prot · FY0989 · 1975-12-31 00:00:00 — Destatliga åtgärderna kan ocksä förväntas ha influens pä landstings- ochkommunnivå sä att kulturpolitiken även där fär en mer framskjuten plats.Förnyelsen av folkrörelsernas kulturpolitiska engagemang utgör en aktiverandeoch pådrivande kraft i dessa sammanhang. Det finns av dessa skäl anledning atthysa gott hopp om den fortsatta utvecklingen på del kulturpolitiska området. Idet tredje steget av den statliga kulturpolitiken kommer bl. a. insatserna förkulturarbetarna att närmare behandlas. Jag kan nu bara önska departementschefenlycka till när det gäller att utforma åigärder på detta vikliga område. Deämnesområden som jag här endast summariskt berört kommer att utförligarebehandlas av andra företrädare för socialdemokratiska partiet ikulturulskoltet. Jag kommer att ägna fortsättningen av mitt inlägg ät frågan ominsatserna på litteraturens område. Litteraturutredningenpresenterade förslag till statliga insatser inom litleraluromrädet i sittbetänkande Boken. Dess förslag syftade till att ge möjligheter för en bred ochkvalitativ utgivning av litteratur. Det avgörande motivet förstatliga insatserskulle alltså vara de kulturpolitiska behov som del är angeläget atttillgodose. Propositionenföfier pä de flesta punkter utredningens förslag. Pä ett område sker emellertiden avvikelse, nämligen belräffande insatserna för ny svensk skönlitteratur.Propositionen föreslär där elt selektivt stöd medan utredningen förordade ettmera generellt verkande slöd. Propositionensförslag möttes med en häflig kritik från olika häll. Representanter för deborgerliga partierna gick snabbt till offentligt angrepp Statligtlitteraturstöd, m. m. Nr 89 såväl mol stödets konstruktion som mot dess omfattning. Fredaeen den lingspariielblev sä upprört att dess representanter hoppade av sitt tidigare 23 mai 1975 ställningstagandei kulturutskottet i frågan om biblioteksersättningen och --------------- plötsligt röstade för reservationen vid voteringen i kammaren. Statligt litteratur- att ta hämnd för ett, som man menade, dåligt förslag beträffande lit- stöd, rn. m. teraturstödel var så stor att man i del läget integav sig lid att avvakta behandlingen av förslageti fråga. Vi kan spekulera över della agerande. Måhända lillkom den manövern föratt skapa större förutsättningar för borgerlig samling i utskottet vidbehandlingen av litteraturstödet. 1 så fall har jag bara att konstatera altmoderaterna lyckades. Det förslag som utskottsmajoriteten presenterar angåendelilieralursiöd bär i hög grad märke. Kortlid efter det att propositionen presenterats och innan molionstiden utgåttredovisade ett alternativ beträffande litteraturstödet.Författarförbundets skrivelse hade formen av en vädjan till de politiskapartierna att samverka för att realisera etl slöd för ny svensk skönlitteraturför vuxna enligl de rikllinjer som förbundet föreslagit. Huvudpunkternai Författarförbundets förslag innebären selektiv stöd-modell och all siödetskall utgå under förutsättning av all förlagen till-lämpar ett lågt pris påböckerna. Viden genomläsning av de motioner som avgavs kunde man snabbt finna att moderatasamlingspartiet och inte alls tagit något inlryck av de synpunklersom framförts av Förfaltarförbundel. Alt dessa partier inte hade någol gott allsäga om proposiiionen det visste vi ju innan molionerna var skrivna, men vifick delta ytterligare bekräftat i motionstexterna. Båda partierna, folkpartietoch moderata samlingspartiet, öser där sitt förakt över propositionensförslag, som bedömts som "farligt, orättvist, och illa genomtänkt".Trots alt och folkpartisterna i sina moiioner närmast fnyser ål delringa stödbelopp som föreslås till skönlitteraturen, så talar man i en avmotionerna om alt denna del av litteraturstödet kan av "irriterademakthavare användas för att reellt tysta besvärliga kritiker". Del ärhäpnadsväckande hur löst friheten i vissa kretsar anses sitta i del här landet. Men, som sagt, att folkpartietoch moderata samlingsparliei inle