prot · FY0994 · 1975-12-31 00:00:00 — §3 Ansvar för funktionärer i offentlig verksamhet betänkande nr 22 med anledning av propositionen 1975:78 omlagstiftning angående ansvar för funktionärer i offentlig verksamhet, m. m.jämte motioner. Ipropositionen 1975:78 () hade regeringen bl. a. föreslagitriksdagen att delsanta 86 i propositionen, under punkterna 1-13, 15-84 och 86-88 framlagdalagförslag. Ansvar för funktio -närer i offen dig verksamhet dels för sin del anta 14.lag om ändring i lagen (1936:567) om domkapitel. Lagförslagen omfattade såväl förslag till ändringari gällande författningar som förslag till ny lagstiftning om ämbetsansvaretoch sanktionssystemet i övrigt för de offentliga fiänsiemännen. Beträffandepropositionens huvudsakliga innehåll anfördes föfiande: "Ipropositionen föreslås att det nuvarande ämbetsansvaret, som i huvudsak gällerför dem som är anställda som fiänsteman hos statliga eller kommunalamyndigheter, skall avskaffas. Det slrafföara området inskränks till trebrottstyper som framstår som särskilt straffvärda, nämligen oriktigmyndighetsutövning, mutbrott och brott mot tystnadsplikt. Det nuvarandestraffansvaret för fiänstefel bortfaller liksom de särskilda äm-betsstraffenavsättning och suspension. Avskaffandet av ämbetsansvaret innebär att denlagstiftning som särskilt berör offentliga fiänsteman ytterligare anpassastill de principer som har lagts fast för arbetsmarknaden i övrigt. Vissabeslämmelser om disciplinansvar behälls i staisfiänstemanna-lagen (1965:274).Kollektivavtal kan dock träffas om disciplinpäföfider. Tjänsteman som ärmissnöjd med den offentlige arbetsgivarens beslut om disciplinpåföfid elleravskedande skall kunna fä tvisten prövad av domstol på samma sätt som är falletpå den privata arbetsmarknaden. Propositioneninnehåller vidare förslag till föfidändringar i ett stort antal författningar.Bl. a. föreslås att en mängd strafföestämmelser om brott mot tystnadsplikt inomspecialstraffrätten skall upphävas." I detta sammanhang hade behandlats de med anledningav propositionen väckta motionerna 1975:2054av herrar i (c) och (), vari hemställts attriksdagen vid behandlingen av propositionen 1975:78 beslutade att hosregeringen anhålla om utredning beträffande ansvarsförhållandena vid oriktigmyndighetsutövning för befattningshavare i taxeringsorganisationen, 1975:2087av () och (). 1975:2088av m. fl. (m), vari hemställts att skulle besluta A.att anla en särskild lag om disciplinansvar i offentlig fiänsl, som - medundantag för statsrådets, högsta domstolens eller regeringsrättens ledamöter,ombudsmän, justitiekanslern, präster ävensom för ledamot avbeslutande statlig eller församling - skulle äga tillämpning på 1. arbetstagare som var anställdhos staten eller hos kommun, 2. ledamot av styrelse, verk,nämnd, kommitté eller annan sädan in- rättning som hörde tillstaten eller till kommun, 3. den som utan alt omfatias av 2utövade uppdrag åt staten eller kommun, om han valts till uppdraget eller ickeägde undandraga sig detta ävensom efiest om uppdraget var reglerat iförfattning vari tillika stadgats, att ansvar enligt den särskilda lagen skullegälla för uppdragets utövande, 4. enligt regeringens bestämmandearbetstagare hos allmän inrättning eller hos aktiebojag, förening ellerstiftelse, vari staten eller kommun till följd av aktieinnehav eller efiesthade avgörande bestämmanderätt, ävensom ledamot av styrelse för sädan inrättningeller sådant företag, B. atti den under A angivna lagen med kommun skulle likställas landstingskommun, kommunalförbund, församling, kyrklig samfällighet, skogsvårdsstyrelse och allmän försäkringskassa, C. atti skrivelse till regeringen begära att juridisk kompetens skulle företrädd i kollegialt organ som hade att besluta i disciplinfrågor, D. attreglerna om rättegångskostnader i avskeds- och disciplinmål utformades i överensstämmelse med vad som anförls i molionen saml E. attsåvitt gällde fullmaktshavare det skulle ankomma på arbets givaren och inte arbetstagaren att hos domstol anhängiggöra talan om överprövning i sådana fall då arbetstagaren inom föreskriven lid anmält missnöje med avskedandebeslut, samt Ansvarför funktionärer i offentlig verksamhet 1975:2089 av henNyquist (fp). 