prot · FZ09145 · 1975-12-31 00:00:00 — I II Sslår: ""Innan arbetsgivare beslutar om viktigare förändring av sinverksamhet, skall han på eget initiativ förhandla med arbetstagarorganisationi förhållande lill vilken han är bunden av kollektivavtal." Det är judetta ni vill kringgå genom ert förslag till ändring i 14 S- sade all han har talat med småföretagare och deras anställda om dettaoch atl de begriper det här. Har frågat de fackligaorganisaiionerna om de vill avslå från den primära förhand-lingsräitighelen? förklarade att system garanterar inflytande för de anställda. Hur är del med det, ? Jag återkommer lill de här paragraferna som hänger ihop, nämligen 14 och 20 SS- I del förslag som ligger till grund för pressmeddelandet började 14 S på följande sätt: "Förhandlingsskyldighet enligt 11-13 SS föreligger endasi om arbetsta garorganisation har utsett föreirädare bland arbetstagarna på arbetsplatsen 56 och fullgörs i första hand genom förhandling medsådana föreirädare." Det är precis sammaformulering som ni fortfarande har kvar när del Nr 145 gäller informationen, därdel står: "Informationsskyldighet enligt 19 S Onsdagenden föreligger endasi omarbetstagarorganisation har utsett föreirädare bland jjuni 1976 arbetstagarna påarbetsplatsen." Här har ni skrivit lillelt sammelsurium som inte stämmer. man göra, om man går vidsidan av facket? Antag att det på en arbetsplats m. m. finns 20 anslällda, av vilka 19 godkänner arbetsgivarens förslag men en säger nej. Vem skall då bestämma om man skall gå vidare till facket? HertERIKSSON i (fp) kort genmäle: Jag skall i de båda repliker som jag har rätt till bara knyta an någotlill vad som har sagts av och i . Jaganvänder min första replik till några reflexioner med anledning av BengtFagerlunds anförande. Delhar talats om all blåsa lill strid. I mitt anförande sade jag ordagrant: Bakomden nu aktuella reformen slår en myckel bred politisk opinion, och på allaväsentliga punkter kommer det säkert vid voteringen att visa sigfinnas en slor uppslutning. Detlaantar jag atl utskottets vice ordförande inte kan förneka, men del fanns ingentingi herr vice ordförandens anförande som antydde om han var nöjd eller bitteröver delta faktum. Jag tror del vore värdefullt att han redovisade om inteockså han är lacksam för alt vi kan anta denna viktiga reform med en bredsamling. HerrFagerlund sade atl det här fanns en rad ställningstaganden därsocialdemokraterna har fått markera sin inställning mot de borgerligapartierna, som har haft en borgerlig värdering när de gjort sin skrivning. HerrFagerlund lar fram några exempel och nämner bl. a. reservationen 9 angåendesärskilda och synnerliga skäl. Jag vill fråga : Är det lillnackdel för löntagarna att arbetsgivarna får vissa möjligheter att verkställabeslut om en fråga drivs till central förhandling? Jag kan inte se det. Jaghar sagt att man måsle beakta effektivitetsaspekten. Jag vill säga iarbetsmarknadsministerns närvaro att jag har tolkat det så alt denna-aspekt harbeaktats också när statsrådet skrev proposiiionen. Jag vågar gå så långt alljag undrar om inte vår skrivning ligger närmare statsrådet skrivningän reservalionen gör. Närman tar sådana exempel, då är man ule för atl "söka" argument. Jagtror del vore värdefullt med ett klargörande från socialdemokraterna av om manär nöjd eller inte med den breda uppslutning ni fått i inrikesutskotiei på deväsentliga punkterna. HerrNILSSON i (c) kort genmäle: Jag skullevara glad om gav exempel på de skrivningar därcentern vill styra eller splittra facket eller där vår skrivning är obegriplig. ville vetaom vi under valrörelsen skall ha en affisch 57 Nr 145 där vi talar om atl vi är eniga med SAF. Vi var ju eniga med LO under Onsdagenden fö"" 's'- 2 iuni 1976 Uppriktigtsagt tror jag atl är myckel väl informerad --------------- om ochinförstådd med våra förslag. Han vet mycket väl, liksom hela Arbetsrättsreform regeringspartiet, alt vi inte följt upp SAF:s förslag. Det är våra egna m. m. förslag. Möjligtviskan jag