prot · FZ0989 · 1975-12-31 00:00:00 — Vi somstår bakom reservalionen 1 anser i likhet med skatteutskottels minoritet alldenna avvikelse frän proposilionens förslag innebär att tillräckligtbeaktat småförelagarnas speciella behov av lättnader i bokföringsskyldigheten.Några undanlag frän lill-lämpningen av bestämmelserna om årsbokslul anser visåledes inte nödvändiga. Med del anförda ber jag att fä yrka bifall lill reservalionen I vidlagutskottets belänkande. Bokföringslag,m. Underdelta anförande överlog herr försie vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Hen i (s): Den från skalle- och kontrollsynpunki cenlrala frågan när del gällerbokföringslagen är räkenskapsårets omfallning. Propositionenshuvudregel är all räkenskapsåret skall omfatta lolv månader och sammanfallamed kalenderåret. Dock skall framhållas att i rörelse som påböriats föreikrafiirädandel av den lag som nu behandlar fär annal räkenskapsår änkalenderår, s. k. brulet räkenskapsår, tillämpas. Brutet räkenskapsår skallomfatta liden den 1 maj-den 30 april, den 1 juli-den 30 juni eller den 1seplember-den 31 augusti. Delär med djupt beklagande jag konstaterar all ulskotiet inte i sin helheltillstyrker detta cenlrala avsnitt i lagförslaget ulan här har socialdemokraternasoch kommunisternas ledamöler tvingats au reservera sig. Fleraremissinslanser, bl. a. riksskaiieverkei, sialskonlorei, riksrevisionsverkel,förelagsskatteberedningen och andra som förelräder skat-leinlressen, anser auhuvudregeln bör vara den att räkenskapsåret skall vara lika med kalenderår.Förelagsskatteberedningen påpekar att det numera förekommer ett mycket stortantal fåmansbolag som har annat räkenskapsår än kalenderår. Enligt beredningenär detta ofta led i åtgärder för att vinna lättnader vid beskattning. Då delgäller verksamhel i fåmansbolag försväras enligt beredningen ocksåtaxeringskonlrollen i hög grad av den bristande överensstämmelsen mellanförelagets och delägarnas beskattningsår. Bokföringslag,in. Detär följaktligen många omständigheter som talar för att räkenskapsåret iallmänhet bör sammanfalla med kalenderåret. Sålunda skall lö-neuppgifier tilltaxeringsmyndigheten alltid avse kalenderår och statistiska uppgifter oftastgöra det. Desvårbemästrade kontrollproblem som systemet med brutet räkenskapsår ger upphovtill vid beskattning av såväl aktiebolag som enskilda näringsidkare måste undanröjas.Del nu föreliggande förslaget lill bokföringslag är ell led i detta arbele ochett förslag som vi reservanter hade hoppats alt del skulle gå alt vinna allmänuppslutning omkring. Men lyvärr, de andra partigrupperna gick på en annanlinje. Gentemotde olika skäl, bl. a. branschmässiga förhållanden, sorn brukar anföras tillförmån för bokslut än utgången av kalenderår, måste jagerinra om au del alldeles övervägande anlalel förelag som är noterade päfondbörsen eller upptagna på den s. k. fondhand-larlistan lillämparkalenderårsredovisning. Vi reservanter är eniga med statsrådet om att man inlebör införa ett generellt förbud moi användandel av brulel räkenskapsår innanman någorlunda säkert kan överblicka vilka konsekvenser den uividgadebokföringsskyldigheten kommer all få med avseende på bokföringsbyräernasarbetsbelastning. De förelag som f n. tillämpar brulel räkenskapsår bör medhänsyn härtill få fortsälla alt använda sådant räkenskapsår. Ett villkor föralt brutet räkenskapsår skall få användas av dessa företag måste dock vara allredovisningsperioden anknyter till vissa i lag fixerade bokslutstidpunkter,vilka är lämpliga med hänsyn lill samhällels skattekontroll. Vidare måsterällen till omläggning av räkenskapsåret inskränkas till fall då ellgodtagbart sakligt skäl kan påvisas för omläggningen. är det ytterst angeläget att ulvecklingen i slörsla möjligaulslräckning länkas in mot en ordning med kalenderåret som räkenskapsår. Ävennär brutet räkenskapsår anknyter till utgången av tertial- eller halvårsskiftekvarstår nämligen väsentliga kontrollproblem i beskattningshänseende genom atträkenskapsperioden