prot · FZ0930 · 1975-12-31 00:00:00 — Menvad händer , innan dessa förutsättningar är färdig-undersökia, omdet blir ytterligare stopp, om fiera leverantörer säger Det är denfrågan Jag gärna skulle vilja ha svar på men inte får. Sedansäger industriministern all han skulle önskat all Jag hade varit med i Englandoch setl alla nöjda och belåtna människor som arbetade vidupparbetningsanläggningen och hön deras entusiasm över jobbet. Jag kan kastatillbaka den bollen. Det hade varit intressant om hade träffatde människor som protesterar, som är indignerade, förfärade och oroliga intebara för sig själva ulan för sina barn och efterkommande för den häranläggningens skull. Jag har rapponer från kolleger, bl. a. iEuroparådskommitléerna, som berättat om våldsamma protester. Det voreangeläget för ett svenskt statsråd som är ute och reser alt titta på reaktionerinte bara på den ena ulan även på den andra sidan. Res till , RuneJohansson, och pråla med de människor som sätter sig i vägen på den plats därman tänker bygga ett kärnkraftverk! De protesterna har föranlett myndigheternaatt uppskjuta byggandet. Närdel gäller fortsätter industriministerns indignation. Han säger atl"talar om alt det är detta förskräckande projekt".Industriministern har tydligen hört dåligt på vad jag sade, och sådant kan Juhända på grund av högtalaranläggning och annat. Vad jag sade var "detta urmiljöeffektsynpunkl förskräckande projekt". Varför betecknade jag det så?Ja, inte bara på grund av utredningar som Jag har tagit del av utan framförallt på grund av skakande personliga upplevelser. Näringsutskottelvar för inbjudet lill , och vi fick då ta del av heladetta projekt. Vi åkte bl. a. ut i bussar och tittade runt om i terrängen. Ochjag säger som , all även om jag ibland har livlig fantasi räckerden inte till för att jag skall kunna föreställa mig de förskräckande effektersom dessa miljontals lons omflyttningar i landskapet kommer atl innebära. Jagtillåter mig, herr lalman, att forlfarande hysa uppfattningen alt ur miljösynpunktär delta ett förskräckande projekt. Närsedan säger all har förklarat att företaget kantillfredsställa krav stämmer del inte med mina erfarenheterfrån . Den frågestund vi hade med den kommande chefen för gav intealls vid handen, som jag upplevde del, att företaget hade förutsättningarnaklara och kunde ge bestämda löften att uppfylla de kraven. Framför allt gälldedetta på en väsentlig punkt, nämligen arbetarskyddet. Man skulle nu enligtnaturvårdsverkets planer gå längre in under berget med ty åtföljande siörrerisker för dem som skall jobba där. Och det gäller även projektet i Norrbotten.Hur mycket man än talar om alt man skall kunna återställa ingrepp i naturen, imiljön osv., kvarstår som en av de olösta frågorna hur man skall kunna skyddadem som skall arbeta där och utsättas för risker av radioaktiv strålning. Delskall bli myckel intressant alt se hur arbetarskyddsslyrelsen, LO och andra iframliden kommer alt tackla den problematiken. Den är nämligen inte lätilösi -sannolikt blir den inte lösi alls. Den kan bli en tuva som stjälper helalasset. Jag återkommer lill frågorna jag ställde. Jag fick svar på en del avdem men inte alla. Jag frågade t. ex.: Finns det några preliminära avtaluppgjorda med eller andra? Eller föreligger det bara välvilligauttalanden om leveranser? Det är en väsentlig fråga som jag skall be att fåsvar på. Vilkatekniska skäl är det mera preciserat som industriministern talar om, sominnebär att man både här och ute i världen kan få etl bättre lägerår det gäller upparbeiningsanläggningarna? HenÅNGSTRÖM (fp): Jag lackar industriministern för hans positiva reaktion på minJämförelse mellan och en eventuell uranbryining i . Mina skälvar Ju farhågor för den miljöförstöring som skulle uppstå i , ochindustriministern har inte undanskymt atl han delar min oro i det avseendet.Jag vill i det sammanhanget också säga all , som har hand om anläggningenhär nere och som har presenterat en del utredningsmaterial, inte verksamt harbidragit till alt undanröja den oron, utan det har förekommit molstridandeuppgifter som gjort alt man måste sälla frågetecken i kanten, vilka fortfarandekvarstår. Tilldetta skall också, som jag tidigare sade, läggas de rent arbeis-marknadspolitiskaövervägandena. 