skulle ha vackra ord att säga om proposiiionen kom inte som nägon överrask ning. Däremot hade jag faktiskt väntat mig att deskulle ha tagit någol litet intryck av synpunkter, som ocksä helt stöds av KLYS, dvs. Konstnärliga och litterära yrkesutövares samarbetsnämnd. Genomläsningen av motion ingav emellerlid vissa för hoppningar om alt nå en ganska bred samling i utskottet. skriver nämligen om behovel av en mera generell stödmodell, men när del gäller den s. k. motprestationen från föriagens sida anger cenlern som förstahandsalternativ en lågprislinje. Jag trodde att dessa tankar skul le kunna utgöra ell underlag för samförstånd mellan socialdemokraterna, 26 kommunisterna och centerpartietunder utskottsbehand- Ytterligare stärkti de förhoppningarna blev jag när det ocksä stod klart efter hearing införutskottet att de mindre förlagen förordar stödmodell. Tillmin stora förvåning var centerpartisterna inle alls villiga lill resonemangmed oss om förslag. Redan efter en mycket kort överläggningi utskottet begärde bordläggning för alt de tre borgerligapartierna skulle fä tillfälle alt diskutera sig fram till en gemensam linje.Centerpartiet nappade pä den krok som kastade ul. HerrSundman har i en replik i gett sin version avöverläggningarna kring litteraturstödet i utskottet. Där påslås all vi fränsocialdemokratiskt häll varit helt ointresserade av överläggningar och att viända fram till sista sammanträdet skulle ha hafl bara ett verbaliseratförslag, nämligen propositionen. Jag är mycket häpen över . Jagbeklagar att inte kan vara här , sä att vi fått möjlighet attdiskutera saken. Sedan nu utskottsbehandlingen emellertid är slut finner jagdet angeläget att inför kammaren få redovisa min version. Delmåste ha stått klarl för alla i utskottet alt vi från den socialdemokratiskasidan var intresserade av alt göra upp med utgångspunkt i Författarförbundetsförslag. Jag har såväl i utskottet som vid samtal med enskilda ledamöter inomcenterpartiels grupp särskill framhållit att frågan om en lågprislinje borde viväl kunna ena oss om. Jag har gjort det med hänvisning till att isin parlimotion självt har angett denna form av motprestation som eltförstahandsalternativ. Jag har framhållit att när nu författarnas egenorganisation och de små förlagen begär en sådan stödmodell borde vi väl tachansen att pröva den under den försöksverksamhet som ju reformen innebär. Minavädjanden har emellertid förklingat ohörda. Jag beklagar detta ur sakligsynpunkt. Men om nu centerpartisterna i utskottet inte är intresserade av enlågprislinje, så tycker jag att de skall stå för detta och inle skylla pä attvi inte skulle ha velal förhandla. Jag hoppas alt ulskollels ordförande villbekräfta att min version av utskottsbehandlingen är den rikliga. Ireservationen 1 till kulturutskottets betänkande har vi socialdemokrater ochfru föreslagit att litteraturstöd skall utgå lill ny svenskskönlitteratur för vuxna i huvudsaklig överensstämmelse med Författarförbundetsförslag. Beträffande övriga kategorier av litteratur föreslår vi bifall lillproposiiionen i alla delar. Vårlställningstagande innebär alt vi delar den allmänna syn på del statligalitteraturstödet som kommer lill ullryck i proposiiionen. De förslag somregeringen lagt fram uppfyller krav som del frän principiella utgångspunkterflnns anledning att ställa. Enviktig målsättning med litteraturstödet måste vara all i ökad utsträckning nåul lill människor med god litteratur. En hämmande faktor i det hänseendet ärbokpriserna. Liiieralurulredningen konstaterade: Den Statligt litteraturstöd, m. m. StatligtUtteratur-stöd, m. m. rådande bokprisnivänupplevs allmänl som hög och förmodas därför verka hämmande på bokförsäfiningen.Att den utgör ett starkt hinder för privata inköp - inle minst för ovanabokläsare - har också belagts i utredningens sociologiska undersökningar. Utredningenkonstaterar vidare att det ligger i förläggarnas intresse att la ut högstamöjliga pris av köpvilliga och bokvana konsumenter. Det kan