prot · FZ0912 · 1975-12-31 00:00:00 — Andra nationer har - framför allt under desenasie åren då de varit pinade av sina väldiga bytesbalansunderskoll -prioriterat åtgärder för att komma lill rätta med bytesbalansen och accepteraten större arbetslöshet. Trots vår mycket bestämda prioritering anser Jag atl vii ett internationellt sammanhang har klarat oss ganska väl. HerrBohman räknar på ett annal sätt än jag - han räknar med nettoprisindex. Jagkan gå så långl all jag ger rätt i alt detta kan ha sitt rentvetenskapliga intresse. Jag räknar med bruttoprisindex, såsom statistiskacentralbyrån och pris- och kartellnämnden gör. Bruttoprisindex speglar på ettrikligare sätt hur människorna i sill vardagsliv möter prisstegringar. Stigermomsen får människorna känna på della i form av högre priser. I nettoprisindexexkluderar man resultatet av en momsslegring. Om vi höjer subventionerna pälivsmedel känner den vanlige köparen det i form av lägre priser på livsmedlen.I nettoprisindex exkluderas även den verkan. Vill man ha ett uttryck för hurmänniskorna möter prisstegringen i det praktiska livet, får man hålla sig tilldet bruttoprisindex som jag här redovisat. Mankan då fråga sig: Vad blir prisstegringen ? Hur man än räknar - vare sigman gör en tolvmånadersjämförelse, tar ett medeltal kontra 1975, ellerräknar från lill - bör vi ha goda chanserall hålla oss . Jag vill inte precisera mig närmare. Vilkaåtgärder ämnar regeringen vidta, frågar , för atl stoppainflationen? På samma sätl som hitintills, dvs. med de medel som står enregering till förfogande i ett fritt demokratiskt samhälle och - säg gärna - i enmarknadshushållning kommer vi all sträva efter atl minimera och dämpa inflaiionen. Vi har accepterai prisstegringarna där de har varit ofrånkomliga. Vi kommer att få göra det i fortsättningen också -jag måste tyvärr säga det. Är det så atl priserna på exportmark- Om åtgärder för att dämpa inflationen, m. m. Om åtgärder för att dämpa inflationen, m. m. nåden stiger, har vi inlekunnal avregla den svenska marknaden från omvärlden, vare sig på import- ellerexportsidan. Vi gjorde visserligen ett ingrepp , då viprissloppade ulvecklingen för pappersmassan för all i någon mån hålla igen närdet gäller prisstegringen på papperskonsumtionen inom landet, men del ingreppetskedde Ju efter det att priserna hade höjts högst väsentligt. Där har vi ettsamband. Vi har också ett samband på imporisidan när del gäller oljan. Vihar lönerna som spelar sin roll i det sammanhanget. Man är tvingad alt ta enviss hänsyn till vad en löneuppgörelse får för genomslag renl prismässigt -eller kalla det inflalionsmässigl - när den skall omsättas i praktiken. Det härvar man hell på del klara med när huvudorganisationerna skrev sitt senasteavtal. I uppgörelsen mellan SAF och LO fanns det följaktligen enprotokollsbeslämmelse som säger atl man utgår ifrån att de prisstegringar somblir nödvändiga för att kunna klara de lönehöjningar som det träffades avtal omkommer atl accepteras av regeringen och priskonlrollnämnden, när dessa ifortsättningen skall la ställning till den här frågan. Marknadsekonominshänsynstagande till verkligheten ger vissa prisstegringar, och det kommer maninle undan hur mycket man än rent allmänt talar om alt del skulle finnas någonlysande lösning på detta problem som vi har dragits med så länge Jag kan minnastillbaka. Att man med något slags radikala skattesänkningar skulle klara sigifrån prisstegringseffekterna och prisstegringsproblemen är hell laget urluften. Jag skulle underskatta förstånd om Jag trodde atl han påallvar inbillade sig alt det fanns sådana här radikallösningar på inflationsproblemet. Jagvill kommentera inierpellation litet närmare. gör ocksåsin beräkning i den här indexkalkylen utan att ta hänsyn till den speciellasituation som vi hade med en artificiellsänkning av prisläget på grund av atl vi tillfälligt sänkte momsen. Men herrHelén har ett annat uppslag, i och för sig inte nytt som är intressant- vi hartalat om del