prot · FZ09140 · 1975-12-31 00:00:00 — Det är alltså inget Ivivel om atlnedläggningstrenden fortsätter. Menhur många företagare har velat sälja sin rörelse och inle funnit köpare? Det ären allvarlig fråga i delta sammanhang. För att en företagsförsäljning skallkomma till stånd och registreras måste det ju finnas en köpare, men jag vet attmånga företagare har velat sälja företaget och inle funnit någon köpare. De somfunnit köpare har varit ägare till bra företag, till deaktiva företagen. Industriministernsäger i sitt svar att en anledning till många försäljningar är all köparen harerbjudit ett myckel bra pris. Ja, visst har det hänt när det har varit ettattraktivt företag. Men detta är också en stor risk, eftersom försäljningendels kan innebära att det blir en konkurrent mindre, vilkelföranleder högt pris, dels kan medföra nedläggningar . Oron för dettadelar jag med . Vistår således inför en allvarlig situation, och jag tycker därför attindustriministern har tagit alltför lätt på problemet. Reservationen 9, som visedan kommer att rösta om, har fog för sig; den ger uttryck för en högreambitionsnivå för att lösa det här problemet. Isvaret räknar man upp en rad åigärder som samhällel har vidtagit. Där nämns bl.a. lokaliseringsstöd. Man måste då komma ihåg att de 2 200 milj. kr. ilokaliseringsstöd som del talas om mestadels utgörs av lån. Det är bara 700milj. som är bidrag. Men lån kan man ju också få på annat sätt. I och försig är det naturligtvis bra att lånen ställs till förfogande, men tar man inpengar från den allmänna marknaden måste man ju också se till atl de pengarnaplaceras - det är en naturlig följd. Det är endast ungefär 60 milj. kr. per årsom har utgått i bidrag. Dessutom är att märka att dessa pengar ärlokaliseringsbidrag som har utgått till företag i de områden där man av olikaskäl har sämre möjligheter att driva verksamhet. Men hur är det med företagen istort? De får inte del av lokaliseringsstödet. Så det är fel att ta delta somintäkt för att det har gjorts så mycket. Sedanräknar man i svaret upp ytterligare en del åigärder - ökade resurser tillföretagarföreningarna, decentralisering av beslutsrätten, stöd tillmarknadsföring osv. Det är bra. Men detta är frågor som vi drivit länge - varjeår har vi t. ex. föreslagit all företagarföreningarna skulle få störreresurser. Och då del har gällt sådana här frågor är del som om manfått dra fram förbättringarna med lång. Det har varit ett ständigt motstånd,endast steg för steg har socialdemokraterna gått med på förbättringar. Så ärdet verkliga förhållandet. ex. den skattefråga som diskuterats så mycket - förslaget om att ändraegenföretagarnas avgiftsbeskattning, där det alltså tagits avgifter påavgifter. När beskattningen lagts om så att de anställda inte själva betalarsocialförsäkringsavgifierna utan de tas ut via arbetsgivaravgiften har detuppstått problem med systemet med avgifter på avgifter för egenförelagarna.Problemet påtalades ju . Regeringen var snabb alt göraändringar i den del som gällde uppdragsinkomster för anställda, men varför logman inget initiativ här'.' Det väcktes motioner, och de hänfördes till enutredning som inte orkade arbeta med dem. Först när del blev en verkligt allmändebatt gjordes det någonting. Det är ett exempel på hur regeringen nonchalerategenföretagarnas och de mindre företagarnas krav på åigärder i det här avseendet. Tag vidare som exempeldessa 1 500 miljoner till Statsföretag eller 500 miljoner lill debörsnoterade företagen från . Det är åtgärder som vi gått medpå men som inte motsvaras av åtgärder för de mindre företagen i tillnärmelsevissamma omfattning. - det framgår även avinterpellationssvaret - att en tredjedel eller mer av de anställda inom industrin sysselsätts i de mindre företagen. Här finns det alltså ett område som inte uppmärksammats tillräckligt och där stimulansåtgärder skulle vara effektiva. Vimåste komma överens om åtgärder för att lösa de problem som aktualiseras ifrånmånga olika håll när det gäller de mindre och