prot · FZ0992 · 1975-12-31 00:00:00 — Men är del då inle efterfrivilliga överenskommelser efter i vanlig ordning förda förhandlingar mellanarbelsgivarna, företagen och de anställda som de här resultaten har nätts? Jo,självfallel är det pä det sättet. säger all det nu aviserasyllerligare påslag på 3 96, vilket skulle bli belastande för glasinduslrineftersom den manuellt är så omfattande. Ja, men för att fä ett ekonomisktutbyte för lönlagarna som exempelvis för den som har . i inkomsiskulle ge . netto skulle företagel behöva ell lönepäslag pä 10 96. Såenkelt är det med detla förslag beiräffande skatteomläggning ocharbetsgivaravgift. Och de stora löntagarorganisationerna har ställt sig bakomförslaget och är självfallet beredda att beakta uppgörelsen som träffats i dekommande avtalsförhandlingarna. Jagtror all gör del litel för enkell för sig när han resonerar omdessa ting. Men borlsell ifrån del, är del til syvende og sidstmarknadsförutsättningarna som avgör - också för glasindustrin -möjligheternalill marknadsföring i värt egel land i konkurrens med företag i andra länderoch möjligheterna på exportmarknaden, där en samordning mellan företagen kange ett inle ringa utbyte. Omdet inle minsl för all hävda konkurrenskraften är angelägel med invesleringarfär vi hjälpa lill med det invesleringskapital som kan komma i fråga. Sämycket är jag beredd att redan nu säga som uttryck för min uppfallning omdetta. Slorieksordningen får vi diskulera sä småningom. Nutror jag inte heller att man kan resonera som och har gjort om vilket utbyte del blir för samhällel. Visst är utbytetvärdefullt, men om alla företag och alla branscher skulle resonera på sammasätt skulle debatlen bli besvärlig. Jag menar att samhällelmåste stödja branscher med svårigheler, och pä den punkten har vi fått herrar Hovhammar och med oss. Vi har samma uppfallning i den delen. Del är ingen annan än samhällel som här kan gä in och hjälpa. Men dä bör vi ge hjälp lill självhjälp. Man har väl ändå rätt och skyldighet att ställa vissa villkor, och de villkoren eller önskemålen går i riklning mot en samordning och en sam verkan mellan olika bruk, vilken skulle kunna åstadkomma en hel del resultat - inte minsl då del gäller marknadsföringen. Till sisl, herr lalman! gjorde jämförelser mellan glas- 208 arbetarna och varvsarbetarna. Det var en intressantmen ganska djärv om inle glasarbeiarna var värda lika stor uppmärksamhet somvarvsarbetarna. Jo, självfallet. Menherr glömde att vi när vi nu föreslår betydande insatser för attklara sysselsättningen för varvsarbetarna förutsätter en nerdragning avvarvsverksamheten på tre ä . Jo, därföratt situationen inom varvsområdet är sådan. Omsitualionen på glasindustriomrädet är ungefär densamma eller uppvisar liknandeförhållanden i fråga om avsättningen, är det då inte rimligt all förutsätta alten viss nerdragning av kapaciteten kan bli nödvändig? Det är ungefärligen detsom den utredning jag nämnde visade på. Men- och del har jag velat bifoga i mitt svar - då måste vi se lill att det skerunder så socialt acceptabla former som möjligt, och innebörden av del har jagredovisat i interpellationssvaret. Omåtgärder för att stödja den glasindustrin Hen HOVHAMMAR (m): För att anknyta till industriministerns anförande så har vi väl denuppfattningen gemensam att visst statligt stöd, exempelvis lill exportfrämjandeåtgärder, viss medverkan till långfristiga län på fördelaktiga villkor medlång amorteringstid och till låg ränta är väsentliga ting när det gäller atttrygga glasinduslrins framtid. Ä andra sidan kommer man aldrig ifrän detfaktum att en industri, vilken bi-ansch det än må vara, til syvende og sidstmåste stå på egna ben. Vi kan inte begära att staten för tid och evighet skallhjälpa oss. Vi får med andra ord inte bli alltför beroende av statligmedverkan. Det är därför som jag har pekat på en del problem som vi har när detgäller kostnadsutvecklingen. Attvi betalar våra anställda marknadsmässig lön är helt