prot · FZ09100 · 1975-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1975/76:100 Förhandlingarnaleddes lill en början av herr förste vice talmannen. Avdragvid inkomstbeskattningen för gåvor till religiösa m.fl. ändamål § 1 Avdrag vidinkomstbeskattningen för gåvor till religiösa m. fl. ändamål (forts.) Fortsattesöverläggningen om skatieutskoiieis betänkande 1975/76:51. HerrWIKSTRÖM (fp): Avdragsrätt för gåvor till ideella och humanitära ändamål har i svenskpolitisk debatt kommit att bli ett av de mest upprepade kraven och ett av destridsämnen där positionerna är mest låsta. Detär vi frän sida första gången motionerade omavdragsrätt vid beskattningen för gåvor till bl. a. religiösa ändamål. Då varvi ensamma om det, men har hela den ickesocialistiska oppositionenförenat sig i kravet. Inom socialdemokratin har utvecklingen varit denmotsatta, även om huvudlinjen ända frän början var klart negativ. Det fätalenskilda socialdemokratiska riksdagsmän som till att börja med visadeförståelse för vårt krav finns antingen inte kvar i eller har medtiden rättat in sig i partiledet. Delfinns anledning alt på nytt sammanfatta de huvudsakliga skälen föravdragsrällen och samlidigl visa hur ohållbara de vanligaste invändningarnaegentligen är. Denprincipiella uppfattning som ligger bakom kravet på avdragsrätt - som ju intebara gäller religiösa ändamål utan också u-hjälp och andra humanitära,kulturella, vetenskapliga eller eljest uppenbart samhällsnyttiga ändamål - gårut pä att stålen har anledning att främja idealiteten i samhället utan att förden skull bestämma vilka ändamål som skall främjas. Det ligger enligt vårmening en betydande fara i ett system som innebär att staten genom bidragsgivningentill ideella organisationer och utformningen av bidragsvillkoren skaffar sig enmöjlighet att direkt eller indirekt styra deras verksamhel. Vianser vidare att den socialdemokratiska inställningen i den här frågan slår imotsatsförhållande lill det ivriga talet om all främja idealiteten och särskiltfolkrörelsernas arbetsmöjligheter i värt samhälle. Det har allloftare inom t, ex, uttryckts irritation över att vi iargumenteringen för avdragsrätten hänvisal till att man frän de kristnasamfundens sida klart förordat just denna form av statlig medverkan för attskapa förbättrade arbetsförhållanden för ideella organisalioner och kristnasamfund. Jag kan emellertid hänvisa till otve- Avdragvid inkomstbeskattningen för gåvor till religiösa m.fl. ändamål lydiga uttalanden i denriktningen från frikyrkoråds samarbets-nämnd, som företräder flertaletkristna kyrkor och samfund i värt land. Enligt vår mening är det naturiigt attta hänsyn till denna opinion. Tilldessa två huvudsynpunkter kan fogas en tredje, som fått större tyngdallteflersom den extra ekonomiska belastningen på samfunden ochorganisationerna blivit alltmer betungande och kommit att framstå som alltmerorättvis och omotiverad. När t. ex. den allmänna arbetsgivaravgiften infördesvar avsikten uppenbarligen inte att den skulle komma att drabba arbetsgivare avdet slag det här är fråga om på det sätt som skett. Hur det i praktikenförhåller sig framgår av att de kristna samfunden i allmän arbetsgivaravgift -de sociala avgifterna alltså inte inräknade - och andra skatter och avgifterbetalar in ungefär dubbelt så mycket som de får genom det särskilda bidragettill trossamfund. Motden bakgrunden framstår i all sin torftighet den socialdemokratiska linjen attstödet till trossamfunden skall ges i form av direkta statsbidrag och att mandärför måste avvisa kravet på avdragsrätt för gåvor bl, a. till samfunden. Detfinns problem med den praktiska utformningen av en avdragsrätt av det slag somvi föreslår. Det har vi frän sida aldrig förnekat och det är manockså inom samfunden klart medveten om. Insikten om att det förhäller sig så ärju f ö. det starkaste argumentet för den utredning som vi år begärtmen som regeringspartiet alltid ställt sig avvisande till. Densvårighet som flitigast åberopas som hinder för införande av