prot · FY0991 · 1975-12-31 00:00:00 — Den prakliska hanteringen av avfallet -uttag ur bränslehärdarna, transporterna till upparbelningsanläggningarna -sker nu enligl de normer som angivits av de inlernationella säkerhelsorganen.Upparbelningen är en mekanisk och kemisk industrihaniering. Under 1940-ialeikom en sådan första anläggning i drift i för bränsle från militärareaktorer. Utanför och finns elt tiotal sådana anläggningar idrifl. De använder den s. k. Hanfordmeloden, modifierad att passa olika slagav kärnbränslen. Denna princip för upparbetning har ca 30 ärserfarenhels-bakgrund. Eien slörsla anläggningen i drift är Windscale i Englandmed en kapacitet pä per är. För den speciella typ av bränslen fränlättvatienreaktorer som vi har finns just nu ingen anläggning i gäng iVästeuropa eller . Tillbyggnader görs emellertid såväl i som iFrankrike, och man beräknar att dessa kommer all vara klara . IWindscale konstrueras däriämle en helt ny anläggning som beräknas konima idrift 1983. Fräganom hanteringen t. o. m. upparbelningen betraktades på nägra håll som ell ihuvudsak kommersiellt problem, där tekniken visserligen funnits och därsäkerheten bedömts som klar men där man ansåg all de ekonomiska fördelarna varsä ringa att man stoppade verksamheten i . Mängdenanvänt bränsle från 13 reaktorer är trots alll inle så stor. När de blirfärdiga, fär vi en mängd all hanlera på ca 350 lon . Enupparbelningsanläggning, som skall vara tekniskt och kommersiellt rimlig, börha en produktion av ca 1 500 lon. Därför barett framskjutande av byggandetskell. Dellager anledning till en fundering. När skall och när behöver vi ta hand om detavfall som vi fär från våra reaktorer? Den slutgiltiga deponeringen av avfalletbör inle ske förrän tidigast efter uttaget ur reaktorerna. Vid de svenskareaktorer som efter hand kommer i gång infaller tidpunkten för den merslutgiltiga deponeringen försl på 1990-talei. alllsä om ca 15 är. Eftersomvi inte har anledning alt bygga en egen upparbelningsanläggning ulan anlitarfiänster på annal häll. har det varit hell rimligt all vi då har avtalat med deanläggningar som finns - Windscale - eller de som är under uppbyggnad i . träffat avtal med del nyaförelagd United Reprocessors. etl företag som b.vggs upp av engelska ochfranska staten lillsammans med tyska intressenter. Dessa förelag erbjuder sigatt transportera, upparbeta och förvara avfallet frän de elva hittillsbeslutade reaktorerna och är öppna för diskussion om ytterligare avfall, iförsta hand fram till omkring 1990. Altgöra denna teknisk-ekonomiska fråga lill en politisk-moralisk är en orimlighet.Vår skyldighet är givetvis alt nogsamt och i god lid studera och beslämma ossför den slutgiltiga hanteringen av avfallet. Vi har antagligen pä oss.Aka-ulredningen är nu sysselsatt med dessa uppgifter och kommer att presenteraelt betydande antal alternativa förslag 0111 vilka plalser vi skall välja. Debedömningar som regeringen har gjort rörande kärnkraftens säkerhet har inte pänägon enskild punkl bemötts i någon av de motioner som har väckts med anledningav propositionen. Låtmig, herr lalman, beröra en av de alternativa energikällor som cenlern fäslermyckel stor vikt vid. säger i sin moiion och i reservaiionen auvindkraften skulle kunna ge oss goda förutsättningar för ell energilillskoll på20 mifiarder kWh 1985. Man kan konstatera all della exempelvis skulle motsvaraproduktionen i tre stora kärnkraftverk. Alt producera motsvarande mängdelenergi i kondenskraftverk skulle kräva ungefär 5 mifioner ton ofia eller ca 6mifioner ton kol. Bränslekostnaden skulle då uppgå till ungefär halvannanmifiard kronor. Vitror inle, och kan ab.solul inle sälla vår lit