1. att beträffandeutformningen av ett nytt ansvarssystem för offentliga funktionärer skulle avslåmotionen 1975:2087, 2. all beträffandetillämpningsområdet för ett författnings-reglerat disciplinansvar skulle avslåmotionen 1975:2088 i denna del, 3. att beträffandeansvarsförhållandena för taxeringsmän skulle avslå motionen 1975:2054, 4. att beträffandejuridisk sakkunskap i disciplinärende skulle avslå motionen 1975:2088 i dennadel, 5. att beträffandefullföfid av talan mot disciplinbeslut skulle avslå motionen 1975:2088 i dennadel, 6. att beträffanderättegångskostnader i disciplinmål skulle avslä niotionen 1975:2088 i dennadel, 7. att beträffandesamordning niellan domstols straffmätning och disciplinär bedömning avavskedandefråga skulle avslå motionen 1975:2089, 8. att skulle anta det iproposiiionen 1975:78 framlagda förslaget till lag om ändring i brottsbalkenmed den ändringen att övergångsbestämmelserna skulle erhålla av utskottetföreslagen lydelse, 9. att skulle anta det ipropositionen framlagda förslaget till lag om ändring i statsfiänstemannalagen(1965:274) med den ändringen att 38 ! ; skulle erhålla av ulskottet föreslagenlydelse. Ansvarför funktio -närer i offen dig verksamhet 10. att skulle anta det ipropositionen framlagda förslaget till lag om ändring i medden ändringen att 7 kap. 4 i; skulle erhålla av utskottet föreslagen lydelse, 11. att skulle anta de ipropositionen under punkterna 3, 5-13, 15-33, 35-56, 58-84, 86 och 88 framlagdalagförslagen, 12. att skulle anta det ipropositionen framlagda förslagei lill lag om ändring i lagen (1954:243) omyrkesskadeförsäkring med de ändringarna att 2 vi lagen om yrkesskadeförsäkringskulle erhålla av ulskoilei föreslagen lydelse saml alt ingressen lillförslaget jämkades i enlighet härmed, 13. ati skulle anta det ipropositionen framlagda förslaget till lag om ändring i lagen (1965:719) omsäkerheten pä fartyg med den ändringen alt lagen skulle erhålla av utskottetföreslagen lydelse, 14, att skulle avslå deti propositionen framlagda förslaget till lag om ändring i lagen om offentligafunktionärers tystnadsplikt, 15, att skulle anta ibetänkandet infört förslag till lag om ändring i mäklareordningen (1893:35 s,1), 16, att skulle anta ibelänkandet infört förslag till lag om ändring i kommunalfiänstemannalagen(1965:275), 17, att för sin delskulle anta det i propositionen framlagda förslaget till lag om ändring i lagen(1936:567) om domkapitel. 1, avfru () och () som beträffande till- lämpningsområdet för ett författningsreglerat disciplinansvar ansett att utskottet under 2 bort hemställa attriksdagen skulle dels med anledning av motionen 1975:2088 i denna del geregeringen till känna vad reservanterna anfört beträffande disciplinansvar förkommunahjänstemän, dels avslä motionen 1975:2088 i övrigt i denna del, 2, av ()och () som beträffande full föfid av talan mot disciplinbeslut ansett att utskottet under 5 bort hem ställa attriksdagen med anledning av niotionen 1975:2088 i denna del gav regeringen tillkänna vad reservanterna anfört, 3, av ()och () som - under för utsättning av bifall till reservaiionen nr I - beträffande rällegängskost- nader i disciplinmål ansett att utskollet under 6 bon hemställa alt med anledning av motionen 1975:2088 idenna del gav regeringen till känna vad reservanterna anfört. Det skulle vara en överdrift att påstå att den lagstiftning sombehandlas i justitieutskotteis betänkande nr 22 är lättillgänglig. slaget och de nuvarandereglerna om ämbetsansvar har tillkommit för att tillgodose samhällsmedlemmarnasintresse av att offentliga funktioner ulan ovidkommande hänsyn fullgörs på ellriktigt sätt, inlresse tillgodoses nu genom straffrättsliga regler omämbetsbrott och genom ulomslraffsrättsliga sanktionsmedel som t, ex, varningeller löneavdrag. Detnuvarande