1 Ransladsområdel har vi en arbetsmarknad som redan.nu kanbetraktas som något överhettad. Jagtolkar industriministerns kommentarer lill fyndigheterna i sompositiva. Det var en mycket värdefull deklaration som industriministern gjordenär han lovade att salsa de nödvändiga resurserna för alt snabbi få framresultat från fyndigheterna i Arjeplog-Arvidsjaur-omrädel och iTäsjö-Doroteaområdet och från de andra fyndigheler som eventuellt kan komma ini bilden. Även här finns det ju andra synpunkter än miljösynpunkter attanlägga. Dessa är i detta fall positivare än när det gäller Ransladsområdel,men jag vill också understryka de sysselsättningseffekter som en gruvbrytningi norr skulle få för de människor som går utan arbete. Jag är ledsen om jag på något sätt stört sinnesro genomatt tala i en ton som han ogillar. Jag skall försöka tala litet mera lågmält,eftersom nu begär det. Men mitt tonläge hade ett samband med detfaktiska förhållandel alt energiproblemet är en viklig fråga, en avgörandefråga där beslut som regeringen föreslagit alt fatta har enutomordentligt långtgående effekt. Viskall fortsätta att bygga ut vår industri för att om möjligt hävda vårkonkurrenskraft. Den industriella konkurrenskraften är en förutsättning förvårt välstånd, för våra fortsatta möjligheter atl bygga ut välståndet inomvårl land, något som jag tror att vi alla har ett intresse av. Här har vi dåalt göra bedömningen vilken energi som krävs för att vi skall kunna fortsättautbyggnaden av industrin. nells uppfattning - dethar jag deklarerat tidigare i debatten - all vi har ett intresse av all sökaspara och bättre utnyttja de energitillgångar vi har. Det är nödvändigt att idet fallet göra åtskilliga ansträngningar, och så långt som möjligt skall viförsöka göra dem gemensamt. Det kommer all kosta åtskilligt med pengar. Menäven med beaktande av de möjligheter som en sparverksamhet kan ge är del enligtvår uppfattning ofrånkomligt atl öka konsumtionen av elektrisk kraft,framförallt inom industrin. Jag har heller inte kunnat finna i programalt man där kunnat undvika alt klart ange att del föreligger ett ökningsbehovunder , även om den ökningstakt ni räknar med på elkraftsidanbara är hälften så stor som den som förutsatts i det beslut harfallat. Ni anger en ökningstakt på 3 96, medan riksdagsbeslutet förutsatte enökningstakt på 6 96. Då får vi självfallet ta vårt ansvar. Regeringen har gjortdet genom att presentera sitt program som också har godtagits av riksdgen. Detinnefattar en utbyggnad av kärnkraften, som enligt vår uppfattning kommer attvara nödvändig och självfallet spela en betydande roll. Inte villjag bortskymma det! Vadvi måste undersöka är naturiigtvis på vilket sätt vi kan tillgodoseenergibehovet. När vi nu har lagit beslutet om en utbyggnad av kärnkraftenkommer vi att ta konsekvenserna av det. fråga om urantillförsel, anrikning,upparbetning och hanteringen av avfallet. Inte har vi vikit undanfrån den problematiken. Vi har också förmenat all det är klart tekniskt. Vidvåra besök i , i och i andra länder har vi fåll deltabekräftat. Det var det som jag ville nämna när jag redovisade vårt besök vidWindscaleanläggningen. Detär riktigt som säger att det förekommer opinionsyttringar i andradelar av världen än , Del intressanta är atl engelsmännen säger atlopinionen är starkare ju längre avståndet är från institutionerna. Det är väl ungefärsamma upplevelser vi har i . Vikan lyssna till kommunalråden i , , och kommunalråden ikommunen där Forsmark ligger. De ställer sig positiva lill kärnkraften -jagskall inte åberopa det som argument, bara notera det - under det att vi frånfolk på längre avstånd från anläggningarna, där man inte på samma sätt harkännedom om vad det här innebär, får veta att man känner tveksamhet. Man