prot · FZ09142 · 1975-12-31 00:00:00 — De tillhör intearbetsgivarförening och har därmed inte tecknat kollektivavtal. Nusäger statsrådet att del är naturligt att det "krävs att samråd sker medberörd facklig organisation samt att avtalsenliga löne- och anställningsförmånerulgår till arbetstagarna". Det är inte det frågan gäller. Jag utgår ifrånatt när ungdomar har kontakt med arbetsförmedlingen så får de besked om varlönen ligger, och det vet också arbetsgivaren. Men atl för detta kräva attavtal skall tecknas eller arbetsgivaren skall gä in iLantarbetsgivareföreningen är väl ändå att skapa en byråkrati, är väl sysselsättningen som skall prioriteras och icke byråkratin. Jagifrågasätter om inle det som nu ger uttryck för är enefterhandskonstruktion. Jag har inte tidigare uppfattal beslutet och dessutformning så. Del väsentliga är alltså alt lönen utbetalas av-lalsenligt ochall arbetstagaren är skyddad av de försäkringar som vederbörande behöver. Detkrav det här gäller har gjort att verksamheten blivit fördröjd, och det kaninnebära att ungdomar ställs utan arbete på grund av ett byråkratiskt krångel,. När vi tog upp resonemang med företagarna och den fackliga rörelsen omatl tidigareanställa ungdomar som var arbetslösa - vi skall ha klartför oss att det är fråga om att tidigareanställa och i det syftet lämnar alltsåstaten subventioner till arbetsgivarna -var det helt klart atl det skulle utgåavtalsenliga förmåner. Ingen ifrågasatte det. Och avtalsenliga förmåner är ickebara den rena kontanilönen, ulan det är också de andra förmåner man har skaffatsig avtalsvägen. Dethär är, i , inle en anordning som har tillkommit för atlge företagarna billig arbetskraft och inte heller för att lösa säsongarbetsfrågorna,ulan det rör sig om att tidigarelägga en sysselsättning som man så småningomräknar med atl behöva inom företagen. Och det gäller inte bara tre månaderutan det gäller . Jag håller absolut fast vid att för att det härsystemet skall tillämpas är det den avtalsenliga lönen som skall gälla. Det ärinte alls sagt atl företagarna behöver ansluta sig till en arbetsgivareförening- det struntar vi totalt i - men de måste betala avtalsenliga löner och geavtalsenliga förmåner. Det ingick i den överenskommelse som vi träffade med företagen,när vi resonerade med dem om saken och även med den fackliga organisationen.Och det bör jag ju näslan känna till bäitre än , eftersom detvar jag som gjorde den här överenskommelsen. Hen i (c): I sitt senaste inlägg redovisade ju systemet så som jaganser att del bör tillämpas. Det är inle fråga om annat än att arbetsgivarenskall betala avtalsenliga löner och svara för vad därtill hör av arbeistrygghet. kravet har ju ställts, , alt jordbrukarna antingen skallansluta sig lill eller också skriftligenteckna ett avtal med den fackliga organisationen. Det är de krav som harställts. Viär ju inte på något sätt oense om vilken lön som skall betalas, utan vi äröverens om atl avtalsenlig lön skall utgå, och övriga trygghetsförmåner skallden beredskapsarbetande ungdomen också omfattas av. Men det bör väl ha framgått ganska klart att vad vi kräver äravtalsenliga förmåner, och avtalsenliga förmåner är icke bara kontanilönen. Ochdel ger man inte, utan man har kollektivavtal. F.ö. är det så att lantarbetarna har den högsta arbetslösheten blandkassamedlemmarna, och därför är väldigt intresserat avatl därest jordbrukaren har behov av arbetskraft skall han inteutnyttja den här billiga arbetskraften, som har tillkommit i ett hell annalsyfte, utan då skall han anställa en arbetslös lantarbetare. Motdenna bakgrund har jag förståelse för Lanlarbetareförbundels inställning, somär mycket restriktiv. Tecknar jordbrukaren inte avtal skall han heller inle fåanställa en sådan här beredskapsarbetare. Det är inte bara lönen ulan det ärockså anställningsförmånerna enligt avtalet som måste vara gällande. HenGUSTAVSSON i (c): Därom är vi överens - detta skall utgå. Att döma av resonemang skulle det emellertid nästan vara omöjligt för dessajordbrukare atl anvisa beredskapsarbete för ungdom. Det gäller dockberedskapsarbete som annars inte skulle utföras - del är inte ordinarie arbelesom skall utföras. Utgår då från att jordbruket ställs uianförmöjligheten att ordna beredskapsarbete? Menän en gång, : Det är inte fråga om atl betala lägre löner, utanavtalsenlig lön plus vad som innefattas i övriga trygghetsförmåner skall utgå. Omförutsättningarna för erhållande av bidrag till beredskapsarbeten för ungdom Då förstår jag inte varför i har frågat mig,för de måsle teckna avtal för att kunna ge de anställda avtalsenliga förmånerpå irygghetssidan. För dagen är det ell hundratal som har beredskapsarbete hosjordbrukare, men det är sädana jordbrukare som inte behöver den arbetskraftenjust nu utan som anställer dem därför att de behöver arbetskraft i framliden.Här är del alltså fråga om tidigareläggning, inte om normalrekrytering. Ett förelag som behöver personal skall ju rimligen inte hasubventioner för det, utan det skall man ha för att man gör en tjänst genom attanordna beredskapsarbete. i (c): Men detta är en annan företagargrupp, som normalt inte har anställdarbetskraft men som kan anvisa ungdomar arbete. Med och med de formella föreskrifter och krav som flnns ställs dessaföretagare utanför, och ungdomarna blir ulan jobb. Överiäggningenvar härmed slutad. § 9 Om kodare arbetstid Herr arbetsmarknadsministern erhöll ordetför att besvara (vpk) anmälda fråga, 1975/76:378, lillherr socialministern, och anförde: har frågat socialministern om regeringen ämnar påskynda enarbetslidsförkortningsreform syflande till sex timmars arbetsdag för allaanställda. Enligt fastställd ärendefördelning ankommer det på mig att besvara frågan. Såvälregeringen som löntagarorganisationerna har uttalat sig för att det långsiktigamålet på arbetstidsområdel är en 30 timmars arbetsvecka uppnådd genomförkortningar av den dagliga arbetstiden. Det råder vidare full enighet om altdet är parterna på arbetsmarknaden som måste avgöra i vilken takt deltalångsiktiga mål kan nås och hur generella arbetstidsförkortningar skall vägasmot andra arbetstidsreformer och mot andra standarduttag. Föratt göra det möjligt för arbetsmarknadens parter att överblicka ochkontinuerligt följa pågående arbete rörande arbelslidsfrågorna samt föratt tanödvändiga initiativ att få fram ytterligare information tillsattesdelegationen för arbetstidsfrågor . I delegationen ingår företrädareför arbetsmarknadens parter. Jag har mottagit en delrapport fråndelegalionen. 1 rapporten framhålls vikten av all takten i en förkortningavgörs av parterna. Detta är nödvändigl först och främst föratt kostnaden fören förkortning utgör ett viktigt inslag i en avtalsuppgörelse, men också föratt det i fortsättningen kommer att krävas en större flexibilitet iförläggningen av arbetstiden. Rapporten skall nu remissbehandlas. (vpk): Först ber jagall få tacka för svaret. Arbetarrörelsensgamla målsätining om åtta limmars arbetsdag, åtta timmars fritid och åttatimmars sömn är ännu inte uppfylld. En undersökning som statislistiskacentralbyrån har gjort om levnadsförhållandena i visar atl det är merän väl motiverat med en allmän arbetstidsförkortning lill sex limmars arbetsdagför alla arbetstagare. Det är motiverat dels av den faktiska längden påarbetstiden, dels av arbetets karaktär för mångaarbetstagare. I nämnda undersökning framkom bl. a. att 26 96 av samtligaanställda använder för arbete, om man räknar inresor till och från samt rasterna i arbetet. För av de anställda är dentotala arbetstiden elva limmar. Mer än en tredjedel av alla anställda har enarbetstid på varie dag. Närdet gäller arbetsmiljö visar undersökningen atl den är lika illa som befarats.1,5 miljoner anställda har arbeten som kräver tunga lyft, och lika många hararbeten som innebär upprepade och