regelsystemet är ytterst svårbedömbart. Som exempel kan jag nämna tankemöda som lagts ned pä alt avgöra om enbefattningshavare skall betraktas som ämbetsman eller inte. Mängden avrättsfall under det berörda lagrummet i lagboken bär vittnesbörd om detta. Detär därför med tillfredsställelse man ser att det förslag som föreliggerkommer att medföra förenklingar och större klarhet vid till-lämpningen, Iförslaget strafföeläggs nu enbart de allvarligaste fallen av missförhållande isamband med myndighetsutövning. De brott som avses är myndighetsmissbruk, somär elt uppsåtligt brott, och dess motsvarighet vid grov oaktsamhet, nämligenvårdslös myndighetsutövning. Övriga strafföelagda gärningar inskränks tillmutbrott och brott mot tystnadsplikt. Straffet är böter eller fängelse, Iförhällande till nuvarande lag medför förslaget beiydande avkriminalisering.Tjänstefel skall således inle längre vara strafföelagt. Också de typiskaämbetsstraffen, avsättning och suspension avskaffas. Detminskade straffansvaret kompletteras med utomstraffrättsligt disciplinansvar.Statlig fiänsteman skall t, ex, enligt statsfiänstemannalagen kunna åläggasdisciplinpåföfid - varning eller löneavdrag - om han upp-såtligen eller avoaktsamhet åsidosätter vad som åligger honom i hans fiänst och felet inte ärringa. Han kan också avskedas när han begått brott eller när han i andra fallvisat sig uppenbarligen olämplig att inneha sin fiänst. Den myndighet undervilken fiänsiemännen lyder har - utom då det är fråga om befattningshavare medfullmakt - att fatta beslut om disciplinpåföfid och avskedande. Talan kan vidöverklagande slutligt prövas av arbetsdomstolen. Förvissa kommunaUjänstemän kommer motsvarande regler all gälla, nämligen för demsom omfattas av bestämmelserna i kommunalfiän-stemannasiadgan. Den slörslagruppen av dessa fiänsteman, som totalt uppgår till omkring 110 000, utgörs avlärare. Förövriga kommunalfiänstemän, omkring 400 000, föreslås liksom hittillsfullständig avtalsfrihet i disciplinfrågor. Genomdetta förslag kommer det alltså i fortsättningen all flnnas tvä grupper medolika slags ansvar: dels alla statsfiänsteman och vissa kommunalfiänstemän,som har författningsreglerat disciplinansvar, dels majoriteten avkommunalanställda, som förutsätts ha avtalsreglerat disciplinansvar. Strävanatt änlligen fä elt såvitt möjligt enhetligt system pä detta område har alltsåinte blivit tillgodosedd. Skälen för att kunna ingripa med lagregleradedisciplinära åtgärder på det kommunala området är minst lika starka som när detgäller den statliga sektorn. Ansvar för funktio -närer. Ansvar för funktio -närer i offentlig verksamhet Inkonsekvenseni förslaget visar sig t, ex, vid en granskning av det avgivnabetänkandet om JO-ämbelet, Där sägs, all om beslutar all det förhuvuddelen av de kommunalanställda fiänsiemännen skall ankomma påarbetsmarknadens parter att fritt bestämma om disciplinära påföfider, kan JOinte ges rätt att rubba det avialsgrundade regelsystemet och föraarbetsgivarens beslul under domstols prövning. Om arbetsgivaren underlåter altingripa med tillräcklig kraft mot en försumlig arbetstagare, mäste man enligtJO-utredningens mening acceptera att JO inte kain reagera mol del på annal sättän genom elt eget uttalande, Ireservationen I av och mig har vi framhållit viklen av att detallmänna har inflytande över disciplinfrågorna när del gäller såvälstatsanställda som alla kommunalanställda. Så viktiga frågor, sedda ur såvälmedborgarnas som fiänsiemännens synvinkel, får inte överlämnas ätarbetsmarknadens parter att frilt avtala om, Ireservationen 2 tas upp frågor i anslutning till domares och andrafullmaktshavares rättsliga ställning. har dessa kunnat skifias frånfiänslen endasl av allmän domstol efter åtal. Bakgrunden till delta är attdessa författningshavare skall ha en sädan trygghet i sina anställningsförhållandenalt de motsvarar högt ställda krav i fråga om självständighet och omutlighetmot obehöriga påtryckningar. Nuföresläs all även fullmaktshavarna