prot · FZ09113 · 1975-12-31 00:00:00 — Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbetetsomfattning och inriklning, m. m. för utskottsledamölerna,och del är fortfarande precis lika otillfredsstäl lande att författningar blir färdiga från trycket först efter det atl de har trätt i kraft. Jag skall inte uppehålla mig längre vid dessa principiella frågor.Belräffande frågan i reservationen 1 angående vissa fall rörandeinformationssekreterare i departementen vill jag instämma i vad i redan har sagt. Jagvill passa på att vid detla tillfälle yrka bifall lill reservalionerna 1, 3, 6,8, 12, 18, 19 och 21. HerrMÅBRINK (vpk): Granskningsarbetet i kan måhända, om man tar delav massmedias och de borgerliga partiernas agerande, framstå som någotbelydelsefulll - betydelsefullt i den meningen alt de borgerliga partierna pånågot sätt skulle utgöra en garant för medborgarna mot regeringen och enskildastatsråd och bevakare av atl fattade beslut av verkställs av regeringoch departement och av att stiftade lagar efterievs. Årefter år har dessa borgeriiga politiker irumpetat och blåst upp vissa frågor,enligt min mening bagatellartade sådana. har uppehållit tiden iutskottet med att slåss för de feodala delarna av sin politik. Jag syftar påförra årets granskning, där gnällde över atl "kungl. "hade slopats i namnen på statliga verk och institutioner. återkommermoderaterna med att rota i statsminister privala brevväxling med FidelCastro. Deras agerande i denna fråga kan nära nog jämställas med den sortensverksamhet som bedrivs av Omman tittar på något mer seriösa frågor som lagits upp frän borgerligt häll, kanman konstatera atl moderater och folkpartister gör försåtliga angrepp på denprogressiva delen av svensk biståndspolitik. angriper man det humanitära bistånd tillMPLA i som betalades ut . Del kan låta oskyldigt när man frånmoderata samlingspartiets och sida säger att det var fel avregeringen att ensidigt stödja MPLA under den s. k. övergångsregeringensverksamhetsperiod. Där ingick som bekant även tvä andra organisaiioner,nämligen FNLA och UNITA. Vad man däremot inte nämner är alt MPLA är den endaorganisation som har folkets stöd i , att de två andra s. k.organisationerna i den här övergångsregeringen ständigt saboterade kampoch arbete för självständighet och att detta sabotage utfördes med främmandemakters slöd, bl. a. av fascistregimen i , Omman tittar pä de frågor som berör den enskilde individens fri-och rälligheler,kan man konslalera alt de borgerliga visar sig tämligen ointresserade av attanmärka pä vissa statsråds handlande. Deras prat om att man måste slå vakt omden enskildes skydd mot överheten är till intet förpliktigande, vilket visarsig i det betänkande som vi nu behandlar. Deborgeriiga gör ett stort nummer av all man inte fält ta del av den hemligapromemorian angående säpoaffären i . Men faklum är ju att deborgerliga själva omintetgjorde de möjligheterna genom att en av moderaternamedvetet höll sig borta från utskottet när denna fråga skulle avgöras. Visstskall skarp kritik riktas mol socialdemokraternas vägran att låta utskottet tadel av denna promemoria. Men de borgerligas agerande, främsl , ärpolitiskt hyckleri. sade i sitt inledningsanförande att socialdemokraternai utskottet gjorde den bedömningen att innehållet i promemorian inte hadenågon belydelse när det gällde att ta ställning till agerande i dennafråga. Vad är det för sorts förmyndarmenlalitet! Det var socialdemokraternadel, men del finns ju ytterligare älta ledamöter i utskottet. Hade det inlevarit bra om hela ulskotiei hade fåll göra den bedömningen? Jag tycker det hadevarit en tillfredsställande ordning. Äveni det s. k. Helmersfallet, som gäller ett tillsättningsärende i , tiger deborgerliga still. Där är det heller inget lal om den enskildes skydd motöverheten, som det är klart dokumenterat att utbildningsdepartementeti denna fråga handlat fel. Leklorstjänster passar tydligen inte personer medobekväma åsikter. Bådadessa ärenden kommer mer ingående