prot · FY0970 · 1975-12-31 00:00:00 — Kan ettdepartement sända ut LO-nytt så kan någon annan yäns-tebrevsberättigadinstitution självfallet med tjänstepost skicka ut SAF-nytt eller något annatliknande tryckalster. Jag är själv riänstebrevsbe-rättigad, så jag kan möjligenfå litet glädje av ett nederlag här i kammaren för reservationen. Nåväl, allaslikhet inför lagen skall väl ändå gälla? Det som gäller för den enainstitutionen får också gälla för den andra. Jagyrkar med detta, herr talman, bifall till reservationen på denna punkt. Distributioni tjänstebrev av visst informationsmaterial från intresseorganisation Det här är förvisso, som i sade, en liten och blygsamfråga. Jag tror inle alt det tjänar något vettigt ändamål att la upp en långdebatt, utan jag kan nöja mig med all kort och gott säga allulskoitsmajoriteten inte finner det angelägel att i detta ärende göra någonerinran mot socialministern. Jag yrkar följaktligen avslag på reservalionen. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Skadeståndtill en f. d. handelssekreterare iMalmö (m); Jag är inte så blygsam alt jag tar upp och stör kammaren med blygsammafrågor - det var inle så jag sade. Jag sade att det finns de som anser att denhär frågan är blygsam, men del är den inte med tanke på dess prejudicerandeverkan. HerrMOSSBERG (s): Bara någraord till då. Jagkan inte förstå att det skulle vara anmärkningsvärt alt ett departement pådelta sätt förmedlar information om medborgerliga angelägenheter som i höggrad berör landets största löntagarorganisation. Det skall bli intressant attse om alla borgeriiga ledamöter av kammaren biträder reservalionen och om detblir lottning i detta ärende. i (m): Jag tycker också att man skall informera så myckel man kan - del ärbara inte det frågan gäller. Men man skall inte informera med LO-nytt iriänstebrev - del är det saken gäller. Sedan samtliga under avsnittet Distribution iriänstebrev av visst informationsmaterial från intresseorganisation anmäldatalare nu hafi ordet övergår kammaren lill att debattera Skadestånd till en fd, handelssekreterare. Från sida yrkades under dechargearbetet atthandelsdepartementets åtgärder mot en handelssekreterare i skulle upptastill granskning. Det skedde dels med hänsyn lill förhållandena i del härspeciella fallet, dels också mot bakgrund av hur haragerat i allmänhet vad gäller handelskontor i utlandet. Faktai ärendet är att två handelssekreterare har tillerkänts skadestånd på grund avalltför bryska åtgärder mot dem från sida och att mandessutom vid två andra handelskontor - i och - fåttalarmerande revisionsrapporter. Det är mot den bakgrunden beklagligt attutskottsmajoriteten har givit en så knapphändig redogörelse för del aktuellafallet. Jag måsle därför redogöra något för detta. Ifebruari 1973 infann sig två riänstemän från vidhandelskontoret i och berordrade handelssekreteraren där att omedelbartlämna ifrån sig nycklarna till kontoret samt att med omedelbar verkan tasemester från tjänsten som handelssekreterare. erhöll vederbörande enicke begärd tjänstledighet till dess att hans förordnande löpte ut, och dettabekräftades i konselj. Dessa drastiska åtgärder,vidtagna i närvaro av underordnad personal. gav givetvis intryck avatt vederbörande handelssekreterare hade gjort sig skyldig lill allvarliga feli yänsten. Det föranledde senare denne sekreterare alt stämma kronan och allbegära skadestånd för det lidande som han därigenom åsamkats. I samband medprövningen av stämningsansökan kopplades justitiekanslern in i detta ärende. Juslitiekanslernsutlåtande är, som jag ser det, värt mycket stor uppmärksamhet, och jag kommerdärför att citera vissa delar ur detta, Justitiekanslernsäger: "Vad som framkommit vid min genomgång av ärendet utgör inle någotstöd för eventuella påståenden om att He-graeus gjort sig skyldig tillförskingring eller annan oegentlighet beträffande handelssekreterarkonloretsmedel, ej heller har del eljest framkommit något som visar alt Hegraeus gjortsig skyldig till fel eller