prot · FY0981 · 1975-12-31 00:00:00 — §1 Justerades protokollen för den 6 innevarande månad. §2 Om åtgärder för att bistå svenska medborgare i Cambodjas huvudstad Omåtgärder för att bistå svenska medborgare i Cambodjas huvudstad Herr utrikesministern erhöll ordel föratt besvara () anmälda fråga, nr 181, och anförde: har bett mig redogöra för vilka åtgärder som vidtagits isyfte att få kännedom om förhållandena i Cambodjas huvudstad och ommöjligheterna att bistå de där inneslutna svenskarna. instruerades ambassaden i ochhonorärkonsulatet i att undersöka förhållandena för de svenskar somvid denna tidpunkt befann sig i landet. Härvid framkom att samtliga åttasvenska medborgare i Cambodja redan hade sin evakuering säkrad genom sinarespektive arbetsgivare, Ibörian av mars underrättades GRUNK:s representant i vid besök päutrikesdepartementet om att etl antal svenska medborgare fanns i de dä av LonNol-regimen kontrollerade områdena, GRUNK:s representant sade sig vid dettatillfälle kunna lämna en "formell garanti" att svenska medborgaressäkerhet icke skulle komma att äventyras efter det att , Imitten av mars vidtogs ytterligare åtgärder för att säkraevakuerings-möjligheter försvenska medborgare frän , Härvidutverkades löfte från det franska om all kvarvarandesvenskar skulle fä medföfia de franska evakueringsplanen från den cambodjanskahuvudstaden. NärPhnom Penh intogs av FUNK-styrkorna befann sig fem svenskar istaden. De hade samtliga själva va|t all stanna kvar i staden och uppehöll sigtillsammans med andra utlänningar pä den förutvarande franska ambassaden framlill dess att evakueringen därifrån påböriades . Efterintagandet av bröts alla direkta förbindelser mellanCambodja och omväriden. sökte emellertid utrikesdepartementethälla sig orienterat om läget i och om de kvarvarande svenskarnassituation. Detta skedde genom kontakter med det franska utrikesministeriet,med GRUNK:s representant i , med GRUNK-ambassaden i samt med GRUNK:sföreträdare i . Därvid anmodades de cambodjanska myndigheterna vidupprepade tillfällen - senast som evakueringen påböfiades Omåtgärder för att bistå svenska medborgare i Cambodjas huvudstad - att bevilja omedelbartevakueringstillslånd. Närbeskedel om evakueringen kom sändes en fiänsteman vid ambassaden i Bangkoktill den thailändsk-cambodjanska gränsen för att där möta de evakueradesvenskarna. Hen (): Tillherr utrikesministern vill jag framföra mitt tack för svaret och samtidigtuttrycka min tillfredsställelse över de åtgärder som regeringen vidtagit underden period det här är fråga om, då tystnaden var total frän Cambodja och desshuvudstad. Samtidigtsom dessa svenska medborgare kom tillbaka jämte mänga andra blottades också endel av händelseutvecklingen i Cambodja. Del framkom därvid att tätorlerna hadetömts, att miljoner människor hade drivits ut i bushen och pä risfälten medkort varsel, att sjukhusen hade evakuerats utan hänsyn till patienternas hälsotillståndeller om de kunde klara sig, att Röda korsels personal hade försvunnit och Rödakorsets tillgångar hade omhändertagits av regimen. Det är händelser som ensvensk journalist har karakteriserat såsom utan motstycke i revolutio-nerpashistoria . Dettamäste naturligtvis ställa det svenska inför stora problem.Att upprätthålla en biståndsverksamhet i samarbete med en regim som far fram pådetta sätt är givetvis i och för sig mycket motbjudande. måste mandock försöka nå de lidande människorna, och det kan knappast ske utan nägonkontakt med denna regim trots dess framfart. Jagutgår från att herr utrikesministern delar min bedömning av de förmänskligheten djupt nedslående händelserna i Cambodja. Det länga inbördeskriget i Cambodja, som sä dramatiskt skärptes genomUSA:s slöd till , har ju skapat en alldeles säregen och myckelsvår situation i Cambodja. De uppgifter som har nätt oss sedan kriget tagitslut ger en skrämmande bild, och vi känner naturligtvis alla djup oro för vadsom händer i del nu från yttervärlden helt isolerade Cambodja. Vi kan väl integöra