prot · FZ0935 · 1975-12-31 00:00:00 — Jag lyssnade med stort intresse lill reportaget i TVhäromdagen från PLM i , där statsministern och statsrådet svaradepå frågor om löner och priser, och jag uppmärksammade speciellt att de antyddealt utbudet av varor och onödiga förpackningar kanske måste minskas. Man kan Juanföra såväl energisparande som nationella ekonomiska hänsyn och internationellsolidaritet som stöd för sådana tankar. Jagtror också att största delen av svenska folket skulle vilja ansluta sig lillsträvanden av det här slaget. Speciellt nu inför Julhandeln flödar våra affäreröver av varor, och vi anstränger oss för alt hitla saker lill människor somredan har alla väsentligamateriella behov tillfredsställda. Just i ettsammanhang som delta irorjag det är viktigt att betona sådana tankar.Konsumtionen är ju inte styrd enbart av konsumenternas fria efterfrågan utanockså av produktionens och handelns utbud av varor, av deras marknadsföring ochreklam och ibland av samhällets åtgärder när det gäller subventioner till viss produktionoch vissa investeringar. Jagskulle vilja konkretisera det hela i en fråga: Vill regeringen ta initialivtill förhandlingar med näringslivet för att t. ex. beträffande varor som inteär ägnade alt tillgodose väsentliga behov på få lill stånd endämpning av sådan marknadsföring och produktion som onödigtvis stimulerar högt uppdriven privat efterfrågan? Naturiigtvis bör också en anpassning sketill en aktiv fördelnings- och sysselsättningspolitik här i landet. Delfinns också former av planering för framtidens konsumtion som kan behövaändras. Ofta bygger man sina prognoser på framskrivningar av den tidigareökande trenden; så gör man t. ex. i livsmedelsindustrins och lantbruketsprognoser. Trots att människor väl inte kan äta sig mer än mätta, har manständigt ökad konsumtion och produktion i sikte, och därför skapar man kanskeofta en överkonsumtion som leder lill ohälsa. Enav våra näringsfysiologer, professor , har sagt: Vad vi behöverär en planering för näringsfysiologiskt bättre matvanor, som samtidigtinternationellt setl är mera solidariska kostvanor. Jagvill ge ett exempel på hur utvecklingen fortsätter, om ingen vill försökastanna upp och tänka efter. I livsmedelsindustri och dagligvaruhandel räknarman med ell svinn eller spill på . På grund av produktion i långaserier fär varorna begränsad hållbarhet, och del gör bara svinnei siörre. Tillföljd av mängden av konkurrerande varor och varumärken ökar svinnei likaså. Avmånga sorters livsmedel kan vi i våra affärer räkna upp till 15-20 olikavarumärken, som är nästan identiskt lika med mycket små variationer i smak mensom alltså har olika namn. Där finns några av orsakerna till atl mellan enfjärdedel och en femtedel av våra livsmedel hamnar i slaskhinken eller förstörspå annal sätt. a. livsmedelsarbelarna har påpekat hur stötande de finnerdet stora svinnei på delta område. Genomde subventioner som går till livsmedelsproduktionen är samhällets bidragtill livsmedelsproduktionen sä stort att del också borde ge en ökad rätt tillmedinfiytande över produktionens inriktning när det gäller vår dagligaförsörjning med livsmedel. Dennorska regeringen tog etl myckel intressant initiativ. Imedvetande om alt en mer planerad politik för nutrition ochlivsmedelsförsörjning är lill nytta för folkhälsan och kan vara tillgagn för de strävanden som kom till uttryck vid väridslivsmedelskonferensenhar man aviserat etl regeringsförslag med riktlinjer för livsmedelsförsörjningensom tar såväl konsumentpolitiska och jordbruks-politiska som hälsopoliliskahänsyn och som främst vill prioritera konsumenternas väsentliga behov. Detfinns intressanta uppslag att hämta ur detla aktstycke. Jag skulle viljarekommendera att man studerar det också här i . a. föreslås alt delskall upprättas ett interde-partemenialt samarbeisorgan för dessa frågor. Jaghar fakiiski själv i en motion till årets riksdag påpekat att man här i Sverigebehöver en samordning av nutriiionsfrägorna, eftersom de rör många