ensidiga arbets-rörelser. Vidare anser sig500 000 anställda för jämnan arbeta under öronbedövande buller. Var fiärde,eller nära 1 miljon förvärvsarbetande, har arbeten som innebär att man dagligenblir svettig av kroppsansträngning, 620 000 har svårt smutsande arbeten, 370000 har arbeten där man i hög grad besväras av gas, damm, rök eller dimma, ochvar tredje anställd eller 1,3 miljoner, har psykiskt ansträngande arbeten. Regeringenoch de borgerliga har gjort frågan om arbetstidsförkortningentill en familjepolitisk fråga, men del är den inte alls. Sex limmars arbetsdagmåsle genomföras både för att åstadkomma en arbetstidsförkortning och för attskapa drägligare arbetsförhållanden. Naturligtvis måste frågan om enarbetstidsförkortning genomföras i samförstånd med de fackligaorganisationerna, men det får inte innebära att regeringen och riksdag inte kanta initiativ i denna fråga. Vore det inte, bl. a. på grund av de fakta somframkom vid SCB:s undersökning, vikligt alt ta ett initiativ i den här frågan?Vad och regeringen gör med det här förslagel är, som jag serdel, att sanktionera en ytterligare förhalning av den viktiga frågan om enarbetstidsförkortning för alla arbetstagare. Vårt initiativ i den här frågan har varit atl förse löntagarorganisationernamed allt del malerial de behöver för alt bedöma takten för den fortsattaarbetstidsförkortningen. Desiffror tar upp i sin fråga är helt korrekta. De ger emellertid enfelaktig föreställning om att arbetstiden ökar och har ökat för människorna.Men så är inte fallel. 1 samma utmärkta skrift har hämtat de häruppgifterna framgår det klart och tydligt atl sedan den senastearbetstidsförkortningen har del skett en total sänkning av arbetstiden i allaavseenden. Så kommer atl ske undan för undan i den takt vi kan förkortaarbetstiden. Det är glädjande att kunna konslalera att den sänkning avarbetstiden som skedde förra gången har lett till en total sänkning avarbetstiden, och vad vi nu gör är atl ge parterna på arbetsmarknaden detmaterial de behöver. BådeLO och TCO kommer att ha kongresser nu där de självfallet kommer att föra framarbelslidsfrågorna. Då är vi beredda atl ta de lagliga initiativ som behövs föratt genomföra reformerna. Omåtgärder mot våldshandlingar av s. k. raggare (vpk): Får jag då fråga om regeringen har något tidsperspektiv pågenomförandet av sex timmars arbetsdag. Jag och vpk lycker, bl. a. mot bakgrundav de siffror jag redovisat - vilka är korrekta -, att det vore befogat med ettinitiativ från regeringens sida. Det är förstås också befogat ur andraaspekter, t. ex. för att befrämja jämställdhet mellan män och kvinnor. Men jagär besviken på svaret, för som så många andra gånger innebär detla enförhalning av denna ur många aspekter mycket viktiga fråga. Eftersom vi är överens om atl det är parterna på arbetsmarknaden somskall bestämma takten i arbetstidsförkortningen och de själva anser sig kapablaatt göra det, har jag inget dåligt samvete för det svar jag gett. Dethar framkommit under den undersökning som ägt rum alt det av många skäl ärnödvändigt att växa in i arbetstidsförkortningen. Det finns de som säger attden senaste arbetstidsförkortningen inte var tillräckligt väl genomtänkt. Omman förkortar arbetstiden för människorna men låter dem arbeta lika mycketunder kortare arbetstid, då har man inte vunnit utan förlorat. Del flnns kravfrån de fackligt organiserade atl vi skall se till att man kan växa in iarbetstidsförkortningen. Attange någon exakt tid då vi når 30 timmars arbetsvecka är jag inte beredd attgöra, eftersom jag håller fast vid att del är löntagarorganisationerna som böravgöra den saken. Jag har så pass stort förtroende för dem att jag låter demgöra det. FruLANTZ (vpk): Det är förstås också en fråga om fördelning mellan kapital och arbete.Den här fördelningen har utvecklats till arbetetsnackdel, del måste man påstå. LO-ekonomen har t. ex. påpekat attlöneandelen 