något annat än att vädja till de nya makthavarna att låta internationellaorganisalioner få möjligheten att undersöka hjälpbehoven och tillståndet blandde mifioner tvångsförflyttade i Cambodja. Svenskopinion ställer sig oförstående till den typ av massiva folkomflyttningar somhar inrapporterats och som är bekräftade. De strider mol grundläggandehumanitära principer och mänskliga rättigheter. HenHERNELIUS (m): Jag är lacksam för utrikesministerns deklaration, och jag vill gärna tafasta på hans uttalande att våra kontakter avseende hjälpbehovet i Cambodja börske genom de internationella organisationerna, om och i den mån dessa tillåtsatt åter verka i Cambodja, Överiäggningenvar härmed slutad. § 3 Om den svenska hjälpen till återuppbyggnad Nr 81 Fru statsrådet erhöll ordet för alt i ellsammanhang besvara dels i (vpk) och () den 30april anmälda frågor, nr 183 resp. 184, dels () anmäldafråga, nr 185, och anförde: i har frågat mig huruvida den svenska regeringenavser att ge särskilt återuppbyggnadsstöd till det befriade . FruDahl har frågat mig om regeringens planer för omfattande biståndsinsatser tillRepubliken saml vilka initiativ till internationellabiståndsinsatser som kan förväntas från den . HerrKorpås har bett mig lämna en redogörelse för hur den svenska hjälpen tillIndokinas återuppbyggnad är planerad pä kortare och pä något . Jagavser att besvara frågorna i etl sammanhang. Närdet äntligen blivit fred i skall naturiiglvis fullföfia denpolitik som vi har fört . Ökade resurser bör nu ställas lillförfogande för att lindra nöden och stödja återuppbyggnaden i de krigshäriadeländerna. MedDemokratiska republiken (DRV) har ett långsiktigtutvecklingssamarbete som fullföljs enligt de planer som redovisats förriksdagen. För /76 har anvisat etl belopp på 225 mifi.kr. MedLaos har samarbete nu inletts. Mot bakgrund av våra erfarenheter av deltasamarbete till förmån för flyktingrepatrieringen i landet kommer regeringen attpröva den framtida omfattningen och inriktningen av biståndel. Det bistånd sominnevarande budgetår beslutats för PRR, , uppgår till 30 mifi. kr.För /76 har anslagits 50 mifi, kr, I dagens läge bedömer jagdessa resurser som otillräckliga för vårl samarbete under /76.Ytteriigare medel ur ka-taslrofreserven bör därför tas i anspråk för insatser iSydvietnam. Så snart det visar sig lämpligt för de sydvietnamesiskamyndigheterna är vi beredda att inleda diskussioner härom. Som jag anmälde ibudgetpropositionen i frågan om stödet till PRR kommer biståndet till Sydvietnamsä långt som möjligt alt utformas som ett långsiktigt samarbete. Också med dencambodjanska enhetsregeringen är vi beredda alt snabbt inleda konkretadiskussioner om humanitärt bistånd. Vadavser svenska initiativ till internationella biståndsinsatser i ochCambodja finner jag det angeläget framhålla att sådana initiativ måste utgåfrän de berörda regeringarnas inställning i frågan. har i samförstånd meddessa regeringar sedan läng tid verkat för all de internationellaorganisationernas bistånd skulle utgå även till de tidigare avbefrielserörelserna kontrollerade områdena av och Cambodja. FN:sbarnfond och flyktingkommissarie är redan engagerade iprogram för länderna i fråga. Omden svenska hjälpen till återuppbyggnad Nr erhåller svenskt stöd. Under den närmaste framtiden är det främst Tnrsdaepn rlpn dessaorganisationer som kommer att kunna ulnylfias för internationella 15 mai 1975 hjälpinsatseri området. I den utsträckning de ansvariga regeringarna önskarutökade insatser från mellanstatliga eller andra internationella Om den svenska organisationer är berett att aktivt verka därför. hjälpen UUIndokl- De svenska extra insatserna i som blir aktuella underbud-nasåteruppbyggnad /76 kommeratt kunna finansieras med medelur katastrof-reserven. Denna uppgår till ca 220 milj. kr. Jag räknar med att enbetydande del av dessa resurser skall tas i anspråk för insatser i . HerrWERNER i (vpk): Jag tackar biståndsministern för hennes svar på min fråga, somjaguppfattar som mycket