inle sammanfaller med företagsägarnas eller andraaffärsinlressenters beskallningsår. Beiräffande enskilda näringsidkare är delsä, all därest inkomsi av olika förvärvskällor föreligger kan en och sammadeklaration innefatta uppgifter för såväl kalenderår som brulet räkenskapsår. Delär min bestämda uppfattning all det är nödvändigl att de taxeringsmässigasynpunkterna prioriteras när det gäller att ta ställning lill hur frågan omräkenskapsårets förläggning bör lösas på . Del är orealistiskt attulan stöd av tvingande lagstiftning försöka fä lill slånd en ökad användning avkalenderåret som räkenskapsperiod. Därför är propositionens förslag viktigt,att man som ell led i strävandena att befrämja en sådan önskvärd ulvecklingredan nu bör i princip förbjuda nystartade rörelser att använda bruteträkenskapsår. Imoiionerna har krilik riktats mot förslaget i denna del under åberopande avall ett genomförande därav kommer att leda till att bokföringsbyråer ochförelagsrevisorer får en orimligl beiungande arbetsan- Jaganser denna krilik dåligt underbyggd. Inom överskådlig framlid finns det ingenrisk för att ett genomförande av de föreslagna reglerna skulle medföra såallvarliga konsekvenser för servicebyråernas och revisorernas arbetssituationsom motionärerna befarar. Jag vill särskilt framhålla att eii belydande anlalnystartade förelag kommer att ha möjlighel att tillämpa brutet räkenskapsårtill följd av de praktiskt betydelsefulla undantagsregler som föresläs gällanär en koncern föreligger eller när en rörelseidkare driver fiera rörelser.Vidare gäller inle de föreslagna reglerna i del fallet all en rörelseidkareefter den nya lagens ikraftträdande frän annan övertar rörelse som existeratföre ikraftträdandet. Del bör också framhållas all den slora gruppen avrörelseidkare sorn inle varil bokföringsskyldiga enligi äldre lag men som genomden nya lagen åläggs sådan skyldighel självfallel skall behandlas enligi reglernaför exislerande förelag. Medhänsyn härtill lorde anlalel nytillkommande rörelsermed kalenderår som obligatorisk räkenskapsperiod inle bli så stort att detlanytillskott kommer att innebära en alllför härd påfrestning päbokföringsbyräernas och företagsrevisorernas arbetsresurser. Vid en bedömningav frågan pä vill jag peka pä att den snabba lekniska utvecklingenpå bokföringsomrädet, bl. a. en ökad användning av modern datateknik, kommeralt underlätta för servicebyråerna att bemästra de problem som en ulveckling iriktning mot kalenderåret som räkenskapsperiod kan komma att innebära. Med dessa ordberjag att få yrka bifall lill reservalionen 2. Bokföringslag,m. Hen (): har i sin behandling av propositionen 104 med förslag tillny bokföringslag, som redan lidigare omnämnls, inie på alla punkler kommit framtill enhälligt slällningslagande. Däremol har utskottet - det bör inledningsvispåpekas - i största enighet företagit större eller mindre justeringar på mångapunkler i del ursprungliga lagförslaget. Jag vill i detta sammanhangunderstryka att vi lillsammans kommit fram till möj)igheien för vissa mindreförelagare att använda den s. k. pärrnmeloden. Andra ändringar har också varilnödvändiga och har företagils i samarbete mellan utskottet och vederbörandedepartement. Delär klarl an del behövs en belydande lid för att genomföra ell lagkomplex avdenna storleksordning. Del är också uppenbart all ulvecklingen inle ståttstilla under den lid som uiredningsarbele och andra överväganden pågåit. Delkan råda andra förhållanden för näringslivet i slulel av handläggningsskedel ändå arbetet började. Mot vad herr vice ordföranden här lidigare sagl beiräffandeden första och den andra utredningen - den första blev i remissomgången säsönderskjuten att den icke kunde läggas till grund för elt lagförslag - har jagingeniing alt anföra. När del gäller tidpunklenför behandlingen här i har jag Bokföringslag, m. m. med inlresse noterat alt ipropositionen uttalas en förhoppning om en läng övergångstid. Del kan jagförstå. Statsrådet skrev del , och lagen skulle