1972 var av nettoproduktionsvärdet och 1974 hade den fallittill 60 96. Denna utveckling går alltså mot en omfördelning av produktionentill kapitalets förmån. Enarbetstidsförkortning skulle i varje fall i någon mån kunna dämpa en sådanutveckling. Vore det inte att arbetstagarna fick del av denproduktivitetsökning som skett ? Överiäggningenvar härmed slutad. § 10 Om åtgiirdermot våldshandlingar av s. k. raggare Herr justitieministernGEIJER erhöll ordet för alt besvara () anmäldafråga, 1975/76:382. och anförde: Herr talman! har - medhänvisning till en händelse på för en tidsedan då raggare gick lill angrepp mot polisen - frågat mig vilkenrekommendation jag ger poliskåren för att den skall komma till rätta med dennatilltagande avart i vårt samhälle. Fråganom raggarnas uppträdande i vissa fall och vad som allmänt kan göras för attkomma till rätta med problemen i sammanhanget har jag tidigare diskuterat medherr Fågelsbo här i kammaren vid två tillfallen , senast den 27november. Jag ber att få hänvisa till mina uttalanden i dessa debatter. Vadsedan gäller önskemål att jag skulle utfärda en rekommendationtill polisen vill jag hänvisa till beslut i är, enligtriksdagsskrivelsen 1975/76:269. Härvid beslöt att uttala kritik motmig för att jag skulle ha blandat mig i polisens verksamhet. HenFAGELSBO (c): Jag skall be att få tacka justitieministern för alt jag har fått minfråga besvarad. Justitieministern kallar det som inträffade på fören händelse. Man kanske kan kalla del för en händelse när 150-200 raggareinvaderade en festplats. Ett antal poliser försökte hålla ordning pä dem. Jaghar haft flera telefonsamtal med polischefer, och de säger att de har gått framefler den mjuka linjen. Det har inte hjälpt. Länspolischefen i harordnat något som kallas raggar-kommando, men numera fungerar inte detta. Mankanske var rädd för att det skulle kunna föra med sig en upptrappning. Såinträffade alltså förra veckoslutet denna händelse. Raggarna slog på ett antalpolisbilar med stenar och störar, de kastade s. k. ellerhemgjorda brandbomber mot bilarna, de vände t. o. m. upp och ned på en bil, ochen polisbil brann upp hell och hållet. Polisen flck rymma fältet för att klaralivet. gick lill spillo. Många sitter fortfarande anhållna, ochi dag har en av de inblandade häktats. Det kommer alltså att bliskadeståndskrav och jag förmodar körkortsindragningar, vilkel jag rekommenderadeden senaste gången som justitieministern och jag diskuterade denna fråga här iriksdagen. Polisenanser inte atl den har tillräckliga resurser och atl detla inie bara ärpolisens angelägenhet - det är hela samhällets angelägenhet, det är socialamyndigheters angelägenhet, det är kanske Hem och skolas angelägenhet. Sedaninträffade som vi vet ytterligare en händelse under det senaste veckoslutet. Enyngling blev ihjälsparkad. Hans far säger i ett uttalande: Vad är det som göralt ungdomen tar till våld? Jagmåste beklaga om man rycker på axlarna åt de frågor som vi ställer och barabetecknar dem som händelser. Det var inte jag som kallade del för en händelse utan refererade i mitt svar vad sade i sin Omåtgärder mot våldshandlingar av s. k. raggare Omåtgärder mot våldshandlingar av s. k. raggare fråga om en händelse somhade inträffat på . får alltså själv svara för om hantycker att han har använt ett felaktigt uttryck. Jagsade att samhället inte skall tillåtaraggarungdomarna att störa ordningen. Det är polisens uppgift att upprätthållaordningen, och det är ytterst beklagligt all raggarna använder sådant våld atlpolisen inte klarade upp situationen vid det tillfälle som tarupp. 