försummelse som föranleder åtgärd från minsida." Justitiekanslernfriar alltså i sitt utlåtande den här aktuelle handelssekreteraren frånmisstanken om fel i tjänsten. Sedangår justitiekanslern vidare och redogör för hur han bedömer de åtgärder som harvidtagits från sida. Jag citerar på nytt; "Det tordevara förenat med betydande svårigheter att i en process övertyga domstolen altdepartementet haft tillräcklig grund för ingripandet." Det är verkligenett klart besked! Och så fortsätter justitiekanslern: "Men attmissförhållandena i sådan mån skulle kunna tillskrivas vederbörande ensam atthan kunde skiljas från riänslen synes svårligen kunna visas. De följandeåtgärderna i är ej mindre svåra att försvara mot bakgrund avförhållandena i målet." Delär alltså i stort sett ett underkännande av regeringens åtgärder och ettkonstaterande av att dessa åtgärder vid en eventuell process inte skulle kunnaförsvaras. Slutligensäger justitiekanslern angående handläggningen inom departementet:"Utredningen ger anledning lill antagande att någon egentlig prövning motbakgrund av arbetsrältslig lagstiftning och praxis ej föregått beslutet," Juslitiekanslernsslutsats är sedan den, att en förlikning bör ske mellan kronan och vederbörandesekreterare, eftersom kronan löper stor risk alt förlora målet och därmedriskerar all ådömas skadestånd lill vederbörande. På initiativ avjustitiekanslern träffades därför ett förlikningsavtal, vari ingick ettskadestånd till vederbörande sekreterare på . Förlikningsavtaleigodkändes av regeringen, och slutet på den här sorglustiga historien blevalltså att statsverket fick vidkännas en ska-deståndskoslnad på . Vems var då felet för attdet gick så här? JKfinner att de båda departementstjänstemän som i vidtog de aktuellaåtgärderna inle kan beskyllas för tjänstefel eftersom de hade handlat ienlighet med en av handelsministern utfärdad instruktion. JK har självfalletingen befogenhet att granska handelsministerns åtgärder - det skall ske igrundlagsenlig ordning i samband med konstilutions-utskottetsdechargegranskning. Skadeståndtill en f d. handelssekreterare 10 protokoll 1975. Skadeståndtill en f. d. handelssekreterare Minslutsats är att ansvaret för det inträffade inle rimligen kan ligga på någonannan än handelsministern. Han borde ha förberett ärendet omsorgsfullare ochprövat också de olika arbetsrätlsliga konsekvenserna av åtgärder i den härstilen. Det rörde sig dock ytterst om en enskild människas anseende ochintegritet. Reservanterna drar därför den som jag tycker rätt måttfullaslutsatsen alt handelsministern i della ärende ej handlat med tillräckligvarsamhet. Detär innehållet i reservationen, och jag yrkar att utskottets betänkande pådenna punkt lägges lill handlingarna med gillande av vad som anföres ireservationen S. HerrBJÖRCK i (m): Det här ärendet gäller en handelssekreterare i , och jag kanomtala att hans namn inte finns nämnt i utskotishand-lingarna.Socialdemokraterna i utskottet har inte till något pris velat del, trots altdet finns gott om tidningsurklipp där han har framträtt och berättat om sinavedermödor. Del är en handelssekreterare med lång erfarenhet från sådan verksamhet.Han har haft mycket goda vitsord, och den behandling somhan har utsatts för har därigenom varit i hög grad upprörande. Som på tvingades han plötsligt att ta ut semester , han fråntogsnycklar till sitt kontor och hans personal underrättades om att han underresten av sin tjänstetid skulle tvingas la riänstledighet utan ansökan, och hanålades då andra arbetsuppgifter. Dettahar skett genom två från utsända riänstemän som hade fåttsitt uppdrag av handelsministern. Au detta handlingssätt var klart olämpligthar sedermera bekräftats. har här citerat JK:s utlåtande, och jagskall inte la upp kammarens tid med att göra ytterligare citat. Jag tycker attdet som här sägs är ganska klart. Vad som har hänt är att kronan åsamkatsekonomiska förluster genom det skadestånd som man har tvingats utbetala. Attmärka i sammanhanget är all för inte så länge