förstå om förväxlat propositionen och centernsreservationer när del gäller 14 S. Jag skall citera propositionen:""Finns lokal arbetstagarorganisation, skall förhandlingsskyldighetenenligt 11-13 SS fullgöras i första hand genom förhandling med denna." Det garanterar ingeninformation till anställda i företaget. Härsäger i sin reservaiion: "Om arbetstagarorganisationen har utsettföreträdare bland arbetslagarna på arbetsplatsen skall förhandlingsskyldighetenenligt 11-13 SS i första hand fullgöras genom förhandling med sådanföreträdare."" Ochså fortsätter vi: ""Innan arbetsgivare beslutar om viktigare förändringav verksamheten skall han, om sådan företrädare som anges i första stycket inteutsetts, på eget initiativ överiägga med berörda anslällda, som tillhörorganisation som avses i 11 och 13 SS, och är arbetsgivaren om arbetstagarnagodkänner delta inte skyldig atl fullfölja förhandlingsskyldigheten enligtdessa paragrafer." Vidare skall lid ges förarbetstagarna att tänka över saken. Omarbetslagarna alliså inte är eniga med arbetsgivaren, anser vi det alldelessjälvklart att arbetsgivaren skall ha skyldighet alt gå vidare medförhandlingen. Menom arbetstagare och arbetsgivare är eniga, vill jag ställa frågan tillsocialdemokraterna: det rimligt, och misstror facket sina medlemmar iföreiagel till den grad, atl man måste kolla upp del? Vianser del rimligt all när företagare och anslällda är eniga om en ålgärd, såbehöver man inte forlsälla med förhandlingsskyldigheten. Givetvishar facket alla möjligheter ändå. Vi hindrar på intet sätt facket alt lainitiativ till de åtgärder man anser behövliga i varje särskilt fall. Ja, herr lalman, min tidär ute, men jag har möjlighet atl återkomma. HerrOSKARSON (m) kort genmäle: sade all moderata samlingspartiet vill hindrautvecklingen när det gäller medinflyiande på arbetslivets område. Nej, herrFagerlund, det är fel. Vi har i partimolioner framfört krav pårätt till medinflyiande och medansvar i arbetslivet. Låt mig citera en meningur vår parlimotion : ""Moderatasamlingspartiet strävar därför efter att bredda och fördjupa demokratin i arbetslivet och därigenom förbättra den enskildes möjlighet all överblicka och påverka sin arbetssituation."" 58 Sedan påstod i sitt anförande all viinte litar på parterna och alt vi inte harförtroende för dem. Jag sade i början på milt anförande Nr 145 alt grundförutsättningenför all man över huvud laget skall kunna den genomföra en reform av delslag som nu skall beslula om j är att vi haransvarskännande organisationer på arbetsmarknaden. har organisationer påarbetsmarknaden som vi kan hysa förtroende för. Arbetsrättsreform Vi harvår gamla välkända Salisjöbadsanda. Och vi moderater förmodar m. m. atlman skall kunna arbeta i samma anda även . Del är alltså inte frågaom vare sig brist på förtroende för parterna eller att vi inte skulle lita pådem. Vidareberörde de små förelagen och sade att just inom dessa tar vimoderater undan möjligheten till medinflyiande för de anställda. Även här ärdel tvärtom, . Del är just medinflytandet som vi vill bredda ochflytta ned lill de anställda på arbetsplatsen. Vilka är del som kännerarbetsplatsen bäst? Del är de anställda, de som arbetar där. Vilka är del somkänner företagel och dess problem bäst? Det är också de anställda påarbetsplatsen. Och vilka är det som har det största intresset av att diskuteraföretagels problem? Del är också de anställda på arbetsplatsen. Det är alltsåde som skall ha möjligheterna. Får jag sedan citera etl stycke ur utskottsordföränden Karl-ErikErikssons anförande. Jag måste be honom om en förklaring. säger:Vi har trots del ändå gjort en klar anvisning om att organisaiionerna böranpassa sill arbete och sin organisation så att det på varje arbetsplats börfinnas ett befullmäkiigai ombud mot vilken förhandlingsskyldigheten kanfullgöras. Jaghar läst moiivtexten pä ss. 31 och 32 i uiskonsbeiänkandei, mot vilken vi harreserverat oss. Där kan jag inte finna all majorilelen har tagit dennaställning med ett