hävdas, sägerutredningen, att prisnivån pä originalutgivningen i stor utsträckning äranpassad efter vad de minst priskänsliga kunderna är villiga att betala.Utredningen konstaterar att det inom bokbranschen finns - jämfört med andrabranscher - fä prispressande faklorer. Svaretbelräffande dessa förhållanden är från sida alt det visserligen ärbeklagligt att böcker "upplevs som dyra". Men de konstaterar i sinpartimotion all det tydligen inte går all framställa böcker billigare än som nusker. Konkurrensen påstås vara bra - men något hopp om all den skall kunnahejda kostnadsutvecklingen har uppenbarligen inle . Ifolkpartiets moiion är man mera intresserad av lågprislinjen. Visserligentycker man sig se några, enligt min mening, myckel underliga argumeni emot ensådan ordning, t. ex. all lågpris ändå skulle bli för höga för att möjliggöraegna bokinköp, men i partimotionen föresläs all utskottet skall noga bearbetadenna fråga genom att ta fram etl fullständigt underlag. Jag har inte upplevtatt representant i utskottet har visat prov på sådana ambitioneri detta hänseende som partimotionen rekommenderar. Somjag tidigare nämnt föreslår i sin partimotion att förlagensmotprestation i första hand skall vara elt lågt pris på böckerna. Utgångslägetvid utskottsbehandlingen, sett utifrån parlimotionerna, var således att endaslmoderala samlingspartiet saknade intresse för lågprislinjen. Men när man nuläser den borgerliga majoritetens förslag i utskottets betänkande, kan mankonstatera att det är som gått segrande fram. Av det intresse fören lågprislinje som och i sina motioner gett uitryckför blev det ett iniei i utskottsbetänkandet. Majoriteten presenterar en högstmärklig skrivning. De borgerliga partierna är nu starkt oroade över altbokpriserna stigit snabbt under 1960-talel. Sedan konstaterar de att detföreligger påtagliga risker för nya, kraftigare prishöjningar. Mol dennaskrämmande ulveckling har de borgerliga bara en from förhoppning om allkullurrädel vid överläggningar med bokbranschens förelrädare skall diskuleraoch analysera frågan om böckernas prisnivå. "Rimligen bör därvid underlagframkomma för förslag om prissiegringshämmande åigärder", skriver denborgerliga majoriteten i kuliurulskotiel. Kan man stå mera tomhänt? Deborgeriiga visar en häpnadsväckande likgiltighet inför prisutvecklingen närdel gäller konkreta insalser. Jagvill fråga företrädarna för utskottets majoritet: Vilka är era skäl för attavstå från kravet på ett lågt pris pä böcker som erhåller stöd? Samtligakullurarbelarorganisationer och representanter för flera av de små förlagenkräver en stödmodell av denna karaktär. Del måste väl varai överensstämmelse med er kullurpolitiska målsättning all så många som möjliglskall kulina köpa bra böcker. Lil-leralurulredningen har belagt att de högapriserna utgör en hämmande faktor för bokinköp. Ni är starkt oroade överprisstegringarna, säger ni. Varför tar ni dä inte chansen all införaförsöksverksamhet som innebär krav på låga priser? Författarnaär upprörda över all de borgerliga säger nej till lågprislinjen. De småförlagen har uttalat sig för denna stödmodell. Bokköparna är naturligtvis i höggrad intresserade av prispressande åtgärder. Endast de stora förlagen harställt sig avvisande. Delklingar därför falskt när den borgerliga ulskottsmajoriteten skriver under päulskollels belänkande i punklen 2, där det heter all den stöd-modell somutskollet föreslagit beträffande "slöd ät utgivning av ny svenskskönlitteratur innebär påtagliga fördelar för de mindre och medelstoraförlagen". Den skrivningen stämmer endasl om beslutar anta denstödmodell som vi föreslär i reservaiionen I. Viföreslär alt utgivningsslöd skall utges endast under förutsättning att förlagethäller en lågprislinje. Fullt stöd bör utgå endast för bok som äsalls ett visstförlagsnellopris. Om den prisnivån överskrids bör stödet reduceras och heltutebli om etl övre pristak överskrids. Denmotprestationsmodell som majoriteten föreslär har allvarliga bris-ler ochknappasl