lill, all det ens är genomförbartall bygga ut en så stor vindkraftsproduktion som cenlern anger. Men lät oss ialla fall se vad del skulle kunna innebära i form av antal aggregat,markanspråk, koslnader ni. Omvi lill en böfian bortser från de krav på annan reservkraft och energilagringsom antagligen kommer all ställas - del blåser ju inte alllid tillräckligt -skulle 20 mifiarder kWh vindkraft kräva en total vindge-neraioreffekt av minsl7 000 MW. fördelad på exempelvis 3 500 aggregal om vartdera 2 MW.Ulnytfiandetiden är då beräknad till ca , vilkel är myckel. 1800-2 500 kan möjligen vara lika realistiskt. Dessaaggregat blir och måste placeras vid kusten. .Markbehovel fördem blir närmare 300 kvadralkilomier, vilket kan la formen av en remsa, 600meter bred och - allt utmed vär kust. Del är ungefär lika medavståndet från lill . a. säkerhetsskäl blirmöjligheterna all använda elt sådant markområde även för andra ändamålantagligen inle särskill slora. Anläggningskostnadenför storskalig vindkraft uppskattas lill upp emot . Eninstallerad effeki av 7 000 MW drar i så fall en kostnad av 28 miljarderkronor. Det är heller inte särskilt billigt. Man beräknar alt kostnaden per kWhkommer att bli större än vid produktion av kärnenergi. Regeringenhar i sill program varil ytterst försiktig i fråga om den vidare ulbyggnaden avvattenkraften. Vi hade räknat med att angivna utbyggnader av okoniroversiellaanläggningar skulle ge oss tillskottet 5 Energihushållningen,m. 7 protokoll 1975. Energihushållningen,m. TWh eller 5 mifiarder kWh,dvs, att vi skulle utnyuja en sjundedel av del som bedöms utbyggbartylleriigare. Utskottets majoritet har velat vara ännu mera restriktiv. Jagskall bara säga all del ställer oss inför myckel besvärliga planerings- ochsysselsättningsproblem i vår norra landsdel. De sysselsällningspolitiskafrågorna i norr.har diskuterats åtskilliga gånger i . Av inlresse idet här sammanhanget är alt förelåg moiioner från såvälcenier- som kommunisihäll med hemställan om alt vi skulle bygga ytterligarekärnkraftsanläggningar med lokalisering lill . De skulle tillkommautöver de reaktorer som med betydande majorilel hade beslulal om, ochdel var inte minst för all tillgodose sysselsällningskravei. kommunisternahar helt vänt om pä klacken, och cenlern har ännu inle sall ner foten i sinvridning. Denintensiva energidebattens bakgrund utgörs, kan man säga, av 1972 ärsredovisning av CDL:s prognoser, som innebar all vi skulle behöva elt ökatelenergilillskoll av ca 7 96 oni året fram lill 1990, vilket skulle kräva allvi byggde 24 reaktorer, dvs. 13 ulöver de 11 som vi har beslulal. Regeringenhar i sin bedömning kommit fram till all det bör vara möjligt all väsentligtpressa della program, men jag har velal anföra de siffror som den samladekraftproduktionens institutioner kom fram till . Del har föross gälll all försöka ta hand om della malerial, all pressa ner ökningstaktenså långl det går och hävda mål-säilningen en energiförbrukning, som viförhoppningsvis bör kunna nå 1990. Ofiekrisen, säkerhelsdebalten och delinternationella ansvarel, solidariteten med andra folk har ställt oss införuppgiflen all söka planera vår hushållning med energi. Det beslul haralt falla innebär en uppfordran lill oss alla all medverka för all pressalillbaka ökningslakten och anpassa vårt samhälle lill en ulveckling medkonstant energiförbrukning. Det bör vara möjligt.