böriatillämpas . Proposilionen lades fram här i kammaren den 14maj. I samband med remissen av proposilionen tillät jag mig från dennatalarstol anföra alt enligt vad jag kunde bedöma skulle frågan inle kunnabehandlas av lagulskoliel så all beslul kunde fallas lidigare än på nyåret1976. När vi sammanträffade hade vi den uppfattningen all viskulle behandla den här frågan med frågan om ändringar iaktiebolagslagen. Vi startade också arbetet i lagutskottet i den förvissningenoch drev arbelel med dessa båda frågor jämsides för all möjliggöra en samtidigbehandling. Densocialdemokratiska delen av utskotlel ansåg det emellerlid angelägel attremittera propositionen till skatteutskollel för yttrande. Självklart ville viövriga inte motsätta oss en sådan remiss. Även om vi i lagutskottet inte ärfrämmande för de aspekler som hänger samman med samhällels rimliga krav att pägrundval av den bokföring som förelagen upprättar kunna bedöma och besiämmaskatterna, måste lagutskottet ändå i all blygsamhet tillstå all den väsentligtstörre expertisen finns i skatteutskottet. Men det kan också vara pä del sättetall man i skalteutskoltet mera markerar de rent fiskala synpunkterna, medan vii lagutskottet av nalurliga skäl i första hand måste göra en civilrätlslig bedömningoch försöka åstadkomma en bokföringslag som pä bästa möjliga säll tillgodoserföretagsamhetens nalurliga inlressen. Remissen medförde en yllerligare tidsförskjutning,och har vi fåll möjlighel alt behandla den här frågan. Jagupprepar au jag som ordförande i lagutskottet lycker all del var trevligt ochtrivsamt att vi i samförstånd kunde komma fram lill enhälliga förslag, även omdessa på vissa punkler innebar små avsteg från propositionen. Det är endasl påtvä avsnitt som reservationer har fogats vid betänkandet. Jag skall försökaredogöra för utskotlsmajoritetens synpunkter på dem. Ulskollelsvice ordförande har framhållil all del har varil eii långvarigtförberedelsearbete, och det har jag också understrukit. Propositionen innebärotvetydigt en betydande utvidgning av anlalel förelagare som skall varaskyldiga att ha bokföring enligt bokföringslagen. Undantagna är fortfarandejordbruk och skogsbruk, för vilka speciella föreskrifter finns. Det förtjänarockså framhållas att aktiebolagslagen innehåller beslämmelser som gör detnödvändigl för alla sådana företag att ha bokföring. Vikan alltså konslalera all del blir en belydande ulvidgning avbok-föringsskyldighelen. I vänlan på all alla dessa nya förelagare fårmöjlighel att skaffa sig den egenuibildning som behövs för all de på ell rejällsäll skall kunna klara bokföringen kan en belydande belastning uppstå på de bokföringsbyråeroch liknande som finns tillgängliga. Man kan emellerlid göraden allmänna reflexionen all lagförslagei pä alla nivåer har ularbelalsmed en betydande noggrannhet. Mot den bakgrunden kan det kanske förefallaonödigt att lagutskottet, som jag lidigare anfört, anseii sig böra föreslåändringar på en del punkter. Detär framför alll ett ändringsförslag som jag finner vara mycket betydelsefullt.Ulskotiet stöder enhälligt motionsyrkanden som går ut på all en förenklad metodskall fä användas för redovisningen av kundfordringar och leveranlörsskulder imindre förelag. Det skall kunna ske genom den s. k. pärmmetoden. Det bör ickeundanhållas kammaren att enigheten i utskottet egentligen har sin grund i denförståelse som pä den här punkien visades från departementet i samband med denhearing vi hade med förelrädare för näringsliv och olika myndigheier. Pärmmelodeninnebär att mindre företag i den löpande bokföringen kan fä tillämpa enkontantmässig redovisning av kreditinköp och kreditförsäljningar. Det kommerall bespara de mindre förelagarna myckel exlra arbele och besvär. Ulskollelsförslag innebär dessulom all man kan fä använda s. k. enkel bokföring när delförekommer elt begränsat anlal fakturor i rörelsen. Enligt proposilionensförslag skulle man även i små rörelser med ganska okomplicerade förhållandenbli Ivungen att till-lämpa den dubbla