prot · FZ09116 · 1975-12-31 00:00:00 — Hurfritids- och kulturverksamheten i vårt land mer i detalj skall utformas kanemellertid inte anges i statliga direktiv och bestämmelser. Verksamheten måsleutvecklas utifrån lokala förutsättningar och behov, vilket är särskiltangeläget när man söker nå människor som inle kommer i kontakt med andraformer av kullurutbud än det som den kommersiella sektorn svarar för. Del ärenligt min mening viktigt all del finns alternativ lill det kommersialiseradefriiidsulbudei. Föreningslivets insatser är här särskilt betydelsefulla,eftersom det är där de största erfarenheterna finns. Samhällets insatser päfritids- och kulturområdet måste utgöra ell samspel mellan stal, landsting,kommuner och organisationsliv. Föreningar och organisationer måste därvid gesförtroendet alt svara för betydande delar av den konkreta verksamheten. (vpk): En arbetstidsförkortning lill sex limmars arbetsdagär en grundförutsällning förjämslälldhel mellan män och kvinnor i ar- belslivei och i hemmet,Det finns ingen anledning all betvivla all sex- Frågan är bara hur snart och i vilket omfång. Närsexlimmarsdagen genomförs måste också åtgärder ha vidtagits för Nr 116 att möjliggöra en meningsfull fritid. Det borde vara naturligt all jämsides den med debatten om arbetstidsförkortningen diskutera den därigenom ökade a p,\ 1975 fritidens användning. Så har inte skett och del är mycket beklagligt. Enökning av fritiden borde också ge större utrymme för politiskt och Om åtgärderfÖr en fackligt engagemang, mer samvaro med familjen och tillfälle till avkopp-rikare fritid ling och rekreation. Dessa förhoppningar ställdes också i sambandmed genomföiandet av femdagarsveckan och de därefter följande arbetstidsförkortningarna.Tyvärr nödgas man konstatera all såväl statens som kommunernas politik för atlge människor tillfälle till meningsfulla fritidssysselsättningar har varitanmärkningsvärt passiv och lämnat fritt spelrum åt den privatkapitalisliskakommersialismen alt exploatera människors behov av fritidssysselsällningar. Samiidiglsom de negativa konsekvenserna av den s. k. passiva konsumtionsfritidenalltmer breder ut sig och förlamar och passiviserar människor finns detinlressen som starkt understöder och driver på denna utveckling.Frilidsindustrin expanderar och är förmodligen långt framme i planeringen avvad människor skall syssla med när sexlimmarsdagen väl kommer. Däri ligger enfara för ytteriigare utbredning av pryl- och konsumtionssamhället, där fråganom den sociala nyttan i olika hänseenden kommer i skymundan. Sju kanaler på TVall välja mellan kan bli verklighet . Frågan huruvida alla nordiskaländer skall kunna ta in varandras TV-program ligger redan under utredning. Fråganborde ställas: Till vad skall den ökade fritiden användas för alt gemänniskorna en socialt och kulturellt berikande fritid? Mankan läsa i betänkandet Barns fritid - SOU 1974:42 - apropå möjligheter förfrilid: "Medvälståndsutvecklingen har följt en alll kortare arbetstid. En fritid harförverkligats för alll fier människor. Femdagarsveckan innebär i de flestayrken en sammanhängande ledighet alt brukas för familj, vila och rekreation.Samtidigt sprids fritiden alltmer över veckan genom ökad omfattning avskiftarbete och obekväm arbetstid. Denfaktiska fritiden har dock inte ökat för vissa grupper av arbetstagare bl. a.genom slort avstånd mellan arbetsplats och bostad. Fysiskl och psykisktslitsamma arbeten, skiftarbeten och oregelbundna arbetstider minskar ocksåmänniskors faktiska möjligheter att ägna sig ål meningsfulla verksamheter ochgemenskap efter arbetsdagens slut. visar vidare på aUgruppen av människor som på grund av dubbelarbete inle har någon faktisk frilidär stor. Det gäller både de lågavlönade, som för sin försörjning tvingasdubbelarbeta, och kvinnorna, som oftast alltjämt bär ansvaret för hemarbetetutöver att de yr-kesarbelar. Fritidsvanorna växlar kraftigt alltefter yrke,utbildning, ekonomi, kön, ålder och hälsa. Ju högre utbildning människor har. desto