- i (vpk) kort genmäle: Jag sall och väntade på all skulle komina upp i debatten.Herr förkärlek för den ryska filmjölken lycker jag är onödigt slor.Han borde, ägna sig mera ål den svenska och ät vad folk säger här ute iopinionen. Men låt mig ändå ta upp del hela. Detär en väsentlig skillnad niellan kärnkraftsutbyggnaden i och densom sker i västländerna - pä flera olika sätt. För det första sker den iSovjetunionen belydligl försikiigare. För del andra är denkopplad lill ett mycket mer långsikiigi och medvelel program som innebär så snabbi som möjligt skall gå över frän fissionskraft till andraenergislag. Här är del ju tvärtom sä att man över huvud laget inte tänkt påframliden, så här kommer vi att få dras med de uranbaserade kraftverken undermyckel längre lid. Sedanärdet ju fakiiski så-vilkel hör lill debatien-au i de socialisiiska ländernaråder myckel slor tveksamhet om huruvida man skall salsa på uranbaserad kärnkraft inägon nämnvärd utsträckning. Vi har haft kontakter med exempelvis del ungerskakommunistpartiet. Man är där ytterligt tveksam till huruvida man över huvudlaget skall ha nägra kärnkraftverk. Man anser allmänl all avfallsproblemelicke är löst. , som vi har beröringspunkter med i många poliliskafrågor, har bestämt sagl nej lill kärnkraft. Kontrollproblemet,exempelvis i fråga om avfall och plutonium, framstår ju på ell annal sätt,eftersom man i Sovjetblocket inle behöver räkna med all risken förokontrollerad spridning av plutonium, som kan användas förkärnvapenframställning, alls föreligger. Man har helt andra kontrollmöjligheterän de som finns i väst, med , , m. fl. Dettaär ocksä en myckel viklig säkerhetspolitisk aspekt, som man f ö. iSovjetunionen fäsler visst avseende vid. Närdel gäller vpk:s slällningslagande finns en princip fastslagen för umgänget dekommunistiska partierna emellan, nämligen all varie parti har sin absolutasuveränitet, tar ställning lill sina nationella situationer så som man finnerför gott och med sina väfiares intressen förenligt. Den principen föfier vpk.Vi låter inie dirigera oss frän nägol annal land. Delär riktigt all vpk har ändrat sin uppfallning i denna fräga. Detta är en följdav all del har varil en slor offentlig debatt, där människorna - när de har fän veta hurdel verkligen förhåller sig - har yppat tvivel på att detta är en riktig väg att gä. Vi har också sell hur deofficiella experterna - det har jag själv upplevt - vid föredragningar inäringsutskotlet försökt döfia väsentliga fakla, som jag från annat håll har känt till. Jag har inle fåll någol förtroende för del. Delta är en situation som är ganska vanlig. Hur vore det om ni i SAP lyssnade litet mer pä den majoritet som är emol kärnkraft i ert parti? Energihushållningen,m. Jag sade all jag väntade mig ell besked om vilkel samhällssystem somexisterar i , eflersom i uteslöt möjligheternaav all i en ekonomisk ulveckling, som man skulle kunna behärska, använda sig avkärnkraft. Jagdelar uppfattningen all man i är myckel försiktig medbestämmelser och med frägan om utbyggnadstakt osv. Men man har ändock mycketomfattande ulbyggnadsprogram f n. Man bygger ytterligare sex kärnkraftverk, somskall stå klara eftersom man har behov av dessa. Jaghar också haft lillfälle all studera hantering av avfall. Jaghar besökt en anläggning för della i . Man har angett all man har30 sädana inom gränser. Dåkommer vi fram till den utomordentligt intressanta frågan: Har man dä inte löstdel tekniska problemel all klara upparbelningen och omhändertagandel av avfall?Enligl min uppfattning har man det. Energihushållningen,m. har fäll bekräftelse pädel. Varförskulle man då inle kunna klara den uppgiften i ? Jag har klarl redovisatan man kan del och all vi därför är beredda att la vårl ansvar för all bygga ulkärnkraften i vän land, all slälla den lill vårl samhiilles förfogande för allbefordra medborgarnas välfärd och vida-reulveckling socialt och ekonomiskl. Vilar ansvarel ocksä för den ulvecklingen. HerrSVENSSON i (vpk) kort