skall kunna bli föremål för disciplinärpåföfid och avskedande frän fiänslen. Dessa frågor skall enligt förslagetprövas av en särskild nämnd på fem ledamöter med en domare som ordförande.Talan mot nämndens beslut skall i sista hand prövas av arbetsdomstolen. Vihar ansett oss kunna godta disciplinnämnden men vänder oss i reservationen 2mot att arbetsdomstolen skall pröva dessa frågor. Arbetsdomstolen hartillskapats för att lösa tvister mellan arbetsgivare och arbetstagare, ochdomstolens sammansättning är anpassad därefter. Ledamöterna är vidareförordnade pä , vilket allt bidrar till att arbetsdomstolen inte börpröva dessa disciplinmål, I reservationen yrkar och jag därföratt allmän domstol slutligt skall pröva fräga om avskedande av fullmaktshavare.Den närmare utformningen av forumreglerna kan ankomma pä regeringen, Isamma reservalion har vi vidare anslutit oss till ämbeisansvarskom-mitténsförslag, enligt vilket det skall ankomma pä arbetsgivaren och icke påarbetslagaren att väcka talan dä fullmaktshavaren anmält missnöje med den särskildanämndens beslut om avskedande, Väckes inle sådan talan inom angiven tid, börbeslutet förfalla. Alt såsom hu är föreslaget i 53 ij statsfiänstemannalagenlåta fullmaktshavaren väcka talan innebär en försämring av hans ställning,eftersom han f n, endast kan avsättas av domstol i brottmål. Den föreslagnaregeln strider mot huvudprincipen att säviit möjligt undvika försämringar ibefattningshavarens anställningsförhållanden. Jagvill till slul, fru talman, med några ord beröra reservationen 3, Den gällerrättegångskostnad i disciplinmål. Vidfråga om avskedande etc, som avgjorts på administrativ väg eller ibrottmål har arbetstagaren inte behövt ersätta arbetsgivarensrättegångskostnad. Också i detta fall kan de föreslagna reglerna innebära enförsämring för arbetstagaren, I de fall då disciplinfrågor kan komma underallmän domstols prövning kan det medföra att arbetstagaren enligt reglerna omrättegångskostnad i tvistemål kan bli skyldig att ersätta arbetsgivaren fördennes rättegångskostnad. Ävenhär anser vi att det är viktigt att arbetstagarens slällning inte försämras. Vihar därför hemställt om stadgande alt arbetstagaren generellt sett inte skallvara skyldig ersätta arbetsgivarens kostnad i disciplinmålet. Meddetta, fru talman, yrkar jag bifall till samtliga reservationer och i övrigttill vad utskottet hemställt. Ansvarför funktionärer i offentlig verksamhet Hen LARFORS (s): Propositionen om ansvar för funktionärer i offentlig verksamhet harrönt ett mycket positivt gensvar under behandlingen i justitieutskottet. Tillstor del kan det förklaras med att propositionen har föregåtts av ett grundligtutredningsarbete av ämbetsansvarskommittén, vilket har föfits upp genom ettmycket omfattande remissförfarande. Genom della nådde man kontakt med praktiskttaget alla berörda parter. Flertalet av remissinstanserna tillstyrkte eller lämnadei varie fall utan erinran de föreslagna principerna för ett nyttsankiionssysiem för de anställda i offentlig fiänst. Menden främsta orsaken till att förslaget om ändring av ämbetsansvaret ochsanktionssystemet för de offentliga befattningshavarna har mötts av så storförståelse är säkerligen den under det senasie decenniet förändradeuppfattningen om det offentliga anställningsförhållandet, della också sett irelation till anställningsförhållandena inom den enskilda sekiorn i vårtnäringsliv. Jagvill som belysning av det nu sagda endast erinra om 1965 års reform av deoffentliga fiänsiemännens rättsställning, som i princip ju anses vara avprivalrättslig karaktär, och 1974 ärs lag om anställningsskydd. Det har alltsåskett en ufiämning vad gäller rättsställningen för anställda i offentlig resp,privat fiänst. Jagtror inte alt jag nu behöver gä in pä någon närmare redovisning av detta.Utförliga redogörelser för vad jag här har erinrat om finns iämbelsansvarskommitténs betänkande, i propositionen och även i ulskollelsbetänkande. En täckande redovisning harocksä undan för undan