sedan en liknande incidentinträffade med en handelssekreterare i . Också där tvingades kronanbetala ett betydande belopp i skadestånd. Nuhar handelssekreteraren alltså fått sin upprättelse. En egendomlig sak här ärväl att en av de ansvariga riänstemännen har beslutat sig för alt utkräva någonform av hämnd på handelssekreteraren genom att efter det att förlikning ingåttsskicka en rundskrivelse till samtliga andra handelssekreterare och ledandetjänstemän inom den verksamheten, I den skrivelsen har handelssekreteraren,trots all han alltså har friats av JK, framställts som skyldig till en radoegentligheler. Manfår, herr talman, hoppas att det som inträffat kommer att leda till en bättrelingens ordning i del aktuella departementet när del gällerhandelssekrelerarverksamhelen. Om emellertid förändringar lill del bättre skerpå del här området kan del inle frila del ansvariga statsrådet för det somredan inträffat. Den behandling som handelssekreteraren i ZUrich utsattes för äricke försvarsbar. Det är lätt all konstalera detta, och det är uppenbart så,att del som inträffar har skett i stor hast och utan att man från de ansvarigassida skaffat sig ett säkert underiag för de vidtagna åtgärderna. Ansvaret fördetta vilar ju i första hand på det ansvariga statsrådei . Jag ber attfå yrka bifall till reservalionen. HerrMOSSBERG (s): i är rikligt på alerten , talar många gångeroch gör långa inlägg. Det har han rätt till - det är klart. tycksvara mer eller mindre på krigsstigen , frän i sitt ordval och i sittuppträdande. Det har han också rätt lill - jag säger inle all del är fel.Måhända kunde man, framför allt med hänsyn lill den sekreterare som berörs,vara mildare i tonen och inte så hårt driva denna sak, för jag tror inte attdet gagnar mannen i fråga med en uppslitande debatt. HerrMolin säger all della ärende har handlagts bryskt och inte med tillräckligvarsamhet - jag tror det var så han uttryckte sig - och all del var ensorglustig historia att man behandlade en enskild människa på det här sättet.Herr tyckte all vederbörande sekreterare hade haft goda vitsord ochdärför inle borde blivit föremål för sådan behandling från departementet som nuskett. Ja,herrar och i , det är klart all delta är en historia som manskulle kunna prata väldigt länge om, men om det är på del sättet alt ni vill tahänsyn till och värna om den man som berörs, tror jag att man skall undvika enuppslitande debatt om detta. En lång debatt tror jag inle gagnar den enskildamänniska som det är fråga om. Jag menar inte att man skall tysta ner det här pånågot sätt. Men jag tror inte att man hjälper vederbörande med altdiskutera länge om det här. Därförskall jag i varie fall i en första omgång nöja mig med alt säga att vi hargranskat ärendet i utskollet och alt majoriteten har funnit alt departementetshandläggning inte kan ge anledning lill någon form av erinran eller anmärkning.Del hela har skötts på ett sätt som vi tycker är just. Däremot anser vinaturligtvis att del är beklagligt att saken över huvud tagel har inträffat,men del kommer väl - som jag ser del -i första hand an på all vederbörandeperson har skapat denna situation genom sitt eget handlande där nere. I annat fallhade inte lägel blivit del som del är . Del har skett förlikning mellanparterna och därmed tycker jag att affären kan vara utagerad. Bifall till utskottetshemställan. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Skadeståndtill en f d. handelssekreterare Jag tycker att inlägg var en smula märkligt. HerrMossberg företräder utskotlsmajoriteten, som inte går med på ett påpekande omall man från departementets sida inle har förfarit lill- Skadeståndtill en f d. handelssekreterare sägerherr att ulskoitsmajoriteten gör detta med hänsyn till vederbörandeperson och alt jag borde vara mildare i tonen. Jag tror all del är tvärtom. Jagtror alt den här personen i ZUrich, som utsatts för dessa bryska åtgärder,behöver upprättelse. Han får ingen upprättelse om vi är milda i tonen mot ettstatsråd som handlat