atl las upp av mina partikamrater . Delär i och för sig inle så märkligt alt de borgerliga partierna låter de nunämnda övertrampen frän socialdemokratiska ministrars sida passera obemärkta.Däremot är det märkligt att inte en enda socialdemokratisk ledamot i utskottetreagerat. Registrering av radikala människor - del är ju inte precis en saksorn de borgerliga protesterat mot. De är lill yttermera visso direktmedansvariga för den verksamhet som bedrivits och som fortfarande bedrivs avIB och säpo. Detfinns faktiskt elt ärende där de borgerligas kritik är betydelsefull. Detgäller regeringens beslut att mot datainspektionens mening ge Del Bästatillstånd att pä data föra in vissa uppgifter om del svenska folkel.Regeringsbeslutet strider ocksä mot andan i dalalagens 3 S, som bl. a. sägerall dalainspektionen vid tillstånd till inrättande och förande avpersonregister skall särskill beakla arten och mängden av de personuppgifter somskall ingå i registret samt den inställning till registret som föreligger ellerkan antas föreligga hos den som kan komma att registreras. Menhur kommer det sig alt de borgeriiga reagerat mot detta? Anledningen kan välbara vara den atl här är det deras egen integrilel som slår pä spel.Vänsterpartiet kommunisterna har skarpt angipii regeringens beslut i den härfrågan. Vi har ju även i andra sammanhang klart tillbakavisat spekulation ochhandel med personuppgifter. Än mer motbjudande ter sig denna handel närintresset kommer frän ett ökänt multinationellt företag. De borgerliga äralltså inle molständare lill kommersialisering av personuppgifter. Vad de villha är en viss begränsning. Tillfrågan om propositionsavlämnandet Det är riktigt som sagts bl. a. av MårtenWerner att vid elt flertal tillfällen på- Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbetetsomfattning och inriktning, m. m. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbeielsomfattning och inriklning, m. m. pekat denotillfredsställande koncentreringen av propositionsavlämnandel vissa lider pååret Även i är har utskottet en skrivning i den frågan. Men här hann knappastbläcket torka förrän det damp ner 36 propositioner vägande och 4 hg.Motionstiden utgick för samtliga 36 propositionerna, nämligen förstavardagen efter påsk. kommunisterna reagerade i den här fråganoch lyckades uppnå all man sköt lilel på motionstiderna så atl vi fickyiteriigare pä oss efter påsk. Men det är tydligt all vi måsle ta iordentligt med hårdhandskarna för atl få en ändring till slånd och fåregeringen att sluta med den här sortens nonchalans. Med dettayrkar jag bifall till reservationen 9. HerrHERNELIUS (m): Den föregående talaren anmälde ett vissl missnöje med moderalainiiialiv i samband med dechargen och med del moderala agerandet liksomtidigare. Jag skall inskränka mig, fru talman, till den kommentaren alt dettamissnöje frän sida gör oss icke bed rövade. Iövrigt skall jag under denna punkt inskränka mig till att ta upp etl ärende därutskottet är enigl och där ulskottets uttalande återfinns på s. 36. Det gällerden konstitutionella nödrätlen, regeringens handlande i nödsituationer. Behovetav regler härom konstaterade utskottet och sade då att händelser isamband med kapningen pä Bulltofta borde bli föremål för ytterligareöverväganden i syfte atl åstadkomma en ordning som underlättade för regeringenatt snabbt och effektivt agera i en nödsituation. Men eftersomgrundlagsfrågorna skulle behandlas senare på årel gjorde utskottet inle någotsärskilt uttalande i övrigt. När grundlagsfrågorna behandlades förelågdäremot ett enhälligt uttalande. Då uttalade ulskottet alltså att särskildaregler för regeringens handlande i extraordinära situationer och förbeslutsprocessen i samband därmed borde bli föremål för prövning. Del var detförsta egentliga uttalandet. Delandra ullalandet kom 1974. Där var anledningen en annan, Norr-malmslorgsdramatDå ullalade utskoilel också all en prövning av frågan om regler för extraordinärasituationer borde komma till slånd. Detiredje