lämnats i defackliga tidningarna. Jagvill dock rekommendera var och en att läsa lagrådets uttalande, som är intageti propositionen. Lagrådet säger sig i del stora hela kunna ge sin anslutning till deprinciper på vilka del föreslagna nya sanktions-systemet bygger och tillägger:"En fördel är, att sädana fel i fiänslen som inte har samband medmyndighetsutövning avkriminaliseras. Det är vidare att hälsa med tillfredsställelse,all den straffrättsliga sanktions- Ansvarför funktionärer i offentlig verksamhet formen hålls åtskild frånden disciplinära, sä att inte som är fallet tillämpningsområdena för de bådaansvarsformerna till slor del sammanfaller," Vidaresäger sig lagrådet med någon enstaka reservalion "vid granskningen avlagtext och motiv funnit förslaget till sanktionssystem i sak i det väsentligaföfidriktigl och de lösningar av olika detafiproblem som valts i allmänhetgodtagbara", protokoll finns mänga fler klara uttalanden som siöder proposilionensgrundtankar. Detta bör skapa trygghet vad gäller de föreslagna lagändringarnasanpassning till värt rättssystem. har vi kunnat enas om tillstyrkan av propositionen och avstyrkan avde fyra motioner-som väckts i anledning av propositionen trots att en avmotionerna hemställde om avslag pä propositionen. Jagvill redan nu gärna inskjuta att jag inte har någon som helst erinran mot fruLindquisls redogörelse över hur det har varit tidigare. Jag har inte hellernågon erinran mot den beskrivning som gjorde av vad som föresläs. Jagvill sedan till en börian säga nägra ord om elt par av motionerna som inteföfits upp av någon reservation, 1motion 1975:2054 av herrar i och har anhållitsom en ulredning beträffande ansvarsförhållandena vid oriktigmyndighetsutövning för befattningshavare i taxeringsorganisationen. Emellertidpågår arbete med utformningen av den framtida taxerings-organisationen, I denför sedan lagda propositionen 1975:87 har föreslagits nyarikllinjer förändrad skatteadministration och taxering i första instans. Medhänsyn till detta anser ulskottet att nägon åtgärd i anledning avmotion 2054 inte nu är erforderlig. Förnågon dag sedan kom f ö, skatteulskottets betänkande i anledning av proposilion1975:87, delar - såvitt framgår av betänkandet -justitieutskotlets ställningslagande. Delbör dock noteras, att om utskottets hemställan bifalles här , inträderredan nu ansvar för uppsåtligt felaktigt förfarande. Sådant ansvar finns inte igällande lagstiftning, Imotionen 2089 har hemställt om särskilda föreskrifter ochanvisningar för hur domstols straffmätning jämlikt 33 kap, 9 ;j brottsbalkenpä lämpligt säll skall samordnas med arbetsgivarens bedönining avavskedandefrågan. Utskottet föreslär att motionen inte bör föranleda någonvidare åtgärd utöver vad utskottet anfört i sitt belänkande. Detta beror främslpade svårigheter med att utfärda anvisningar och föreskrifter som i dettaliksom andra fall föreligger med hänsyn till domstolarnas självständighet i dendömande verksamheten. Sådana åtgärder torde ligga t, o, m, utom den kompetenssom tillkommer'ulskottet, I sakfrågan är dock utskottet ganska ense medmotionären och understryker detta i sitt betänkande, I reservationen 1 vidutskottets betänkande har och hävdat atttillämpningsområdet borde vidgas till att omfalla ocksä anställda i kommunalfiänst. berörde den frågan i sitt inlägg här för en slund sedan.Reservanterna ansluter sig emellerlid inte lill kravet i motionen 2088 att enny disciplinlagstiftning borde omfatta samtliga grupper somämbetsansvarskommiltéen åsyftat, såsom de politiskt valda förtroendemännen samtanställda och styrelseledamöter i samhällsägda företag. Reservanternasståndpunkt är något oklar, I motiveringen talar de om all ettförfattningsreglerat disciplinansvar bör gälla alla anställda i kommunalfiänst, medan de i sin hemställan uttryckligen anger personkretsen varakommunalfiänstemännen. Dessa utgör dock endast omkring en tredjedel av dekommunala arbelslagarna. Enannan oklarhet råder i fråga om vilken art av disciplinlagslifining