medelstora företagen. Situationenär nu sådan att det krävs åtgärder - inte bara för företagarnas egen skull utandärför atl sysselsättningen, liksom också ekonomin, är så starkt beroende avdenna företagssektor. Vi måste få en näringspolitik som tillvaratarmöjligheterna till expansion hos alla företag, inle bara de stora utan även demindre. Om bifaller de reservationer som har framlagts i det ärendesom vi snart kommer alt rösta om skulle det visa en ambition bl. a. att skapaen långsiktig trygghet för de mindre förelagen. bör alltså uttala attvi vill trygga de mindre företagens fortbestånd. Jag tror att det skulle varastimulerande för den mindre företagsamheten om den finge ell sådant uttalande. Tillsist vill jag säga något om industriella utvecklingscentra, som berörts här iutskottsbetänkandet och där jag är motionär. Den utredning som skett har gjortsav industriverket och berör utvärderingen av lUC i . Utredningen harskett på direktiv av regeringen, och den avslutades . pågår alltså ingenutredning. Och jag är litet besviken på utskottet - liksom , men hanhar ju kunnat påverka utskottet - därför att det inteuttalat t. ex. alt regeringen nu bör sätta i gång en beredning av denna uiredning och de remissvar som jag förmodar är infordrade. Minfråga till industriministern blir då: Är industriministern beredd att gedirektiv till en ny uiredning att företa den beredning av erfarenheterna inuläget som erfordras för att gå vidare med industriella uivecklingscentra? Förmin del är jag övertygad om att detta är en väg att stödja den mindre ochmedelstora företagsamheten. Det är ju många motioner som har väckts om dessacentra - nio stycken tror jag - och det blir väl en senare fråga när vi fårtävla om vem som skall få det första och det andra. Men det vikliga är nu kommer i gång med en utvärdering av den här verksamheien. Hen i (vpk): Vi har avstått från att göra dagens debatt i anledning av näringsulskoltetsbetänkanden nr 53 och 54 lill någol av en remissdebatt omarbetsmarknadspolitik och sysselsättningspolitik i stort. Sådana inslag här fårväl stå för vederbörande själva. Det är ju bekant för alla att vi står mittuppe i en valrörelse, och självfallet utnyttjar då de borgeriiga partiernavarje chans alt propagera för borgerlighetens ambitioner över huvud laget alt skapasysselsättning åt alla, som del så vackert heter. Men det är ändå så att detkapitalistiska samhälle som vi lever i har spelat ut sin roll. Man kan intelängre tillfredsställa människornas mest elementära behov - rätten till arbete.Jag tror att man får bedöma dagens tidigare debatt från det borgeriiga hålletmed hänsyn därtill. , fru talman, lill mittegentliga ärende. Inäringsutskotteis belänkande nr 54 behandlas vår motion 642, angåendefackföreningars inflytande på förelagsformer och etableringsrätt m. m. Vi har ivårt land tusentals arbetsplatser där kollektivavtal saknas, och i många fallregleras där anställningen genom särskilda avtal mellan den enskilde ochföretaget. Detta innebär atl del flnns ett otal arbetsplatser där ingakollektivavtal upprättas. Många lönarbetare ställs därför hell eller delvisutanför de mellan LO och SAF ingångna trygghetsavtalen. 1 de fall där särskildaavtal mellan den enskilde och företaget över huvud taget finns, avviker dessafrån de kollektivavtal som i övrigt gäller för branschen - och då i negativriktning för den anställde. Det betyder sämre anställningsförmåner än omkollektivavtalet för branschen skulle ha varit gällande. Detär exempelvis inle ovanligt att en stor del av lönen betalas ut somtraktamenten. Den anställde betalar då följaktligen ingen stats- ochkommunalskatt på en del av den egentliga inkomsten. Företagaren slipper i sintur undan både arbetsgivaravgifter och sociala kostnader för den anställde. Denanställde får, förutom all han är i avsaknad av trygghetsförsäkring, enväsentligt lägre pensionsgrundande inkomst och därmed mindre ATP vidpensioneringen. Del flnns också s. k. företagare som är ännu mindre nogräknadeoch "anställer" arbetare