larsjälvfallet intryck av opinionsbildare som naturligtvis också finns på andrahåll. Därför menar jag alt del skall lill saklig upplysningsverksamhet sommotargument. Det är denna upplysningsverksamhet som vi har gett oss i kast med. Jagblev litet förvånad när jag lyssnade lill och han sade attopinionen växer mol vårt energipolitiska program. Vi har den rakt motsattauppfattningen, att förståelsen för del energipoliliska program som regeringenpresenterade och som antog efter hand har ökat. Ängslanoch rädslan för kärnkraften såsom medel för att tillgodose vissa utomordentligtviktiga behov i ell samhälle har efter hand ökat. Men med drygt I 000reaktorår runt om i väriden bakom oss utan allvarliga olyckshändelser kan ändåbevis framläggas om hur driften kan och upparbetning, transporter ochavfallshantering skötas utan att det är till skada för medborgarna. Det harinneburit en efter hand växande tilltro till de möjligheter som kärnkraftenändå innebär. Dettatill trots gör vi inte hårdare ansträngningar än vi utifrån de energipolitiskabehoven ser som nödvändiga, och vi kombinerar de energipolitiska behoven medvåra försök att garantera sysselsättning och rimlig standardutveckling förvårt folk. Denna avgörande fråga kan man inte komma förbi. Jag skall inte upprepa mina argument om varför Jag tog uppoljeproblematiken. Men nämnde aldrig ordet olja. Den reflexion jagkopplade till resonemang var att det gjordes en stor sak avproblemet med försörjningen med uran men att oljan, som står för av vårtotala energiförsörjning, inte nämndes. HerrSjönell menade att Jag inte hade svarat tillräckligt ulföriigt på två frågor,bl. a. om avtal med . Nej, , vår resa till i avsikt att undersöka förutsättningarna för att gå in i förhandlingarom import av uran också från . I det avseendet var resan positiv. Denger oss förutsättningar för förhandlingar om uran även från . HerrSjönell frågar vilka tekniska skäl jag kan åberopa för optimismen beträffandeupparbetningsmöjligheterna . Där kommer Jag in på Windscale, därvi såg den upparbelningsanläggning som finns i drift men som i huvudsakanvänds för bränslet från den egna kärnbränsleanläggningen. Man visade ossockså den upparbelningsanläggning av större format som häller på att byggas ochsom kommer att om två göra det möjligt att ta hand om avfall förupparbetning även från annat håll enligt avtal. I mitt tidigare anförandenämnde jag också att man i är i färd med att bygga enupparbelningsanläggning som beräknas tas i drift 1976 - man kan vara försiktigoch säga 1976-1977. Vi har etl avtal som ger oss möjligheter att sända bränsleockså dit för upparbetning. Låtmig sedan ta upp frågan om ytteriigare mineraler. inbegriper därockså kolet. Det är riktigt. Kol kommer atl spela en utomordentligt viktigroll framöver. Och det finns mycket kol i väriden. Men kol är dyrt. Detär svårt att hämta fram det och det är också ur miljösynpunkt ytterstbesvärande. Att som man talar om åtgärder för förbättring avmiljön vända sig mot kärnkraften och föra fram oljan och kolet är för mig underligt.Herr beskyller mig för alt tro, för att göra antaganden. Men vad är detherr gör i fråga om avfallsprodukterna från olja och kol? Jo, han hyseren förhoppning om att man skall kunna klara reningen av avgaserna! Det hoppasjag också, men vi har ännu inte detta i hamn och Jag har svårt att tro på attvi skulle komma så långt att vi skulle kunna undvika ett utfall av besvärandeavfallspartiklar från de anläggningar i vilka vi använder olja och kol. Jag skall bara säga att jag självfallet inte fäster såförfärligt stort avseende vid tidningsreferaten. De kan vara felaktiga, det ärJag helt medveien om. Det råkar Jag ut för, och det kan andra råka ut för. Jagsade klart ifrån atl Jag hämtade mitt material ur en tidningsartikel om etlmöte. Jag skall inte pressa ytterligare på den punkten. Jag bara noterarrubriken i tidningen, där del slår: Vi avvecklar kärnkraften så snart vi fåttmaklen. Om kommer i regeringsställning efter valet kommerdet ganska omgående att bli