befullmäkiigai ombud. Jagskulle gärna vilja höra hur herr ordföranden i utskottet klarar ut den frågan. HerrHALLGREN (vpk) kort genmäle: Kom igen , säger . Jag hoppas verkligen attarbetarklassen i alla fall skall ha insett att det inte går atl stiftalagar som man tror skall avskaffa klasskampen och klassamhället. Det är intemöjligt. Den kampen kommer all gå vidare, och arbetarklassen kommer säkerligenockså all tala om för socialdemokratin atl en lagsiiftning som inte gervetorätt och inte ger tolkningsrätt inte är något instrument i arbetarklassenshänder. Sedansade något om atl '"vi talar med folket ute på arbetsplatserna och där tar vi upp debatten"". skulle ECO i anordna en sådan debatt. från LO och från skulle delta. De har haft synpunkter på denna fråga. Men plötsligt, när man såg atl anslutningen skulle bli sådan att del skulle bli en verklig debatt om frågan, ändrade man alltihop till atl bli elt informationsmöte och varken eller kom. Resultatet blev att det gavs en information om de positiva delarna 59 Nr 145 i lagförslaget. Det är ingen debatt. Del är inte på del sättet manskall Onsdagenden '' debatt, utan arbetarna själva skall få säga sin mening. 2 iuni 1976 ''*" passat på att låta dem göra i remissförfarandet, och där borde --------------- man hatagit med också de negativa delarna av förslagel. m. m. () kort genmäle: i frågar om vi är tacksamma för att man uppnåttden enighei som finns kring det mesta i förslagel. Ja, men vi hade varit ännumer tacksamma om följt med hela vägen och ställt sig bakom helapropositionen. Sedantar han upp spörsmålet om verkställighet av beslut i de fall en fråga förs lillceniral förhandling. Varför, , förs den lill ceniral förhandling?Ni lalar myckel om infiyiande på det lokala förelaget. Men om man inte harkommit överens vid lokal förhandling förs frågan till ceniral förhandling - ochdet är då ni vill att del skall få ske endast när det finns"synnerliga" skäl. Del är att la ifrån människorna på arbetsplatsenmöjligheten att driva sin fråga! Sedankommer jag återigen lill reservationen 4. i frågar: Omde fackliga organisationerna får information, vad får de som är anställda vidföretaget? Då får de ingen information, säger han. Saknar kunskap om hur en facklig organisation arbetar? Det är genomfackföreningen och genom de valda ombuden som medlemmarna får information. Delär detta som är del primära i sammanhanget. Om de anställda inte är ense kan degå till facket, säger . Ta den där ensamme jobbaren på det lillaföreiagel i bygden som endast har en industri. Hur blir det med hanssysselsättning i det lilla företaget om han går till facket därför att han äroense med sina 19 arbetskamrater? Ni säger alt ni skall slå vakt om de enskildamänniskorna. Nej, det är endasi den fackliga rörelsen som kan göra det - ochinte med hjälp av några borgeriiga dimfigurer. Vi slår vakt om rätten tillinfiyiande. Ni vill fiytta ned det lill arbetsplatsen. Och det är vad vi gör -skapa inflytande genom facket. Men där går skiljelinjen: Ni vill avkopplafacket. Vi vill ha del kvar. Sedansäger : Vi har inte förhindrat etl ökat medinflyiande. Men hur ärdel, , när del gäller förelagslednings-frågorna? Där vill ni göraundanlag för småförelagarna. Vidaresäger all vi måste ha starka organisaiioner på arbetsmarknaden.Det hade jag faktiskt antecknat att han sade redan i sitt första anförande. Meni den andra meningen började han tala om individen och den enskilda människan,vars position ni vill förslärka. Återigen vill jag säga: Del är genom facketsom den enskilda människan kan klara sig i den kamp som finns; den klasskamp, men man kan också kalla den en pågående kamp fördemokratisering av näringslivet. Hert i (fp) kort genmäle: Till att börja med en kort kommentar lill det vice ordföranden iutskottet sade. citerade i sill anförande det som Slår på s. 34i belänkandet angående ""synnerliga" och""särskilda" skäl. Jag vill peka på all slutadedär nyckelmeningen i vår motivering bonar. Vi har sagt all avgörande föruppskovsskyldigheien