genom uppdragsåtagande, vilket innebär altde som utför arbelet inte har någon anställning utan har åtagit sig att utföraett visst arbete mot en viss ersättning. Arbetaren i fråga blir då egenföretagare eller, som det heter, underentreprenör. I sådana fall gessjälvfallet större möjligheter lill skatteflykt. Den egentlige företagaren gårhelt fri från sociala förpliktelser gentemot den som utfört arbetet åt honom. Delflnns, fru talman, en rad exempel som kan tas från byggnadsbranschen, varvenoch andra branscher. krävde i en skrivelse tillsocialministern all en sanering skulle genomföras inom ifrågavarandebransch. Förbundet påpekade att det fanns alldeles för många dåligaarbetsmiljöer för medlemmarna och gav exempel på alt många plåtslagaresarbetsställningar var likadana nu som . 1 sinskrivelse krävde förbundet också etableringskontroll. Dethandlar alltså om många arbetare som ställs utanför trygghetsavtalen, mångaarbetare som står på arbetsplatser där skyddsarbetet är hell eller delvisobefintligt. Det handlar om atl dessa förhållanden skapar stora socialaproblem. En arbetare som drabbas av sjukdom, skada eller yrkessjukdom har iregel ett ytterst bräckligt skydd. Ansvaret övervältras på samhällel somtvingas träda in med ekonomiskt stöd i olika former. För både myndigheter ochfackliga organisationer är det under nu rådande förhållanden väldigt svårt attkomma till rätta med dessa problem och missförhållanden som råder på densvenska arbetsmarknaden. Itidningen nr 3 1976 konstaterar man i en uppmärksammad artikel attöver 3 miljoner arbetare - dvs. anställda - är med i de irygghelsförsäkringarsom finns på arbetsmarknaden. Och eftersom vi enligt arbetskraftsundersökningarhar 3,6-3,7 miljoner anställda, så finns det över 600 000 människor som slårutanför trygghetsförsäkringar vid yrkesskador och andra försäkringar som byggerpå att man har avtal på arbetsplatsen. Idenna grupp finns det givetvis många som inte inser värdet av att vara fackligtorganiserad. Men man kan inte enbart angripa problemet genom alt kritisera demsom ställt sig utanför och därmed försatt sig i en sådan här situation. Vimåste ju se det faktum att det råder nära nog anarki inom svensk företagsamhet,särskilt inom den privata sektorn. Företagsformerna är mångskiftande. En delföretagsformer är helt förkastliga och utgör ett allvarligt hinder för attskapa ordning på arbetsmarknaden. Vianser atl en förutsättning för att företag inom en bransch skall få klarteckenmåste vara att det finns ett behov av ytterligare företag. Det måste enligt vårmening klart framgå att arbetsförhållandena är fullt godtagbara för dem somskall arbeta där. Vidare anser vi att fackföreningsrörelsen måste få ettavgörande inflytande i dessa frågor. Ingen kan väl bättre än facket inom resp.bransch avgöra om företaget behövs och om arbetsförhållandena är godtagbara. HerrSvanberg sade i sitt anförande alt det flnns utredningar som dokumenterardetta problem, och med hänvisning till all man inom ser påproblemen flnner utskottel ingen anledning till åtgärd. Men låt mig då ställafrågan: Hur långt har man kommit, vad görs och vad kan vi förvänta oss när detgäller att sanera den här verksamheten? Vimenar att för att man skall komma till rätta med dessa problem behövs enverklig upprensning som syflar till atl förhållandena skyndsamt ändras. Frånvänsterpartiet kommunisternas sida anser vi att förslag till väsentligskärpning av etableringsrätten måsle läggas fram för beslut. Vi kräver därfören skyndsam utredning av frågan om företagsformerna och etableringsrätten,varvid lönlagarnas och deras fackliga organisationers intressen och inflytandeskall säkerställas. Vi hemställer också om skyndsamt utarbetande av förslag,innebärande att som villkor för etablering ställs skyldighet att tillämpagällande kollektivavtal inom ifrågavarande bransch. Meddetla yrkar jag, fru talman, bifall lill reservationen 7 vid näringsulskoltetsbetänkande nr 54. Hen (): I näringsutskottets betänkande 1975/76:54 har utskottet