större anspråk på och faktiska, ekonomiska, möjligheter lill meningsfulla och berikande 63 Omåtgärder för en rikare fritid fritidsaktiviteter har de.Välutbildade och välavlönade är t. ex. de största bokläsarna och bokägarna.Deras antal överväger också bland teater- och museibesökarna. har vi den stora gruppen människor som pågrund av sociala och ekonomiska hinder, kort utbildning eller på grund avnegativa på-lagringar till följd av en stimulansfallig uppväxtmiljö inte kantillgodogöra sig de olika friiidsmöjligheler som bjuds i dagens samhälle. Vikan konstatera alt generellt sett alll fier människor genom det ökade välståndet har fått förutsättningar för ett rikare fritidsliv. Samti digt är dock klyftan fortfarande stor mellan dem som fullt ut kan till godogöra sig fritiden och dem som är svaga och utsatta i samhället." Arbetetoch arbetsförhållandena har självfallet relevans för fritiden ochfritidsförhållandena, både kvalitativt och kvantitativt. De som har dåligaarbetsförhållanden har enligt låginkomstutredningen systematiskt lägre s, k,frilidsandelar än de som har bra arbetsförhållanden. Detinnebär oftast att de människor som har ett innehållsrikt arbete också har denmest innehållsrika fritiden. Ett enformigt och trist arbete i uslaarbetsmiljöer försvårar möjligheterna att vara aktiv . I varje fallfinns det etl långt större motstånd att övervinna för atl vara det. Personermed osjälvständiga och mekaniska arbeten är i större utsträckning än andrahänvisade till passiv konsumtion av fritidsinduslrins tjänster. Sä är 1. ex.andelen som går på teater och museer fem gånger högre bland dem som har braarbetsförhållanden jämfört med dem som har dåliga arbetsförhållanden. Andelensom deltar i studiecirkelverksam-hel är så hög. Medandra ord måsle man för många människor inle bara erbjuda och stimulera lillell bättre fritidsutnyttjande utan också förbättra deras arbetsmiljö för allöver huvud laget nå någol resultat. Del finns också ett klart samband mellanlöneförhållanden och rent materiella frilids-resurser. Detär alltså oftast de resurssvaga och uibildningssvaga människorna som har dentorftigaste fritidssysselsättningen både ekonomiskt och socialt. Del är ofiajust dessa människor som dessutom bor i en tråkig och isolerad miljö långt frånaktiviteter. Undersökningar pekar på all andelen isolerade människor, både kulturelltoch socialt, är störst i arbetarklassen. Isoleringen är också större i stadenän på landsbygden. Fritidsaktiviteter som bryter den här sociala isoleringenmåsle alltså uppmuntras. Detfinns också stora grupper arbetstagare som inle hinnermer än att arbeta, äta, sköta hemsysslor, slötiila litet i tidningen och på TVsamt all sova och vila. Belägg för delta finns bl. a. frän en studie avsågverksarbelarnas förhållanden. Många arbetare upplever au de efter jobbetsslut inte ens orkar tala med sin hustru eller sina barn förrän fiera timmarefter hemkomsten när bullret och den mekaniska arbetsrytmen hunnit försvinnaur kroppen. eller hinner för sittarbetes skull alt vara föreningsakliv eller utnyttja Nr 116 del kulturella ellerutbildningsmässiga utbud som trots allt finns. Kan då en generellarbetstidsförkortning förändra det här förhällandet? Åtminstone borde enarbetstidsförkortning vara en förutsättning för alt människor skall kunnatillgodogöra sig en meningsfull frilid. 1dag går alll fler kvinnor ut på arbetsmarknaden. 60 96 av de gifta rikarefrilid kvinnorna arbetar. Ofta arbetar båda makarna , vilket innebär allen frilid knappast existerar om de dessutom har barn. De ensamslående mödrarnablir också alll fler. Fortfaranderåder i de flesta familjer en traditionell könsbundenhet belräffande hemarbeleoch barnskötsel. är den förvärvsarbetande kvinnan dubbelarbetande ochsköter både hem och barn, i värsta fall även maken. Detfinns undersökningar som visaratt den förvärvsarbetande kvinnan arbetar 42timmar i hemmet varie vecka, alltså utöver sill yrkesarbete. Motsvarande siffraför mannen är 11 limmar, då han, som del fortfarande