riktigt. Vi har undersenare är lyckats att höja lönerna till en sådan nivå att det ärintressant för ungdomen att gä in i den glashanteringen och bli våramedarbetare. Det är viktigt att del blivit så, och vi har inga synpunkter attanföra mot det. Men när det sedan gäller avgifter och andra ling som jag bärhar pekat på är förhållandena besvärande. Kostnaden för arbetsgivaravgifter ocharbetskraft uppgår till av produktpriset, i lön och 13 96 ibikostnader. Det slår väldigt hårt -det vet vi. En procentsökning avlöneskatten/arbetsgivaravgiften innebär en miljon i ökade kostnader, ocb del ärmyckel pengar för branschen. Närdet gäller energiskatteproblemet vill Jag konstatera att den Idecember I97I t. o. m. har vår bransch haft en total belastning avenergiskatt med ea . Med de nya energiskatterna ökarkostnadsbelastningen på 300 000 till ca 1,5 milj. kr. efter del all hänsyntagits till den skattenedsättning som regeringen kan medge enligtenprocentsregeln. Det är myckel pengar. Jag hade en motion här i somtyvärr avslogs och som pekade just på det förhållandet. Vihar även en viss tullfri glasimport frän ett land sorn heler ,alldeles särskilt aktuellt . Denna import slår dubbelt 14 protokoll 1975/76.89-92 Nr 92 för den småländska glasinduslrin. Den volym som lågprisimporten uppgår Tisdagenden ''" "osä'''' sysselsättning för 60svenska glasarbetare. 'karaktären har också den konsekvensen alt svenska glasbruk i strävanatt bereda fortsatt jobb ål sina anställda söker anpassa sina priser Om åtgärder för att ullen orealistiskt låg nivå. Det är inte särskilt läll. Det gäller i detta stödja den manuel- fall speciellt belysningsglas - inte hushålls- ochprydnadsglas. la glasindustrin Sedan säger industriministern alt finnarna lyckalsväldigl bra. kommer det sig? Ja, detfinns flera orsaker. Försloch främst har finsk glasindustri haft större resurser. Den ligger i händernapå stora koncerner som har gott om kapital. Svenska glasbruk är typiskafamiljeföretag med förhållandevis små kapilalresurser. Där finns alltså en vissskillnad. Finnarna tillverkar ett bra glas - dock inte bättre än det svenska.De har måhända haft vissa nya metoder av teknisk karaktär som vi inte haft.Också där har väl resurserna spelat en viss roll. Men det är även en annan saksom är betydelsefull, och det är de totala kostnaderna. Omvi utgår från alt kostnaderna i är 100 är de i 1974. Detär en fantastiskt stor skillnad och det gör att vi har svårt alt konkurrera medfinnarna både på vår hemmamarknad och på export. De relativa kostnaderna år1974 var alltså 100 - 51. Det säger tillräckligt om vårl läge. Föratt kunna klara oss måste vi därför förstärka vår marknadsaktivitet ochförändra vär marknadsföring. Del är också vad som delvis har skett. Det harskett i och det sker i där svenska glasbruk -sju stycken - för första gängen lillsammans går ut med en aktivitet i ,Del kommer att ske även på andra håll och då med en viss statlig medverkan. Jaghälsar detla med tillfredsställelse och hoppas all del skall ge resullal. Närdet i utredningen talas om en viss överkapacitet vill jag hävda att det är väl myckel sagl. Vi skall komma ihåg att som glasland betraktat är ett förhållandevis lilel land. Vi har - om vi jämför med andra länder - en ganska blygsam glashantering. Vi exporterade exem pelvis till - som är vår slörsla marknad - för 20 milj. kr. Vår totala export var 77 milj. kr. Vi har alltså en förhållandevis sior marknadsandel av vår export där. Men om man studerar siffrorna så ser man alt andel av import av hushålls- och prydnadsglas ligger under 5 96. Det innebär, herr lalman, att även om det finns ett och annat glas från i amerikanska varuhus och present affärer så är vi fortfarande väldigl små i . Dä menar jag: Om vi med en effekiivare marknadsföring kunde öka vår export lill så alt vår andel uppgick lill exempelvis skulle del betyda en fördubbling, frän 20 till 40 milj. kr. Det är mycket pengar. Då vore del inte aktuellt att lägga ned