några kulturpolitiska fördelar. Majoriteten föreslär att förlagenskall gratis överlämna ett exemplar av stödd titel till varie fackbokhandeloch varie något så när sorterad s. k. B-bokhandel. Ett motiv till dennamotprestation sägs vara alt bokhandeln därmed skulle erhålla en litensubvention. Bokhandelnupplever på sina håll stora svårigheter. En spridning av etl begränsat antalgratisexemplar generellt till alla A- och B-bokhandlare torde emellerlid intenämnvärt förbättra situationen för de bokhandlare som har svårigheter. Det ärju först när de erhållna gratisexemplaren säljs som de innebär ekonomiskt stödtill bokhandeln i fräga. De små bokhandlare som upplever de störstaproblemen kommer att ha större svårigheter än de stora bokhandlarna att säfiasina gratisexemplar och därmed tillgodogöra sig stödet. Jag menar att för attlösa bokhandelns problem behövs hell andra åtgärder, som då måste vara riktade. Denborgerliga majoriteten föreslär alt siödet lill ny svensk skönlitteratur skallulgä med etl beräknal belopp av 4,8 mifi. Ställt i relation tillminoritetens förslag om 3,3 milj. kr. framstår försläs majoritetens förslag sommera generöst. De borgerligas stödmodell innebär emellertid alt en mycket slordel av slödel förbrukas på de gratisexemplar lill bokhandeln som jag nyssberört. Jagvill fråga utskottets talesman om den borgerliga ulskottsmajoriteten har gjortnägon bedömning av de konsekvenserna. Hur stor blir den urholkning av stödetsom ni därmed åstadkommer? Ulskottsmajoritetenhävdar alt när det gäller stöd till ny svensk skönlitteratur måste slödel utgåefter automatiskt verkande regler. Statligtlitteraturstöd, m. m. Stadigtlitteraturstöd, m. m. upplevt att detta varit enhuvudfråga för de borgeriiga utskottsledamöterna. Fixeringen vid begreppet"automatiskt verkande regler" återkommer i utskottets skrivning ocksåi fråga om andra kategorier inom lit-teraturomriidel. Även om utskottetsmajoritet nu godtar propositionen när det gäller slödel till skönlitteratur iöversättning och facklitteratur, så kommer kravet på automatiskt verkanderegler igen i form av beställningar av förslag till 1975/. Ivår reservation nr 1 har vi pekat på hur arbetsprocessen vid utgivning avböcker går till. Vi konstaterar att varie utgivning är beroende av ett urval.De som svarar för de urval som förlagen gör består av ell fätal personeroåtkomliga för offentlig kriiik. Dengenerella metod som utskottsmajoriteten anvisar innebär också den en viss formav urval. Om en bok inköps av 24 bibliotek i 40 exemplar, eller om det gällerlyrik i 24 exemplar, sä skall den enligl den borgerliga modellen erhålla stöd.Urvalsjuryn i de fallen utgörs av enskilda bibliotekarier. Deborgerligas rädsla för del urvalsförfarande som föreslagils i propositionentycker jag mol denna bakgrund verkar någol överdriven. logställning för ett selektivt stöd för de flesla ul-givningskategorier -klassiker, skönlitleralur i översättning, internationella standardverk samlbarn- och ungdomslitteratur. Även om liiieralurulredningen alltså förordadeetl generellt slöd lill ny svensk skönlitteratur för vuxna, sä var dessargumentation för och emot den selektiva slödmodellen mycket mera nyanserad änutskottsmajoritelens krampaktiga upprepning av begreppet "automatisktverkande regler". Ipropositionen ges en rad exempel pä insatser pä kulturområdet som görs medtillämpning av etl urvalsförfarande. De har kunnai tillämpas på etl sådant sättatt urvalsbeslulen blivit allmänl respekterade. Det är naturligtvis vikligt attsådana urval sker under former som garanterar insyn och möjlighel till kriiik.Personer med sakkunskap och erfarenhet måsle anlitas. Rädslanför ett urvalsförfarande har drivit utskottsmajoriteten lill elthäpnadsväckande ställningstagande beträffande barn- och ungdomslitteraturen.Av de 1,3 mifi. som föresläs i proposiiionen rycker de borgeriiga bort . lill etl förhandsslöd för barnböcker av särskillkostnadskrävande karakiär. Konsekvensen av de borgeriigas ställningstagandeblir, om