Nr 140 behandlat motionen 1747, som föreslår en utredning av kooperationens Fredaeen den slällningi näringslivet. Motionen har väckts av några kooperativt in- 28 mai 1976 tresseradeoch engagerade socialdemokrater. I anslutning till utskottets --------------- skrivning i denna fråga vill jag anföra några synpunkter och börjar då Näringspolitiken med motivet för motionen. Denkooperativa förelagsformen har enligl min mening inle uppmärksammatstillräckligt i vårt land. I diskussionen om den framlida näringspolitikennämns sällan kooperationen. Ändå är den en företagsform som har speciellaförutsättningar och möjligheter atl bidra till en näringspolitik i vid mening,som bygger på kraven full sysselsättning, trygg-hel för de anställda, insyn ochinflytande över produktionen för löntagare och konsumenter. Detfinns en tendens alt betrakta alla företag i samhället utifrån en endamall - det privatägda aktiebolaget. Denna syn präglar del mesia som rör förelagoch företagande - allt från läromedel i skolan till lagstiftning om ekonomioch näringsliv. Detta anser jag vara en svaghet, som ur samhällels synvinkelmåsle vara otillfredsställande. Den kooperativa företagsformen borde församhällel, inte minst med den nuvarande utvecklingen mot ökad demokratiseringav det ekonomiska livet, vara intressant. Kooperationen borde också, med sininriklning på behovshushållning och allmännytta, vara ett vikligt alternativtill förelagande grundat på vinstintresse. Så några ord omkooperationens folkliga förankring. De kooperativa företagsformerna finns somalla vet i de flesta länder i världen. De har uppstått och utvecklatsdärför att många människor funnit, att kooperationen är en ändamålsenligföretagsform för alt ge människorna själva möjlighet atl påverka sina egnaekonomiska och sociala livsvillkor. Därför har kooperationen också en bredfolklig förankring över hela världen. Mångaav de nya uppväxande länderna i och i andra världsdelar har visal stortintresse för olika former av kooperativa lösningar. Kooperationen betraktarman som ett viktigt inslag i utvecklingen av det ekonomiska livet - för folketoch genom folket. Vårtland har genom kooperationen och SIDA verksamt bidragit lill den kooperativautvecklingen i och men också i . 1 det härsammanhanget är det inircssani atl konstatera all många länder, inte minst iden s. k. tredje världen, ser kooperationen i vårl land som framgångsrik ochmönsterbildande. Del tycks rent av som om den svenska kooperationen i vår lidhar påverkat näringsliv och ekonomi mer i andra länder än här hemma. Att sökerkooperativa lösningar för sin utveckling är inte För länder ochfolk som levat under kolonialism och förtryck är kooperationen ennaturlig väg för utveckling av ekonomi och folkstyre. De kooperativaföretagsformerna vilar i grunden på den demokratiska huvudprincipen - enmedlem, en röst. Detta inflytande är oberoende 140 av kapitalinsats. De principerna bygger huvudsakligen på ettkollektivt ägande, och de har enallmännyttig inriktning. De är inrättade för att tjäna folkflertalet, inte föralt ge vinst åt del kapitalägande fåtalet. Detla beskrivs bra i det gamlaslagordet från : "Ej tjäna på andra -men tjäna varandra." Jaghar här angetl några grunder för kooperationen som är vikliga när man skiljerkooperationen från andra företagsformer. Man måste dra en klar gräns mellan vadman kan kalla äkta kooperation och skenbar. Inle minst mol bakgrund av all detfinns olika former av sammanslutningar som uppträder som eller ger sken av altvara kooperativa. Vid granskning visar de sig varasammanslutningar av enskilda företag med vinstintresset som grund. Även omsådana organisationer kallar sig kooperativa är de ingenting annat än en formav irusibildning. Medutgångspunkt i den kooperativa ideologin är det för oss kooperatörer intesvårt att avgöra skillnaderna mellan olika former av kooperation. Frånsamhällets synpunkt måste det dock vara angeläget all få fram klarläggandedefinitioner för kooperativ verksamhet. Samhällets bedömning av