den avdragsrätt vibegär är att den skulle gynna dem som har stora inkomster. Det är sant attavdragsrätten skulle kunna utformas så all den får en sådan effekt. Men detvore ju att från början misskreditera systemet, och vi har självfallel aldrigförordat en sådan utformning. Tvärtom har en arbetsgrupp inom medhjälp av juridisk och ekonomisk expertis utarbetat etl förslag som skulleeliminera de riskerna. Enannan vanlig invändning som tydligen tillmätts stort bevisvärde är attavdragsrätten inte skulle passa in i värt skattesystem. Till det är bara attsäga att olika former av avdragsrätt med betydligt mer ingående effekteraccepteras utan invändningar. Dessutom har arbetsgruppen inom ocksåpå den här punkten visal på en utformning av avdragsrätten som på ett avgörandesätt försvagar del nämnda argumeniei. Jagförstår alt det kan vara en smula motbjudande för en socialdemokrat attmedverka till en ordning som gör att den enskilde får mer all säga till om närdel gäller hur de pengar skall användas som han vill salsa på olika former avsamhällsnyllig verksamhet - särskilt om systemet skulle utformas så att han fårekonomiska favörer som indirekt ökar det ekonomiska trycket pä andra som harmindre all röra sig med. Jaghar däremot svårt alt förstå att socialdemokratin som en man avvisar etlönskemål som sä stora grupper av ideellt engagerade människor i vårt land stårbakom - särskilt som kravel gäller just en utredning om hur avdragsrättenskulle kunna utformas för all inle ge de effekter som vi alla anseroacceptabla. Det envisa motståndet tyder snarare på en ideologisk låsning än påomsorg om idealitetens villkor i vårt samhälle. Idetta anförande inslämde () och (). HerrNILSSON i Agnas (m): Det ärende som vi behandlar och är villiga att avgöra har enlång riksdagshistoria bakom sig, vilket också angivits av de två tidigaretalarna och av utskottets betänkande. Den sträcker sig tillbaka till de tvåkamrarna på . Jag kan för min del höra mänga stämmor frändebatten i denna fråga under de gångna tio tolv åren. Frågeställningenhar i vissa detaljer från början varit en annan, men i stort sett har den rörtsig om samma sak. har vi dessutom fått en skatt som slår mycket orättvistmot de samfund och organisationer som vi velat hjälpa med de motioner somligger bakom reservationen till betänkandet . Jag tycker att det är enynkedom att en positiv lösning inte kunnat vinnas. Jagvill säga några ord om vad utskottet skriver , även om det däri somsyftar tillbaka på . var röstsiffrorna 148-146 sedan rättfärdighetskämpen stigitöver på vad han menade var den rätta sidan. Förraåret skrev majoriteten att utskottet hade all förståelse för syftet medmotionerna i den mån detta var alt tillföra folkrörelserna och andra ideellaverksamheter ökade ekonomiska resurser för sin verksamhet. Ändå avstyrkte manmotionskraven. Reservaniernahade också förståelse, men deras förståelse skulle ha medfört del motsattaresultatet; de sade ja till avdragsrätt. Iår skriver utskottet att motiven har blivit försvagade. Det utgår numera istället bidrag, och vissa skatteförhållanden har förändrats i positiv riktningför de ideella organisationerna. Ulskottel lalar ändå även om förståelse.Men utskottet finner vid sin granskning av förslaget att det är mycket svårtalt genomföra. Jagminns att jag själv deltagit i debatten. Jag hade en gång endiskussion med , som var mycket positiv till själva tanken mensade att del skulle vara myckel svårt alt lösa de tekniska och fiskalaproblemen i sammanhanget. Idet föreliggande betänkandet heter del pä nyll att avdragsrätl egentligen ären avvikelse från grundläggande principer i skattelagstiftningen och skullemedföra högst varierande ekonomiska konsekvenser för de skattskyldiga. Manmenar också all avdragsrällen skulle medföra ofrånkomliga orättvisor. Men alltdetta skall vi försöka komma till rätla med. Vi begär inle alt avdragsrätl utanvidare skall införas ulan vi begär att frågan skall utredas. När man antyderall delta är svårt vill vi framhålla, som också nämns