positivt. Hon säger klart ut att det bistånd som harbeslutats för innevarande budgetär i dagens läge är otillräckligt. Hon upprepari stort sett vad som har sagts och vad hon redogjorde för ibislåndsdebalten om del extra kalaslroföisiåndet lill Sydvietnamoch Cambodja. Vi har från vårl parti med stor tillfredsställelse hälsat deinsatser som regeringen gjort för all bistå Demokratiska republiken i . Både det regufiära biståndet och katastroföiståndettill - numera även till och Cambodja - har varit helt i linje medde krav som vårt parti ställt sedan många är. Samtidigtvet vi att en helt ny situation inträdde , efterbislåndsdebalten. Vi hade väl alla fruktat ett annat slut med hårda strider omäven de största städerna med alll vad det skulle ha inneburit av ytterligareförstörelse och lidanden. Jag tror att när slulel kom överraskade det en helvärid. Samordnade folkresningar i Da Nang, och andra stora städer iförening med den obrulna kraften hos befrielserörelsens militära del och densamtidiga totala demoraliseringen inom marioneltarmén gjorde att slutet kommyckel plötsligt. De största städerna och deras befolkning räddades undan dödoch förstörelse. Dettainnebär - och det är i och för sig myckel glädjande - att mifioner hemlösa nukan återvända till sina hembygder efter ett liv i otrolig slumtillvaro eller ireguljära koncentrationsläger. Del innebär också alt mer än 200 000 poliliskafångar har blivit fria. De fruktansvärda fängelserna på Poulo Condoroch andraöar utanför tömdes pä 113 är denärmasle dagarna efter , dä fångarna gjorde uppror och de hatadevakterna och tortyrexperlerna flydde i bålar och fyller tälllägren iCalifornien och på andra håll. Men del innebär ocksä att den revolutionäraregeringens administration mäste söria för mifioner hemlösa, sjuka,invalidiserade och föräldralösa. Den måste myckel snabbt söka bygga upp deutraderade byarna, organisera sjukvård och undervisning och allt annat. Detär mol den bakgrunden som vi kommunisterna har vädjat och vädjar till den om ytterligare biständs- 6 insatser - insalser som är nödvändiga därför allUSA har fört ettutrotningskrig mol folk. Ävenjag vill rikta ett varmt tack till biståndsministern för det svar som vi har fåtthär för att det så klart deklarerar regeringens beredvillighet att lämnaett omfattande stöd och att ocksä redan nu säga ifrån att en betydande del avkatastrofreserven för nästa är skall reserveras för biståndsinsatser iRepubliken . Jag tar det som en utfästelse att vi kommer att biståRepubliken i återuppbyggnaden i den omfattning som detta land självtkommer att begära. Jag har också förståelse för att det självfallet ännu integår alt lämna mera delafierade upplysningar. På grund av den snabba händelseutvecklingenhar del inte varit möjligl att föra regelrätta förhandlingar om ytteriigarebiståndsinsatser. Vikänner ju alla situationen - fruktansvärd förödelse efter etl krig som harriktal sig mot själva den mänskliga mifion och människornas möjligheter attöverieva. Jag hade själv tijlfälle att studera situationen i de befriadeområdena i och kunde se vilka oändligaproblem som den nya administrationen ställs inför. Men jag kunde ocksä sevilken oerhörd förmåga den har att snabbt föra in människorna i en normaltillvaro igen - bygga ut skolväsende, livsmedelsproduktion och hälsovård ochfä samhället att fungera. Därförär jag övertygad om att det är riktigt att regeringen nu också säger att dellabistånd såvitt möjligt skall vara långsiktigt. Jag vill göra den kommentarenatt del även i delta sammanhang var tur alt inte oppositionen flck sin vifiafram vid biståndsbesluten , eftersom det skulle haförsvårat en långsiktig gemensam planering med PRR om del framtida biståndet. Vadsedan gäller internationella insatser delar jag självfallet regeringensuppfattning att vad som skall göras måste utgå från de önskemål om sådanainsatser som framförs av de berörda regeringarna. Den synen låg också tillgrund för min fråga här. Jag är glad över att regeringen ändå utfäster sig atti