ett nytt beslut i kärnkraftsfrågan när våravvecklingsplan sätts i verket. Dethär är naturligtvis utomordentligt intressant. Vad är det för tidrymd mantänker sig? Ni beskyller oss för att vi binder oss, när vi arbelat medkärnkraften och kommit upp i en omfattning av 17-19 96 av elproduktionen. går ut och säger att ni skall avveckla den. Ni skall tryggasysselsättningen, även om vi nu skall ställas inför en avveckling, men ni harhittills inte presenterat någon plan för hur del skall gå till utan störningari fråga om sysselsättningen. Det är väl ändå det viktiga i sammanhanget: Hurskall vi klara en sådan process utan alt vi får en störning - en allvarligstörning - i fråga om sysselsättningen? Det är klart atl vi kan gå tillbakatill andra arbetsmetoder, flytta över mer manuellt arbete på arbetskraftenockså inom de områden där vi har sökt oss därifrån för atl göra det bekvämareför människorna med del lunga arbetet. Visst kan vi göra det. Men är det denutvecklingen ni tänkt er tycker jag atl ni skall säga ifrån det äriigt, när ninu går ut med ett energipolitiskt program som ni förmenar är helt annorlunda ändet har beslutat om. HenSJÖNELL (c): Jag vill börja med atl säga atl inte stör det min sinnesro attindustriministern blev för exalterad. Jag bara saknade den fridsamma ochsakliga debattatmosfär som vi två brukar föra de här debatterna i. Jag ärutomordentligt glad atl jag nu kan konstalera alt i sitt senasteinlägg hade återställt den fridsamma debattnivån. Jag skall också försöka hållamig lill den - i den mån Jag i mitl förra inlägg möjligen gjorde någotövertramp. Den fortsatta välfärdsutvecklingen förutsätter att vi gör enindustriell utbyggnad, säger industriministern. Ja, självfallet är detta enförutsättning som vi i har varit de första att understryka - och är deli dag också. Del är bara fråga hur man gör den här industriella utbyggnaden ochmed vilka medel. Det är där våra meningar stundom har skilts - iblandmarginellt, på vissa punkter på ett grundläggande sätl. När det gällerenergiförsörjningen och dess egenskap av bas för den industriella utbyggnadenhar våra uppfattningar skilt sig på etl fundamentalt sätt och gör såfortfarande vilket inte minst dagens debatt ulvisar. Vi har sagt, och Jagupprepar det än en gång: Vi behöver inte detta kärnkraftsprogram för den parentessom kärnkraften onekligen mås- 6 protokoll 1975/76:30-31 te bli inte bara här ilandet utan över huvud laget i världen. Allaär överens om - och jag tror att också industriministern kan bekräfta det -atl vi har att göra med s. k. ändliga råvarutillgångar på energiområdet. Olja,kol och uran är ändliga tillgångar, som tar slut inom en mer eller mindre näraframtid. Om man inte får de snabba s. k. brid-reaktorerna, vilket verkarogörligt, är det 'uppenbart alt man i fråga om uranet, med nuvarande prislägeoch med nuvarande tillgång, kommer i en sådan bristsituation altdel blir en mer eller mindre oåtkomlig råvara. Oljankommer enligt uppgifter all förbrukas inom loppet av . Det kommervisserligen alt finnas olja kvar även då, men lill vida högre pris, och den fårdå lov att användas för helt andra och nyttigare ändamål än . Menregeringen menar atl vi intill dess att är inne måste ha kärnkraft.Vi menar att man måsle ha annat än kärnkraft intill dess att den liden kommerdå vi måste ersätta allt detta med alternativa energikällor. Viär alltså överens, herr lalman, på alla håll, inte bara i utan runt omi världen, alt del förr eller senare krävs alternativa produktionsformer ivärlden, som bygger på de oändliga förnyelsebara energitillgångarna, dvs. iförsta hand på solenergin. Denandra tunga punkten i vårt energiprogram, som industriministern inte har velatomnämna - han har kanske inte haft anledning till det och inte heller jaghar gjort del, men jag gör det nu - är att man skall göra en våldsam satsningpå alt få fram de alternativa energikällorna. Situationen är där ulantvivel lovande. Den är mera lovande än den var , eftersom den lidrycker alll närmare då de alternativa