lidigare. Det är tanken på en allmänsiabiliseringskonferens före avtalsförhandlingarna. Sådana överläggningar,menar , skulle ge oss en chans alt i samförstånd och med användandeav förståndsmässiga argumenteringar dämpa en inflaiionislisk löneutveckling. Jaghar gjort en del desperata försök i den riktningen lidigare, fast Jag intetalat så mycket om det, men alla sådana där försök alt få överenskommelser påförhand innan avtalsförhandlingarna går ihop har skändligen strandat. Vi kanbara erinra oss hur det var vid de senaste avtalsförhandlingarna. Man prövadesådana överläggningar mellan LO och tjänstemannaorganisationerna, och jag vetatt man gick till den prövningen med mycket allvar. Delvisade sig omöjligt atl förena dessa båda löntagarorganisationer. Vad som varännu mer intressant var kanhända alt man sedan inte ens inomtjänsiemannaorga-nisalionen kunde enas om ett gemensamt utspel, utan PTK -privat- tjänarkartellen - gicksina egna vägar i strid med den övriga tjänstemanna rörelsen. Delär en illustration av hur svårt det är att på förhand resonera sig fram tillhur man skall göra. Och vi började I - del vet också myckel väl- med fem parter. Det var två som slank ur under diskussionerna och tre blevkvar. Den vackra tanken strandar, menar Jag, på den hårda verkligheten. HerrHelén för in i debatten tanken på indexreglering av skatteskalor. Han menarföljaktligen att den tänkta överläggningen även skulle kunna omfattaskattepolitikens utformning på denna avgörande punkt. Han har vidare förslag omnågol slags indexreglering av hushållssparandet. Vi skulle alltså inledaförhandlingarna med ett par frågor som lika väl som Jag vet är djuptkontroversiella - där vi har våra ståndpunkter och där del tyvärr inte finnsnågon möjlighet atl hamra fram en kompromiss. Jag vågar nog säga del. Avbara farten fortsätter med vissa andra indexregleringar. Jag villminnas alt han också sade någonting om obligationslån som skulle kunnaindexregleras. Del är en fråga som Jag har haft uppe i mitt planeringsrådåtskilliga gånger. Det finns inget gehör för den tanken vare sig blandföretagare, bankmän eller anställda. Och de berörda parterna bör nog vara medpå idéerna innan man allvarligt funderar på att genomföra dem. Jagär ledsen alt behöva säga till att Jag lika litet som trorpå möjligheten all sätta sig kring ett bord - en slor församling med skildaintressen och skilda uppfattningar - och komma fram till någonting som skalldämpa inflaiionen. HerrWerner har i sin interpellation lagil upp i princip samma frågor. Och han harpå ett trosvisst sätt rekommenderat mycket enkla lösningar. påståratt det egentligen är mycket enkelt att stoppa inflationen, att lönerna intespelar någon roll i inflationsprocessen och att det är lika fel att deinternationella prisstegringarna spelar någon roll i vår inhemskainflationsprocess. Han säger att det är profiten som skall klara avlönehöjningarna och att vi på något underligt sätl skall isolera oss från denulveckling som världen i övrigt representerar. Delär enkelt alt säga della. säger det förmodligen på sina möten närhan talar för sina trogna. Men Jag tvivlar på alt han tror på det själv. När vihade träffat det senasie avtalet på arbetsmarknaden - och det skall vi göra ifrihet - marscherade inle den privata handeln ensam upp till pris- ochkartellnämnden, utan gick hand i hand med den privatahandeln upp till nämnden. De visade fram ett siffermaterial och krävde förhöjdamarginaler - dvs. högre priser och större inflation - för att klara lönepåslagei.Och de hade tillräckligt starka skäl för atl pris- och kartellnämnden medgavatt de fick höja marginalerna. Varförkom man nu från alla håll och begärde detta? Man kom därför att det varnödvändigt. Om inte tror på de privata handlarna Omåtgärder för att dämpa inflationen, m. m. Nr 12 bör han ändå kunna tro på konsumentkooperationen. Varför log de inte Onsdaeenden " profiten till sina lönehöjningar. Varför skulle de begära en ännu slörre profit om det är så förtvivlat enkelt som