i reservationen, att detfinns andra länder där man har löst problemet. Det vore en ynkedom om inte vårtkanslihus med Avdragvid inkomstbeskattningen för gåvor till religiösa m.fl. ändamål Avdragvid inkomstbeskattningen för gåvor till religiösa m. fl. alla sina resurser kanordna det. Och om man inte där kan åstadkomma det kan vi, som , pröva de utvägar som man kan komma fram till på andra håll. Jag äralldeles övertygad om att de skäl som anföres bara är svepskäl. Närutskottsmajoriteten lalar om att en sådan här avdragsrätl skulle gynna de rikamåste jag ställa mig frågande. Menar man verkligen att det är risk för attpersoner med höga inkomster skulle ge väldiga gåvor 1. ex. lill sliflelsei eller lill missionen? Och om de gjorde det, skulle det vara enkatastrof? verkligt "billiga" u-hjälp, den som koslar minsti administration men når längst, ges av missionssällskapen. Om ett antalpersoner lämnade stora gåvor lill dem och yrkade avdrag tror jag att svenskastaten ändå skulle tjäna pä det, med tanke på vad det skulle betyda iavlastning på etl annat område. Jag tror emellertid alt yllersl få av de slorainkomsttagarna skulle gå den vägen. Desom vi tänker på är de vanliga givarna som envetet och troget lämnar sina gåvoroch som kommil i den silualionen all del är svårt all få pengarna all räckalill. Att ge dem räll all göra avdrag för gåvorna skulle vara en uppmuntran. Hurdetla skulle gå till borde som sagt utredas. Som det står i reservationenanser vi att avdragsrätten skulle vara etl värdefullt komplement till statligabidrag. Vid sidan av vad som kan ges i allmänna bidrag skulle de medel somflyter in som gåvor kunna främja den verksamhel som ligger oss alla varmt omhjärtat, som vi har förståelse för. Jag undrar om inle förståelsen kundesträcka sig så långt att gick med på att utreda frågan. Skulledel verkligen ligga någon fara i att alla här kom överens om alt granska den?Visar det sig sedan att det inle går, böjer vi oss för det och säger: Det vartyvärr hell omöjligt när man såg närmare på det. Jagär för min del alldeles övertygad om att det kommer all gå bra. Jag yrkarbifall till reservationen. 1 della anförandeinstämde (). Ulskottel har fyra eller fem argument för att avstyrka moiionerna omavdrag vid inkomstbeskattning för gåvor till religiösa m. fl. Låt mig kort summera vad utskottet anför. Utskollelsäger för del första alt "allmännylliga och liknande ändamål bör främjasgenom direkla bidrag av allmänna medel"; för del andra alt"avdragsrällen för kommunalskall med däri ingående församlings-skatl slopatsför fysiska personer"; för del tredje att avdragsrällen "skulle ocksåmedföra ofrånkomliga orättvisor, bl. a. på grund av svårigheten att åsladkommaen lämplig och i taxeringsarbetel hanlerlig avgränsning mellan avdragsgilla ochej avdragsgilla gåvoändamål"; för del fjärde all avdragsrällen "hargivelvis den största betydelse för dem som har hög inkomst och skullesamtidigt medföra att låginkomsllagare och deras inlressen missgynnas". Moldessa argumenl har reservanierna bara ett argument,nämligen att avdragsrällen"kan vara ell värdefullt komplement lill statliga bidrag". Denhär korta redovisningen av argumenten för och emol avdragsrällen visar hursvagl rusiade avdragsrältens försvarare är. Vi är alla i den här kammarenöverens om all exempelvis folkrörelserna skall stödjas. Del är formerna förslödel vi ivistar om. Ulskoilsmajoriletens bestämda uppfallning är allfolkrörelser och ideell verksamhet skall stödjas genom direkta bidrag. Del skerockså i sländigi ökande omfalining. Vi beslulade exempelvis för några veckorsedan enhälligt här i kammaren om en höjning av bidragel till trossamfundenoch till lokaler för trossamfunden från 21 lill 27 miljoner. För jämförelsensskull bör vi kanske erinra varandra om all delta bidrag var 2 /73. Det är alltså ulan tvivel fråga om en snabb och kraftiguppräkning. Enannan sak som del kan finnas anledning att nämna är attföreningsskalieuiredningen föreslår all rent ideella föreningar skall bliskattefria. Utöverdessa