uttalandel gjordes , 1975. Del ultalandet var beslulal utan hänsyntill ambassaddramai, som inträffade senare, men frågan debatterades i kammarenefter ambassaddramat. Även då förulsalle utskottet att regeringen lälföranstalia om en översyn i syfie alt åstadkomma så klara handlingslinjer sommöjligt. godkände enhälligt detta uttalande. Vadhar s;kelt som följd av dessa uttalanden? Det har skell, all regeringen harfaslslällt vissa principer för samråd, att regeringen har gjorl upp enförteckning över var man kan träffa statsråden och vilka personer som finnstillstädes. Och det braverar regeringen och statsrådsberedningen över! Likasåbraverar kanske en del ledamöter av utskoilel över detta. Men det är rätt självklarating, regler som iakttages i den minsta firma - atl man vet var debeslutsfattande personerna uppehåller sig praktiskt taget alla tider på dygnet.Att en regering måsle ha sädana regler är rätt självklart. Det är inte dettadet gäller, utan frågan gäller beslutsprocessen och de konstitutionellamöjlighelerna. Förnågra månader sedan upplyste statsrådet om all regeringen inletänker göra något mer ät saken. Det har föranlett ytterligare ett ullalandefrån utskottet, elt uttalande som är enhälligl. Utskottetnoterar att vad "tidigare begärt i fråga om prövning av behovetav särskilda regler för extraordinära situationer vunnit visst beaktande"och fortsätter: "Med hänsyn emellerlid till vikten av så klarahandlingslinjer som möjligl beträffande regeringens och berörda myndighetersmöjligheter och ansvar i ett sådant läge förutsätter utskottet att regeringen ienlighet med lidigare uttalanden fortlöpande ägnar dessa frågorstörsla uppmärksamhet och i lämpliga former föranstaltar om översyn i angivetsyfte." Därkom alltså för fjärde gången en hemställan till regeringen attföranstalta om regler i detla avseende. Mankan säga att denna upprepning av synpunkler har fält ytterligaretyngd genom vad som förevar i samband med ambassaddramat. Det visade signämligen då all regeringen inle hade lagliga befogenheter för en del av sillagerande i utvisningsärendet. Detta föranledde efter ambassaddramat enlagändring, som trädde i kraft . Del är goll och väl atl denkom till, men den borde ha skett innan händelsen iniräffade. Detta hör till detsom en regering med normal akisamhet borde ha kunnat undvika. Jagskall inskränka mig till alt uttrycka den förhoppningen, sedan fyragånger har gjorl elt uttalande om behovet av dessa regler, att inteskall behöva återkomma en femte gång lill denna fråga utan att kanslihusetskall följa och ta ad nolam vad enigl har uttalat. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbetetsomfattning och inriktning, m. m. I denna inledande del har pä vägnarbehandlat en del frågor, dock inle utgivningen av Svensk författningsamling.Den frågan har däremot berörts av andra lalare, och även jag har anledning altsäga några ord på denna punkt. Dethar framhållits att man vid fiera lillfällen haft anledning att konstaleraförseningar, och utskottet har understrukit vikten av att författningarnakommer ut i vederbörlig lid. Med hänvisning lill bl. a. delta harstatsrådsberedningen vidtagit åtgärder och givit anvisningar för att komma tillrätta med problemet Man har rekommenderat atl en författning inte skall trädai kraft tidigare än efter den dag då författningen kom ut från trycket Igranskningen av verksamhet konstateras äter all förseningar harförekommil i ell anlal fall. I vissa av dessa fall har med- Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbetetsomfattning och inriklning, m. m. verkat, och den delen kandå självfallet inte belasta regeringen, men i övrigt har de lidigare givnaanvisningarna inte iakttagits. Delcenlrala i denna fråga är väl, som ulskottet konstaterar, atl det inle bör förekommaall förfallning träder i kraft utan att möjlighet har förelegal för den somberörs alt få del av författningens innehåll. På detla faklumvilar en belydande del av rättssäkerheten i värt samhälle. Var och en skallvela