt påstå, herr talman, att hade regeringen den gångenklart talat om tidsbegränsning, så hade beslmel säkeriigen blivit annoriunda.Samvetsklausulen var i debatten den gången ett avgörande argument mot dentveksamhet som rådde. Jagär lill freds med att utskottet inte har yrkat på åtgärder i den här frågan;man skall inle gå bröstgänges till väga, som ärkebiskopen så riktigt säger. Jagär övertygad om att frågans lösning mognar fram. Men brukar man tvång utifrån,så konserverar man konflikterna - det är alldeles säkert. Förresten är väl detta en fråga av just del slag som man inte kan bedöma om maninte ser den inifrån. Ser man den blott och bart utifrån kan det te sig som kallkönsdiskriminering. Men får man hjälp att se den från annat håll upptäcker manmåhända att det aren fråga om allvariig och helig tro. Politikerna skall inteklampa fram i den . Frågan bör överlåtas till kyrkan själv att lösa. Detvore väl inte så märkligt att här slå vakt om samvetets reservationsrätt ikyrkan, lika väl som vi gör det på andra samhällsfält. Med detta vill jag, herrlalman, yrka bifall till reservationen 2, Onsdagenden 25 febmari 1976 Förhållandet mellan stat och kyrka m. m. Hen (vpk): Om de partier som i sina program har kyrkans skiljande från statenföljde programmen skulle vi inle år behöva behandla denna fråga iriksdagen. Då skulle för länge sedan en riksdagsmajoritet ha fattat denödvändiga besluten, och kyrkan skulle ha varit skild från staten. Varförhar då delta inte skett? Jo, tydligen därför att alla partier utomvänsterpartiet kommunisterna tar förstor hänsyn till de kretsar som motsättersig denna ur alla synpunkter naturliga lösning av förhållandet mellan statenoch kyrkan. Fråganär föremål för utredning, brukar det ofta heta när förslag skall avvisas, Idetla fall ligger det dock så lill, att den tillsatta siat-kyr-ka-beredningenredan under år 1972 lade fram sitt betänkande Samhälle och trossamfund. Härfinns alltså utredningsmaterial, I stället för att på grundval av beredningensförslag skriva en proposition valde regeringen alt falla undan för trycketfrån vissa kyrkliga och borgerliga kretsar och all skjuta på frågan till enavlägsen framtid. Denuvarande relationerna mellan staten och kyrkan kan inte anses vara förenligamed den allmänt omfattade principen om religionsfrihet. den 25 febmari 1976 Förhållandet mellan stat och kyrka m. m. En bred majoritet avsvenska folket torde också ställa sig bakom åtgärden att klippa av de konstladebanden mellan staten och ett av flera trossamfund. Attitydenatt avvisa förslagen om kyrkans skiljande från staten strider alltså mot flerapartiers program, mot en bred uppfattning bland allmänheten och mot principenom religionsfrihet. Genom att man faller undan för vissa kyrkliga ochborgerliga kretsar blir del alltså en minoritet som i realiteten får bestämmaatt ingel skall hända. Tillde något märkliga argument för att inget skall hända som förs fram från såvälborgerligt som socialdemokratiskt håll hörelt som ständigt upprepas. Man sägeratt lösningen av frågan bör ske i en så långl möjligt lugn och avspänd atmosfäroch all en uppslitande polilisk strid bör undvikas. Men om motsattauppfattningar finns, så lär del inte gå att undvika strid om man vill uppnåförändringar. Om det finns kretsar - och del kommer del även att göra- som motsätter sig kyrkans skiljande från staten och därtill hätskt bekämparsådana förslag, då kan inte atmosfären bli lugn och avspänd. Då kan inte stridundvikas. Eller skall man även i fortsättningen bara konstatera att det finnsmotstånd och därför skall inget ske? Utvecklingen under de som förfiulilsedan lagen om kvinnliga präster antogs bör kunna vara en tankeställare för demsom går och väntar på sinnesförändringar som skall skapa en lugn och avspänd atmosfär! Konstitulionsutskolletsmajoritet avstyrker vpk-motionen om åtgärder för kyrkans skiljande från staten.Man sätter sin lit lill samtal och expertöverläggningar, men ännu har ingetredovisats från dessa som övertygar om att någon lösning skulle vara i sikte.Man gömmer sig bakom dessa diskussioner för att slippa erkänna att man vikersig för de kretsar som motsätter sig en lösning av slat-kyrka-frågan. betänkande har fogats reservationer.