den män som sädana önskemål framförs understödja dem och hjälpa till attdriva dessa frågor i de internaiionella organen. Tillslut vill jag säga att när vi under tidigare är från socialdemokratin harframhållii viklen av all siödja och befrielserörelserna i de övrigaländerna i och har kritiserats för det frän andra håll, då harriksdagen ändå uttalat att efter kriget skulle del ges ett omfattandeäteruppbyggnadsbistånd. Det har i viss män verkat som om man på denborgeriiga sidan böriar darra på målet i den frågan. Jag vill uttala denförhoppningen all man ändå från borgerligt håll kommer att vidhålla sinatidigare uttalanden på den här punkten i den situation som vi nu slår inför. Omden svenska hjälpen återuppbyggnad Hen (): Jagber också att få tacka fru statsrådet för svaret och det utlovade engagemangetför . Jag hade självfallet inle väntat något annat. Nr 81 Men vad jag möjligen hade väntat var ett resonemang om hur man Torsdaeen den skullekunna fä fram ytteriigare medel. talas bara om användningen 15 mai 1975 katastroföiståndet. Som vi vet är det ganska begränsat - totalt 220 kr.En dryg del av det skall användas för det här ändamålet, det Om den svenska ärsjälvklart, men vi kan ju inte använda allt. Vi har andra kaiastroföehov,hjälpen UU Indokl- och beslut innebar ju ocksä attkalastrofpengar nas återuppbyggnad skulle användas för att förstärkaländerramarna för länder som och . Attjag har ställt min fråga så alt den gäller hela beror pä att jag menarall det här området i sä mänga avseenden har en gemensam bakgrund ochgemensamma traditioner, i varie fall sedan kolonialtiden, och det är svårt föross att ha ett starkt engagemang för ett folk eller en del av . Genomall vi har det starka engagemanget i , som jag noterar, är delockså nödvändigt att vi fär fram verkligt slora pengar för de andra delarna avIndokina. Dettavar inom parentes sagt också anledningen till att vi på vårt håll vidbehandlingen av dessa frågor ville ha en något måttligarehöjning av anslagel till , så att skillnaden mellan ochandra delar av inte skulle vara så markerad. Hademan, fru statsråd - och jag vill där också rikta mig till -förramånaden infriat löfte om att uppnåenprocentsmålet, sä skulle vi nu ha förfogat över ytterligare 500 milj. kr. somhade kunnat användas för . Då hade vi haft pengar att verkligen sättain, så att det hade blivit ett stöd. Detär angeläget att det kommer till stånd ett långsiktigt samarbete framöver. Menjag tror att vi nu i första hand måste se lill att vi går in och hjälperländerna när det gäller deras akuta behov, och för det behöver vi slora pengar.Jag har en rapport om förhållandena i , som har skadatssärskilt mycket och där PRR har haft sin bas. I den rapporten sägs attåterställandet av marken i odlingsbart skick i denna fordom så bördigajordbruksprovins är en uppgift av sådan storieksordning att del knappast i dagkan bedömas hur läng lid det kommer alt ta. Detär insatser av det slaget som vi mäste gå in för, och jag vädjar tillstatsrådet att inte i första omgången salsa på mera begränsade projekt somhindrar oss all använda pengar för akut katastroföistånd. Jag vill hänvisa till vad jag tidigare svarat på frågor när det gäller insalser i och som även finns klart noterat i bud getpropositionen, nämligen att utöver de ca 220 mifi. som finns i katastroffonden är 110 milj. kr. beräknade att avsättas till nya fonder inom FN. Där säger man att man vet inte hur det går med dessa fonder, och vi har alltså möjlighet alt om fonderna inte komnier till stånd ta pengarna i anspråk för katastrofändamål. 