del sägs i inter- pellalionen, all profilen skall klara av det hela och atl vi sedan skall Allmänpolitisk hastabila priser? debatt har också andra förslag för atl lösa problemen. bl.a. de multinationella företagens monopolvinster som skall begränsas. Om åtgärder för att får väl precisera litet närmare vilka vinsterhan specifikt dämpa inflationen, tänker på. När man talar om de multinationella företagensmonopol- m. m. vinster är del rätt vanligt atl man tänker påoljebolagen. debatten brukar man hängaut dem, och de har väl haft sina lysande tider. Men tror jag inte atttiderna är så särdeles lysande. Jag hade tillfälle atl för sedantillsammans med ledningen för ett konsumentförelag på området gå igenom hurårsresultatet såg ut alt bli. Del här företagel tar ut lika mycket för bensin-och oljelitrarna som de multinationella företagen, och deras årsresultat varsannerligen ingel atl yvas över. Såherr i får förklara litet närmare - inte i allmänna ordalag - vadhan syftar på och om han menar att det på ett visst område finns alldeles speciellamarginaler alt ta av. HerrWerner slutade med fyra frågor. Vilka initiativ tar regeringen för alt dämpainfialionen? Jag har redan svarat alt vi får arbetamed samma metoder och samma teknik som hitintills och göra det bästa avsituationen. Hanfrågar vidare hur det skall bli med prisstoppet. Kan man bygga ut detytterligare? Ja, ell prisstopp är variabelt. Det kan sättas in efter behov. Delkan lyftas av om man anser alt del inte behövs längre och det kan skärpas omman anser atl del behöver skärpas. Det är på det sättet vi tillämparprisregleringen f n. och vi kommer att fortsätta med del. Denmonopolistiska prisbildningen är som allt annal föremål för uppmärksamhet. Omdet är någon som kommer och säger all vi är en mo-nopolindustri och har saltvåra priser med hänsyn till della så är del självklart alt man tittar på denprissättningen lika väl som man tittar på prissättningen i ett annal företag,en induslri eller bransch som arbetar i fri konkurrens. Pris- och kartellnämndenhar den översikten över hela linjen och kommer naturligtvis även att ha det ifortsättningen. har framställt en interpellation som i någon mån skiljer sig från de andra. Han har tagit upp den allmänna ekonomiska situationen. Han citerar bl. a. LO-ekonomerna i sin interpellation och säger att de hade varslat om all det kunde bli halv storm, men de varslade även om au det kunde bli en svår storm. Jag tror t. o. m. alt var så imponerad av uttrycket att han använde sig av det . Man kan bara beklaga alt inle regeringarna i , , och läste och dessa varningar, fördel är ju över 166 de nationerna stormen har gått fram. Vi lästeLO-rapporten, vi läste , TCO:s rapport, och vi gjorde våra egnarapporter och prognoser och på det byggde vi regeringens handlande. Ochutvecklingen har varit helt annorlunda hos oss än i vår omvärld. Vihar inte haft så många i arbete någon höst som vi har denna höst.Statsministern har lidigare redovisat en sysselsättning som visar 90 000fler sysselsatta än . Vi har aldrig haft en så låg arbetslöshetsom vi har . Detär vad vi vet . Vi vet vidare att vi genom olika åtgärder på del politiskaplanet har en så pass god efterfrågan i det här landet atl det bör finnasrimliga möjligheter alt hålla sysselsättningen väl uppe under den lid vi nuöverblickar. Om tyvärr skulle bli längre än vad jag förulskickar fårman komma tillbaka med ylteriigare åtgärder, svårare är inte det. Men på enpunkt tycks alla dessa ekonomer- nationella och internationella - börja bliganska eniga, nämligen om att konjunkturen och efterfrågan går upp.Vi har ett interregnum lill dess och jag vågar säga atl vi genom all vi gick ini den här krisen med ett ordentligt överskott i vår utrikeshandel och i vårbytesbalans och genom atl vi har en ordentlig valutareserv bör ha förutsättningaratt klara oss i väntan på den internationella efterfrågeuppgången. Nukommer ett regeringsförslag till med en redovisning överden internationella och nationella