två tre glasbruk, som kommer alt ske, för de skulle kunna klara sig genom en sådan ökning i marknadsandelen. Ser vi på det ena landet efter det andra uppläcker vi alt vi har en mycket liten 210 marknadsandel. Jag drar den slutsatsen att om vimed slörre resurser kan förbältra färmarknadsföring skulle vi golt och väl kunna klara den tillverkningskapacitetsom svensk glasindustri har. Jagvill också ta upp en liten passus på s. 2 i industriministerns interpellationssvar.Han säger där: "Arbetsgruppens förslag kommer att beredas på sedvanligtsätt. Denna beredning kommer troligen inle all hinna avslutas undervåren." Men, herr statsråd, vi har hört att situationen förglasindustrin är myckel prekär och att detta därför är ett myckel brådskandeärende. Vi är nog litet till mans nere i och i glasdistriktetintresserade av att fä veta när detta arbete kommer att avslutas. Del skullevara bra om industriministern kunde ge oss ett svar pä den frågan så att vi kanlugna dem som ibland ställl frågan till oss. nägra ord till . Han brukar både här i kammarenoch i andra sammanhang säga att glasbruksägarna har levt sill eget lilla liv isitt eget lilla rike och han har ibland betecknat dem som kungar. Det är noglänge sedan, . Jag har lett ett företag i den här branschen i 32är och jag har aldrig upplevt den situationen. F. ö. är det ointressant attidka historieskrivning om vad som inträffat för t. ex. 50 är sedan. Det är merintressant att se vad som sker och framför allt vad som skall ske inom ennära framtid. Däkommer in på den akluella problemaliken som jag tycker hanbeskrivit mycket bra: mer pengar lill glasindustrin, bättre marknadsföring osv.Men han säger också: Driv ihop glasindustrin till gemensamma satsningar. Jagskulle då vilja ställa frågan: Menar att man skall driva ihoposs till nya grupper och fusioner mellan bruk? Skall detta s. k. ihopdrivandeske på frivillig väg eller skall statsmakterna ta initiativet och planera ochsamordna glasbruksbilden för framtiden? Det är många som också ställer sig denfrågan, särskill mindre glasbruk som inte riktigt vet vilken deras situationblir . De undrar om de får fungera som egna små enheter eller omde, som säger, mer eller mindre skall drivas ihop lill slörreenheter och större grupper. Omåtgärder för att stödja den glasindustrin Här har ju, som industriministern sagt, blivit i kammaren, och del är väl ganska typiskt att man säger attglasindustrin är gammal i och i län. Man har ihistorieböckerna läst att del berodde pä all del fanns ved och billigarbetskraft. finns det inte ved, och arbetskraften vill vi inte säljabilligare där än på andra ställen. Därför har de förutsättningarna i dagförsvunnit.' Jagär tacksam för att industriministern med anledning av att jag beklagade attdet inte kommer 100 milj. kr. i vår meddelar att pengarna kan komma tidigt påhösten och dessutom framhåller att han själv är positiv lill dessa salsningar.Glasinduslrin vet alltså all dessa förslag -åtminstone om vi då har ensocialdemokratisk regering - kommer . Då har vi möjligheler allplanera och kan, som industriministern Nr 92 här har sagt, hålla verksamheten uppe. Tisdaeenden "' '"' tänkt ta upp nägon polemik medherrar Hovhammar ''i . Om det vore sä väl all del bara var en tillfällig konjunkturnedgång skulle man säga: "All righl, vi sväller oss väl över Om åtgärder för att densom vi har gjort förut." Men har man som jag själv Jobbat i glas-stödjaden manuel- industrin , vet man all kriser harkommit la glasindustrin vartenda decennium, , 1930-talel,1940-lalet, och , och är vi inne pä . Det ärbara att konstatera det. Därför måste någonling göras. Själv har jag inte målatglasbrukens framlid mörk. Det kan den bli om ingeniing görs förmarknadsföringen, men om en sådan satsning görs tror jag alt det finnsmöjligheter. HerrHovhammar log upp vissa punkter i mitt anförande. Det sista som han sade varkanske det intressantaste. Han erinrade om alt jag använde uttrycket"kungar i sina egna riken". Det