ovarsamt. Handelsministern har själv antytt att han harhandlat ovarsamt. Jag vill, utan all i denna omgång direkt citerahandelsministern, fråga om ändå inte här i kammaren vill erkännaatt har handlat ovarsamt. Sedansade att grunden för dessa åtgärder var vederbörandeshandlingar. Såvitt jag förstår menade med detta att ingripandet beroddepå vad vederbörande hade gjort i sin riänst i . Men justitiekanslern harju friat honom,justitiekanslern har funnit all del inle begåtts någraoegentligheler och justitiekanslern har t, o, m. gått så långt att han ansettatt det var utsiktslöst för kronan att föra en process. Han har därförrekommenderat att ett skadestånd skulle utbetalas till vederbörande just föralt han på felaktiga grunder blivit illa behandlad. Slutsatsenmåste bli att handelsministern har förfarit felaktigt. Om man inle drar denslutsatsen, om menar att det var korrekt att ingripa motvederbörande i Ziirich, om menar alt handelsministern hade grundför sin instruktion, då måste mena att det var fel att betalaskadestånd. Då - menar - var del alldeles onödigt avjustitiekanslern all föreslå alt . skulle utbetalas till den härpersonen, eftersom del var hans handlingar som utgjorde grunden för dedisciplinära ingripandena, I så fall är del justitiekanslern, som harrekommenderat skadeståndet, som har handlat felaktigt. I så fall har herrMossberg, som ledamot av konstitutionsutskottel, möjlighet alt se till attjustitiekanslern ställs lill ansvar för felaktigheten. Kommer dåatt la chansen alt se till all justitiekanslern får ansvara för eventuellafelaktigheter? i (m): Jag håller helt med om att man i ärenden som gällerenskilda personer måste ta stor hänsyn så att inte onödigt stor skada åsamkas,I det här fallet förhåller det sig emellertid på del sättet att en personblivit illa behandlad av kronan. Han har själv i process begärl skadestånd ochgenom förlikning med kronan fåll del. Han har med namn, bild och allt framträtti en lång rad tidningsartiklar och intervjuer - de finns här om någon skulletveka. Då kan man naturligtvis utgå ifrån att han inle har någonting emot attfå den upprättelse som han i andra sammanhang så ivrigt har eftersträvat. Vadjag tycker är speciellt märkligt i förra anförande är alt hansade att hela frågan har skötts på ett just sätt. Han sade ordagrant så. Jagtycker att det som påvisats i och mitt anförande klart tyder på allså inte varit fallet. Men sedan sade herr Han sade att handelssekreteraren själv är orsak lill det som hänt.Det kan väl ändå inte vara en rimlig ståndpunkt i det här sammanhanget. Det harhär visats hur handelssekreteraren har blivit beskylld för en lång rad sakersom han inte varit skyldig till. Del är alltså uppenbariigen även statsrådetFeldt medveten om. För i de handlingar vi fått - jag skall använda de handlingarvi haft i utskollet i granskningspromemorian - finns bl. a. anteckningar fördavid sammanträdet på med bl. a.justitiekanslern och statsrådet närvarande. Där säger statsrådet :"Vi kan inle påstå all handelssekreteraren misskött sina arbetsledandefunktioner inom handelskontorels allmänna verksamhet." Han säger vidare:"Vi har aldrig åberopat riänstefel mot honom. Vet inte om del fanns grundför avstängning." Det är alltså vad handelsministern säger i denpromemoria som ulskottet fått ta del av. Motden bakgrunden är det nog ändå så att handelsministern måste ta sitt ansvar föratt en enskild person har blivit behandlad på det sätt som har varit fallet. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Skadeståndtill en f d. handelssekreterare ville alt jag skulle svara på frågan om jag tyckte altstatsrådet hade handlat ovarsamt eller ej. Jag tycker inte att han hargjort del. Måhända kunde han ha handlat på ell annat sätt, men hur det skulleha gått till överlåter jag åt att avgöra. Omdel hade blivit en process och den hade drivits till sitt slut är jag inleövertygad om alt vederbörande sekreterare tagit hem spelet. Det är min syn påfrågan. talar nästan hela liden om vad JK har sagt, och jag vetmyckel väl vad han har sagt. Men talar väldigt litet om vederbörandesekreterares agerande och verksamhet nere i , vilket ändå är bakgrundentill del hela. Man kan sedan diskutera vem som är den mest skyldige. Departementetmåste ändå ha rätt att ingripa på något salt. Frågan var när man skulle ingripaoch hur man skulle ingripa. Om man nu som tycker att ingripandelskedde ovarsamt, då vore det bra att få veta hur och när tycker attingripandet skulle ha skett. Herrtalman och kammarkamrater! Eftersom så myckel har talat om JK:s synpå frågan, måste jag trots den sena limmen få la i anspråk förall redovisa hur departementet ser på vederbörande sekreterares verksamhet ochagerande i . Del är del s. k. ESSI-projeklei, likviditetskrisen ochvederbörandes egna ekonomiska transaktioner som har blivit föremål för kritik. Idéntill kom från vederbörande sekreterare och gick ut på att manskulle utnyttja en samtidig högkonjunktur med brist på arbetskraft i Schweizoch en lågkonjunktur i , så alt förelag i de olika länderna koppladessamman. Arbetet skulle bedrivas tillsammans med den förelagsekonomiskainstitutionen vid och där ledas av professor . På grund av de speciella för- Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Skadeståndtill en f d. handelssekreterare utsättningarna förprojektet gällde det att som man säger "smida medan järnet varvarmt". Förseningar skulle kunna innebära alt förutsättningarna förprojektets genomförande hell ändrades. Ja,så drogs projektet i gång med frågeformulär till 3 500 svenska och4 500 schweiziska företag. rapporterade attprojektet förhalades, trots påstötningar från honom själv och fråndepartementet, var läget sådant att projektet omöjligt kundebli slutfört inom avsedd tid. Genom fördröjningen sprängdes ocksåkostnadsramarna. Fördröjningen orsakades av alt sekreleraren inle ville skickaut inbjudningar till ESSI-seminarium till intresserade företag. Sekreterarenerinrades om sin tiänsteplikt all skapa enkäten och därmed genomföra detplanerade projektet. Sekreteraren i fråga lär enligt besked ha vägrat altutsända utlovade inbjudningar. Beträffandelikviditetsläget skall vi först ha klart för oss vad som i väsentliga delarskiljer ett handelssekreterarkonlor från en vanlig myndighet.Handelssekreterarkonloren har tre slag av verksamhetsområden, nämligen allmänverksamhet, uppdragsverksamhet och projektverksamhet. Det speciella för dessakontor är här all endast en del av deras verksamhet skall finansieras medallmänna medel. Uppdragsverksamheten skall bekostas av de enskilda kunderna.Ändå hade vid upprepade tillfällen förekommit likviditetsproblem vidZiirichkonloret, varvid det bl, a, hänt att projekt finansierats med allmännamedel vilket inte var tillåtet. Handelssekreteraren var medveten om detta. Vadsom från departementets sida har lagts sekreteraren till last torde vara althan dels finansierat projekt med allmänna medel, vilket som sagt inle vartillåtet, dels och inte minst genom fördröjningen av ESSl-projeklel satte sigur stånd att klara finansieringen av kontorets projektverksamhet förresterande del av året. Härtill kom alt sekreteraren trots upprepade anmaningarunder och senare inte kunde prestera enlikvidiletsplan för kontoret. Bl, a. på grund härav föranstaltade departementeti om revision. Sådan revision förelogs av revisionskontoret vidslatsdepartementens organisationsavdelning. Nämndarevision avslöjade utöver likviditetskrisen även att sekreteraren, utan allhan ägde rätt att själv göra detta, i del för kontoret besvärligalikviditetsläget hade gjort uttag för egen räkning på 16 000SFr, Revisorerna begärde dels besked om hur departementet avsåg alt klarakontorets likviditet, dels att sekreleraren skulle skiljas från kontoretsadministration. Först sedan sekreterarens semester hade påböriats inkom ifebruari 1973 en likvidilelsbudget, vilken då utvisade en brist på likvidamedel på 80 000 SFr, Beträffandeden omtalade checkräkningskredilen vill jag nämna att kontorets bankförbindelseför att