områden:utbildningspolitik, näringspolitik. Jordbrukspolitik och industripolitik. Päalla dessa områden måste nutriiionsfrägorna tas med i övervägandena. Jagtycker det skulle vara intressant om den ville överväga attta etl initiativ liknande det man nu tagit i . Jag tror att det skullevara ell riktigt sätt atl här i följa upp världslivsmedelskonferensen. Dethar varit en lång debatt, herr talman, med många långa inlägg. Jag beklagar attjag inte kan stanna kvar i kammaren och lyssna på hela debatten. Det är därföralt jag måste gå till en sammankomst med livsmedelsindustrin. Även med dessrepresenlanter behöver man diskutera dessa frågor. Omen ny ekonomisk världsordning Hen (): Mitt inläggskall bli kortare än de tidigare. Härhar på ett värdefullt sätl framhållits bakgrunden lill den vikliga frågan om enny ekonomisk världsordning. Det kan väl räcka alt påminna om att den egentligau-hjälpen knappast har ökat och att flertalet industriländer,glädjande nog undantaget, ger mindre än en 1/2 96 av sin samladeproduktion som bistånd till de fattiga länderna. Låtmig också påminna om den effekt som världsinflalionen under första hälften av1970-lalel haft. Den har medfört att prisökningen varit större påde varor som importerar än på de varor som exporterar.Den algeriske utrikesministern framhöll som talesman för u-ländernavid inledningen lill FN:s extra session alt den ökade belastning påu-länderna som på detta sätl hade skapats av världsinflationen var fem gångersiörre än ökningen av u-hjälpen . Det är mol den bakgrundensjälvklart Omen ny ekonomisk världsordning att de fattiga ländernareser berättigade krav pä förändringar av del ekonomiska systemet. Folkpartiethar slött handlande i under den extrageneralförsamlingen och i andra sammanhang när det gäller den nyaekonomiska världsordningen. Jag kan också instämma i de allmänna deklarationersom gjorts i generalförsamling av statsrådet iseptember och av statsministern . Mendet är naturligtvis viktigt all dessa allmänna deklarationer följs upp av envilja lill åtgärder i del egna landei. Detta har också påpekats av flera talarelidigare i debatten. Del är försl dä som dessa verbala deklarationer blirverkliga utfästelser. Färjag göra en personlig reflexion. Alt efter deltagandet i och efter de positiva erfarenheterna där under septemberkomma hem och mötas av meddelandet alt den planeradeåtgärder mot den sk. lågprisimporten för atl skydda den inhemska sko- ochtexiiltillverkningen var nedslående. Det gick ju stick i stäv med intentionernabakom den nya ekonomiska världsordningen. Där fanns en punkt om nedrivande avhandelsbarriärer och preferensbehandling av export till de rikaländerna. Statsministernsäger i sitt interpellationssvar att vi av beredskapsskäl och för attuppnå en lugnare utvecklingslakt har varit tvungna alt vidla dessa åtgärder.Sedan tillägger han avslutningsvis pä den här punkten: "Jag kan nämna sjunde extra generalförsamlingen uttalade förståelse för behovet alt avberedskapsskäl skydda viss icke-konkurrenskraftig industri." Det är i ochför sig riktigt. Men mot bakgrund av den allmänna debatt om den nya ekonomiskavärldsordningen som fördes är detta väl ändå en väldigt skör tråd på vilken manförsöker hänga upp ell försvar för de svenska åtgärderna. Denhär synpunkten från min sida har i och för sig ingenting atl göra med storlekenpå importrestriktionerna eller med hur åtgärderna fakiiski kommer all verka förolika - det är väl i första hand några sydasiatiska textillillverkandeländer som kan bli berörda. Vad som är nedslående är enligl min mening att mansamtidigt som man lalar högstämt om rätt till en ny ekonomiskvärldsordning, rätl att få sina varor förmånligt behandlade påvåra marknader, föreslår åtgärder som begränsar dessa länders möjligheter attsälja sina varor till . Då är det inte omfattningen pä åtgärderna ellerverkningarna av importrestriktionerna - jag tror inte att de blir så slora-som är det viktiga utan handlingsinriktningen, det faktum att man vidtar dessaåtgärder. Vadsom