gjorde jag, och jag syftade då intepå förhållandena , , utan jag gick tillbakatill den diskussion vi förde med anledning av motionen 1:104 år1967. Då var det flera som ansåg att inga åtgärder behövdes inom glasindustrin- den skulle klara sig ändå. Vadsom var intressant var beskrivning av import på dettaområde. Han sade att andel av den ligger under 5 96. Man slällersig då frågan: Vad har glasindustrin gjort för all öka denna exportandel? Jagvet alt Orreforsgruppen har en god försäljning på . Den har orkatsatsa pä ett land. Åforsgruppen har haft råd alt satsa i , men denhar inte förmätt göra del över hela fältet, t. ex., som säger,i , i och i andra länder. Därför menar jag att man heltenkelt måste driva ihop förelagen. Jag sade i milt första anförande bl. a. attgenom att olika stödformer binds till vissa förutsättningar kan man lyckas. Jaghar otaliga gånger pekat pä behovet av nya grupperingar inom glasinduslrin. Jagsom kommer frän vel, och vel del lika väl, att det därfinns ell glasbruk som har en myckel god lönsamhet, kanske den bästa inom helaglasindustrin. Men det har specialiserat sig, marknadsfört elt fätal produkteroch lyckats med det. Jag tror all del är en omöjlighet för ett litet förelagalt sprida ut sin produktion över ell flertal produkter. Jaghoppas att en omstrukturering skall kunna genomföras på frivil-lighelens väg.Men om det inle går, måste statsmakterna binda upp stödet lill vissaförutsättningar. Det är ju inte enbart ägarna lill glasinduslrin som det härgäller utan också de 2 500 anställda i dessa företag. Det är ju från denutgångspunkten som samhället skall försöka lösa denna problemalik. HenNILSSON i (s): Industriministern sade något om all del var småländsk eller småländsk afton i kammaren, ochafton har del kanske Vi är väl snartbara smålänningar kvar här. Talet om "småländsk afton" äger sinriktighet också så till vida att Jag är övertygad om au glasbruksarbelarna iMålerås och Björkshult upplever situalionen i sin hembygd som något av ensmäländsk afton. Samverkanmellan glasbruken är nödvändig, sade industriministern, och det har väl bådeherr och jag försökt göra klart här. Men kommer det all bli en sådansamverkan? På vilket sätt kommer man i så fall all samverka? Enligt det förslagsom utredningen har lagt skall en total strukturplan utarbetas. Jag förmodaratt del innebär att man skall göra en sådan nedskärning som utredningen talarom. Utredningenlalar vidare om att knyta strukturstödet lill tekniska utredningar ochmetodutveckling. Del är naturiigtvis bra. Närdet gäller exportstödet - där ville "driva ihop företagen"- säger utredningen att man skall ge individuella anslag. Del är ju inte attsamverka. Uiredningensförslag innefattar vidare frågan om forskning och utveckling. Kommer man attfå till stånd en samordning exempelvis beträffande den pelletanläggning somnämns i utredningen? Det är möjligt att utredningen menar det. Men vem skall iså fall driva fram denna samverkan? Vem skall trycka på? Glasbruken själva hartydligen inte förmåga att samverka, det har vi ju sett, utan det är snararetvärtom så - vilket jag åtminstone har försökt att säga pä ett fint sätt förut-att glasbruken avvaktar och försöker att om möjligt la livet av varandra. Detär nödvändigl med samverkan. Det häller jag med industriministern om, men jagtror att det är nödvändigt att undersöka hur denna samverkan skall ske, så attden verkligen kommer till stånd. Och det räcker inte med all en sådan samverkantar hänsyn till de bruk som måste läggas ned, därest man inte kan öka exportenm. Beträffandelänsarbetsnämndernas agerande skall jag inte säga mer än att jag vel att detgår otrevliga rykten. Det är beklagligt att problemet har hanterats på dettasätl, och del är väl ganska förklarligt att sådana rykten kommer i svang pä deorter som drabbas av nedläggning. Jagtror del ligger något i talet om konkurrens mellan glasbruken och alt dessainte har velat investera. försöker alltid att göra detla till