prot · FZ0935 · 1975-12-31 00:00:00 — Därmedharjag redogjort för samtliga reservationer som bär mitt och . Etl genomgående tema frän vårl håll är alltså samverkan, generositet,enkelhet och frivillighet i tandvårdsförsäkringen: Samverkan mellan den privataoch offentliga tandvården, frivillig samverkan på lika villkor. Inte iväng ochinte favorisering av någondera parten. Generositet genom att alla skallomfattas av försäkringen och största möjliga enkelhet vid tillämpningen. Då förstkan vi tillvarata alla vårdresurser på ett effektivt sätt. Proposition 44, somtill alla delar tillstyrkts av socialförsäkringsutskottets majoritet,tillgodoser tyvärr inte dessa krav. 3 protokoll 1975/76:35-36 Jagär övertygad om atl utskottets värderade ordförande, , kommeratt säga liksom socialministern redan har gjort att det nu föreliggandeförslaget till utformning av tandvårdsförsäkringen lill alla delar haraccepterats av . Jag vill då påpeka att förbundel inte harhaft någon generell förhandlingsrätt. Först när detta utskottsbetänkande ärantaget får tandläkarna en viss begränsad förhandlingsrätt. Hitintills har delvarit fråga om upphandling av ett paket där olika delar inte har kunnatsärbehandlas. en direkt frågatill socialministern. Ennyhet vid tandvårdsförsäkringens tillämpning är atl nya patienter skall ha rättatl få behandling. Om denna frivilliga överenskommelse medTandläkarförbundel står del på s. 22 i prop. 1975/76:44: "skrivelse till regeringen framgår alt man pålandläkarhåll är medveten om möjligheten att införa de särskilda bestämmelseri tandvårdstaxan som kan behövas för den händelse systemet inte skulle visa sigha avsedd effekt sedan det har prövats ." Vadär innebörden i detla, ? Är del ett hot om nya tvingande åtgärderi det här försäkringssystemet? Jag väntar med intresse på svaret. Barayllerligare elt kort påpekande. sade å ena sidan atl vi moderatervar tandläkarnas försvarsadvokater och å andra sidan all vi ibland agerade ulanstöd av tandläkarna. Bestäm er, herr socialminister! Vad är vi? Socialministernsade också att vi är ute efter själva reformen. Jag skall inte klassificera deluttalandet, men jag hoppas atl det anförande som Jag här har hållit inte gerbelägg för vad socialministern tycks tro. Meddet anförda yrkar Jag, herr talman, bifall lill reservationerna 1, 4, 5, 6, 7,8 och 10. I detta anförandeinstämde herrar () och Nyhage (m). Hen HYLTANDER (fp): Föreliggande utskottsbetänkande från socialförsäkrings-utskottetinnebär en fortsättning på tandvårdsreformen. Man får hoppas alt målsättningenatl ge alla en bättre tandvård kommer att förverkligas, även om man tydligenmåste ha tålamod. Vid betänkandet har fogats ett fiertal reservationer, ochmitt namn finns med på fem av dem. Ireservationen 2 anser jag det helt klart alt man bör utgå från målsättningenatt barntandvården skall komma i främsta rummet och att barnen skall omfattasav försäkringen. Det verkar nästan som glömska atl de inte har kommii med iförslaget. Man tycks i varje fall inte ha tänkt igenom hur det i många fallfungerar i praktiken. Mycket ofta följer barnen med sina föräldrar till dentandläkare som dessa anlitar - speciellt som det kan vara litet extra spännandealt gå lill tanddoktorn, och det kan också vara skönt att hålla far och mor ihanden de första att beröra denna fråga, liksom frågan om förtur i tandvården för gravidakvinnor, varför jag med detta inskränker mig lill att yrka bifall tillreservationerna 2 och 3. Jag vill redan nu meddela alt det är tveksamt huruvidavi kan stödja reservationen 1 för den händelse denna i voteringen omkontraproposition skulle biträdas av kammaren, eller om vi då kommer att avstå. Principenom frivillig anslutning är bra som princip. Frågan är hur den kommer atlfungera i verkligheten med den spärr som finns inbyggd i det föreliggandelagförslaget. Atletableringsrätlen är personlig kan medföra och har på flera orter medfört altdet har uppstått stor brist på värdmöjligheter när en privatpraktiserandelandläkare flyttat och så alt