för mig har varit nedslående är bristen på samband mellan vad man frånsvensk sida säger i FN och vad man gör i . Och, herr talman, sensmoralenskulle väl vara atl man i en sä här allvariig fråga inte i ord bör gå längre änman i handling är beredd all stå för. Det har redan förts en lång debatt, som någon har påpekat, med mångainlägg. Eflersom måste lämna sammanträdet skall Jag omedelbartsäga atl tanken är alt man från regeringens sida skall - det har man lovatriksdagen - ta upp resonemang med företrädare för olika branscher ommöjligheterna att undvika onödig reklam och marknadsföring. Detta kommer säkerthandelsministern alt göra och jag tror att livsmedelsområdet är ettutomordentligt fält där man kan inleda ett sådant samarbete. Dethar varit en intressant och fin debatt som har präglats av de med-verkandesengagemang i frågan. Det var väl bara fru som förföll till en gnälligoch mjältsjuk partipolitik. Det är kanske förståeligt med hänsyn till attmoderaternas prestationer i vad det gäller solidaritet, vare sig nationelleller internationell, aldrig varit särskill imponerande. Detfinns naturiigtvis många spänningar inbyggda i dessa frågor, och det kommerfram när man diskuterar dem. Så har det varit också . Å ena sidan hör vifru i stort sett tala för att vi blir effektivare i vår u-hjälp om viförändrar skattesystemet, minskar marginalskatterna och förbättrarskatteförhållandena för de högre inkomsttagarna. Å andra sidan hör vi en annanföreträdare för oppositionen, i , med starktengagemang säga atl skall vi på något sätt kunna göra vår internationellasolidaritet trovärdig så är det de sämst ställda inkomsttagarna vi skall hjälpaoch sluta med denna fixering vid marginalskatten. Detär här fråga om en spänning, som ytterst har med värderingar alt göra, och Jagkan inte hjälpa att jag lycker att del finns litet större konsistens i herrJohanssons värderingar pä den här punkten. Deltalas ofta i allmänna ordalag om all del är förskräckligt med lyxkonsumtionen,med konsumtionsökningen, med överfiödel och slan-dardstegringen i det härsamhället. Med den tanken kanske många av kammarens ledamöter åker hem tilljul. Sedan samlas man här igen , och det är dags att skrivamotioner. Då kommer alla dessa olika, berättigade ochbehjärtansvärda önskemål om skattesänkningar, lättnader för olikaindustrigrenar, stöd till olika grupper, bättre bidrag osv. Och så staplar siglätt miljarderna. Omjag skulle fä ha en from önskan när del gäller atl förbättra vår trovärdighet,vore det atl många av dem som är närvarande här och av dem som läserprotokollet skulle studera de deklarationer som gjorts innan de tar itumed molionsskrivandet, då det så lätt blir en stapel av krav påinkomstminskningar och utgiftsökningar för att å-stadkommastandardförbättringar av olika slag. Det är i den verkligheten vi har att leva. Delfinns alltid gränser för hur mycket människorna är beredda att satsa och förhur stark deras upplevelse är. Det faktum att vi med ganska snabba steg harkunnal uppnå enprocentsmålel när det gäller biståndsverksamheten innebär inteså små uppoffringar för den enskilda svenska Omen ny ekonomisk världsordning 0777en ny ekonomisk världsordning Det har mangodtagit; det finns inte så stort utrymme för en reaktionär propaganda motdetta i landei, och det är en styrka så länge del också ligger ensolidaritelstanke bakom behandlingen av våra egna medborgare. HerrMolin - och på ell något mera extravagani sätt fru - sade all detfinns ett samband mellan reslriklioner för skoimporten och vår u-landspolitik.Herr citerade elt uttalande av ekonomer. Men det som bristerintellektuellt i det uttalandet och som gör att jag är kritisk mot det är säger att vi naturligtvis måste ta hänsyn till beredskapsskälen och införaett produktionsstöd, något som medför atl vi begränsar importen. Men dä blir juresultatet för det enskilda land som överväger all exportera skor till ossexakt detsamma. Detligger litet av fariseism i dessa protester man säger att vi avberedskapsskäl måste ha