klara likviditeten hade beviljat kontoret en löpande kredit på kontoretskonto med en gräns vid 25 000 SFr, visade bankkontona ettskuldsaido på ca 50 000 SFr, Så vill jag säga några ordom semesterbeslulet. av de nämndaförhållandena, alltså fördröjningen av , likviditetskrisen ochsekreterarens egna ekonomiska transaktioner, angav - särskilt efterrevisorernas larmrapporter och svårigheterna att få sekreteraren att inkommamed en likvidiletsplan - att förhållandena vid kontoret var så oroande att ettsnabbt ingripande för att reda upp situationen var i hög grad påkallat. Olikaåtgärder var härvidlag länkbara. Skälen lill alt man stannade för att gesekreleraren semester torde vara flera. En utgångspunkt var all man önskadetillgripa det lindrigaste förfarandet och om möjligt undvika att skadasekreleraren personligen. Härom råder delade meningar, vilket vi har hört . Även om det är möjligt att ingripa mothonom med avstängning och åtal för tjänstefel, skulle en sådan åtgärd drabbahonom för hårt, när en så kort lid återstod. Eftersom sekreteraren hade ettstort anlal inneslående semesterdagar valdes därför i stället alt ge honomsemester vilket han, då han delgavs beslutet, accepterade som lämpligt i dellägel. Att handelsministern därmed i frågan angående ifrågasatttjänstefel i samband med arbetet på beslöt att inte vidtaytterligare åtgärder var därför också helt följdriktigt och inte föranlett avatt man inle ansåg att sekreteraren begått riänstefel. Avslutningsvisvill jag säga att även om det delvis misslyckade ESSI-projektei och den iråkadelikvidiletskrisen samt det kritiserade semesterbeslulet inte var sådant som JKkunde driva inför domstol, så var del ändå sådana oegentligheler som måsteåtgärdas för alt handelskontoret skulle fungera bra och återfå förtroendet ochanseendet därnere. Som jag sade i mitt första anförande, är det väl i förstahand vederbörandes agerande och i varie fall i någon mån inte fullt acceptablaverksamhet som har lett till att debatten kommit in i det här läget. Skadeståndtill en f. d. handelssekreterare argumentering förvånar mig mer och mer. Låt mig förstsäga alt del kanske hade varit värdefullt om utskottet hade bifallit vårtyrkande att den promemoria med en redogörelse för saken som nuläste ur hade tagits in i utskottets dechargebetänkande. Del yrkandet avslogsju. Sedansade att vederbörandes agerande var grunden för ingripandena.Herr redogör för vad han menar inle vara acceptabla förhållanden ochtalar om fel och oegentligheler. Då ställer sig på en annan linjeän justitiekanslern. Som jag har citerat, säger justitiekanslern att Hegraeusinte gjort sig skyldig till förskingring eller annan oegentlighet. Ej hellerhar framkommit något som visar all Hegra2us gjort sig skyldig till fel ellerförsummelse. Här har alltså en annan uppfattning änjustitiekanslern. Vidaresade att han inte är säker på hur processen skulle ha gått. Delär inle jag heller. Jag vet inte vem här i kammaren som har förutsättningar allbedöma hur processen skulle ha gått. Skadeståndtill en f d. handelssekreterare som kanske har någraförutsättningar all förutse utgången i en process är justitiekanslern, ochhansägerattdel torde vara förenat med betydande svårigheter att i process övertygadomstolen att departementet haft tillräcklig grund för ingripandet. Det ärjuslitiekanslerns bedömning. Mot den står då , som säger all haninte är säker på hur processen skulle ha gått. På grundval av det underkännerdå de åtgärder som förordas av justitiekanslern och vill friahandelsministern. Jag upprepar min fråga: Kommer som ledamot avkonstitutionsulskottet att verka för att justitiekanslern åtalas? HerrMossberg talade också om att han ville redovisa hur departementet ser på saken.Jag skulle vilja säga all har redovisat hur departementet såg påsaken. Handelsministern har nämligen blivit klokare. Handelsministern intar inle den ståndpunkt som gör här i kammaren. Hadehandelsministern gjort det, hade jag utan tvekan yrkat på anmärkning ikonstitutionsutskoltet.