exempel skulle jag kunna nämna en läng rad av direkta bidrag - statligaoch kommunala - till ideell verksamhet. Dessa bidrag kommer fortsättningsvis -del är jag alldeles övertygad om - all sladigi öka. Folkrörelserna skallverkligen stödjas. Så långl är vi nog rätt överens, men sedan går alltsåuppfattningarna isär. Utskottetssocialdemokratiska majoritet anser att del är oriktigt all i detta sammanhangblanda in krångliga och orättvisa avdragsförmåner för enskilda givare. Deborgerliga anser däremot att orättvisa avdragsförmåner för enskilda givare ärbra - orättvisa avdragsförmåner stimulerar t. o. m. deras givande. Jagskall erinra om några enkla siffror som jag har nämnt i någon tidigare debatthär i kammaren. En pensionär, som inte kan göra några avdrag alls vidtaxeringen, får - om han eller hon ger en gåva på . -en nettouigift påjust . Den däremot som haren årsinkomst på låt oss säga . fåren nettouigift på endast ca . för samma gåva. En givare med en årsinkomstpå . behöver bara betala ca . för sin lusenlappsgåva. Särskiltbesynnerligt tycker jag det är när kristna vill ha denna avdragsförmån. 1förra årets debait i kammaren sade jag ungefär så här. Ikristna sammanhang säger vi ofta alt vi ger vår gåva lill och till . Min stillsamma undran nu liksom då är den här: Skall man verkligen yrkaavdrag för en gåva lill ? Delfinns, herr talman, även en rad andra skäl mot avdragsrällen. Avdrag måsle jut. Vi som mer eller mindre regelbundet går i kyrkan skulle ifortsällningen bli tvungna att begära kvitto på våra kollektgåvor. Anonymitetenskulle försvinna - den brukar vi hålla ganska ' styvt pä när vi ger en gåva. Låt mig sedan göra någrakommentarer till det som sagts av dem Avdragvid inkomstbeskattningen för gåvor till religiösa m. fl. Avdragvid inkomstbeskattningen för gåvor till religiösa m.fl. ändamål som deltagit i debattenföre mig. Såväl som och i Agnas harsagt: En utredning kan vi väl i alla fall fä. påstod attreservanterna krävde en allsidig och förutsättningslös utredning. Nja, detstår nog ändå inte riktigt så. I reservationens kläm begär man en utredning ominförande av rätt till avdrag. Det står ingenting om att utredningen skall varaförutsättningslös, utan detta innebär en beställning av en avdragsrätt, som densocialdemokratiska majoriteten inte kan instämma i. Reservanternakänner väl lill att skatteutredning bl. a. har att se över helaavdragssystemet, och då lär man väl titta på den här saken också. Direktiven iutredningen går emellertid inte ut på att införa fler avdrag utan att minskaantalet avdrag. F. ö. vill jag erinra herrarna om att den skattedebatt sompågår sanneriigen inte har särskilt mänga hejarop till dem som vill införa nyaorättvisa avdrag, som gynnar höginkomsttagare och missgynnar låginkomsttagare.Men den sortens opinion kanske passar den borgeriiga värderingen ganska illa. HerrWikström nämnde och ville ge sken av att frikyrkligheten är enigi de här frågorna. Det finns anledning att sätta många frågetecken efter detpåståendet. Jag behöver bara till kammarens protokoll läsa in delar av enhuvudledare i tidning, nr 1976, därchefredaktören med anledning av dessa frågor säger: "Menuppfattningarna är inte entydiga - inte ens inom samfunden själva. Samtalen iSveriges Frikyrkoråd", som hänvisade till, "haravspeglat tydliga skillnader. Även om man maximerargåvosumman, för vilken avdrag får göras, gynnar man den ekonomiskistarkare gruppen. erförenheter folkpartielåberopar", jag tror all även i Agnas åberopade dem, "kankomplelleras med många negativa effekter - framför alll i . Principielllligger del någol motsägelsefulli i tanken pä skallelindringar för ideellaengagemang. Attklart kunna avgränsa och definiera religiösa, kulturella, vetenskapliga ochandra områden, som berälligar till avdrag, kan också leda till ell kineseri,som inte är tilltalande ur ideel synpunkt. Kan man göra gränsdragningar mellangåvor t ex till u-hjälp och fotboll? Svårigheterna är uppenbara. Avdrag av denhär typen rymmer stora svagheter och