kan hela, "hjälpertill". Närdel gäller atl förändra könsroller räcker det varken med atl genomföra en sexlimmarsdageller ge möjlighet till en längre fritid, 1en undersökning från har undersökningspopulationen på frågan"Vad skulle du göra om du fick mer frilid?" svarat' alt man skullegöra mer av det man redan nu gör. Männen skulle med andra ord ägna sig mer åtnaturen och sporten, Hälfien av kvinnorna svarade att de ville ha mer lid förbarnen, hinna städa bättre, baka och handarbela och tvätta mera. Ingen, varesig av kvinnorna eller av männen, skulle engagera sig mer fackligt ellerpolitiskt. Utvärderingenav försöksverksamheten i län vittnar om en starkprivatisering. Familjerna är varken inställda pä att förändra sina resp.roller och vanor eller på alt nå nya fritidssysselsättningar. Undersökningenvisar också alt det finns grupper som är starkt pas-siviserade. Till dessaicke-starka grupper vänder sig i första hand den kommersiella köp- ochskräpkulluren. Vilkaåtgärder måste då vidtas för all för det första över huvud tagel ge människoren verklig möjlighet till fritid renl tidsmässigt, för del andra ge tillfälletill en meningsfull och rik fritid och för det tredje erbjuda en fritid som ipraktiken kan utnyttjas både av män och av kvinnor, med andra ord, enicke-könsbunden fritid? Inför genomförandet av sexlimmarsdagen krävs enoffensiv frilids- och kulturpolitik, som syftar lill alt bryta dominansen avpassivt konsumerade fritidsaktiviteter och av massproducerad skräpkullur somsaluförs av privatkapitalet. Detkulturella friiidsulbudei måsle utformas så atl del blir ett allernaliv för människor alt utnyttja. Det innebär t, ex. att kommuner och landsting med sitt kullurutbud måsle nä ut lill människorna i deras bosiadsområden och på deras arbetsplatser, vare sig det gäller kommunala biografer, bi bliotek eller teaterföreställningar. Del innebär också att föreningslivet. 5 protokoll 1975/76:115-116 Nr 116 vare sig det är fackligt, politiskt eller av annan karaktär, måste gesresurser den °" stimulera människorna och underlätta för dem all delta i denna På min fråga vilka åtgärder som regeringen tänker vidta Om åtgärder för en förall motverka en kommersialiserad och privaliserad fritid svarar ut- rikare fritid bildningsminislern egentligen ingenting. Hankonstaterar med mig atl det måste utformas"slagkraftiga alternativ till det kommersiella utbud som förekommer".Men vilka slagkraftiga alternativ föreslår utbildningsministern?Utbildningsministern föreslår ingenting alls. Man kan lyvärr konstatera attfrågan om hur fritiden skall användas över huvud tagel inle intresseratregeringen. Ändå borde frågan ha varit intressant och dessutom nödvändig atlpenetrera i samband med diskussionen om sexlimmarsdagen. Jagfinner det också anmärkningsvärt all utbildningsministern inte tagit upp fråganom sextimmarsdagens betydelse för alt åstadkomma en meningsfull fritid.Debatten om arbetstidsförkortningen kan väl inte ha gått spårlöst förbi? Sedansäger utbildningsministern atl frilids- och kulturverksamheten inte kan anges istatliga direktiv och bestämmelser. Det är riktigt. Men del är staten som måsletilldela och prioritera resursramarna för atl del över huvud laget skall blinågon kultur- och fritidsverksamhet. Så lätt kan man inle smila förbi ansvaret. 1svaret ges en översikt över olika stödinsatser och reformer på kulturensområde som genomförts. Del är sanl att det hänt en del, men de åtgärder somvidtagits för atl stärka föreningsliv, idrottsrörelse, kulturgrupper m. m. äralldeles för blygsamma och otillräckliga. Jag bestrider all de statligainsatserna "har utformats så all de blir alternativ som människor kanutnyttja i bostadsområden och på arbetsplatser", som det sägs i svaret.