kooperationensroll i näringslivet och de förutsättningar som behövs för dess utvecklingunderlättas av klarare gränslinjer mellan äkta kooperation och skenbartkooperativa organisationer. Jagvill sedan med några ord ta upp frågan om den kooperativa sektorn i vårl land. Kooperationenhar gamla anor i . Den har sina rötter . Stadigt har denutvecklats till en viktig del av näringsliv och ekonomi. Kooperationenhar i liksom i många andra länder utvecklats efler två huvudlinjer. Denena är den konsumentkooperaliva, som har till syfle alt främja medlemmarnaskonsumentintressen på ett allmännyttigt sätt. Den andra är denproducentkooperativa - i så gott som uteslutande jordbrukskooperaiionen- som har till huvudsyfte att främja jordbrukarnas producentintressen. Denkonsumentkooperativa delen har utvecklats i ett antal självständiga grenar förolika delar av konsumentområdel: den allmänna konsumentkooperationen, dvs. KFoch konsumentföreningarna, bostadsko-operationen, försäkringskooperationen,oljekooperationen och begravningsföreningarna. Totaltomfattar den kooperativa sektorn i vårl land faktiskt mer än två miljonermedlemmar och ca 150 000 anställda. Den årliga omsättningen uppgår lill nära50 miljarder kronor, vilkel motsvarar nära en femtedel avbruilonationalprodukten. Denkooperativa sektorn har gjort omvittnade allmännyttiga insatser på del socialaoch ekonomiska områdel. 1 många fall har också kooperationens olika grenargått före med prakiiska handlingar och med opinionsskapande idéer, som sedanhar blivit väsentliga inslag i olika delar av samhället och människornasvälfärd. Kooperationen i sin rena form är ekonomisk demokrati. Under mer än 100år har människorna genom kooperationen kunnat förena en demokratisk förvaltningmed en effektiv affärsverksamhet. Nr 140 Jag vill sedan nämna någol om kooperationen och näringslivet. Fredaeenden ° tidigare sade har kooperationen som företagsformspeciella 28 mai 1976 egenskaperoch förutsättningar som från samhällets sida bör vara in- tressantanär det gäller den framtida näringspolitiken. Näringspolitiken detta mol bakgrund av dennuvarande starka inriktningen på demokratisering av det ekonomiska livet.Kooperationen löser förvisso inle alla problem, men den är ett medel fördemokratisering med en viktig roll i en framtida ekonomisk demokrati. Dåkan man fråga sig vilka uppgifter inom näringspolitiken som kooperationen ärsärskilt lämpad för. Jag vill lämna några exempel sedda ur samhälleligtperspektiv. Detförsta skulle jag vilja förse med följande rubrik: Kooperationen ger samhällelinsyn i pris- och kostnadsförhållanden. Genomatt effektivisera sin påverkan på marknaden fungerar kooperationen som ettkorrektiv som den ger samhället erfarenheter och kunskap genom sinegen verksamhet. Densenare aspekten ökar i betydelse med internationaliseringen ochsammanslagningen av förelag. Samhället stängs ofta ute från de transaktionersom kan ske inom företagen. Kooperationen med sin breda folkliga förankring kanspela en viktig roll i det här sammanhanget för att tillgodose allmännyttan. Medmitt andra exempel vill jag peka på att kooperationen kan bidra till den fullasysselsättningen. Detflnns många områden där kooperationen skulle kunna bidra till den fullasysselsättningen, men jag vill bara ge ett exempel som främst gällerkonsumentkooperationen. del av landets sysselsättning flnns i mindre och medelstora företag- det har vi ingående hört skildras i den här kammardebatten. På många hållerbjuder dessa förelag de enda arbetstillfällen som flnns och en hel bygd kanvara beroende av ett enda förelags ulveckling och situation. vanliglproblem för förelag av della slag är marknadsföring och produktutveckling. Intesällan orsakar brist på de här resurserna ekonomiska problem så att företagengår omkull. Denna situation skapar otrygghet förde anställda.Konsumentkooperationen haren utbyggd distributionsapparat och godakonsumentkontakter. Därför borde, som jag ser det, konsumentkooperationen frånsysselsättningssynpunkt användas mera