under vilka lagar han har att verka, så att han kan vidla åtgärder. Utskottetsäger all del med anledning av gjorda iakttagelser får erinra om sina lidigareullalanden. Ylierligare anslrängningar måste göras för att hindra all iforlsätlningen förseningar inlräffar, som gör att en författning träder ikraft efter det den kommit ut från trycket och man alltså inte harhunnit la del av den, eller som i sämsta fall gör att den träder i kraft innanden över huvud laget har kommil ul från trycket. Ulskolleiförulsälter att statsrådsberedningen vidtar erforderiiga åtgärder i dettasyfte. Med det vill jag då mena alt det inle räcker med smärre förändringar,utan man borde här vidta sådana åtgärder att vi verkligen kommer lill rätta medproblemet. Idet sammanhanget kommer vi in på en annan fråga som lidigare har berörts,nämligen det sena propositionsavlämnandet Jag är självfallet medveten om allregeringen kan vilja genomföra reformer som den finner angelägna, men då gällerdet att få till stånd en sådan hållfasthet i planeringen avpropositionsavlämnandet atl de proposilionsförteckningar som lämnas ul vidriksmölels börian eller vid den årliga samlingen också kan hållas.Jag finner del angelägel alt stryka under della. Utgivningenav terrängkörningslagen behandlas på ett par ställen i betänkandet dels underen särskild punkt dels i en bilagd promemoria, varvid ulskollei konstaterar allallmänheten inle haft möjlighet att ta del av författningstexten innan denträdde i kraft Vi har dock under diskussionen pä denna punkt inle funnii skälatt framföra annan anmärkning än den som jag lidigare citerade, nämligen allförfaltningar skall sällas i kraft så alt de som berörs av dem ocksä fär del avinnehållet Enannan del av förfallningsutgivningen gäller omtryck av författningarna. Delkonstateras all där har skett en förändring så till vida all fier författningarnumera trycks om. Men ulskpllel vill ändå påpeka all ytterligare uppmärksamhetbör ägnas ät denna fråga. Den enskilde som vill söka i författningar har juinte den fördelen som exempelvis riksdagsmän har, atl via upplysningsljänslenfå lillgång lill hela förfati-ningen med alla dess förändringar. Förrällssäkerhelen torde del ha avgörande belydelse att den som söker iförfaltningar också skall kunna veta alt han har lillgång lill vad som gäller.Därför vill jag undersiryka del som har uttalats belräffande omtryck avförfattningssamlingen. Jaghar alltså med det anförda, fru lalman, velat rikta uppmärksamheten på delsplaneringen av propositionsavlämnandel, dels den följande utgivningen avförfattningssamlingen, som bör vara en grund för rällssäkerhelen i vårlsamhälle. Några ord omlagrådsgranskningen. Denuppvisar i årets redogörelse en bättre bild . Antalet ärenden somremitterats har ökat. Men jag anser personligen all ökningen inte är alltförimponerande, och fortfarande har vi väl inle sett myckel av den ökning för enannan typ av ärenden som förutsattes när man avskaffade den obligatoriskalagrådsgranskningen. Å andra sidan vill jag gärna notera med tillfredsställelseatt t. ex. bevissäkringslagen skickades till lagrådsgranskning. Vihar haft litet diskussioner om detta i utskottet men som det stär i majorilelsskrivningenkommer de här frågorna att behandlas i samband med propositionen om demedborgerliga fri- och rättigheterna. Därför har vi inle fördjupat oss i detlaspörsmål alltför mycket. har emellertid frågan aktualiseratsigen med anledning av proposilionen om offentlig tjänst. Denpropositionen har inte gäll till lagrådsgranskning, vilkel i och för sig ärylieriigl märkvärdigt. Den första delen av del proposilionsarbete som angickmedbestämmande i arbetslivet hade varit hos lagrådet för granskning, men manfann tydligen av lidsnöd alt man inle kunde skicka propositionen om offenlligtjänst till lagrådet Det är verkligen att beklaga därför att man i dennaproposition faktiskt har lyft ett hell, viktigt område från en lagsektor över avtalssektor, och verkningarna av det är synnerligen svåra att överblicka.De