bokföringens kontosystem. Pärmmetodenkan förekomma i åtminstone ell par varianter. Den allra enklaste formen innebäratt man samlar alla inkommande fakturor och kopior av alla utgående fakturor ielt särskill pärmsystem. Sedan sker ingen som helst bokföring förrän vidbetalningen. Vid betalningen bokförs inbetalningen resp. utbetalningen frånkassan. Att det här kallas pärmmetoden beror helt enkelt pä all man förvararde ingående och utgående fakturorna i förhoppningsvis var sin pärm. Ennågot mer avancerad pärmmetod innebär all man på olika sätt förtecknar in- ochutgående fakturor med eller utan beloppsuppgift. sker en sådandiarieföring av fakturorna i särskilda försäljnings- och inköpsböcker. Dessaböcker utgör då dagböcker i lagens mening, men de har inte någol samband medkoniosyslemet. Inte heller i del fallet sker del nägon kontonotering av kreditaffärernaförrän i samband med betalningen. Förmånga som inte sysslat med bokföring kan del här synas vara bagateller. Men vidden praktiska lillämpningen i ett företag leder pärmmeloden bl. a. lill att deutsända räkningarna och de inkommande fakturorna ligger kvar lill dess att debetalas. I samband med betalningen görs del ofta korrigeringar av de angivnabeloppen på grund av erhållna eller beviljade rabatter. I vissa fall kan detvara fråga om reklamationer som ändrar beloppen. Genom det föreslagna syslemelslipper man del merarbele som den dubbla bokföringen utan tvivel medför vidförändringar av de ursprungliga beloppen. Vid dubbel bokföring måste nämligenbåde det ursprungliga beloppet och del slutliga tas med i bokföringen. Jagtycker därför att detla utskottets förslag, om vilket vi är eniga, innebär enfördel jämfört med propositionens förslag, enligt vilket som sagl den dubblabokföringens koniosyslem måste lillämpas även i små Bokföringslag,m. 5 protokoll 1975/76. Bokföringslag,m. rörelser med ganskaokomplicerade förhållanden. Au de mindre företagarna kommer all kunna användapärmmeloden innebär, som jag lidigare nämnde, en väsenllig lättnad för dennagrupp av företagare. Utskottets majoritet har emellertid anseii all dennaförenkling inte är tillräcklig för all de mindre företagarna skall hamöjlighel alt följa de nya bestämmelserna. Somjag förut sade har vi i utskottet ändå fått reservationer beiräffande ell pardetaljer. Därmed övergår jag lill den fråga som har berörts i reservationen 1,för vilken utskottets vice ordförande, , här har lalal. Jag vetinle om jag fattade honom rält, men jag hade en känsla av alt man pä denpunkten ansåg att vi inle hade tillräckligt slöd i motionsyrkandena - eller vardel möjligen i fråga om årsbokslutet? Jag skall be att fä ålerkomma härtill. Frånvår synpunkt är emellerlid all notera att flera av de motionsyrkanden som harbehandlats av ulskoltet har gått ut pä all de nya reglerna kommer att blialllför beiungande för de mindre företagen och alt dessa företag därför måsteundantas från reglerna. Möjligen skulle reglerna kunna förenklas och anpassasefter de mindre företagens förhållanden. Kruxetär att man här i en enda lag har velat införa beslämmelser för alla typer avförelag från de minsia till de största. Del har inte rätt någon oenighet om attbokföringslagens ganska omfattande och noggranna föreskrifter självklart måstetillämpas av de slora företagen som har betydande administrativa resurser tillsitt förfogande. Men av de små företagarna, som ofla själva deltar i detdagliga arbetet och som fär sköta sina kontrolluppgifter, bokföringsuppgifieroch liknande på del som övriga människor kallar sin fritid, skulle varie formav förenkling - utskottet har hittat ett par - hälsas med tillfredsställelse. Molionärernahar pekat på all speciella regler om årsbokslut kan uppfattas vara krångligaoch all del avsnittet i lagförslaget har utformats med tanke pä de storaförelagens förhållanden. När utskotlel har övervägt dessa molionsförslag harutskolismajorileten stannat för att den bästa lösningen är att befria de mindreföretagarna från skyldighelen all upprätta årsbokslul. För