något tusental skoarbetare kvar. Sedan är det fråga ommetoden. Mendet finns också en annan fariseism i detta, nämligen att det är en såutomordentligt liten del av denna vår import som kommer från , 12 96.Den globala kontingenten som gör att de i varje fall kan upprätthålla nuvarandeexport innebär för dem vissa fördelar. Om de här restriktionerna uppfattats somtecken på dålig moral skulle vi haft strömmar av protester från , mendet finns inte ett u-land som sagt etl ont ord om detta eller protesterat underhand eller någonting. De begriper myckel väl att framlid intehänger på om det här lilla landet har något tusental skoarbetare som hålleruppe en skoindustri som till nöds kan klara vår självförsörjning. De vet ocksåmycket väl att vi när det gäller dessa känsliga varor trots alll är den störsteimportören per capita i något industriland, och del uppskattar de. De är sårealistiska alt de mycket väl förstår atl de inte av oss kan kräva alt vi skallgå oändligt långt före alla andra industriländer och ensamma ta på osssolidaritetsbördan. Så länge vi ligger före har stor förståelse föross. mån de här angreppen inte bygger på missförstånd tror jag att de speglaretl ointresse för problematiken och ett intresse för atl få en politisk poäng. Jagkan förstå reaktion när han kom hem från FN och såg debatten, menJag kan lugna honom med all det var en sned debatt som inte har någon genklanghos de fattiga länderna själva. Tillherr , som hade ett utmärkt inlägg om utbildning, kan jag bara nämnaen sak. Inom ramen för de framtidsstudier som tidigare i någon mån bedrevs hosmig men numera av en särskild kommitté i goda händer hos finns bl.a. ett projekt om i världen. Där skall man långsiktigt ta upp hela dennaproblematik. Den debatt vi kan få kring delta forskningsprojekt tycker jag ärmyckel värdefull. Jag har försöki all i mitt svar behandla denna komplicerademateria så konkret som möjligt - den är svår, och det är bra atl man i sådanalångsiktiga projekt försöker vänja oss vid tankegångarna och försöker föra ut dem till enbredare debatt, vilkel avsikten är att man skall göra när forskningsprojektetär avslutat. Fruaf var inne på frågan om investeringar i . Kom ihåg atl dennya ekonomiska världsordningen innebärati själva säger: Vi villinte vara med om nykolonialismen. Våra länder blev formellt sett självständigamen sedan övertogs våra ekonomier av de multinationella företagen och av andraländer som styrde vår produktionsstruktur enligt sina profilintressen och ickeenligt våra befolkningsgruppers behov. Detingår alltså mycket starkt i den nya ekonomiska världsordningen atl u-ländernaskall få förfoga över sina naturresurser och sin produktionsapparat. Deställer myckel långtgående krav på rätten lill nalionalisering. Jag var självmed och gjorde en studie för om garantier för investeringar iu-länderna. Det var en tekniskt svårlöst fråga som inte var lämplig för ettenskilt land att lösa. Och dessutom: Vad var poängen? Jo, om ett svensktföretag investerade i ett visst givet land ville man ha försäkring för depolitiska riskerna, dvs. om elt u-land nationaliserade ett svenskt företag medproduktion i det landei och ersättningen bedömdes otillräcklig, skulleskattebetalarna gå in och betala mellanskillnaden till förelaget. Som ellnationellt system föreföll mig delta - och det anser jag fortfarande - varahelt otillräckligt. Jaghar haft det bästa samarbete med näringslivet och med svenska företag när detgällt kontakter med många länder i tredje väriden. Jag tycker det är positivtatt medverka till delta så länge delta samarbete sker på dessa länders egnavillkor. Jag tror all svenska förelag kan göra en mycket betydelsefull insatsinom industrialiseringen i tredje världen, för vad de länderna vill är att fåett tekniskt kunnande och utrustning för att kunna bygga ut en industri. Därhar svensk företagsamhet stora möjligheter. Dessa möjligheter förstärks av delfaktum atl vi icke misstänks för några politiska ambitioner atl styra ellerpåverka dessa länder. Jag