griper in på ett mycket komplicerat sätl. En proposition av just denna typborde ha blivit föremål för lagrådsgranskning. Viväckte frän vårt håll frågan i men fick inte denerforderliga minoriteten för en lagrädsremiss frän utskottet Del inträffadeger emellertid anledning atl spekulera över principerna för re-mittering tilllagrådet. Jag skulle gärna här och vilja göra gällande all man allvarligtkunde fundera elt bra lag över den ordningen att om en proposiiion innehållernya rättsprinciper, börden gä lill lagrådsgranskning. Sä var ju fallet medbevissäkringslagen. Det rörde sig där om den nya principen all polismyndighetenfick viiigäende befogenheter att, fastän misstanke om brott inte förelåg, göraundersökningar och lillvarala material ur bevissäkringssynpunkt. Propositionenom offentlig tjänst innebär enligt min mening en tillämpning av nyarättsprinciper, och just därför hade del varil angelägel att sända den tilllagrådsgranskning. Detär frestande atl dra en summarisk och hastig parallell med räiis-praxis. Det ärju möjligt att föra ell mål vidare till högsla domstolen, om avgörandetär viktigt från praxissynpunkl, dvs. om avgörandet rör en fråga där man kantänka sig alt ändra tidigare rättspraxis. Detla gäller alltså praxis vidtillämpning av tagen lag. Närregeringen lägger fram en proposition som innebär en helt ny rättsprincip,borde det i parallell med den lidigare tankegången vara full-sländigl naluriigtatl inle göra detla ulan all ha hört den högsla juridiska sakkunskapen, som vihar lill vårl förfogande i lagrådet Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbeielsomfattning och inriklning, m. m. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbetetsomfattning och inriktning, m. m. Jagtar för givet alt man i samband med propositionen om medborgerliga fri- ochrättigheter också kommer alt gä in på en sådan principdiskussion. Jag var baraangelägen att markera en princip som jag anser vara utomordentligt viktigatt vid det laget diskutera. HerrJOHANSSON i (s); är vilken inriklning denna granskning fränkonstitutionsutskottets sida skall ha. Skall det vara en politisk granskning,med inriktning på del politiskt kontroversiella, eller skall granskningen avseadministrativ praxis? Det var för att belysa den frågan, som otvivelaktigtgäller inriktningen av granskningsarbetet, som jag spände över ell ganska vittfält i milt inledande anförande och från årets granskningsbelänkande logexempel pä hur denna princip kan lillämpas och hur den tillämpas. Självfalletkunde jag ha lagt detla anförande på ett myckel högt abstrakt plan, men för låg det bättre till att gå in i materialet och ta de konkreta exemplen fråndetla. F.n. är det både en politisk och administrativ praxisgranskning som förekommer.Det fanns då granskningen enbart var politisk, då den mynnade ut iförslag om anmärkningar enligt olika paragrafer. Såviii jag kan minnas blev viöverens om att detta var en felaktig ordning, och den skulle avskaffas när vifick misstroendeinstilutionen. Sedan följde då vi enbart sysslade meden administrativ praxisgranskning. granskar vi administrativ praxis. Enliglmin mening är det utomordentligt vijrdefulll att så sker, och om det tror jaginte att vi har delade meningar, men vid sidan om detta tas nu upp en rad olikapoliliskt kontroversiella frågor. Det är självklart att vi i dessa frågor harolika meningar; vi företräder ändå olika partier. I allmänhet kommer dessa frågortill sedan de en eller behandlats avriksdagen. Närdel gäller den andra delen av den administraiiva granskningen når vi iallmänhet en mycket stor enighet. Jag tycker atl del är felaktigt dä man menarall hänsyn inte tas till detta. Det gör nämligen regeringen. Närvi nu pä nytl har gått igenom besvärsinstitutionen kunde vi konstatera att delkvarstod vissa brister, men en del som vi pekade på vid del förragranskningstillfället har avhjälpts. Då det gäller utgivningen av Svenskförfattningssamling finns det fortfarande brister; hade jag haft lid i mitlföregående