dessa förelagareskall i stället självdeklaraiionens rörelsebilaga R 1 få ersätta ett vanligtårsbokslul. Närvi här lyssnade pä fick vi kanske del inlryckel alt ipropositionen föreslagna beslämmelser om årsbokslul i själva verket är mycketenkla och läitillämpade. Och att utskotlsmajoriletens åsikt att förslaget idenna del kommer att innebära en väsentligt ökad arbetsbörda försmåföretagarna skulle vara en ren missuppfattning. Men vi i utskotlsmajoritetenkan då trösta oss med att vi befinner oss i ganska gott sällskap i denförvillelsen. Även sådana kvalificerade lagläsare som Justiiieråden ochregeringsråden i lagrådet har tydligen fallit offer för samma missuppfattning.I lagrådets protokoll framhålls på flera olika ställen att jusl avsnittet omårsbokslul är alllför komplicerat och svårtillgängligt för de mindreföretagarna. Jag lycker inte all jag behöver ta upp liden här med attläsa upp dessa lagrädsuilalanden. Jag är övertygad om alt ochalla andra som noga har studerat proposilionen känner till dem lika bra somjag. Utskottsmajorilelenhar alltså den uppfattningen att de mindre förelagen bör undantas fråntillämpningen av bestämmelserna om årsboksslut. Denna undanlagsgrupp börenligt vår mening omfatta enskilda näringsidkare som driver sin verksamhelulan biträde av fler än tvä årsanställda personer och i vars rörelse denärliga brutloomsätlningssumman understiger . Den deflniiionen - elleri varie fall en mycket snarlik sådan - fanns i någon av moiionerna där delyrkades på undantag frän bokföringsskyldigheten över huvud taget, en s. k.frikrets av småföretagare. Vid bedömningen av motionerna har vi emellerlidanseii alt det finns belydande skäl för au alla rörelseidkare skall varabokföringsskyldiga. I stället har vi valt all göra vissa begränsningar i frågaom kraven pä bokföringen och då stannat för alt föreslå ett undantag förårsbokslutet. roll i det här sammanhanget vill jag underslryka altsjälvfallet är även utskottets majoritet positivt inställd till att nämndeninrättas och alt vi finner det mycket viktigt all nämnden med all kraftfullföljer sin uppgift att utfärda råd och anvisningar om hurbokföringsskyldigheten skall fullgöras i mindre företag. Vi anser emellerlidalt man bör göra en nykter bedömning av ä ena sidan de mänga och svåra arbelsuppgiflersom skall ulföras av nämnden och å andra sidan de begränsade personalresursersom ställs lill nämndens förfogande. Jag måste säga att vi har väldigt svårlalt tro att en kanslichef och ett kanslibiiräde pä så som står tillbuds skall hinna uträtta så mycket servicearbeie som vi och även herrHammarberg förutsätter. Men vi skall självklart vara glada, om del visar sigall nämnden går i land med del. Somvi närmare utvecklat i utskottets belänkande finns del även andra skäl somtalar för att de mindre förelagarna bör undantas frän lillämpningen avbestämmelsen om årsbokslut. Mänga av de här förelagarna skulle, omproposilionens förslag genomfördes, bli tvungna alt anlita hjälp avbokföringsbyräer för att kunna uprällhålla årsbokslul. Utöver besvärligheterna,som förut har berörts, all ställa lill buds en god service från verkligtkvalificerade bokföringsbyråer och revisorer - mindre kvalificerade brukar delinle vara någon brisl på - kan det för företagarna också betyda enkosinadsfördyring, som för vissa av de minsia rörelserna kan vara svår altbära. Vi skall inte glömma bort att många småföretagare arbetar underganska besvärande ekonomiska förhållanden. Vi skall också vara klara över alldel för sysselsällningen, för del levande samhällel i den bygd där de verkarär av myckel stor belydelse alt de icke bibringas den uppfattningen alt desaknar samhällels slöd och uppskattning. Därför kan det vara rimligl all vi inägol sammanhang, även om gesten kan förefalla vara myckel liten, ger med ossen smula, inle bara i fråga om bokföringsskyldigheten utan även pä andra kravsom ställs Bokföringslag,m. Bokföringslag,m. Ulskottsmajorilelensuppfallning på den här punkien får också slöd i de erfarenheter som