Ännu är det långl dit. Vivet att de människor som allra mesi och bäst behöver dessa ak-liviieier inlekan, inle förmår och inle vel all utnyttja dem. Del är där skon klämmer. Delsvarsomjag hade önskat varatl utbildningsministern hade uppmärksammat deltaförhållande, som jag tidigare i inlägget redogjort för, och aviserat hurregeringen tänkt lösa frågan hur man når dessa människor. Men inte ens en idéeller en uppslagsända kan jag spåra i svaret. herr talman, innan jag lackar för svarei passa på att ställa följandepreciserade frågor: 1, Vilka åtgärder ämnar regeringen vidta för atlmotstå en kommersialiserad fritid? 2, Hur skall de människor nås av ell riktigtfritidsulbud som allra mest och bäst behöver en stimulerande och meningsfullfritid? 3, Vilka löften för framtiden kan utbildningsministernge till kommunerna i fråga om ökade resurser för denna verksamhet? Meddessa frågor, herr talman, lackar jag utbildningsministern för sva- 66 rei pä min interpellation. (): Nr 116 När man lyssnar på och när man tar del av TicHaopn denutbildningsministerns svar på hennes interpellation kan man faktiskt gri- a \q-jf pas av känslan att del häratt människor får ökad frilid i huvudsak är etl problem, somställer till en massa trassel i samhället. Del är för all Om åtgärder foren ge uttryck för en annan syn, som jag har begärt ordet. Iutbildningsministerns svar varnas för de negativa verkningarna av det kommersiellakultur- och friiidsulbudei, och i interpellationen kommer samma syn tilluttryck. Det är kommersialiserad och privaliserad fritid som hotar oss,uppenbarligen. frågar vad den ökade fritiden skall användas till,och hon varnar för prylsamhällei. Jag skulle vilja säga atl redan frågan är ensmula betänklig. Skall utbildningsministern svara på vad folk skall användasin frilid lill? Del skall de väl besiämma själva - inle vare sigulbildningsminislern eller . Politikernas uppgifi i sammanhanget måslevara alt ge valmöjligheter, inte all komma med en massa pekpinnar och klyschor. Jaginstämmer i del som har sagts - framför allt av -om viklen av har en arbetsmiljö som är sådan alt människor inte blir sä uttröttade au deinte kan utnyttja fritiden, all vi har ett allsidigt kullurutbud lill rimligakostnader för människorna och atl vi får en bättre jämlikhet mellan kvinnor ochmän, så att inle kvinnornas fritid bara går ål lill hushållsarbete. Jag haralltså ingen annan mening på de punkterna. är några andra saker i de båda tidigare talarnas inlägg som jag reagerarmot. Låt mig påminna om en lidningsdebatl om sexlimmarsdagen och denökade fritid som den skulle innebära. Som utgångspunkt skall jag ta etl inläggi av en skribent som heter . Jag vet inle om hon ärsocialdemokrat eller kommunist, men uppenbarligen är hon något slags socialisti varie fall. Hennes tema är atl varna för fritidsinduslrins ökade utbud ochomsättning, alt det är den stora risken med den kommande sexlimmarsdagen. Honpekar pä all människor köper mer sportartiklar, atl de köper sportslugor.len-nisrackelar osv., atl de har segelbåtar och TV-apparater, och hon pekar påalla faror som följer med det. Hon menar atl frilidsindustrin har skummamotiv, inle bara så alt den ville tjäna pengar på folks fritid, vilket i ochför sig uppenbarligen är något klandervärt, utan också så att den vill läggabeslag på del arbetande folkets fritid, dvs. den vill tydligen på någol sällpassivisera så all man inte kan ägna sig ät aktivt samhällsarbete med sikte pårevolutionen. Föralt dra en praktisk slutsals: Den som t. ex. har en bål och seglar med bör hadåligt samvete för det. Man skall i stället, som del stod i en förstamajresoluiion1890, "ägna sig ål sin intellektuella och moraliska utveckling som frimänniska och medborgare". Del kan man uppenbarligen inte göra, om man ärute och seglar. Denhär typen av inlägg fick ett mycket bra svar som jag faktiskt ber all fä citera i dess helhet - det är inte så långl - av 67 Nr 116 i Arbetaren. Artikeln har rubriken inle fritidsinduslrinsschack- Tisdagenden PJ'''- " 'Skall frilidsindustrin tillåtas att stjäla ytteriigare avvår Om åtgärder för ,skall dom få överta vår människorätt dygnet runt?' rikare fritid Det frågade i en artikel omfrilidsindustrin och sex- limmarsdagen i Aftonbladetden , bedriver en viktig journalistik mot dekommersiella