1 motsats till tror jag att den svenska polisen har resurseroch att den säkert kan klara sina uppgifter. Men, , självfalletmåste varje situation bedömas av polisen med beaktande av omständigheterna. Jagtror inte att man kan avväga polisens resurser så att man i varje situation kansäga att polisen är överlägsen. HenFAGELSBO (c): I min fråga lill justitieministern använde jag inte enbart ordethändelse utan allvarlig händelse. Båda de episoder som jag här har redogjortför anser jag vara verkligt allvarliga händelser. Polischeferna i länhar kallats till sammanträde nu för att diskutera dessa problem. Demenar att händelser av della slag är så allvarliga att man måste få ett slut pådem. Jagvet inte om det är att blanda sig i polisens verksamhet, som det står i sistameningen av justitieministerns svar till mig, men borde det inle tillsättas enarbetsgrupp med ledamöter från exempelvis , de socialamyndigheterna, skolan osv. med uppgift atl ta upp detta problem i hela dessvidd? Problemen med den bilburna ungdomen kommer bara att haussas upp om maninte gör någonting. Jag vet inte o.m det är rätt att som justiliemininstern gåden mjuka vägen, eller om det är bättre att gä mer hårt fram. Men någraåtgärder måste verkligen vidtas. Som nämnde har polischeferna i kallatssamman för atl diskulera dessa problem, och det är precis vad de skall göra.Det är alldeles utmärkt. Sedanär det naturligtvis som också nämnde, att detta inte bara är enfråga för polisen utan också en stor social fråga. Han efterlyste även enutredning. Men, , en sådan behövs inte, därför att både inomrikspolisstyrelsen och det brottsförebyggande rådet har man arbetsgrupper somintensivt sysslar med problematiken hur man skall förebygga brott bland ungdomoch vad som kan göras för alt hindra all ungdomen blir asocial. Om alltså herrFågelsbo studerar frågan närmare skall han finna att det tillbakapågår ett intensivt arbete hos många olika samhällsinstanser för att finnamöjligheter all komma lill rätta med dessa avarter. Hen FAGELSBO (c): Efter justitieministerns senaste inlägg ber jag all få framföra etttack. Jag är också tacksam för all jag över huvud laget fick ell svar på minfråga. Jag vet att jag ställde den något . Men jag reagerade faktisktså kraftigt när jag fick höra talas om dessa händelser i , att jagverkligen ville att vi skulle ta upp denna fråga här i . Jag ber alt än en gång attfå lacka juslilieminislern. Omövergång till civilbemanning på Isbrytare och sjömät ni tigsfartyg Överläggningenvar härmed slutad. §11 Om övergång till civilbemanning på isbrytare och sjömätningsfartyg Herr kommunikationsministern erhöll ordetföratt besvara () anmälda interpellation,1975/76:178, och anförde: har frågat mig om jag är beredd att nu pröva frågan omövergång till civil bemanning på isbrytare och sjömätningsfartyg. Bedömningen av frågan om civil eller militär bemanningav isbrytare och sjömätningsfartyg påverkas av en radfaktorer. Dessa sammanhänger bl. a. med den säsongmässiga karaktären hosisbryinings-och sjömätningsverksamheten och därmed följande krav påflexibilitet i bemanningen. Hänsyn måsle också tas till krigsorganisationen, ivilken isbrytarna och sjömälningsfartygen ingår. De sistnämnda fullgör för övrigten samordnad civil och militär uppgift. En ändring av nuvarande ordning kandärför inle ske utan att frågan ingående övervägts. Med hänsyn bl. a. tillsysselsättningsaspekten är jag beredd au låta i samråd medchefen för marinen närmare utreda förutsättningarna för en ändring avbemanningen - helt eller delvis - av ifrågavarande fartyg. Hen ROSQVIST (s): Jag vill tacka kommunikationsministern för svaret på min interpellationom övergång till civilbemanning på isbrytare och sjömätningsfartyg. Delär av flera skäl som jag har väckt denna fråga. Både regering och riksdag harför länge sedan slagit fast principen om atl värnplikliga inte skall användasför arbetsuppgifter av övervägande civil natur. isbrytare ochsjömätningsfartyg bemannas med befäl från det militära - marinen - och medvärnplikliga. Isbrytarnas uppgift är att tillgodose den civilahandelssjöfartens behov av assistans i isbelagda farvatten. Sjömätningsverksamhetenhar också den en civil inriktning: all i sjö- Omövergång till ci-vilbemanning