vet inte om det förhållandet skulle kvarstå om violyckligtvis hade moderater i regeringen. Då tror jag att del skulle bli svårare,men del kan jag lämna därhän för det är etl så pass teoretiskt spörsmål. Det äralltså elt faktum att där svenska företags insatser är uppenbart inlemmade idessa länders egna utvecklingsanslrängningar då välkomnar vi de länderna.Därmed gagnas svensk export. Jag tror atl ett samarbete mellan staten ochnäringslivet är utomordentligt viktigi, och i många fall har del visal sig varafruktbart. Vihar tagit upp våra förberedelser för det fortsatta arbetet på detta område. Jagvill påpeka för både och att vi faktiskt har haftnågot av en arbetsgrupp. Det är alldeles riktigt, som ni varit inne på, attdetta spänner över många departement. Även var inne på detla.Därför fanns det inför den sjunde generalförsamlingen just en informellarbetsgrupp som arbetade ut de svenska ställningstagandena så att vi var blandde länder som hade de mest genomarbetade ståndpunkterna och de bäst utveckladekontakterna redan Omen ny ekonomisk världsordning 9 protokoll 1975/76:35-36 Omen ny ekonomisk världsordning före generalförsamlingen.Om vi skulle komma med i den s. k. dialogen, vilket del finns vissaindikationer pä, så fär vi naturligtvis arbeta på samma sätl. HerrOlof känner sig litet grand plägad av atl vi hamnar tillsammans medde rika länderna dä. Ja, det är det faktiskt ingenting att göra ål. Vi är jubevisligen ett rikt industriland och om man t. ex. inför dialogen i sägeratt 18 och 9 industriländer skall vara representerade så kan vi intekomma och anmäla oss i u-landskvoten. Skall vi vara med måste vi finnas medbland de rika länderna. Men samma problem återkommer, nämligen att vi är med iOECD. Jag finner inte denna motsättning särskilt svår atl bära, för vi harfaktiskt i dessa induslrilandssammanhang kunnal föra fram tankar som har sinhemvist i den fattiga världen och därmed kunnat medverka till en utjämning ochell brobyggande. Jag har , både här och på annal håll, sagt alt omman nalkas detta problem i en stämning av konfrontation då påskyndar man snabbiden katastrof för väriden som antydde i sitt anförande. Det finnsbara möjligheter att söka finna en atmosfär av dialog och samarbete. Där hardel skett en förbättring. Därför fäster vi vissa förväntningar vid denförestående dialogen i . och i och flera andra lalare har på ettdrastiskt sätt målat perspektiven - de faror och risker som vi står inför.Delta bör vi alla känna till, och det är bra att del upprepas. Jagkänner i det lägel elt behov av alt försöka så långt möjligt lala om dekonkreta frågorna. Som företrädare för etl litet land upplever man ju här elldilemma. Värt land är så pass litet att vi inte leder världsutvecklingen pådetta område. Del är egentligen inte sä mycket vi kan göra. Del är inte såförfärligt myckel som vi gör. Det är i och för sig inte så märkvärdigt alt viger av bruttonationalprodukten i bistånd. Det är inte så märkvärdigt atl viJämfört med andra länder för en liberal och öppen handelspolitik, atl vi harintagit ståndpunkter i FN och på andra håll som ler sig progressiva. Det märkvärdigaär alt dessa svenska ståndpunkter i ett världsperspektiv framstår som såprogressiva. Del beror ju inte på att vi är så bra, utan det beror på atl mångaär sä dåliga. Dettainnebär också något av ett dilemma. Del har i olika sammanhang hos u-ländernaskapats starka förväntningar på . Man förväntar sig all skall gåi spetsen, att vi skall kunna göra insatser. De förväntningarna fär vinaturligtvis svårt all infria. Men de bör tjäna som en , som enförpliktelse alt inom ramen för våra möjligheter göra insalser för eninternationell solidaritet och för en utjämning i den väldiga världskonflikl,som Jag annars ser komma inom en inte alltför avlägsen framtid. Hen (): Jag påpekade atl det fanns en brist på samband i handlande,när man i FN starkt stöder förslaget om en ny ekonomisk världsordningoch här hemma inför importrestriktioner på Statsministern tyckte atl detla var elt försök