redovisasav den övergängsreglering som f n. gäller för jordbrukarnas blivande skyldighelall redovisa sin rörelse enligt bokföringsmässiga grunder. Finansminislern harsom bekant meddelat att en längre övergångstid erfordras. Jag övergår härefter till alt behandla den fråga som berörs ireservationen 2, om vilken i har lalal, nämligen fråganom även nystartade rörelser bör få rält att använda brulet räkenskapsår undersamma förutsättningar som i proposilionen föreslås gälla för redan existerandeförelag. Jag tror attjag på den punkien kan falla mig ganska kort. Jagkan hell enkell inte förstå varför nystartade företag skall behöva utsättas fören sådan diskriminering som propositionens förslag innebär. Jag erinrar även omalt lagrådet enhälligt ansåg sig böra avstyrka all man i della avseende görskillnad mellan existerande och nystartade förelag. Beiräffande påståendet attdetla skulle vara nödvändigl av skatlemässiga skäl vill jag hänvisa lilllagrådels uttalande all den ordning som föresläs i propositionen förexislerande förelag ulgör en skälig avvägning mellan de samhälleliga kontrollorganenskrav på ordning och reda i bokföringsväsendet och del ekonomiska livelsintresse av flexibilitet i fråga om räkenskapsårets omfattning. Jag erinrar omall förslaget i fråga om existerande förelag innebär all brutet räkenskapsåricke skall få börja än , eller den 1september saml att omläggning av räkenskapsår icke skall få ske utan tillståndav . Idet sammanhangel måste jag underslryka alt vi i utskottet är helt eniga om allständiga förskjutningar av bokföringsåret frän den ena tidpunkten till denandra ur alla synpunkter är olämpliga. Det råder ingen delad mening om densaken i lagutskottet, ulan sädana ständigt återkommande förändringar får heltenkelt icke tillåtas. Vi är klarl medvetna om all många av dessa förändringarkan ha till syfle all uppnå i varie fall skatteförmåner. Deföreslagna reglerna innebär ändå genomgripande förändringar i förhållande lillgällande rält och får väl anses motsvara högt ställda krav fräntaxeringssynpunkl. Vi anser därför alt de skulle kunna tillämpas generellt,således även pä nytillkommande rörelser. I det sammanhangel kan jag inte deladen uppfaltning som här framförs av utskottets vice ordförande och som även harframförts i utskottet. Bl.a. i remissinstanserna har man lydligen olika uppfattningar om vad förslagetkommer alt innebära. På företagarhäll beräknar man bl. a. med utgångspunkt itillgänglig statistik att det är en belydande tillkomst av nya företag ärligen- har det påståtts i nägol sammanhang. Renl matematiskt skulle delinnebära att kommer en stor del av den svenska föreiagsamhetenall representeras av nystartade företag. Del förefaller alltså vara fråga om enöverdrift från företagarhäll. å andra sidan är del heltklart att man inle kan ulgå ifrån status quo härvidlag, ulan del blirnaturiigtvis ett betydande antal nya företag som av olika orsaker kommer attfinna det förenligt med inriktningen av sin rörelse och förhållandena i övriglatt försöka fä tillämpa brulet räkenskapsår. Jagtror därför alt det enklaste är att ge samma möjlighel för såväl redanexisterande företag som nytillkommande att tillämpa brulel räkenskapsår. Tillsist vill jag understryka vad utskoiismajoritelen har framhållil i betänkandet,nämligen all elt genomförande av propositionens förslag kan fä allvariigakonsekvenser även i andra avseenden. Vid den hearing som utskottet anordnadeframhölls från sakkunnigt håll att bokföringsbyråer och revisorer kan få enorimligl beiungande arbelsanhopning , om förslaget skulleförverkligas. Jag vill här varna för följden av en sådan utveckling. För denenskilde näringsidkarens del torde det ulan ivivel bli fråga om försämrad ochfördyrad service frän bokföringsbyråernas och redovisningskonsulternas sida.Jag vill särskilt understryka all den uppfattningen framfördes med betydandekraft frän del håll som i del sammanhangel otvetydigt representeradesakkunskapen, nämligen företrädare för revisorer och bokföringsbyråer.