planmässigt för underleverantörslösningarsom kan ge grund för en näringspolitik för full och geograflskt spriddsysselsättning. Änintressantare för samhället blir en sådan modell allteftersom mindre ochmedelstora företag kan komma att överläs av anställda och utvecklas till kanskei vissa fall arbetarkooperativa företag. Jagvill för det tredje peka på att kooperationen ger folket inflytande överekonomin. Kooperationen är en skola för demokrati. Den är också en praktisktillämpning av ekonomisk demokrati. Kooperationenger breda grupper i samhällel möjlighet att delta i och 142 få inflytande över och ansvar för de företag sommedlemmarna skapat med gemensamma resurser.Kooperationen är skapad av och för folkel som ett uttryck för dess uppfattningom det ekonomiska livet. Sedan några ord omkooperationen i samhällel mera allmänt. Kooperationenär, sedd från människornas synpunkt, allmännyttig. Den kan bl. a. fullgöravissa funktioner inom samhällels näringspolitik. Men samhället har också skapatvissa förutsättningar för kooperativ verksamhet, bl. a. genom lagen omekonomiska föreningar. Vårnuvarande lagstiflning för kooperationen, dvs. lagen om ekonomiska föreningar,antogs och det kan vara dags för en översyn. Utvecklingen har gett nyaförutsättningar för kooperationen i samhället. Den allmännytta kooperationenföreträder bör beaktas vid en sådan översyn. Detbör vara intressant att studera andra länders lagstiftning på det ekonomiskaområdet. 1 många länder finns det kooperativ lagstiftning som kan lämnavärdefulla perspektiv på de ramar samhället ger kooperationen. Jag vill så sammanfalla dehär synpunkterna. Deninterna debatten inom konsumentkooperationen handlar om hur den skallutvecklas . har vi ägnat oss åt ensjälvprövning och kritisk granskning av vår verksamhet. har medlemmarna runt om i landet deltagit i utformningen av ettkonsumentkooperativt handlingsprogram. Efler en intensiv remissomgång kommerhandlingsprogrammet att fastställas på . Vi vet nuklart vad vi vill åstadkomma . Påmånga områden inom konsumentkooperationen har initiativ till ökat samarbetetagits. bildades t. ex. - ett gemensamt organför samarbete, opinionsbildning och forskning mellan konsumentkooperativaorganisationer. kommer KF:s andra konsumentkongress att hållas isamarbete med närstående organisationer. Kongressen skall behandla den konsumentägdasektorns roll i samhället. Vi gör alltså en hel del för att stärka vårställning. Menvi anser att samhället från sina utgångspunkter måste visa hur man släller sigtill kooperationen och dess funktion i samhällel. Kooperationen har sådanaegenskaper, möjligheter och förutsätiningar all del från samhällets synpunktmåste vara väl motiverat med en genomlysning av förhållandet mellankooperation och samhällsutveckling. från näringspolitiska synpunkter, frånkonsumentsynpunkter och från demokratiska synpunkter kan kooperationen bli ettframtida alternativ till privatekonomisk makt och byråkrati. genomlysning av förhållandel samhälle - kooperation måste ovillkorligen -och jag stryker under det - beakta kooperationens självständighet och oberoende.De kooperativa hörnstenarna får inte rubbas. Men en fri och självständigkooperation har ett ansvar mot samhälle, löntagare och konsumenter. , inriktning på behovshushållning, kollektivt ägande, bred folkligförankring och öppet medlemskap är en garantiför att kooperationen inte kan missbruka sin makt och det förtroende samhälletvisar. Jagvill uttrycka min förhoppning att en från samhällels synpunkt noggrann prövningav kooperationen kommer att leda till att samhället skapar förutsättningar fören ännu snabbare kooperativ utveckling, en utveckling som jag är övertygad omkommer att vara lill gagn för samhället - för folkflertalet. När jag nu ber att få yrka bifall till utskottels förslag vad avsermotionen 1747 måste jag beklaga atl moderata samlingspartiets och folkpartielsrepresentanter i utskottet reserverat sig och således motsätter sig enutredning om kooperationens ställning i näringslivet.