energikällorna i väsentlig utsträckningkan överta de fossila bränslenas andel . Huruvida del dröjer 15, 20 eller25 år kan man tvista om, men all expertis säger atl man senast istor och förmodligen avgörande utsträckning bör kunna ta dessa energikällor ianspråk. Miltuttalande all utvecklingen redan nu är lovande grundar jag på fiera faktorer.Jag skall inte tynga debatten med en redogörelse för dessa annat än i så måttoatl det finns i serieproduktion aggregat för villauppvärmning sombygger på den i det ytliga jordskiktet lagrade solenergin och med enproblemlösning som för tanken lill Kolumbi ägg. Del är en produkt somåtminstone ell par av de slora multinationella förelagen i vårt land ärdjupt intresserade av. Del gäller alltså kontinuerlig uppvärmning av villoroch av andra lokaler där, som alla vet, enorma besparingar av energi kan göras. Dethar funnits anledning för mig atl illustrera de besparingar som kan görasinte bara på bostadsområdet utan också på industriområdet via denna mycketlovande teknik, som visserligen inte är helt färdig men som har kommit så långtall den lett till en serieproduktion. Vi har vidare från visat påexemplet . Det gäller en ombyggnad av en massafabrik som gav -jagtvekar inte atl begagna uttrycket - sensationella resultat ifråga om energibesparingar. Dengamla fabriken producerade massa . Efter ombyggnadenproduceras massa , alltså bortåt halvannan gång mer. Dessutomhar ytterligare 100 man fått sysselsättning i den nya fabriken. Men vad har häntpå energiområdet i detta sammanhang? Jo, den gamla fabriken gjorde av med 35000 m' olja för att producera massa. Den nya fabriken gör av med 20000 m' för att producera massa. Den gamla fabriken förbrukade 40miljoner kWh elenergi. Den nya fabriken förbrukar inte en enda kilowattimme,eftersom man har tagit till vara de enastående sparmöjligheterna, som vi harpekat på så förul, vad gäller energi. Dessa föreligger inte minsteller kanske framför allt på industriområdet. Dettaär bara elt exempel. Det bekräftas av alt enligt uppgifter harfått ungefär samma värden på sin ombyggnad i . De här siffrorna gälleralltså massainduslrin. Del finns dock utomordentligt stora mängder energi attspara även t. ex. inom verkstadsindustrin. Vallviksexemplet innebär att mankan spara 15 000 m' olja, dvs. lika med 40 miljoner kWh elenergi. Del är, herrindustriminister , bara etl litet exempel på all det inte är någraSörgårdendrömmar som sysselsätter oss när vi talar om all del finns möjligheteratt bättre utnyttja den energi och den olja som är tillgänglig . Det ärdär vi vill göra en jättesatsning, liksom på de alternativa energikällorna. Detär vår övertygelse - en övertygelse som vi har lika stor rätt all hysa som nihar beträffande ert program - att med program klarar vi en godenergiförsörjning med god marginal för ökat behov inte minst av elenergi ifortsättningen. säger: Vi tar vårt ansvar för riksdagsbeslutet om utbyggnad avkärnkraften. Självklart får regeringen la sitt ansvar, när den har lagt framett förslag och fått igenom del. Men vad jag har talat om här är de oroandekonsekvenser av delta beslut som börjar visa sig. Jag har hela liden i dagvelat göra gällande att det ligger för mycket önsketänkande i del slagsgarantier som man från regeringens sida redovisar när det gälleruranförsörjningen och möjligheten att få anrikat uran. talar vidare om den entusiasm som vissa grupper av befolkningen iEngland har visat och att det finns andra grupper som har reagerat på motsattsätt. Reaktionerna blir större ju längre bort man bor från kärnkraftverket ochmindre ju närmare man bor. Detta är inte särskilt märkvärdigt. Det är ettgammalt och mycket intressant psykologiskt fenomen. Människor vänjer sig vidriskerna i rent psykologiskt självförsvar, för att över huvud laget kunnauthärda som vanliga vardagsmänniskor. berömt exempel i litteraturen är attde människor i som levt nära dammarna har varit mycket mindre oroade ände som bott längre in i landet. Skräcken hos de människor som bodde närabombhärdarna