anförande skulle jag ha belyst dem. Men vi måste samlidiglkonstalera att denna granskning har gett resullal så lill vida att det harsketl en avsevärd förbättring. Pådel säUel kan man då igenom ärende för ärende. Frågan om propositionsavlämnandethar tagils upp. Jag yiirade mig inte om den i mitt lidigare anförande, eftersomjag hade lagt fram mina synpunkler i den debati som tidigare fördes om riksdagensarbetsformer. Jag har ingen anledning all gå ifrån den siåndpunki jag dä inlog.Den innebar all även jag är krilisk mol den siarka anhopningen av antalelproposilioner och alt jag önskar en bättre spridning. hävdade jag viddel lillfällei atl del här måsle vara enfråga som översynsutredningen på nytt skall ta upp till diskussion, så att manskall kunna övervinna de svårigheter som ligger bakom det sena och anhopadepropositionsavlämnandet. MårtenWerner använde här ett uttryck som var ganska moraliskt färgat. Han lalade omförhalning. I detta måste väl ligga atl regeringen medvetet dragit ut päavlämnandet Det finns inga belägg för della. Säkerligen skulle regeringen varaintresserad av atl få en bättre spridning och lämna fram proposiiionernatidigare. Propositionerna skulle ur rent politisk synpunki fä en bättregenornslagskraft om det inte kom sä många proposilioner pä en gäng. Menhär gäller det att övervinna de svårigheler som ligger i atl arbetet ikanslihuset i hög grad är inriktad pä budgetpropositionen. Mankan, som det har föreslagits i moiioner, fiylta budgetåret, men jag tror ändåatl man fär denna klump liggande. Kanske kan man gå förbi den genom attanställa fler handläggare, så all arbetel kan ske parallellt pä elt helt annatsätt än . Sedanfinns del en metod lill. När vi förra gången diskuterade den här frågan antyddejag atl den fanns, men alla delade min mening, nämligen atlden metoden inte skulle praktiseras - den innebar atl man skulle minskaambitionerna. Är man inte lika ambitiös och villig att lägga fram förslag tillreformer på olika områden, är det självklart atl anlalet proposilioner minskar.För min del vill jag inle alls rekommendera en sådan väg. Därför fär vi nuförsöka atl i översynsutredningen resonera om vilka möjligheter som finns pådenna punkt. Denfråga som senast tog upp, nämligen lagrådsremisserna, skall visom bekant återkomma till. Men jag vill säga att jag betraktar densom sä svär att det är nödvändigt med en uiredning. Jag har tidigare pekat pådetla som en lösning av problemet, och jag är inte beredd atl utan föregåendeulredningar la ställning lill olika propåer som framförs pä den punklen. Sedanfinns det en typ av erinringar och anmärkningar, som oivi-velakligl ligger pädel poliliska planet och som går ul på alt regeringen skulle ha handlat på eltannat sätt. Egentligen är det väl att begära det omöjliga av ensocialdemokratisk regering att den skall la rällelse pä sädana punkler. Den fårväl ändå lov all bedriva en socialdemokratisk politik och inle en borgerligpolitik. Vill man ha en annan politik, fär man väl försöka åsiadkomma ettregeringsskifte. Delkan heller inle alltid vara lätt atl veta vad har velal, eftersom manläser in olika ling i besluten. Del finns etl ärende som ingen har berört ochsom jag inle tror atl man kommer all diskutera särskill myckel, eftersomutskottet där är enigt. Del gäller lillsältande av ordförande itjänsieförslagsnämnder för domsiolsväsendet En del har hävdat all regeringen idet fallet har handlat fel, och man kan alllid ha olika uppfattningar iutnämningsfrägor. Men del fanns tre olika förslag när ärendet skulle avgörashär i kammaren. Del ena innebar all regeringen icke fick ulse generaldireklöreni domslolsverket lill ordförande. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbetetsomfattning och inriktning, m. m. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbeielsomfattning och inriktning, m.m. del andra förslaget skulledenne vara självskriven ordförande. Del Iredje förslaget innebar alt han kundefå utnämnas. Han blev utnämnd. Var det fel av regeringen?