säga tagit med sig praktiken ochetableringsrätlen. Jag skall i detta avseende återkomma med ett aktuelltexempel från mina hemtrakter, och jag hoppas alt socialministern kan hjälpatill att flnna någon lösning på en prekär situation där. Vihar den bestämda uppfattningen att vad som bäst gynnar patienten är att sålitet som möjligt av tvång och påtryckning förekommer och att man när bästaresultatet och arbetsglädjen och därmed den största tandvårdsproduktionen - föratt använda ett i sjukvårdssammanhang inte alldeles tillfredsställande ord -och jag vill därför yrka bifall till reservationen 4. Närdet gäller den föreslagna omläggningen av utbildningen börall-mänijänstgöringen för tandläkarna vara elt steg i rätt riktning. Den fördock med sig ökade krav på handledare och ansvariga för utbildningen såvälkvantitativt som kvalitativt. För dem som redan är inne i sin utbildning ochstudiegång måste omläggningen tillämpas med finkänslig-hel. Även här måstetvång anses oacceptabelt. De landläkarstuderande som är inne i sin studiegång börfå fortsätta denna efter de förutsättningar som gällde när de började sinulbildning. Del kan inte anses vare sig riktigt eller positivt ur vårdsynpunkiall under pågående ulbildning drastiskt ändra studiegången. Jag yrkar därmedbifall lill reservationen 9. Denförebyggande vården är mycket viklig. Vi har när del gäller hälsovården iövrigt varit angelägna om att se till alt man håller hälsan på en hög nivå föratl inte vårdbehovet skall bli så stort. Detta gäller i särskill storutsträckning i fråga om landhygien och tandvård. En ökad satsning påtandhygienister och annan personal som har samma uppgifter anser vi därför varaav mycket stort värde. Ökade insatser i det avseendet minskar behovet av ökadeinsatser för den akuta vården. Med detta vill jag yrka bifall tillreservationen II. Jag vill därefter beröra ett par bekymmer som finns, och Jag hoppas atlsocialministern skall kunna hjälpa till att skingra den oro som föreligger idet avseendet. Dei lagförslaget intagna reglerna om bemyndigande för regeringen har blandprivatpraktiserande tandläkare väckt en viss oro, speciellt med hänsyn till entidigare inträffad incident, som gällde frågan om innehållande avlandvårdsersättning på grund av utebliven uppgiftsrapport. har redanberört den saken. Det skulle ur mänga synpunkter vara värdefullt omsocialministern ville klarlägga och precisera tankegångarna bakomlagförslaget. Det skulle säkerligen bidra till alt undvika missförstånd ocheventuellt dämpa den oro jag här nämnt. I varje fall skulle det ge klara beskedom den praktiska tillämpningen. Jag dristar mig därför till att ställa någrafrågor till socialministern, som Jag hoppas att han kan besvara om möjligt raktpå sak så att det kan hjälpa till att skingra den oro som finns. Vill socialministern redogöra för intentionernabakom lagförslaget i den del som rör regeringsbefogenheterna? Avser man att i förekommande fall tillgripaliknande åtgärder som den tidigare aktuella med innehållandet avtandvårdsersäitningen? Om detta avses - i vilka fall och hur? Ännuen följdfråga för den händelse det skulle vara aktuelll med åtgärder. Hurkommer åtgärderna atl vidtas i motsvarande fall beträffande folktandvårdenstandläkare? Detär en jämlikhetsfråga, lycker Jag, där man kan ha visst intresse av alt få vetahur regeringen ställer sig. Det är kanske speciellt frågan om hur man skalllyckas lösa problemet med att fä in de nya patienterna i tandvården kontraskötseln av de gamla patienterna som är av intresse. Om inte åtgärder vidtassom anses tillfredsställande i del sammanhanget, vore det intressant atl fäveta hur regeringen dä kommer att agera. Lagförslaget innebär onekligen rättvidsträckta fullmakter för regeringen att agera. Jag kan förstå oron blandlandläkarna och de tandvårdssökande och jag hoppas svarei kan dämpa den. Jagvill framhålla all det är tanken på patienternas bästa som ligger främst förmig och är orsaken lill att jag tar upp saken. Jag anser att man når det bästaarbetsresultatet