enskattefråga och en ekonomisk fråga i långa stycken, men här har ju ulredningenpåvisat att det har funnits möjligheter lill garanlilån, som inte harutnytljals. Utredningen anför också, vilket vi påpekat förut, att man överhuvud tagel varit ovillig alt låna och satsa pengar i denna verksamhel. Jagtror all de uppkomna svårigheierna i stor utsträckning beror pä delta. Jaguppskattar industriministerns yttrande att samhället naturligtvis måste hjälpalill också med de långsikliga lösningarna i del här fallet. Jag tycker det varpositivt. Det hade varil ännu bättre om uttalandet hade varit med i delskriftliga svarei, men det räcker väl med att det har framförts här i kammaren. Jag tror emellertid, somjag sagt förut, inte att del räcker med de Omåtgärder för att stödja den glasindustrin Nr 92 förslag som utredningen har lagt, utan det är nödvändigt att industri- den ministernser lill att det blir nägon form av styrning på den långsiktiga utvecklingen.Även om det inte skall ske i form av en glasbrukskom- --------------- mission, måste det bli någonting åt del hållet i alla fall. Om åtgärder för att stödja den manuel- i (c): la glasindustrin Herrtalman! Industriministern tyckte inte rikligt om min jämförelse med varvsarbetarna oehvarvsindustrin, men i den näringen är överkapaciteten och överproduktionenmera klarl uttalad än inom glasinduslrin. Jag vill också göraindustriministern uppmärksam på all det redan skell en utomordentligt kraftigminskning av antalet glasbruksenheter och av glasproduktionen i det härlandet. Man måste se frågan också i del perspektivet. När det gällerglasinduslrin är frågan, om vi skall behälla en produklion i vårl land ellerinte. Jagvill också säga lill industriministern att såväl slalliga som privaia företagvid olika tillfällen fäll svårigheler, och man har i dessa lägen kanske gjorten pessimistisk bedömning av förelagens framtidsutsikter. Det har t.ex. gälltett förelag som industriministern känner väl till -jag syftar pä KalmarVerkstad. Men när man gett förelaget en chans att leva vidare har det senarevisat sig att det ändå har varit möjligt att få en positiv ulveckling vidföretaget. Jag är den förste alt vara glad över del, och jag anser all man börgå fram myckel försiktigt även när svårigheter dyker upp inom glasindustrin.Jag tror all industriministern håller med mig om att det - om vi nu är överensom att öka insatserna på exportsidan - behövs en relativt liten andelsökning avden svenska andelen av glasexporlen på den inlernalionella marknaden för attklara de avsätiningsproblem som glasbruken brottas med. Jag lycker därfördet är rimligt all i det läget avvakta vilka resullal som kan uppnås med dessaexportinsatser. Lät oss se de resultaten innan vi söker bedöma framliden ochgöra alllför pessimistiska bedömningar. Dessutomtror jag alt industriministern är överens med mig om alt när man bedömerslorleken av samhällels insatser bör man rimligtvis göra del utifrån desamhällsekonomiska föriusler som är ett faktum, om det sker en nedläggning avde aktuella företagen. Gör man den jämförelsen och den bedömningen iförhållande till de samhällsekonomiska föriusterna tror jag inte allindustriministern har anledning alt avskräckas inför de insatser som behövs föratt öka exportstödet och klara de investeringar som krävs för att göraarbetsmiljön bättre och vidta energibesparande åtgärder, för att ta nägraexempel. Samma sak gäller de kostnader som kan behövas om man gör vissa punktinsatserför all klara akuta kriser. Utifrån en sådan samhällsekonomisk bedömning trorjag inte det behöver vara särskilt svårl för samhällel att göra de erforderiigasatsningarna. Herr industriministern : 214 Herr talman! På frågan, om vi skall ha kvarglasinduslrin i landel. har ju ulredningen försill vidkommande svarat ja. Jag tror mig våga tala å regeringens vägnar när jagsäger all det är självklart att vi skall ha kvar en glasindustri. Behövs ettstöd från slaten får vi försöka ge det stödet som