8 Sedan kan jag i detta sammanhang meddela, när detgäller vad som har hänt med anledning avgeneralsekreterarens vädjan om bidrag på 100 mifioner dollar till , attdenna vädjan hörsammats av 15 länder. Det har sammanlagt kommii in 22mifioner dollar - det gäller FN:s insatser i och Cambodja, Blandbidragsgivarna återfinns , , , , ,, och , Den appell som har gått ut fränInternationella Röda korset om 35 mifioner dollar har gett , och givarna här är i stort sett desamma som stöder FN;s barnfond ochflyktingkommissarien. Omden svenska hjälpen återuppbyggnad Jag vill baramed anledning av vad sade göra ett par kommentarer. Förstoch främst kan jag inte påminna mig att de oppositionspartier som krävdeytteriigare 500 miljoner tiil detta krav hade kopplat något förslag om att tatillbaka yrkandena om en minskning av biståndel lill exempelvis Demokratiskarepubliken . Men det är möjligt att jag rhissminner mig på den punkten.Skulle det vara så all jag har fel är naturiiglvis kommentar logiskmen inte annars. Iövrigt vill jag säga att det finns ingen motsättning mellan kravet päomedelbara åtgärder och långsiktigt bistånd när det gäller de här nu befriadeländerna, eftersom de - till skillnad mol vad fallet är pä mänga andra häll,där katastrofhjälpen är mycket illa organiserad och ofta inte fungerareffektivt-är inriktade på att sä snabbt som möjligt just återställa marken iodlingsbart skick, att få fram nya skördar, att fä människor permanent bosattai områdena igen och sysselsatta i nyttigt arbete samt alt organisera skolor ochsjukhus. Delvar just som jag besökte tillsammans med bl. a. en partiväntill . Vi hade där möjlighet att studera del arbeie som bedrevs ochblev gripna och imponerade utan gräns över den förmåga PRR hade all på ett såeffektivt och snabbi säll återföra människorna till en livsföring som kanbetecknas som människovärdig och som också skapar möjligheter allvidareutveckla landet. HerrKORPÅS (c); Först några ord lill angående vårl förslag om en något mindrehöjning för än vad regeringen har föreslagit. Viskrev att vi räknade med all del skulle kunna utgå pengar ur dessa extra 500mifi. också till , och därmed skulle vårt förslag i realiteteninnebära ell slörre stöd lill än regeringens. Och i detsammanhanget vill jag fråga fru statsrådet : Har del inte inom regeringenövervägts all skaffa fram nya pengar för detta stöd? Vi är väl ändå medvetna omall utvecklingen i har gått fortare än som kunde förutses närbudgetpropositionen skrevs, och jag tror att man skulle vinna gehör för enextra insats. Nr 81 Jag menar att det skall till stora insatser för i första handSydvietnam Torsdaeen den 'Cambodja. Om vi lämnar 225 mifioner lill , sä borde 15 mai 1975 '' '"' mindre till , och det bordeinte vara så mycket --------------- mindretill Cambodja. Men för det behöver vi extra pengar, och jag vill Om den svenska vädjatill regeringen att ändå överväga den möjligheten. hjälpen till Indokinasåteruppbyggnad Fru statsrådet : Det nya budgetåret böriar ju , och det är alltså inle sä långlid dit. Vi står i regelbunden kontakt med PRR-represen-tationen i ,och vi har också tidigare planerat kontakter med representanter för Cambodja,men av naturiiga skäl har vi inle kunnat ha sådana kontakter . Jag tror inte att det föreligger något behov av mera pengar,och som jag sagl i dessa sammanhang tidigare kan vi mycket väl planera insatsersom vi betalar efter . Från mina ochfrån mitt partis synpunkter är det glädjande att det nu förefaller råda enighetom att del för samtliga länder i måste göras biståndsinsatser avungefär den storieksordning som vi nu ger till . Men jag kan barainte underiåta alt säga, all jag lycker inte det är rikligt snyggt att i dennadebatl så att säga spela ut dessa länder mol varandra pä det sätt som skett -tidigare mer än - och som skedde inle minst under biståndsbudgelensbehandling här i . Det finns ingen anledning att säga allvi bör minska bislåndet till för alt fä råd till bislånd till ,eller Cambodja, lika litet som det finns anledning säga, att när vi nuskall bygga ut barnomsorgen här i landet måste de pengarna nödvändigtvis lasifrån anslagen för andra sociala ändamål. Jag finner del agerandet oroande, ochjag hoppas att man inle kommer att fortsätta med del frän den borgerliga sidan. Hen (): Jagkan inte inse all del är något negativt i all man säger att vårl bisiänd tillSydvietnam bör vara av samma omfattning som vårl bistånd till . Medanledning av vad fru statsrådet sade om Cambodja vill jag ytterligare säga alljag inser alt det just nu är svårigheter där, men jag ulgår ifrån all vi mycketsnart får behovet av hjälp dokumenterat och en möjlighel att komma in. I detsammanhangei vill jag understryka att vi när det gäller detta kortsiktiga,angelägna bistånd inle får anlägga moraliska aspekter pä vad regeringarna harför sig. Det är en sak att beakta om det blir fråga om långsiktigt bistånd, mennu gäller del folken i dessa länder. 