leder till konflikter om vad som frångivarens synpunkt skall räknas som sam-hällsnyltigt eller inle." Vi har som bekant diskuterat den här frågan här ikammaren, det kanske inle är sisia gången nu heller. HerrWiksiröm sade all del är så konsiigl att staten skall bestämma vad man gergåvor till. Den enskilda får mindre och mindre att säga till om. Hur i all sindar, , kan man resonera på del sättet? Om , herrNilsson i Agnas eller vill ge en gåva lill ell vissl samfundseller en organisaiions verksamhel - och det vill de - är det barade själva som bestämmer om de skall göra det eller inte. Vem säger till herrWikström att han inte flr ge gåvor till de ändamål han själv vill? Vem i allsin dag gör det? Vad menar egentligen med att påstå detta? Det ärhelt besynneriigt. menade att socialdemokraterna i denhär frågan var ideologiskt låsta. Jag vet inte vad lägger in idet begreppet, men för mig var det nästan litet av ett erkännande. Att varaideologiskt konsekventa - det är det det gäller - det skäms vi inte för. Avdragvid inkomstbeskattningen för gåvor till religiösa m.fl. ändamål Idetta anförande instämde (). HertHALLENIUS (c) kort genmäle: säger att reservanterna inte kräver en förutsättningslösutredning. Jag ber då all ni läser hela reservalionen, inte bara klämmen. Visäger att utredningen skall få i uppdrag att granska skälen för och emot enavdragsrätt. Det om något visar att vårt krav är en förutsättningslösutredning. Värtenda argumentet var enligl att avdragsrällen är ett värdefulltkomplement till statliga bidrag. Jag lycker att det är ett argument som mycketväl räcker till för att begära denna utredning. Detta är ju vad vi vill medreservationen, att ge bästa tänkbara möjligheter till de ideellaorganisationerna. De extra möjligheter som erbjuds genom denna avdragsrätt ärsäkeriigen värda en utredning. Vi reservanter begär alltså en förutsättningslösutredning om alla de svårigheter som tog upp. Det bör varautredningens sak att gå igenom detla, för och emot, och att vi får ettallsidigt förslag, som kan utgöra ett bättre underlag för slutligaställningstagande. i Agnas (m)kort genmäle: drog en ramsa som jag känner igen. Del var visserligenherr i som hade samtal med honom, men jaglyssnade. Hela inställningen hos är negativ, misstänksam. Hanhar alldeles föriorat mottagarna av gåvorna ur sikte och länker bara på sådanasom han tror nu är på väg all sko sig och på del slaien kommer alt förlora. Jaglycker också, såsom , att om vi nu bara har etl enda argumenl såär det ett bra argument. En utredning kommer ju att visa vad som var fel ochvad som var rätt. Jag fick ingel svar på frågan om hur det hade gäll i andraländer. Har del visal sig all det var höginkomsttagarna där som fick detbra? Enliglherr ar bidrag det allena möjliga. Jag är för min del ganska rädd förbidragssystemet. Jag är rädd för all det blir vissa kontrollstationer somkommer in i bilden, och vissa saker som är mindre trevliga. Jag övervägeribland om det inte var fariigt all vi gick den vägen. Därmed inle sagt alt jagär övertygad . Avdragvid inkomstbeskattningen för gåvor till religiösa m.fl. ändamål Närman både i skrivningen i utskottet och från sida säger attavdragsrällen medför orättvisor tycker jag au det är för tidigt att säga della.Del skall vara så orättvist! Hur vel man del? Och när han lalar ompensionärerna är del som han trodde all de var avundsjuka. Jag kan försäkraherr all jag har varil i missionsverksamhel och inykterhetsverksamhet ännu mer. Jag har för mig att en massa pensionärer hargivit gåvor år efter år i årtionden, och de är inle alls så avundsjuka. De somnu slår i dagens lunga och hella skall inle få dra av när de går in ipensionsåldern. Jag tycker det är etl konstruerat problem. Belräffandegåva lill och anonymitet: Ja, kära herr. , man brukar inte springaut och sälta deklarationerna på anslagstavlorna. Hur skall man då ge gåvan lillGud? Mänga här i har sä slora problem med skatter och andra utgifteratt efter en lång lid inom ideell verksamhel skulle många