konjunkturen. Vi kommer även medpropositioner, i tilläggsstal och annorstädes, atl redovisa vad regeringentänker sig för att kunna komma till rälla med de eventuella risker förarbetslöshet som kan möta. Jagskall inle ta tiden i anspråk - jag är rädd för att Jag, även om rösten ärlitet beslöjad , börjar prata upp mig så att tiden försvinner - för attvid del här tillfället gå igenom alla detaljerna. Tids nog kommer allfå förslag. Men vi haren finansfullmakt på I miljard kronor som vi fått avriksdagen. Vi är inställda pä att använda den finans-fullmakten för att stärkasysselsäitningsåtgärderna med speciell inriktning på kvinnornas sysselsättningmen framför allt på ungdomens sysselsättning. Jagskulle kanske också, fru talman, innan Jag slutar detta inlägg säga något lillherr . Han har av någon undedig anledning inte hunnit med iinlerpellalionsgiven, men han har haft en inledning här i sin egenskap avpartiledare. Därför vill jag ju vara artig och fälla några kommentarer ocksåtill hans inlägg. Jagfäste mig vid atl ansåg all skatteavdragen för maskininvesteringar,som vi kommer all föreslå och som skall gälla från den 15 okioberfram t. o. m. utgången av , också borde gälla för byggnader. har viJu varit så generösa att vi har lämnat alla investeringsfonder fria förbyggenskap. Och skaitevinsterna i fråga om fonderna ligger Ju i allt väsentligtpå anläggningar och på byggen, i liten utsträckning på maskiner. För atl inågon mån Jämställa dessa båda aktiviteter, byggenskap och maskinanskaffning,tarvades denna ex- Omåtgärder för att dämpa inflationen, m. m. tra avdragsmöjlighet på . Dessuiom har den naludigtvis en alldeles avgörande betydelse för den storaoch tunga verkstadsindustrin som svarar för av den industriellaproduktionen. Vihar genomfört en dispens för energibeskattningen. Del kanske är riktigt om Jaghär talar om alt under de senasie fyra åren, t. o. m. 1974,tillämpades en dispens beträffande energiförbrukningen vid de specielltenergikrävande industrierna. Det är skogsindustrierna, det är Järn-, stål- ochcementindustrierna och det är ytterligare en del andra industrier. Dendispensen var - med den fullmakt som har givit regeringen - så passgenerös att när man nu utnyttjar den dispens som gav regeringen ivåras betyder det en skattehöjning för den svenska industrin på upp emot 200milj. Men det betyder å andra sidan atl den svenska industrin - om man inlegav den nya dispensen-skulle få icke allenast dessa uppemot 200 milj. kr. utanytterligare en skattehöjning på bortåt 250 milj. kr. Dehär redovisade förhållandena har kanske inle så många klart för sig och jaghade därför ett behov alt nämna dem. Kapitalinteckningför energiutbyggnaden innebär Ju också ett problem som tog upp isamband med sin diskussion om kärnkraften. Han frågade efter vad regeringen harför planering, om kapitalåtgången och om vilka inteckningar man gör i densvenska kapitalmarknaden om man fullföljer detta energiprogram. Han fick ingelsvar på det. Och frågan om vilka absoluta belopp det rör sig om går icke att gesvar på. Men så mycket kan jag dock säga för all illustrera ett problem att vikommer att behöva en energiutbyggnad i del här landei. Bytesbalansperspektivetoch mycket annat säger tveklöst alt en expansion av den svenska industrin somskall klara vår bytesbalans kommer atl kräva energi. Och den energin blir likadyr, oavsetl hur man bygger ut den. Den blir förmodligen dyrare om man baserarden på olja. Jaghar litet mera att säga till , men jag kommer tillbaka med detta. Får jag först beklaga finansministern för hans föriorade röst. Jag gördet med desto större medkänsla som jag för precis befann mig iexakt samma situation. Om smittan kommer från mig så måste del vara en smittamed ovanligt lång fördröjning. Hoppas på snar bättring. Sedan till saken. Infialionenär som bekant ett av vårt lands allvariigasie problem. Låt mig en gång för allakonstatera del. Inflationen är socialt oacceptabel. Den drabbar skildabefolkningsgrupper ojämnt och orättvist. Småsparare