skall bli frågans karakiär och förhandlingarnas längd.Här kommer effektivitetskravet in, och jag tror all anslällda och företagarehar samma intressen därvidlag. Jag tror all vi kan vara överens om det, . HerrOskarson efterlyste en skrivning om arbelsplalsombud och sade, alt han förgäveshade letat efter en sådan på s. 32-34 utan att finna någon. Jag vill i allvänlighet säga lill : Läs hela det betänkande som vi har skrivit!Läs också hela sista stycket på s. 30, där del bl. a. slår: "Som tidigaresagts är reglerna dispositiva, och parterna kan därför träffa överenskommelseom exempelvis att avdelningen eller sektionen skall företrädas av någon som äranställd på arbetsplatsen, dvs. av etl arbetsplatsombud eller liknande. '"Del är en skrivning som vi är helt överens om. Jaghar lovat alt i denna replik säga något lill i , och jagskall ägna resten av repliken åt honom. i säger att delär märkligt alt inte har gått med på cenlerförslagel om ändring avlagförslaget i vad gäller förhandlingsreglerna. Jag lämnade i mitt anförande enklar och öppen redovisning för skälet till detta. Jag lycker också atl delmåsle kännas litet betänksamt för i all hans medreservanter i en annan reservaiion ställer sig tveksamma. Moderatasamlingspartiets representanter föreslår ju i reservationen 5 ett undantag förde mindre företagen och ullalar bl. ""Dennalösning, som har vissa principiella svagheter, är trots detla att föredra dådel inte visat sig möjligt att få lill stånd andra regler som möjliggör all demindre förelagen på ett smidigt sätt kan fullgöra sin informations- ochförhandlingsskyldighet direkt med de anställda." Deltaborde väl då vara en verifikation, i , på all vårbedömning atl en vid ramlagstiftning behövs i denna fråga är riklig. Har manden inställning som moderaia samlingspartiet har och som tydligen i viss månherr i delar, tycker jag -för all begagna ett ord som jagofla använder - att det är rejält av moderaia samlingspartiet att inta denställning som de har vall. Vi har inte samma inställning, och vi väljer ifolkpartiet en annan väg, nämligen att i förtroende för organisationerna gedem fullmakt att klara del hela. i (c) kort genmäle: Jag vill upprepa att vi i är förvånade över att folkpartietinte har stött vårt förslagom en decentralisering av information till deanställda i alla företag. Det är verkligen närdemokrati. Jag vill i detlasamnianhang fråga om han instämmer i Nr 145 beskrivning av sättet atl styra facket i vad gäller derasar- den hetsformer.Det är ju en betydande skillnad mellan 2 iuni 1976 °Bengt beskrivning i del här fallel. --------------- HerrFagerlund säger atl jag saknar facklig kunskap. Får jag då peka Arbetsrättsreform påalt det i regeringens förslag slår, atl informalion skall ges lill lokal m. m. facklig organisation och attinformationsskyldigheten sedan skall följas upp hos ceniralorganisation. Vi säger i vårt förslag lill utformning av 20 S att informalionskall ges lill facklig företrädare som finns på platsen och i förelaget. För defall där sådan inte finns föreslår vi i 14 S alt förelagaren skall haskyldighet atl inleda förhandling med de anställda i föreiagel. Är man ense iföretagel om åtgärden, anser vi inte alt facket har anledning alt misstro sinamedlemmars omdöme. Men om facket och medlemmarna vill det, har facket och dessmedlemmar all möjlighet all verka obehindrat och förelagarna har om de villfortsall förhandlingsskyldighet. Alldetta skulle vara svårt all förslå kan vi inte inse. Jag har, som jag tidigaresagt, talat med myckel framstående fackliga förtroendemän och anslällda ismåföretag, som myckel väl begriper detla och som inte kan förstå alt facketinte kan ha förtroende för dem i sådana fall. Facket har som sagt allamöjligheter atl utse förtroendeman. vill garantera alt informalionlämnas lill de anslällda i företagel, även om facket inte utser förtroendemaneller om facket och medlemmarna på ett företag är eniga om all inte göra del.Del stämmer såvitt vi förslår helt och hållet med lagens