10 Överläggningen var härmed slutad. § 4 Om åtgärder mot minskad läkarvårdskapacitet i Nr 81 Herr socialministern erhöll ordet för allbesvara i (m) anmälda fråga, nr 187,och anförde: i har frågat mig vilka åigärder som börvidtas för att kompensera del bortfall av läkarvårdskapacitet som uppstått iMalmö. Enligl har fem privatpraktiserande läkare i Malmöinskränkt sin verksamhet till förmiddagsjour för akutfall med hänsyn tillbestämmelsen i läkarvårdslaxan att läkarvårdsersällning ges för högst 3 000besök under ett kalenderhalvår. Jagvill erinra om del svar som jag lämnade i pä enliknande fråga. Som jag dä framhöll är arvodena i läkarvårdslaxan beräknade medutgångspunkt i all en privatpraktiserande läkare i genomsnitt har 4 000patienlbesök per är eller 2 000 besök per halvår. Begränsningen av antaletläkarvärdsersällningar lill högst 3 000 per kalenderhalvår har tillkommit förall läkare med betydligt fler besök än genomsnittet inte skulle fä oskäligtökade arvodesinkomster genom lä-karvårdsreformen. Om begränsningsregeln hademedgett ell större antal läkarvårdsersättningar hade taxans arvoden fastställtstill lägre belopp. Begränsningsregelngäller bara läkarvårdsersättningen. Den del av arvodet som utgör patientavgifthar alltså läkaren räll all fä ul även om han skulle överskrida gränsen 3 000besök. Patientavgiften är f n. i allmänhet , men för läkare vidgruppmottagning . Begränsningsregeln har ocksä kommit till för att främjakvaliteten i vården. Läkaren skall kunna anslå tillräckligt med tid för variebesök. En omsorgsfull läkarvård och information till patienten sätter en gränsför del lämpliga antalet besök som en läkare kan svara för. Deåtgärder som bör vidtas är enligl min mening en utbyggnad av den samhälleligaläkarvård som sjukvårdshuvudmännen svarar för och som i olika avseenden ärprioriterad. HenWACHTMEISTER i (m): Jag ber att fä tacka socialministern för svaret. Men jag kan inle medbästa vifia i väriden känna nägon tacksamhet över svarels innehåll. Jagtycker att detta är ett beklämmande exempel på hur det går när byråkratinlägger sin föriamande hand över sjukvården. Anser verkligen socialministern påfullt allvar att del är viktigare att inte läkarna fiänar för mycket pengar änatt patienterna blir hjälpta? Jag ömmar inle alls för läkarna - de klarar signog ändå - men jag ömmar för de hundratals patienter som i detta fäll står i köoch inte kan få hjälp därför all läkarna inte anser sig kunna fortsätta att taemot patienter utöver de 3 000 patientbesök de får ersättning för frånsjukkassan. Sombekant är taxan uppdelad i sex olika grupper. Enligt den högsta gruppen färläkarna ersättning från med flera hundra kronor, och enligt denlägsta ingen ersättning alls. Det är orimligt att läkarna skulle tvingas utförabehandling för vilken de rätteligen skulle ha ersättning från försäkringskassanmed och bara få ul patientavgiften. Det skulle betyda attde föriorade på. Deåtgärder socialministern vill vidta är att bygga ut "den samhälleligaläkarvård som sjukvårdshuvudmännen svarar för och som i olika avseenden ärprioriterad". I handhas av alla besök i öppen vård avprivatläkarna. Att tro att samhället skall hinna bygga ut sjukvården så attdetta problem kan avhjälpas i en hast är naturiiglvis hell orealistiskt. Hadefrågan inte varit så allvarlig skulle man ha kunnat travestera uttrycket"medan gräset växer dör kon". IMalmö har man för alt komma till rätta med situationen försökt att i detaktuella sätta in vikarier som inte haft så många besök tidigareunder halvåret.