som har sina pengar på bankfår sina sparmedel reducerade med mellan en fjärdedel och en tredjedel underloppet av . Del är många års sparande som på detta sätl försvinner.Pensionärerna blir hårt utsatta. Del finns andra som vinner på infialionen - desom kan placera sina pengar i realkapital och de som har råd atl skaffa sigskulder. Inflationen gynnar dem som lever för stunden, dem som konsumerar påkredit. Den missgynnar sparsamhet.Den missgynnar sund personlig ekonomi. De ekonomiskt starka kan klarainflationen och de kan också tjäna på den. De stora födorarna är de ekonomisktsvaga i samhället. Delär därför vi moderater inte kan accepiera en penningvärdeför-sämring av denstorlek som vi haft . har sagl att man måste"hata inflationen". Vi gör del. Inflationen,kan man också säga, är samhällsflentlig därför atl den undergräver förtroendetför statsmakterna. Den är förödande för solidariteten mellan olikamedborgargrupper. Många upplever en förlamande känsla av desperation när de serhur priserna nästan dag för dag rusar i höjden. var 100 kr.ell stort belopp. Då räckte det långl när man gick ut och handlade. Det gör detinle längre. Jag har lidigare gjort gällande attmånga försöker anpassa sig lill inflationen och hugga för sig så myckel sommöjligt. Men del kan bara de göra som har möjligheter. Alla har det inle. Inflaiionenär också ell hot mot sysselsättningen. De som inte vet detta kan läsakonjunkturinslitulets rapport som kom i förrgår. "Ex-porlvolymen föllkraftigt ," konstaterar rapporten. Delvis berordetta på atl de svenska exportpriserna i relation lill prisulvecklingenutomlands "stigit avsevärt och delta i synnerhet första halvåret1975". Vi har födorat andelar i våra exportmarknader. Inle minst gällerdelta verkstadsexporten och färdigvarorna i deras helhet. Och institutetsammanfattar att "den svenska inhemska kostnadsstegringen i vissutsträckning yttrat sig i internationellt sett hög prissättning på svenskaexportprodukter med negativa effekter på utvecklingen av de efterfrågadevolymerna". Dettaskall läsas och lyssnas på mot bakgrunden av flnansminislerns jämförelser medprisulvecklingen utomlands. Uttrycktpå vanlig svenska innebär atl den inflation vihar här hemma är direkt medansvarig för atl den svenska exporten sjunkit såkraftigt som den gjort under det här året. Och vi vet atl arbetsmarknadslägelkommer atl försämras . Den totala lillväxten blir i årlika med noll. Sambandet är alldeles klart. Del är oviljan eller - för att varahövligare - oförmågan från regeringens sida atl med kraft ingripa motpenningvärdeförsämringen som har lett till att vårt konkurrensläge utomlandshar försämrats, som har lett till att den ekonomiska tillväxten uteblivit ochsom medför de sysselsättningssvårigheter som vi nu kan förutse. Detär mot den här utomordentligt allvarliga bakgrunden som Jag frågadefinansministern vilka åtgärder regeringen ämnade vidta på både kort och långsikt för att dämpa inflationstakten i . Och vad har jag nu fått för svar?Jo: Fördet första en redogörelse för hur bra regeringen lycker sig ha handlagt denekonomiska politiken , fördet andra en beskrivning av den internationella inflaiionen under 1970-talei, fördel tredje en uppgift om antalet arbetslösa, främst i andra länder. fördet fjärde ett påslående all vår inflation beror på utlandet och all vi underden senaste tolvmånadersperioden "ligger väl lill vid en internationelljämförelse" och fördet femte, slutligen, atl vi hell enkelt fåll la konsekvenserna av delivåårsavlal som träffats på arbetsmarknaden. Menkonkret, fru talman, inle någon enda åtgärd ägnad all pressa ner prisökningenunder året och atl dämpa motsvarande prisstegringstendenser under nästa år.Det vidhöll ju finansministern i det kompletterande inlägget för en stundsedan. Del är bara ell enda recept som man talarom, nämligen skärptpriskontroll, trots att finansministern lika bra som jag vet all priskonirollinte löser några infialionsproblem. Alt angripa prisstegringar med priskontrollär alt försöka