syfte. Det är endecentralisering av inflylandefrågorna och av maklbefogenhelerna. På den härpunklen har jag under diskussionen icke funnit några sakligainvändningar från dem som kritiserar oss. HertOSKARSON (m) kort genmäle: sade atl så snart jag hade deklarerat moderatasamlingspartiets förtroende för organisationerna på arbetsmarknaden och tillitentill dem kom jag strax in på individen. Ja,del gjorde jag, , och jag måste säga alt del är just individernaoch deras förhållanden på arbetsplatsen som vi talar om. Det vi vill uppnå ärderas trvisel i arbeiei och deras känsla atl medverka i produkiionen och göraen verkligt betydelsefull insats. Det är där vi skiljer oss åt, !Vi anser all man skall kunna överlåta lill de enskilda människorna påarbetsplatserna att själva bestämma detta så långt del är möjligt utan atl därmedslå sönder vare sig organisaiioner eller rutiner. Det är i denna strävan som vihar arbetat när vi har kommii fram till vårt förslag i reservationen 4, som välpå alla punkter visserligen inte är helt kristallklart utformad, men därprincipen är fullt klar, . Får jag sedanockså säga lill vår värderade ordförande, som rekommenderade mig allläsa betänkandet, att jag faktiskt har gjort 62 del, och jag har just nu läst om den där bilen nederst på s. 31 ochöverst på s. 32 med verkligtintresse. Det är ju denna bit som vi reserverat Nr 145 oss mot i reservaiion nr4, där vi lillsammans med har Onsdaeen den redovisat vårt system. Detta med arbelsplalsombudo. d. är referat ur propositionen, men på den punklen är vifaktiskt överens både när det gäller referaten och Arbetsrättsreform när det gäller de andradelarna av utskollsbetänkandet. Men del är på m. m. just denna del, herrutskoltsordförande, som det hade varit viktigt att få detta fastslaget. Ärdet uppfattning atl man skall ha be- fullmäktigade ombud påarbetsplatserna, då är vi överens i sak, och då tyckerjag atl vi myckelväl skulle ha kunnat komma fram till gemensam skrivning i utskottet, mendet var ju på den punklen som vi misslyckades. Lål mig därför säga all omdel verkligen är mening att be- fullmäktigade ombud skallutses, hälsar jag detta med tillfredsställelse, och då tror jag också allvi skall kunna ordna upp den här saken så Herr talmannen anmälde all herrar ochEriksson i anhållit att till protokollet få antecknat att de icke ägderätt till ytterligare repliker. När man tar del av utskollsbetänkandet och där upptäcker allareservationer, kan man få ett intryck av total splillring. Men som det harsagts från denna talarstol är det ju så, att man på vissa väsentliga punkterhar kunnat åsiadkomma en bred uppslutning, även om det i vissa andra viktigaavseenden kvarstår en viss splillring. Hurkan det då komma sig att man har lyckats åstadkomma denna breda uppslutningkring vikliga frågor om arbetsrätten? Jag håller före att förklaringen liggerdäruti all den fackliga rörelsen - både och - såhelhjärtat har ställt sig bakom de förslag som regeringen har presenterat förriksdagen. Därav denna breda uppslutning kring viktiga frågor. Men som sagt:Kvar står en del frågor, där oenighet fortfarande råder, och jag skallåterkomma lill dem . HerrHallgren ansåg sig inte kunna delta i lovsången, och det gjorde han sannerligeninte. Men i de av hans anförande sade han att detfinns sådant som ulan tvivel är bra. Vidalla reformer som vi har genomfört på arbetslivets område har det visat sig attmyckel har varit bra, men alla reformer har svartmålats precis på samma sätt avkommunisterna och av kommunisterna . Denbärande tanken i den här reformen är att den som gör en ar betsinsats skall ha inflytande över sina arbetsförhållanden. Det är en fråga om rättvisa. Och det gäller all skapa sådana förhållanden i arbetslivet att de stämmer med människornas krav på hur arbetet skall vara ordnat. Med den uppläggning reformarbetet har fått bryter vi mot en länge rå- 63 Nr 145 dande princip, den princip som sagt atl arbetsgivaren ensam skall be- den stämmai kraft av de kapitalinsatser han har gjort. 