somreservanterna vill ha. De synes anse att de lagbestämmelser som föresläs förstalsfiänstemännen på motsvarande sätt bör gälla de kommunalt anställda. Dettaskulle innebära att lagstiftningen för de kommunala arbetstagarna i viktigadelar kunde bli dispositiv och endast gälla subsidiärt, dvs, om inte annalbestämts i avtal. Utskottetsyttrande över molionen 2088 rörande disciplinansvar på det konimunala områdetbygger på vad departementschefen anfört i propositionen, Utskollet har isakfrågan också anslutit sig till den ståndpunkt som , , med instämmande av herr , , , TCO, och kommitté-ledamoten, förre riksdagsmannen beträffande ett lagfäst disciplinansvar för de kommunalt anställda. Dehar ansett att del för ingen av dessa grupper finns något bärande skäl attinföra en ny ordning med lagreglerat disciplinansvar. Dennaståndpunkt har ett stort antal remissinstanser anslutit sig till, bl, och personalorganisationerna LO/TCO/,och Svenska hälso-och sjukvårdensfiänstemannaförbund, som representerar den stora majoriteten av berördakommunalfiänstemän. motsätter sig i sill remissyttrande bestämt ettlagreglerat disciplinansvar för kommunala arbetstagare. Jag citerar ur derasremissvar: "Förkommunalfiänstemännen - liksom för kommunalarbetarna - har frågorna omdisciplinär bestraffning varit privaträtlsligl reglerade i antingen centraltöverenskomna fiänstereglementen - före förhandlings-rältsreformen 1965 - elleri kollektivavtal. Denna ordning har allmänt sett fungerat tillfredsställande urbäde allmän och enskild synpunki och något behov att rättsligt eller faktisktändra det genom en ny övergripande lagstiftning finns inte, Samma system och enslörre rättssäkerhet - dä arbetsgivarna är offentliga myndigheier - har gälltsom för arbetstagare i privat fiänsl oberoende av om reglerna ingår ikollektivavtal eller ej. Den nya kollektivavtalsrätten förkommunalfiänstemännen i våra förbund medförde endast den ändringen alldisciplinbeslul, som man vill ompröva, behandlas som tillämpningstvisler ochhänskjuis till Arbetsdomstolen efter resullatlösa lokala och centralaförhandlingar mol all Ansvarför funktio -närer i offentlig verksamhet Ansvar för funktio -närer i offendig verksamhet de förut antingen prövadesförhandlingsvägen eller kunde sakgranskas och upphävas genom administrativbesvärsprocess i sista hand av Regeringsrätten, föreslår i dennaviktiga rättsfråga om uppbyggnad av ett nytt enhetligt disciplinärsystem vialagstiftning strider klarl mel våra medlemmars och våra förbunds fackligaräiligheler," Avslutningsviskan uppmärksammas att motionärernas och reservanternas krav på utvidgning avpersonkretsen för ett författningsreglerat disciplinansvar skulle komma att sketill det höga priset av all de kommunala arbetsgivar- och arbetstagarparternafråntas sin avtalsfrihet i saken och sitt direkta ansvar för regleringen avdisciplinära åtgärder. Lagstiftningskravet verkar därför som ett misstroendemot deras vifia och förmäga alt även i fortsättningen sköta dessa frågor på elltillfredsställande sätt även ur allmän samhällssynpunkt, Ireservation 2 tar och upp frågan om talan moldisciplinbeslut. Vadgäller fullmaktshavarna anför reservanterna att de framlagda förslagen innebären försvagning av de nuvarande garantierna för fiänsiemännens friståendeställning, Reservanlerna förordar därför att talan mol beslul om avskedande avfullmaktshavare alltid skall fullföfias lill allmän domstol och att densärskilda fullföfidsregeln beträffande sådant beslut bör gälla. Det måste då genmälas att en av deledande tankarna bakom den föreslagna reformen är att de disciplinärasanktionerna bör hållas avskilda frän de straffrättsliga. Frånsakliga utgångspunkter framstår det dä som naturligast att arbetsdomstolen,som tillkommit för alt handlägga tvister på arbetsmarknaden, blirfullföljdsinstans i mäl om disciplinpåföfid och avskedande. Därigenom skapasgarantier för att de i många hänseenden speciella omständigheter som ärutmärkande för sådana mål blir tillbörligen beaktade.