och att de fiesta människor får hjälp om man får möjlighet tilltandvård genom överenskommelser utan påtryckningsåtgärder. Om det skulle gå sålångt som lill öppen konfiikt - del förefaller otroligt , men vem vet -och vederbörande därmed skulle ställas utanför försäkringen, måste väl detta isista hand gå ul över patienterna. Såen annan fråga som gäller en oro som finns på många håll i vårt land därbrislen på tandläkare gör att situationen är bekymmersam. Man känner Ju bästtill det som ligger en själv närmast, och jag vill därför referera tillsituationen i i . Den är väl inte obekant, försocialministern har tidigare fått en framställning i frågan. Situationen där kan verkligen betecknas som prekär och är i korthet följande. Avtre tjänster inom folktandvården är nu en besatt. har enligt uppgiftalla varit besatta. Av tvä privatpraktiserande tandläkare har en flyttalpraktiken till , den andre vistas f n. utomlands. Ingen kan mednuvarande regler ta upp den praktiken. Alltså är f n. en tjänst besatt av fem.Kort och rakt på sak: Vad vill socialministern göra för Karisborg? Är inte ramen för snäv för möjligheterna att öppnapraktik genom de bestämmelser som sägeratt man inte får tillåta andra än ersättnings-etablerade? 3.Hur vore det med en extra dispenskvot för dem som vill öppna praktik påunderförsörjda orter? Del skulle i så fall kunna innebära en lösning även påandra orter med liknande bekymmer. Det finns 8 200 invånare i den aktuellakommunen och situationen är heller inte särskilt lysande för länet i övrigi.Man kan alltså inte därifrån fä hjälp på något mer ingripande sätt. Jag emotser med intresseoch vissa förhoppningar svar på dessa frågor. Hen (): Socialministern har i sitt anförande redogjort för innehållet i denproposition som ligger till grund för socialförsäkringsutskottets betänkandenr 15. Jag kan därför i stort sett hålla mig till de reservationer som ärfogade till utskottsbetänkandet. Menjag skulle till att böria med vilja uttala min tillfredsställelse över attTandläkarförbundet i allt väsentligt är överens med ifråga om lämpligheten av det som föresläs i propositionen. Även en mycketbetydande majoritet inom har uppenbarligen samma uppfattning. Av deelva reservationer som finns fogade till utskottsbetänkandet är sex undertecknadeav enbart moderatledamöter och fyra av utskotiets folkparlirepresenlanter. Enenda reservation är gemensam för och . Men när detgäller den reservationen, som avser etableringskonlrollen, har de moderatareservanterna nu intagit en annan uppfattning än den hade när deskrev en pariimolion i detta ämne . Då hette del att inskränkningar ietableringsrätlen borde upphävas så snart nuvarande krisläge inom tandvårdenövervunnits. Det är exakt det man skall göra enligt förslaget i den propositionvi behandlar . har moderatledamölerna enat sig med i etlyrkande om all etableringskonlrollen skall bort . Även om jag lyckeratt del är litet överdrifter i det som sägs av och det krisläge som råder inom tandvården så har Jag svårt att inse vad del ärsom i nuvarande läge fått alt tycka att man kan ta bortetableringskonlrollen genast. Inte kan del vara något man kan utläsa urproposilionen. OmJag sedan, herr talman, med några ord får beröra reservationerna och ta upp demi den ordning de redovisats i utskottsbelänkandet börjar Jag med den första.Den tar upp en fråga som debatterades ganska häftigt i utskottet när vibehandlade landvärdspropositionen . Det gäller vilka som skall ingå iförsäkringen. I princip omfattar försäkringen alla som fyllt , nu istarten är också 17- och 19-äringarna med. De har del litet bättre än andraförsäkrade genom atl de kan gä till folktandvården och få länderna omsköttaför hälften av vad del annars koslar, dvs. de betalar upp lill 1 000kronor, av det som ligger över tusenlappen. Barn och ungdomar i åldrarnaupp till omfattas redan nu av landstingens och de landstingsfriakommunernas lagfästa Närfolktandvården är fullt utbyggd skall den klara också 17- och 19-åringarnasamt