medicinera bort symptomen på en sjukdom, inte atl bota självasjukdomen. Jaghade verkligen, fru talman, inte vänlat mig ett så svagt svar på en så viktigfråga av en så stark karl som . Han ägnade sig åt en skönmålningoch han strödde omkring sig självberöm, som jag inle tycker är berättigat närdet gäller inflaiionen. Alt vi har haft en i förhållande till andraländer hygglig prisutveckling beror på att vi - de förloradeåren - hade en otillständigt hög arbetslöshet. Det var det pris som betaladeför sin konkurrenskraft och för de goda tider som därefter har rått. Men Jagtror inle att regeringen en gång lill är villig alt erlägga motsvarandebetalning. Den förbättring som vi "tillkämpade oss under dessa förloradeår" -framhöll riksbankschefen vid bankmötet - har "gått förlorad". Skallvi nu kunna hävda oss i den hårda utländska konkurrensen, måste vi komma tillrätta med kostnadsutvecklingen här hemma. Och den är allvarligare än vad den ärutomlands. Fortsätter den på samma sätt som , kommer vi också attfortsätta att förlora andelar i våra exportmarknader. Och förloradeexportandelar är lika med minskad sysselsättning. Detär riktigt att inflationen fram lill slutet av 1974 delvis berodde påomvärlden. Ungefär hälften av prisstegringen berodde på deinternationella prisstegringarna. Men - och det är ju dagen ochmorgondagen det gäller - är läget ett helt annat. tillaugusti steg konsumentpriserna med . Om man inte hade byttberäkningsmetoder , skulle prisstegringen vara en halv procenthögre. Del är rätt atl momssänkningen har spelat en roll. Den kan göra bortåt . Men vi kommer i varje fall att ligga , herr finansminister. Sedankritiserade finansministern mig för att jag hade använt nettoprisindex i mininterpellation. Netioprisindex speglar den verkliga infialionen i samhälletmedan konsumentprisindex visar hur denna inflation drabbar konsumenterna - medbortseende från subventioner som man betalar via sina skaller. I mininterpellation pekade jag på hur snabb inflaiionen var, vare sig man tittar påkonsumentprisindex eller på nel- Men av denökning som vi nu kommer fram lill - den ligger , det är min bestämdaövertygelse - beror inte ens en enda procent på de internationella priserna.Resten - -beror alltså på oss själva. Konjunkturinstitutettror att prisuppgången skall bli och att bara en sjundedel däravberor på omvärlden. räknar man med en prisuppgång på - en vänligberäkning. Därav skulle en femtedel bero på internationella priser, resten påvad som sker härhemma. Jagiror inte alt flnansminister kan bestrida att den inflation somvi lever med är så gott som helt hemgjord. Den är blågul. Och ändå harregeringen räknat mycket optimistiskt i fråga om årets prisstegringar. Delverkar som om man till varje pris ville ligga och därför laborerarmed tal som 9,8. Menom vi på nytt ser på vad som har hänt och räknar omden prisstegringen till helår får vi en uppgång i konsumentprisindex på 11,4%.Mellan augusti och september steg index , trots diskonlosänkningen.Hur jag än räknar, kommer jag upp lill en årsinflalion på . Och harjag inle tagit hänsyn till de hyreshöjningar som vi har all räkna med. Harfinansministern och kammarens ledamöier f ö. observerat att konjunkturinstituteti sin bedömning av prisutvecklingen räknat med ett svagaregenomslag då det gäller bosiadspriserna än ? Hur stämmer del med deöverenskommelser som har träffats bl. a. mellan och de s.k. allmännyttiga företagen om hyreshöjningar, som sannerligen inte går av förhackor? Och dessa hyreshöjningar skall Ju också påverka hyrorna i del privatabostadsbeståndet. Jagtror all vi även får räkna med en ivåsiffrig infiation. Jag tror atl 11 %är en sannolik bedömning medan finansministerns väl är någol lägre. Deninflationstakten förutsåg vi . kommer prisstegringen ivarje fall inte att ligga långt . Manfår "la priskonsekvenserna av del tvåårsavial som träffats på arbetsmarknaden",sade finansministern i sill svar. Ja, man får det. Men har regeringen då ingelansvar för del avtalets innehåll?