innebär hjälp till självhjälpoch i de former som vi kan bli överens om mellan samhällels organ, förelagenoch de anställda. Då tror Jag också all vi skall komma fram lill ganska rimligalösningar. Vad beträffar ulredningen vill jag lala om alt dess betänkande idagarna går ut på remiss. Vi skall försöka sälla ul en kort remisstid, men jagtycker inte att den bör vara kortare än för att organisationernaoch de enskilda människorna skall ha möjlighet att läsa betänkandet, bilda sigen uppfattning och komma med sina synpunkler. Sedan får vi arbeta medmaterialet och om möjligl tidigt lägga fram det förslagsom det kan finnas anledning till. Omåtgärder för att stödja den glasindustrin Hen HOVHAMMAR (m): Jag ber alt fä tacka för vad industriministern sade senast: att manskall försöka bereda det här ärendet med största möjliga skyndsamhel. Jag troratt det är viktigt aU vi har fåll det beskedet. Iövrigt skall jag inte förlänga den här myckel trivsamma småländskaeftermiddagen, som snart övergår lill afton, särskill myckel längre. Jag kanskebara skulle vilja säga ell par ord lill i , som talade omcyniskt spel mellan glasbruken, om att vi tar livet av varandra, om all tvåslår den tredje och om många andra sådana ting. Vihar ju i vårt land en fri konkurrens. Vi arbetar i konkurrens med varandra, mendet är inget speciellt för vär bransch; det sker överallt. Jag kan försäkraherr att vi har elt myckel gott samarbete inom glasbruksorganisationen,där jag f ö. råkar vara ordförande. Vi brukar kunna diskutera våra gemensammaproblem både ärligt och öppet, och jag tror all del skall kunna ske även ifortsättningen, inte minst om vi får en god uppmärksamhet från statsmakterna påvåra problem. i log också upp frågan om pelleteringen, dvs. att glasbruken påen central plats gemensamt skall kunna bereda alla kemikalier på ell visstsätl. Förberedelsearbetet pågår redan, vi har haft en egen utredning som ärfärdig och vi kommer all uppvakta herrindustriministern och hoppas pä en välvillig förståelse från statsmakterna idenna centrala och vikliga fråga. Avslulningsvisvill jag konstatera att den välvilja som vi på mänga håll mött lycker vi ärbra. Alla vill slå vakt om det svenska handgjorda glaset, som har betytt ochbetyder väldigt mycket. Problemet är naturligtvis hur vi skall kunna uppnå enlönsamhet som gör att branschen pä kan överieva, och del finns enhel del recept på det. Vi har exempelvis talat om all vi är ense om attvi skall förbättra vår marknadsföring ule i världen så all vi kan exportera mersvenskl glas. Del är en viklig sak, liksom all vi får nytt friskt kapilal lillbranschen så att vi kan investera i maskiner och göra våra arbetslokaler bättreoch miljövänligare för de anställda. Med andra ord: Vi behöver mera pengar Nr 92 för all kunna hänga med i utvecklingen. Tisdaeenden ' fmns även andra saker man kan göra. allmänna arbetsgivaravgiften, som är 4 96, man skulle kunna göragenerösare bedömningar när det gäller energin osv. Om åtgärder för att Omalla hjälps ät tror jag att det skall finnas möjligheter för den svenska stödja den manuel- glasindustrin att fortleva. Vi som arbetar iSmåland, vare sig la glasindustrin vi är anställda medarbetare eller driver egnaföretag, är förhoppningsfulla, och personligen tror jagpä det svenska glasets framtid. Vi har skickliga medarbetare, vi har företagaresom vill kämpa och salsa på olika aktiviteter, inte minst när det gällerexport. Svenskt glas har ell gott anseende ute i världen, och även om det ipengar räknat inte belyder så mycket för , gör det en god PR för detsvenska namnei. Man har ibland liknat det svenska konstglaset vid en snöplogsom banar väg för kapitalvaror, och jag tror att det är riktigt. Lät oss selill alt den plogen kan fungera på samma goda sätl som den har gjort i mänga äräven i fortsättningen. Överiäggningenvar härmed slulad. §6 Föredrogs och hänvisades 1975/76:170 lill lagulskoliel 1975/76:176 tilljuslitieulskoltel §7 Föredrogs och hänvisades Motioner