de vinner i voteringen i kammaren, au den planeradeförsöksverksamheten med läsfrämjande åtgärder bland barn- och ungdom isamarbete med ungdomsorganisationerna inte kan genomföras. Närutskoltsmajorilelen under punklen 4 skriver all den delar departementschefensuppfattning om betydelsen av en försöksverksamhet med läsfrämjande åtgärderför barn och unga är ju det endast loml prat, därför all den redan i sittställningslagande angående barn- och ungdomslitteraturen har ryckt undan allaförutsättningar för denna försöksverksamhet. Jag konstaterar all denborgeriiga modellen för litteraturstöd har stora Den har ocksäutsatts för en förödande kriiik från kulturarbetarnas egna organisationer. Deförslag som vi framför i reservationen I har helhjärtat stöd hos författare ochandra kulturarbetare. Också de mindre förlagen förordar denna stödmodell. Vimenar att den lyp av insatser som vi föreslår i reservaiionen i långl högregrad än utskoitsmajorilelens förslag kan göra anspråk pä all kallas enkullurpoliiisk reform. Med det anförda vill jag yrka bifall lill reservaiionen 1, punklerna1-5, reservalionerna 2 och 3 saml föfidreservationen lill dessa, reservationen25. Statligtlitteraturstöd, m. m. 1 della anförandeinslämde fröken (). Hen (vpk): skrev lill de poliliskapartierna och ställde ett förslag beträffande stödet för ny svenskskönlitleralur. Det var etl alternativ till regeringens proposition, och delhar blivit ocksä ell alternativ lill de borgeriiga partiernas linje. Vänsterpartietkommunisterna ansåg förslag motsvara väsentliga krav som idagens läge kan ställas pä ett statligt litteraturstöd. I vår motion omkulturpolitiken framförde vi därför förslag som vårl eget.Socialdemokraterna i kulturutskottet har därefter anslutit sig lill sammalinje. Den gemensamma reservaiionen av s och vpk i detta stycke bygger alltsåpå vpk-motionen och på förslaget från . Huvudlinjeni detta förslag är stöd lill ny svensk skönlitteratur för vuxna medmotprestation från förlagen i form av lågt pris på böckerna. Stödet skall utgåper titel. Förutsättningen för stöd är ett visst maximerat förlagsnellopris ochatt den enskilda boktitelns upplaga uppnår en viss minimiupplaga. Slödel bestårav etl fasl belopp och en rörlig del i förhällande lill antalet sidor i boken.Del är vad som pä fackspråk kallas för ell selektivt efterhandsslöd inom ramenför etl bestämt antal titlar. Fördelarnamed detta förslag är framför allt att det syftar lill att åstadkomma enlågprislinje på böcker. Man behöver inle göra många besök i en bokhandeln föratt förstå all de höga priserna på nyutgiven skönlitteratur är etl storthinder för människor med vanliga inkomster alt kunna köpa de böcker de vill ha.Del är därför nödvändigi all söka pressa ned bokpriserna eller i varie fall atthindra deras forlsalla stegring. Det förslag som flnns i reservaiionen är inletillräckligt i delta stycke, men det är en börian, och alla är på det klara medatt det handlar om en försöksverksamhet, där goda resultat uppmuntrar lillfortsättning på sanima väg. Deborgerliga partierna har vägrat all bry sig om förslaget frän Författarförbundet.Detta har föranlett förbundets styrelse att säga följande i ett nytt brev tillde politiska partierna: "mäste nu med beklagandekonstalera all den borgerliga majoriteten i kullur- Statligtlitteraturstöd, m. m. ulskottet valt en linjesom icke befrämjar låga bokpriser, som icke stödjer småförlagen och som avvisasav samtliga svenska kullurarbetarorgani-sationer." Vilkavill dä de borgerliga partierna stödja? Jo, deras linje stöder de storaförlagen eller, skall vi inte rent ut säga del slora föriagel. Konstruktionenav deras litteraturstöd är ell slöd lill de slora kommersiella förlagen, intelill småförlagen, inte till bokköparna genom billigare böcker. De avvisar t. o.m. litteraturutredningens förslag att det statliga stödet skulle begränsas päsä sätt att ett förlag inte kunde fä av del totala stödet. Fränen del häll vill man föra diskussionen om lilteraturslödel i termer