under andra väridskriget var - ehuru tillräckligt stor i och försig - mycket mindre än den rent panikartade skräcken hos dem som bodde längre bort. Dettaär som sagt ett gammall intressant fenomen. Men det är ingenting som man kanåberopa som sakligt argument. Det som är sakligt är verkligheten, det är attfolk i ökande utsträckning ute i reagerar mot kärnkraftsulbyggnaden,sätter sig i vägen för planerade byggen etc. Industriministernframhåller att del har varit så många invändningsfria reaktorår. Ja, med hjälpav statistik kan man även hävda att en bil av den nya modellen kan gå 30 000mil innan den råkar ut för någon skada eller något stopp. Det finns emellertidnågot som heter den mänskliga faktorn och den rår ingen statistik på. Hur mångainvändningsfria reaktorår man än kan uppvisa så finns riskerna med driften medupparbetning och deponering av avfall kvar. Det är del som vi slagit ned på. Dessutomhar tillkommit en faktor som är nästan avgörande, nämligenekonomin. Varför drar de tillbaka sinkreditgivning? Varför vill de inte satsa på kärnkraften? Därför atl det äralltför riskabelt och lönsamheten för dålig. Jagfick, herr lalman, svar på frågorna om del förelåg uppgörelser med Australienoch andra länder. Jag hade inte väntal mig all det skulle finnas någotpreliminärt kontrakt. Del hade varit orimligt alt begära på detta stadium. Mendet bara bekräftar vad Jag sade inledningsvis, nämligen all talet om att manskall kunna klara det här försörjningsproblemet är grundat på förhoppningar.Ännu så länge har man inga realiteter atl stödja sig på. Jag hoppas också attdel skall bli en framgång och jag lyckönskar industriministern om han snart fåretl kontrakt, men är det ingenting att bygga på. Andra omständigheter görall man har anledning alt vara orolig. Närdet sedan gäller kolet förutsätter inte vi, herr industriminister, atl man nuhelt plötsligt skall föra in olja och kol i diskussionen; olja och kol har Jufunnits med i diskussionen , och både ni och vi grundar en god del avvår energiförsörjning i framliden på tillgången till de fossila bränslena. Menvad vi har sagt är atl det med modern teknik håller på all skapas avgörandemöjligheter att lösa föroreningsproblemen. Jag har fåll den uppgiften fråntekniker, herr industriminister, att det går atl klara avsvavlings- ochandra problem hundraprocentigt när det gäller olja - svårigheten är bara alldetta kostar en faslig massa pengar, men tekniskt sett är det möjligt atl göradel. Vad som inte går att klara är däremot koldioxidproblemet, som dock är avden arten all klimatforskarnas uppfattningar står emot varandra i två olikaskolor. Oljans avfallsprodukter är ett problem som med modern teknik kanlösas, om man bara sätter in tillräckligt myckel pengar, och det är del vi villgöra. Om vi avstod 35 atomkraftsmiljarder lill en satsning på atl rena olja,skulle vi få en förfärlig massa pengar över för alt bl. a. kunna åstadkommarening av fossila bränslen. Industriministernslutade sitt anförande med atl tala om avvecklande av kärnkraften,och han citerade också ur en tidning. säga att det citatet pånågot sätt var tendentiöst - som det ju ofta är och som självhar sagl atl han ibland råkar ut för; det gör man tyvärr när man deltar ipolitiska debatter. Jag talade om att vi har en beredskapsplan som vi, om viskulle få ansvaret i regeringsställning, avser att utarbeta och sätta iverket. Mera sade jag inte. Jag behöver inte göra mera än alt referera till vårpariimolion , där vi har anfört att vi vill ha en beredskapsplan föravveckling av de här reaktorerna. Sedan har man i pressen översatt detta avvecklingsplan - och del må vara hänt;jag skall inte strida om ordet. Men varför har vi sagl del? Jo, just för att eliminera vad i sitt senaste inlägg kritiserade oss för, nämligen för att eliminera risken för atl del uppslår störningar i industrins drift och industrins möjligheter att ut veckla sig vidare och för att eliminera de störningar som kan uppslå på sysselsättningsområdet. Därför måste man ha en beredskapsplan.