2 iuni 1976 'lagförslag som vi diskuterar är av stor betydelse för strävan --------------- altförändra'maktförhållandena i arbetslivet och få till stånd en demo- Lagen syfiar till att undanröja en princip som i själva verkei w. m. är . Den knäsattes i den s. k.decemberkompromissen 1906 Den hade naturligtvis sin grund i destyrkeförhållanden som rådde i dåtidens samhälle. Den lades fast i ett samhälledär de privilegierade grupperna fortfarande bekämpade den allmänna och likarösträtten och där de under ytterligare något årtionde kunde förhindra dendemokratiska utvecklingen. Men demokratin gick segrande fram, och den banadeväg för stora sociala reformer och för de jämlikhets- och rättvisekrav som harpräglat reformarbetet under ett par årtionden. Viljanalt vidga demokratin byggdes under av de faktiska förhållandena i arbetslivet.Under 1960-talet började kritiken mot de rådande förhållandena inomarbetslivet atl växa i styrka. Många av oss erinrar sig säkert inlägg på . Riskerna för olyckor och ohälsa i arbetetföreföll alt öka, och det utlöste krav på förbättringar av arbetsmiljön. Dennafortgående omvandling av arbetslivet och näringslivet ledde lill allåtskilliga människor alltför ofta ställdes utanför arbetslivet. Del betyddenaturligtvis otrygghet för ännu fler människor. Och delta ledde till krav påinsyn - i företagen och näringslivet - och krav på möjligheter förarbetstagarna att ta lill vara sina intressen i denna omvandlingsprocess. Detstår alldeles klart atl frågan om hur arbetet skall ledas och fördelas intebara är en fråga för den part som svarar för kapitalinsatserna ulan i minstlika hög grad är en fråga för dem som möjliggör produktionen genom sill arbeie. De fackligaorganisationernas program för en demokratisering av arbetslivet utgår ifrånalt det är av särskild betydelse för de anställda alt få inflytande över defrågor som berör den enskilde nära och . Det utgår vidare från tankenalt man skall vinna inflytande i den takt och på de områden som är mestangelägna ur de anställdas synpunkt. Detta är den utgångspunkt som regeringenhar haft för sill arbeie, och därför har det varit naturligt alt vi ilagstiftningen om medbestämmande i arbeiei har byggt vidare påförhandlingsrättens grund. Däri ligger alltså svaret på den fråga som harställts , nämligen: Vad skall komma i stället för S 32 - den därprincipen om alt arbeisgivaren ensidigt har bestämmanderätt? Vårt svar är attbefogenhet och ansvar skall fördelas mellan parterna genom förhandlingar ochavtal. På så sätt bygger man vidare på en god tradition på svenskarbetsmarknad, och vidgar man del fäll, där parterna själva kanavtala och förhandla, lill nya områden där arbetslagarna i storutsträckning har varil utestängda. Grundtanken i regeringens förslag är att delökande inflytandei för arbetstagarna skallutformas i kollektivavtal mellan arbelsgivarna och arbetstagarnas fackligaorganisaiioner. Del är den tanken som har kommii till uttryck i 32 S i den nyalagen, där del står alt kollektivavtal och medbestämmanderätt för arbetstagarnabör träffas i frågor om ingående och upphörande av anställningsavtal, ledningenoch fördelningen av arbetet och verksamhetens bedrivande i övrigi, närarbetstagarsidan begär det. 1 den paragrafen har vi sammanfattat det vi villuppnå, nämligen etl nytt system av regler om fördelningen av inflytande ochansvar, utformat av parterna själva i avtal. Tyngdpunkten ligger på de frågoroch på de områden som arbetstagarna själva anser vara viktigast. Detta syslemär utvecklingsbart, det ger möjligheter att fortgående utvidga medbestämmandeti den takt som är möjlig mot bakgrunden av de erfarenheter som man undan förundan skaffar sig. Jag menar alt paragrafen ger uttryck för den rätta metodenför reformarbetet. Lagen anger riktningen och ramarna. Parterna får sedansjälva finna de konkreta lösningar som passar dem bäst, som är smidigast ochmest anpassningsbara. Och parterna skall kunna pröva sig fram, ändra ochutveckla, allteftersom de vinner nya erfarenheter.