specialisttandvården och dessutom en betydande del av vuxentandvården.Nog måsle del väl, och , vara rimligt att man iförsäkringen bara tar med dem som inte innefattas av folktandvården. Syftet medtandvårdsförsäkringen ärju atl man sä snabbt som möjligt skall kunna ge såmånga försäkrade som möjligt den bästa länkbara tandvård lill så rimlig kostnadsom möjligt. Ipropositionen kan vi läsa all det finns många nya patienter, dvs.personer som av någon anledning inte har en egen tandläkare men som sökertandvård och inte har någon möjlighet alls eller i varje fall stora svårigheteratt komma under behandling. Vi fär också ofta i TV-reportage ochtidningsartiklar höra atl väntetiden i många fall kan bli mycket lång. Dettakommer väl att förbättras när de nya stora tand-läkarkullarna blir färdiga. Meni ett läge där väntetiden för nya patienter är påtagligt besvärande inom fleralandvårdsomräden vill jag påstå atl utvidgandet av tandvårdsförsäkringenspersonkrets är felaktig. Förskolebarnen har i praktiken redan nu gratistandvård, trots atl de tills vidare inte är med i försäkringen. 6-16-äringarnaär inte heller något större problem och man skall också kunna klara 17- och19-äringarna inom ramen för folktandvården. I den takt som vi fär flertandläkare och folktandvården kan byggas ut kommer Ju förhållandena här allväsentligt förbättras. Jag är övertygad om det. Jag yrkar alltså avslag påreservationerna I och 2. HerrHylländer har i sin reservation tagit upp de gravida kvinnorna. Han gick inte'närmare in på detta problem i sitt anförande, men av reservationen framgår vill ha förtur för de gravida kvinnorna inom folktandvården. är det välinte alls säkert alt en kvinna får sämre tänder därför atl hon väntar barn. Jaghar haft tillfälle atl lala med några landläkare om detta. De har sagt att detegentligen inte finns något belägg för detla påstående. Det är i varje fallinte bevisat. Detfinns en annan odoniologisk tes - har del sagts från landläkarhåll - som ärlika obevisad, nämligen att dåliga tänder kan leda till reumatiska åkommor. Detär sant att vi hade en mödratandvårdsförsäkring här i landet innan vi fick denallmänna tandvårdsförsäkringen, men anledningen till att den förstnämndaförsäkringsformen infördes var inte odoniologisk utan, som det står iutskottets betänkande, "alt man via en begränsad försäkringsform villevinna erfarenheter som kunde användas vid utformningen av en allmäntandvårdsförsäkring". Försäkradesom är \ akut behov av tandvård omhändertas ju redan nu omgående enligt denöverenskommelse om akut- och jourlandvård som finns mellan de lokalalandläkarföreningarna och folktandvårdens huvudmän. Närdel gäller försäkrade som inte har någon egen landläkare men vill ha tandvård innebärproposilionen en betydelsefull nyhet. karförbundet har nämligenåtagit sig att medverka till alt sädana patienter skall kunna konsulteralandläkare och sedan få vård inom rimlig lid efterkonsultationen. Det ligger givetvis i förbundets intresse atl verkligen se lillalt detta åtagande inte blir elt slag i luften. Eljest kanske det ändå finns enviss risk för tvångsregleringar. Med hänsyn lill det jag har sagl lycker jag inte det finns någonanledning för att nu göra etl uttalande som syftar lill att gravidakvinnor skulle få förtur inom folktandvården. Förslageti propositionen innebär att etableringskonlrollen i princip skall vara kvartill 1979. Att denna kontroll inte är menad att vara något självändamål får mandock klart för sig när man läser att den skall omprövas , förstagängen . Det betyder att man kan ta bort kontrollen så snart det ärlämpligt och möjligt. Visstkan man förstå att tandläkarna på sina håll inte är glada åt begränsningen irätten att .