avarterna i värt samhälle. Men i sin senaste artikel tycker jagalt hon skjuter över målet. Alltfier har råd atl åka bort pä sin semester, (Att så många ännu inle har del ärupprörande,) De kommunala tennisbanorna blir fier och fler, och en gammalöverklassport håller på all bli en folksporl. Många vill böria cykla i ställetför alt åka bil. Intresset för atl hålla sig i form genom alt löplräna barastiger. Alll detta tycker jag är bra. fastän del - nalurligtvis! - ökarförsäljningen av charterresor, lennisrackelar, cyklar, träningsoveraller ochträningsskor. Dennaökade försäljning av fritidsprodukter anser 'fyller sammaideologiska funktion: Alt befästa vår roll som konsumenter av varor med inbyggtslitage. All hålla människor i schack även de inte är på sittarbete'. Atlframställa oss alla som viljelösa offerpjäser på fritidsindustrins schackbrädeär inte särskilt rättvist. Så lätta atl manipulera är vi ändå inle. Jag spelarinle tennis och äger inget tennisrackel. Men köper jag ett tennisrackel en dagså blir del för all jag vill böria spela, inle därför alt reklamen skulletvinga mig. Mankan inle hävda alt löntagarna i egenskap av producenter är mogna attöverta maklen i förelagen men i egenskap av konsumenter så omogna, så ulansjälvansvar, så manipulerade all sexlimmarsdagen inte kan genomföras. EvaWikander påminner om vad som stod i arbetarrörelsens förstamaj resoluiion 1890: '------------------ ägna sig åt sin intellektuella ochmoraliska ut veckling som fri människa och medborgare'. Faktumär att allt större del av fritiden ägnas studieverksamhet, trots bingon (sombör motarbetas) och enarmade banditer (som bör förbjudas). 1de av SÖ godkända studieförbundens statsbidragsberältigade verksamhet deltog992 000 studiecirkeldeltagare hösten 64-våren 65, , hösten74-våren 75, har denna siffra stigit till 2 395 000! 'Köpdin sommarsluga, trivs och håll käft' utbrister ironiskt. All sommarstugeägare skulle vara 'tystade' stämmer illa med de sommarstugeägare jag känner. En av dem är facklig förtroendeman på ell mindre förelag. Han säger all just sommarstugan ger honom den avkoppling han behöver för att orka vara fackligt aktiv. Sommarstugan har inte gjort honom mindre militant varken i löneförhandlingar eller andra förhandlingar på jobbet. 68 Del är inte konsumtionen av fritidsartiklar i sigsom bör bekämpas utan produkter som ärdåliga och onödigt dyra. Här, som på andra om- Nr 116 råden, är det viktigt med en vaksam och kritisk konsumentupplysning. den Det måste finnas bra , funktionella , som är billiga ochslit- j jy starka. Del bör åtminstone KF kunna garantera för sina produkter. Sexlimmars arbetsdag skulle ge oss mer lid all umgås med familjen. OmåtgärderfÖr en mer tid till läsning, kursverksamhet, politiskt arbete. Attavstå från sex- rikare fritid timmarsdagen för att inte gynna fritidsindustrinvore horribelt. Kampenmot kommersialismens avarter får inte bli en puritan kamp mot konsumtion överhuvud laget. Detta skulle bara motverka de lågavlönades materiellafrigörelse." Jag ber all få instämma iKari Beijboms synpunkter. Nyckelordeni dag har varit kommersialisering och privatisering - man varnar förprylsamhället. Men det här blir lätt klyschor. Del gäller t. ex. radio och TV.TV-apparaten, som då skall vara statusprylen nummer etl, har ju inneburit enenorm frigörelse för människor. Framför alll i glesbygden har TV inneburitkontakt med vad som händer i andra delar av landet och i andra delar avväriden. Problemet är inle all försäljningen av TV-apparater går upp, utan detär fråga om vad som sänds i TV - om det är passiviserande eller inte. Jagkan ta ell konkret exempel - , de nu aktuella och detidigare - som har setts av så många,människor. Det har naturiiglvis inneburiten privatisering - man har diskuterat privata problem - men det har ocksåinneburit en enorm aktivering av mänga människor, ,som ofta har blivit symbolen nummer ett för prylsamhället, är vi nog många somhar haft en alldeles förhastad, negaliv inställning till. Ända lill