alt ta en politiskpoäng. - Statsminister skakar på huvudet. Jaså, statsministern tyckteinte atl det var ett försök att ta en politisk poäng. Det var bra. Viskall givetvis inte blåsa upp den här polemiken. Det rör sig ändå oin en rättliten fråga i den stora debatt som vi för. Jag skall därför bara göra en kortkommentar. Delär klart alt framtid inte hänger på de svenska åtgärderna, särskillsom dessa inte är speciellt omfattande. Det har jag inte hävdat heller. Vad jaghar hävdat är all Just förväntningarna på , som statsministern berörde isitt senaste inlägg, goodwill i FN och i u-världen, gör atl åtgärderfrån sida - en eventuellt ändrad handlingsinriktning när det gällersynen på importrestriktioner från sida - verkar nedslående. Merän så var del inte. Jag tycker atl det påpekandet hör lill en debatt om vadSverige skall göra när den nya ekonomiska världsordningen skall omsättas ipraktiken. Omen ny ekonomisk världsordning Hen i (s): Det har talats en del om kyrkornas akiion, och kunde tidningenDagen meddela att 43 000 människor hade skrivit under manifestet. Jag har enaktuell siffra, som är 64 486 för all vara exakt. Det är inte särskill mycket ijämförelse med andra namninsamlingar, men vi skall ha klart för oss att del ärett mycket ambitiöst manifest. Det råder ingen tvekan om att det innebär etlstarkt politiskt ställningstagande. Många kan känna del besvärande att skrivaunder etl sådant och frågar sig: Vad kan vi göra mer? Någonting måste ju följadärefter. Jagvill ytlerligare kommentera den arbetsgrupp, som vi har bytt några ord om. Jagvill ge den samma tyngd som jämställdhetsgruppen. Den bör inte bara samordnautan även ta initialiv, vilket här nämnde. Vi har ett kapitalatt förvalta i form av vår goodwill. Som statsministern sade flnnsförväntningar hos och andra nationer mot . I detlapsykologiska ögonblick har vi möjlighet all ta en politisk ledning. Jag menarinte atl vi skall göra oss särskill märkvärdiga, men vi kan ta ett ansvar.Genom kontakter med andra nationer som står oss nära ekonomiskt, socialt ochideologiskt kan vi bilda en front inom i-länderna till favör. Detär rikligt som statsministern säger, atl vi inte bestämmer i vilken grupp viskall vara vid förhandlingar inom FN-familjen. Vi befinner oss i B-gruppen varesig vi vill det eller inte. Men vi kan handla på olika sätt i denna B-grupp,vilket är vad vi har gjort och vad statsministern här framhåller. Jag begärinte ett bestämt besked på denna punkt , eftersom jag förutsätter attdenna fråga övervägs framöver. Jagvill ta upp ytterligare en sak, som statsministern snuddade vid. Det liggernalurliglvis nära lill alt måla upp en värld, som är så hemsk atl vi fångas avtröstlösheten och inte orkar någonting. Omen ny ekonomisk världsordning människor befinner sig iden situationen. Vad vi behöver göra såsom organisaiioner, politiska partieroch regering är att tända ett hopp för människorna så atl de märker all de kangöra någonting - inte bara avslå själva utan också se till att det verkligennyltar någonting lill för dem det gäller. Jag försökte säga detta i mitttidigare inlägg. Jagkan inte, herr lalman, underlåta en refiexion. Jag har tillräckligt långerfarenhet från denna riksdag för att veta atl regeringen och detsocialdemokratiska partiet ständigt jagas av oppositionen, som säger att viökar den privata konsumtionen alldeles för sakta och måsle se lill atl den ökarfortare. Vi har hört tal och om bruttonationalprodukten sominte ökar i samma takt som i andra länder osv. Vad jag funderar på nu är om vimöjligen kommer in i en ny politisk situation, då oppositionen är beredd attsäga: Den privata konsumtionen kanske får hållas tillbaka, därför att vi måstelämna över en del till människor i andra länder. Det här kommer naturligtvisatt testas, som också statsministern framhöll, vid agerandet framöver. Jagvill till slut understryka att Jämlikheten i vårt eget land spelar enutomordentligt stor roll. Jag har hävdat att vi i vårt land har enganska god opinion för u-landsinsatser.