öppna egen praktik. Det kan väl också hända attetableringskonlrollen har slagit snett i vissa fall. Men å andra sidan är ju enhuvudförutsättning för att tandvårdsförsäkringen över huvud taget skall kunnafungera att också folktandvården har tillräckliga tandläkarresurser. Redan närtandvårdsförsäkringen var alldeles ny, , visade det signämligen att mänga tandläkare försvann från folktandvården till enskild tandvård.Man prövade då, men med mycket klent resultat, olika sätt alt påfrivillighetens väg hindra denna fiykl. Till slut, när ingenting annat hjälpte,såg man sig tvungen att tillgripa eiableringsstopp. Alla ansökningar om attetablera privatpraktik vilan-deförklarades t. v. har man mjukat upptillämpningen så att den som vill börja som privatpraktiker får föras upp påtandläkarför-leckning, om del är fråga om ersättningsetablering.Tandläkarförbundet ärju ändå, ärade moderat- och folkpartikolleger i utskottet,överens med om att det är nödvändigt att behållaetablerings-begränsningen framöver, om man skall kunna säkerställatillgången pä landläkare inom folktandvården. Som Jag tidigare nämnde är Jagövertygad om att man kommer alt ta bort kontrollen så snart omständigheternadet medger. Jag yrkar alltså avslag pä reservationen 4. Reservationen5 lar upp ersättningsreglerna. Försäkringen betalar 50 96 upp till I 000 kr.och 75 96 på överskjutande belopp. vill ha en enhetlig återbäringpå med etl högkonslnadsskydd för "mycket dyrbara åtgärder". Manblir inte riktigt klok på vad reservanterna menar med "mycket dyrbaraåtgärder". Om man får tro partimotionen 337 frän , är redan 2 000kr. en hög kostnad. säger i motionen 1975/76:41, som väcktesmed anledning av propositionen, att inkomsigränsen bör minst fördubblas ochkanske ökas ännu mer. Jagtycker inte alt detta går riktigt ihop. Var vill egentligen reservanterna,, om man vill ha ett högkostnadsskydd, sätta in det skyddet? Skalldel bli vid 2 000, 3 000 eller . eller vid ett ännu högre belopp?Reservanternas förslag innebär en siörre återbäring från försäkringen vidtandvårdskostnader under I , men så snart man kommer högre minskaråterbäringen i förhållande till utlägget när det gäller den vanliga tandvården. Jaghar frågat mig vem som särskilt gynnas genom atl man har en högre återbäringför mindre kostsamma tandvårdsarbeien och sedan minskar försäkringsandelen viddyrare arbeten. Jag har faktiskt kommit till det resultatet all det nog är desom har det bättre ekonomiskt som får mest nytta av reservanternas förslag.Dessa människor har redan lidigare, dvs. innan det fanns någontandvårdsförsäkring, haft bättre möjligheter - det visar alla undersökningar -att sköta sina tänder. Mycket talar för alt de därigenom kan hålla kostnadernanere i framliden. De som inte har haft dessa möjligheter och därför har enskröplig tandstatus och behöver göra mer betydande arbeten - det kan gällajackeikronor, bryggor eller någon kostsam operation - råkar uppenbarligen i ettsämre läge om reservationen bifalles. Imoderaternas partimotion sägs att det skulle vara förenat med administrativafördelar att ha ett enhetligt återbäringssystem. Men etl bifall lillreservationen innebär - om jag har fattat det rätt - att man får treåterbäringstaxor i stället för de två som vi nu har. Man får 75 96 vidprofylax, 60 96 vid tandvård i allmänhet och härutöver etl särskilt högkostnadsskydd.Jag tycker knappast all detta innebär någon förenkling. HerrRingaby sade i sitt anförande att det var för enkelhetens skull som manföreslagit en enhetlig taxa. Han talade om att tandvårdsreformen hade mångakaniigheter, som i mycket ringa grad slipats av genom denna reform. Men intetycker Jag att denna reservation innebär all man slipar av några kantigheter.Jag yrkar avslag på reservationerna 5 och 6. Ireservationen 7 - också den en moderalreservation - vill reservanierna attförslag om en ny utformning av ersättningssystemet skall underställasriksdagens prövning. bemyndigade vi regeringen alt fastställa nytaxa. Men det skulle ske på förslag av . Det torde intevara obekant all verket i sitt arbeie med taxan biträds av en särskildlandvårdsdelegation med represenlanter för , socialstyrelsenoch folktandvårdens huvudmän samt sist men inte minst -det vill jag understryka- tandläkarna och tandteknikerna. Nog skall väl den delegationen kunna klara avdet här med taxan