för envecka sedan har jag rett mig bra ulan färg-TV, men jag måste medge alt har manen sådan apparat, sä får programmen fakliski nya värden, som man inle tänktesig tidigare. Kan det möjligen vara så alt både statsrådet och interpellantenhar gjort samma erfarenhet? Det vore i sä fall intressant att få höra, IngaLantz log upp en tanke som tydligen var en slor fara, nämligen all vi skulle fåse de övriga nordiska ländernas program också. Jag kan inle reagera likanegativt på del. Tvärtom tror jag del vore bra, om vi fick ta del av de programsom sänds i de andra nordiska länderna och på det sättet flck en närmarekontakt med deras samhälle och kultur. Enannan sak som man också har pekat på är sportartiklarna, som säljs sä myckel. De utgör ju en ökad fritidskonsumlion, och man kan väl säga att det också är en viss lyxkonsumtion. Men även del är ju saker som är bra för oss all använda i större utsträckning än . exempel är de utrustningar som har kommit lill för utförsåkning på skidor. Säkert har många i.likhet med mig sagt, atl man kan väl åka utför på sina vanliga skidor; del är väl ingenting som man måste slänga ul stora pengar på. Det är bara kommersialisering. Men det har också inneburit all mänga fler människor ägnar sig ål ut försåkning - och gör del ulan alt bryta benen av sig, vilket man lätt 69 Nr 116 gjorde med de gamla skidorna. Sä del är faktiskt en positivutveckling. Tisdagenden ''' '" '' själva om det urartar, t. ex. så lägger ner 4 mai 1976 svindlandesummor på utrustningen. Statens insatser kan i det fallet vara allse till atl del kommer fram säkra, varudeklarerade prylar och Om åtgärder för en merkonsumentupplysning. Om konsumenterna är aktiva, om man slår rikare fritid sig ihop och om man köper begagnade utrustningarför utförsåkning t. ex., så kan man motverkaöverdrifterna. Jagber också att få citera ett litet stycke ur revyn . Del handlar omrisken för överdrifter, som jag också är medveten om. är innehavareav en sportaffär. kommer in och vill köpa stenkulor. då att stenkulor numera är ute. "Det ska åtminstone vara ett setmed plastkulor! Till det hör också en apparat, en automatisk pyramidbyggare. Menhelst ska del naturiiglvis vara elfenbenskulor med garanterat centraltyngdpunkt. Dessutom armbågsskydd, fingertutor, räffiade eller medprickmönster, knäskydd, skydd för arslet," - ursäkta herr talman, men detstår så - "speciella kulspelarskor och en smärtingväska av känt märke attbära dem i (man kan givelvis inte gå i tävlingsskorna!) Föräldrarbör köpa dessa tillbehör. Barnen kan bli mobbade annars!" På det sättet upplever kanske många föräldrar sinsituation. Men vad skall man dra för slutsats av del? Måsle man absolut dra denslutsatsen att nu skall staten gå in och förbjuda dessa avarter? Eller kan mantänka sig all del är föräldrarna själva som, genom att slå sig ihop ochuppträda aktivt i föräldraföreningar eller konsumtionsföreningar, kan göra eninsats? Sålill sist några ord om fritidshuset, som ju skall vara privatiseringensyttersta symbol. Jag är för föreningar, solidaritetsyttringar och liknande, menjag är också för all människor skall ha rätt till ett privat liv, till privatfrilid. Och den behöver inle alls vara passiviserande. Den kan t. ex. utnyttjaslill all gå ute i markerna just för all få uppleva stillheten, för all fålillfälle atl vila sig från buller och från sina medmänniskor. Det kan geinspiration lill tankeverksamhet och lill insatser i det fackliga och politiskaarbetet, som talade om . Ochnär man pekar på könsrollsfrågan är väl just en ökad privatisering av fritidenför männens del någol önskvärt, om man med privatisering menar atl man ägnarsig ål t. ex, del privata hushållsarbetet. Jag instämmer sålunda i en hel del av vad som här sagts om önskvärdheten av ökade åtgärder, men jag har velat framföra dessa allmänna synpunkter för alt ställa frågan: Vilken anda är det som skall prägla fritidspolitiken? Är del en anda av pekpinnar, av all vi är rädda för atl människor skall missbruka sin ökade frilid?