av problemen blilösla för dem, om de nu bara kunde få göra della avdrag. Kanhända alt det härvore en möjlighet för dem att i alla fall ge sin gåva. Jag ser del så. Jagär inle övertygad om all vel alt avdragen gynnarhöginkomstlagarna. De jag känner bland dessa människor är myckel sällanhöginkomsttagare. Jagupprepar: Mottagarna skulle säkert uppleva del som stimulerande om bidragenökade. HerrLUNDGREN (s) kort genmäle: Låt mig först -jag tror jag glömde del i milt föregående anförande -yrka bifall till skatieutskoiieis betänkande nr 51. Jaghar ingen anledning att betvivla ärliga uppfattning om all detskulle vara en förutsättningslös utredning. Men jag bara läste innantill iklämmen, och där står del ingenting om det. Tillherr i Agnas kan del finnas anledning att göra några yllerligarekommentarer. Han frågade hur man vet att avdragssystemet är orättvist. Hördeinte i Agnas på då jag tog de här enkla exemplen? Visar inle dehur orättvist avdragen slår? Tycker inte i Agnas del begriper jaginle vad som är orättvist. Sedansäger i Agnas all jag är negativ och misstänksam och vad det nuvar för någonting mer och att del är ramsor jag kommer med. Ja,i Agnas, jag är negaliv lill orättvisa avdragssystem. Om deluppfattas som en ramsa kommer jag att fortsätta med den ramsan. Jag kommer attfortsätta all säga all dessa avdragssyslem är orättvisa. HerrHALLENIUS (c) kort genmäle: Man skall väl läsa hela reservalionen, , och inte baraklämmen. 1 klämmen är det inie möjligt au fä med hela utformningen av vad manbegär. Deltaär kanske förklaringen till alt inte lidigare har insen allreservanternas krav är en förutsättningslös ulredning. i Agnas (m)kort genmäle: Jag anser alt del är för tidigt att säga all det här avdragssystemetmåste vara alt anse orättvist. Det finns länder där delta system hartillämpats. Omherr går med på att vi utreder frågan och vi redan i förväg får klartför oss ungefär hur systemet slår, så går det all komma igen därefter,evenluelli med den s. k. ramsan. Jaguppfaltar de människor som ger i dessa sammanhang som personer som håller påmed ett livslångt givande. Om de under den lid de är verksamma som lönlagareoch alllsä inte är pensionärer får möjlighet lill dessa avdrag och det därmedblir en stimulans för en verksamhel som ligger oss alla varmt om hjärtat, trorjag inte all de när de uppnår pensionsåldern och inte kan göra motsvarandeavdrag med smärta ser på dem som ännu har denna möjlighet. Dessutomhar väl våra pensionärer - åtminstone de som är verksamma på de områden som vilalar om - mycket små möjligheler alt ge. Jag tror det är myckel sällannågon kan komma med några tusenlappar. Avdragvid inkomstbeskattningen för gåvor till religiösa m.fl. ändamål HerrLUNDGREN (s) kort genmäle: Det är väl ganska meningslöst, i Agnas, all fortsättadenna diskussion. Vill inte i Agnas förslå att de siffror ochexempel jag nämnde visar att avdragen är orällvisa, är det meningslöst att föraen diskussion. Vi är så långt ifrån varandra. Jagkan inte begripa varför i Agnas säger att det är för tidigt allpåslå alt dessa exempel inte ger en rättvisande bild. Jag gav enkla, klarabesked från talarstolen. Och del är myckel enkelt att begripa det om man villgöra det. Tillherr Hallenius vill jag säga alt det i beslutande församlingar ändå ärhemställan i klämmen som räknas. F.ö. finns inte ordet förutsättningslös i reservationens text heller. Låt mig bara mednågra ord motivera varför jag kommer all rösta med utskottet, som jag gjorttidigare år i del här ärendet. Detlaär en skallefråga. Och del som är vikligl i vårt skattesystem är all få nerskatten för alla, bl. a. genom all sänka marginalskatterna. Detta försvåraseller förhindras om vi urholkar skallesystemei genom all medge avdrag än fördet ena, än för det andra. Jagtror all alla som är litet insatta i skallesystemei kan vara eniga om alt enförutsättning för etl vettigt skaiiesyslem med lägre skall för alla är alt vislopar en hel del avdrag, bl. a. just av den här sorten, som människor kananvända om de vill.