utan inblandning. Och om det skulle visa sig inom delegationen kommer fram till ett ersättningssystem som innebär enradikal orhläggning av hela taxan, något som socialministern var inne pä i sittanförande, så är jag övertygad om att regeringen kommer att finna del lämpligtatt höra uppfattning i saken. Jag yrkar i varje fall avslag påreservationen 7. Därmed,herr talman, har jag kommit fram till reservation 8, som tar upp vissaadministrativa frågor. Reservanterna tycker illa om det här med tidsstudier. Deanser att det är för myckel av blankettrutiner, och de ifrågasätter också omförsäkringskassorna skall ha rätt att hålla inne tandvårdsersätiningen baradärför att en tandläkare vägrar att stå till tjänst med uppgifter om sinrörelse. Reservationen går här ul på att man skall ändra 11 S itandvårdskungörelsen så att försäkringskassornas möjligheter all hålla innetandvärdsersättningenförsvinner. Den frågan var uppe lill prövning vidkonstitutionsutskottets dechargegranskning, varvid utskottets majoritet ansågatl detta villkor för utbetalning av ersättningen var nödvändigt för attuppgiftsskyldigheten skulle bli verkningsfull, I kammaren segradeutskottsmajoriteten - låt vara med hjälp - men har i allafall tagit ställning till frågan. Nusäger atl kungörelsen som regeringen har utfärdat var helllagstridig. Jag är inte någon lagklok man, det skall Jag gärna erkänna, och jagkan därför inte avgöra i vad mån ett bemyndigande som tidigare fanns i lagen omallmän försäkring och som gällde just tandvårdsförsäkringen kunde sägas omfattaockså rätt att hålla inne tandvårdsersättningen för den tandläkare som inte villemedverka till atl följa upp hur försäkringen fungerat. Men så mycket kan jagväl ändå säga att det bemyndigande som skrivits in i lagens 2 kap. 1 ijrimligtvis måsle omfatta både rätt att ålägga landläkarna vissuppgiftsskyldighet och att föreskriva all som villkor för att få utlandyårdsersättning skall gälla att denna skyldighet verkligen fullgörs.Yrkandet i motionen 337 från förra får enligt min mening ansesöverspelat med del förslag som föreligger. Sedanär del väl ändå så, herr talman, alt tandvårdsförsäkringen, som är en nyreform, måsle följas upp ganska noga. Detta betonades också mycket starkt isamband med att fattade beslutet om tandvårdsförsäkringen.Ersättningssystemet ärju av grundläggande betydelse för hela försäkringen, ochdet är naturiigtvis viktigt atl vi får elt taxesystem som är så rättvist sommöjligt, setl ur såväl patienternas som tandläkarnas synvinkel. Jag villpåminna om att vi i utskottet vid behandlingen av förslaget om den nyaförsäkringen nog var av den uppfattningen atl taxan stundom gav etl resultatsom var myckel förmånligt för tandläkarna. Även de odontologiprofessorer somvid en hearing delgav utskottet sina synpunkter pä taxan hade sina dubier omhuruvida dess konstruktion verkligen var den rätta. Både i proposilionen ochvid riksdagsbehandlingen underslröks därför angelägenheten av att man följdeupp verkningarna i olika hänseenden av den nya taxan. Skall man kunna göra det,är det naturligtvis alldeles nödvändigt alt ålägga tandläkarna en del kameraltarbete. Skall uppföljningen bli verkningsfull och inte ett slag i tomma luften,måste naturligtvis myndigheterna kunna sätta någon kraft bakom orden. Isynnerhet nu i försäkringens uppbyggnadsskede är det väl ganska naturligt attdet blir en del papper att fylla i. Del kommer säkeri atl bli bättre närövergångsproblemen har övervunnits och vi har fått etl mera definitivtersättningssystem. har ju också ställt förenklingar iutsikt. Man talar om en omläggning av utbetalningen genom ADB när frågan omett nytt ersättningssystem slutligen avgjorts. Jagyrkar alltså avslag på reservationen 8 och har därmed kommit fram tillreservationerna 9 och 10, som behandlar frågan om allmäntjänslgöring förlandläkare. F.n. genomgår tandläkarna bara en grundutbildning . Denna är avsedd attersättas med' dels 4,5 års grundutbildning åtföljd av ett årsallmäntjänslgöring inom folktandvården.