avselektivt stöd i motsats till generellt slöd. Ingen framför emellertidförslaget att alla utgivna böcker, oavsett deras litterära nivå, skullestödjas. Möjligen kan man säga att de borgerliga partiernas förslag har dennaverkan, eftersom det skulle ges utan villkor beträffande föriagens prissättning.Men titlar man pä antalet böcker som skulle konima i fräga för slöd sä handlardet enligl de borgerliga partiernas beräkningar om mellan 300 och 350 titlarsvensk skönlitteratur under del närmaste årel. Förfaltarföirbundels, vpk:s ochsocialdemokraternas förslag förutsätter slöd till 400 titlar svenskskönlitteratur. Att kalla del borgerliga förslaget mer "generellt",mer allmänt, förefaller mot den bakgrunden vara en dålig lek med ord. Dellitteraturstöd vi-förordar är selektivt i den meningen att det förutsätter ellurval som görs genom och med utnytfiande av utomståendessakkunskap och överblick. Det är detta "urväfiande" som mankritiserar från borgerligt håll. Och jag kan gärna gå med på alt alla former avurval är diskutabla. Det finns en risk för otillbörliga hänsyn, för moment avundertryckande av vad man anser vara farlig och samhällsskadlig litteratur. Närman diskuierar bokproduklionens problem är det väsentligt all ulgä ifrån attalla åigärder. måste syfta lill att bevara och stärka ordels frihet. SomStellan framhåller i sitt yttrande lill lilleralurutredningen ärordets frihet inte en angelägenhet enbart för dem som skriver. Den är likaviktig för dem som läser. Friheten gäller inte blott dem som vill uttrycka sinatankar och känslor, den gäller också alla dem som önskar ta del av dessa tankaroch känslor. Principen gäller både författarnas och läsarnas frihet. Delär hyckleri om någon påstår all del inte finns en process av urval också i denmodell för bokstöd som de borgerliga partierna förespråkar. Del är bokförlagenskommersiella intressen som bestämmer utgivningens inriktning och omfattning.Bokförlagets utsikt lill vinst spelar en avgörande roll för om etl manuskriptutges och hur del utges. Ibägge fallen handlar del alltså om urval. Skillnaden består i hur urvalet skeroch vilka som gör det. Det kommersiella inlressel är verkligen ingen garantimot otillbörliga hänsyn och mot undertryckande av viss litteratur. Delförefaller rikligare och renhårigare alt en urvalsprocess sker öppet och avpersoner under ansvarighet än att det sker i det fördolda och motiveras av bokförlagensprofithänsyn. Detför in på en annan fördel med Förfaitarförbundels förslag, nämligen att delmöjliggör all gränsdragningen mellan skönlitteratur och angränsande genrergörs mindre problematisk. Vi anser del självklart att debatl-och rapporlböckerskall innefattas i stödsystemet för skönlitteratur. Men det är ocksä nödvändigiatt samma stödmodell kommer lill användning också när del gällerskönlitteratur i översällning, alltså all man även där försöker pressa nedbokpriserna. Facklitteraturenhar med det förslag som föreligger icke fält elt tillräckligt slöd. Ivpk-motionen kräver vi all skall få i uppdrag alt arbeia framförslag om ytterligare slöd lill facklitteraturen och all man därvid börtillämpa lågprislinjen. Delta krav har tillgodosells i den gemensammareservaiionen. Enytterst anmärkningsvärd sak i de borgerliga partiernas förslag är den kraftiganedprulning man gjort av regeringens förslag om slöd för barn- ochungdomslitteratur - från I . talar om den bestörtning man känner inför nedprulning är detverkligen inga överord. ""-jag citerar -"vill med krafl protestera mol denna likgiltighet inför den svenskabarnlitteraturen - en litteratur vars belydelse man knappasl borde behövaunderstryka". - Säger inte dessa ord de borgerliga partierna något om denkulturfientliga hållning de intar på denna punkl? Närdel gäller den inle mindre vikliga frågan om all med boken nå ul lill läsarnavill jag undersiryka behovel av läsfrämjande åtgärder och av all också föra uldessa på arbetsplatserna. log upp denna fråga, men denhar sedan av nägon anledning kommit bort i hanteringen.