på isbrytare och sjömätningsfartyg säkerhetens intressefurnera handelssjöfarten med tillförliiliga sjökort, korreklä uppgifter omvattendjup m. m. Isbryiar- och sjömätningsverksamheten ligger således utanförförsvarets verksamhetsområde. Utredningenom handräckningsvärnpliktiga föreslog att all personal på isbrytarnaborde ersättas med civila och att även sjömätarna till viss del borde kunnabemannas med folk ur handelsflottan. Det är att märka att sä tunga remissinstansersom statskontoret och tillstyrkte förslaget, och så gjordeockså LO. Detta gjordes alltså mot bakgrund av vad jag redan anfört: ingavärnpliktiga eller militärer för civila arbetsuppgifter eller för uppgifterutanför försvaret. Jaghar i min interpellation anfört ytterligare skäl för civil bemanning. Det ärden stora arbetslöshet som råder bland sjöfolket. Strukturförändringar och enlångvarig, djup lågkonjunktur har gjort att många befarna och välutbildademänniskor i handelsflottan inte längre efterfrågas inom sina yrken. Vidett besök som traflkutskottets ledamöter gjorde på en av våra nyastörre isbrytare gavs som svar på en fråga den upplysningen att ingen imanskapsgrad inom besättningen hade tidigare erfarenhet av fartygstjänst förränvederbörande kom ombord på isbrytaren. Det är i och för sig anmärkningsvärt:ett stort, tungt hundramiljonersfartyg går till sjöss under vinterförhållandenför att fullgöra en speciell uppgifl, isbrytning och bogseringar, utan en endamatros. Inget fartyg i handelsflottan anses behörigen bemannad med enbartnybörjare, obefarna jungmän, på däck. Och det är inte mindre förvånande närfartyget i fråga redas av som är högsta tillsynsmyndighet försjösäkerheten. Det finns, och kommer att finnas, erfaret sjöfolk som vill haoch söker sysselsättning inom sina yrken. Därför är det bra atl kommunikationsministernnu låter utreda bemanningsfrågorna för de fartygstyper jag här nämnt också medhänsyn lill sysselsättningsaspekten. Jagär medveten om de förändringar som har skett och vetatt de föranleder en ny översyn innan förslag och beslul kan komma.Isbrylarflottan ser ju hell annorlunda ut än den gjorde 1970. Vi harbetydligt siörre och kraftigare enheter. Även sjömätarflottan kommer attmoderniseras. Vad som också förändrats är de nya isbrytarnas funktion ikrigsorganisationen. Dessa stora, som åiiavåningars hus höga, tunga ochdjupgående fartyg torde knappast passa för patrull- och kon-vojtjänst. Det blirväl litet väl stora, tröga och dyra måltavlor. Jagvill sluta med alt återigen tacka för det positiva svar kommunikationsministernhar lämnat. När nu kommunikationsminister särskilt nämntsysselsättningsaspekten för sjöfolket och vi vet att denna fråga är prekär,vill jag fråga om kommunikationsministern också är villig alt tillse att denutredning som skall ske kommer att arbeta snabbi. På den fråga som ställde sist blir svaret självfallet ja.Det flnns ingen som helst anledning att den översyn skall görafår la än oundgängligen nödvändigt. Överläggningenvar härmed slutad. §12 Herr andre vice talmannen meddelade att på föredragningslistan förmorgondagens sammanträde skulle näringsutskottets betänkanden nr 72 och 65 i nuangiven ordning uppföras närmast efter lagutskottets betänkande nr 33. Omövergång till civilbemanning på isbrytare och sjömätningsfartyg § 13 Anmäldes ochbordlades 1975/76:200 omNorriandsfondens fortsatta verksamhei 1975/76:211 om samordnadsysselsättnings- och regionalpolitik §14 Anmäldes och bordlades betänkande 1975/76:68 med anledning av propositionen 1975/76:178 om ändrade avdragsregler för egenavglfter, m. m. jämte motioner 1975/76:45 med anledningav propositionen 1975/76:105 med förslag till m. jämte motioner 1975/76:46 med anledning av propositionen 1975/76:182 ominformation, utbildning och forskningrörande medbestämmande i arbetslivet m. m. jämtemotioner 1975/76:47 angående uppskov med behandlingen av vissa ärenden §15 Kammaren åtskildes .