genmäle: Del är klarl all industriministern kan hitta experter från desocialisiiska länderna som anser all man har löst avftillsproblemei. men hankan säkerligen hitta minsl lika många, inte minst från ulan också frånSovjetunionen, som anser all problemel icke är lösl ulan all del fortfarande ären osäker fråga. är alltså inget argument. Jag tycker all vi änlligenskall lämna den ryska filmjölken och ägna oss litet grand ål den svenska. Delär självklart all man också i elt socialistiskt system, en socialistiskekonomi, kan vara mer eller mindre lillväxlorienterad. Man kan ha ensocialistisk ekonomi som producerar en väldig mängd bilar och som över huvud ärinriktad på en tillväxt som päminner om kapitalismens. Men man kan ocksä ha enstram hushållning, som är mer inriktad pä att öka den sociala nyttan snarare änden kvantitativa tillväxten. Den socialistiska planekonomins fördel ärjust beroende på de poliliskl ansvarigas beslul kan välja framgångsväg, väfiaframtid. Vadjag försöker få industriministern all förslå ärjust all den friheten inie finnsi ell kapitalistiskt samhälle, där tillväxten är ivängsmässig. Den kvanlitativatillväxten måste lill föratl hindra profitkvotens fallande tendens, hindra allavkastningen pä kapitalet går ner. Del måste man kompensera bl. a. genom attkasta in fler resurser i systemet. Vpk och regeringen har ju samma mälsällning när delgäller vad som är nödvändigt i fråga om inlag av energi i den svenska ekonominframöver: en 25-procentig stegring fram lill 1985 och sedan en stabilisering.Dä har jag, tidigare under debatten, ställt frägan om del över huvud taget ärmöjligl au tänka sig - med de slarka, ivängsmässiga lillväxikrafter som finns ien kapitalistisk ekonomi - all man kan nå en sådan stabilisering somregeringen förulser ulan mycket kraftiga ingripande styr-åtgärder, sommaktpolitiskt sell i praktiken måste betyda övergång till en planhushållning.Och om man inle vill göra del. utan vill behälla den kapitalistiskamarknadsekonomin väsentligen orörd, hur nor man dä all man skall kunna uppnädel mål som man här sall upp: siabilisering någon gäng efter 1985? Eftersom jag har haft tillfälle all besöka ösisiater - ,, , - under de två senasie åren har jag ocksä därdiskuterat energiförsöriningen. De slår i kö hos Sovjet- unionen för att fä sinkärnkraftsproduktion utbyggd. Också för deras vidkommande är det såledesulomordentligt angelägel alt fä bygga upp en energiförsörining som ger demförutsättningar all skapa en produkiion som förbättrar levnadsvillkoren förmänniskorna. Beiriiffandestyrmöjligheterna har vi sagt - jag har själv ullalal del här frän lalarsiolen- all del mäl som vi nu säiler upp släller oss inför en mera planniässighushållning. Del betyder all vi får dels vädja till medborgarna, dels i vissasammanhang ingripa styrande genom - det föreslår vi en utredning om - enkommunal energiplanering och genoin alt ändra 136 S, som ger oss möjligheteralt påverka industrins vidareutveckling. Vi tror att inom ramen för detsamhällssystem som vi har - det demokraliska samhället - skall vi kunna klarauppgiften och nå del mål som vi har ställt upp med en bibehållenvälfärdsuiveckling för våra medborgare. Del som vi ställer som villkor för värsamhällsutveckling och fören vidareutveckling av vår produkiion är ju alldenna ulveckling skall befordra just de tillväxtmöjligheter som medborgarna iallmänhet kommer att fä del av. Energihushållningen,m. Herrlalmannen anmälde att i anhållit all lill protokollet fåantecknat all han inte ägde räll lill ytterligare replik. Hen (): Grunden för vår energipolitik och vär energiförsöfining måste ytterstvara jordens energibalans. Mälel måste vara alt i stort sell endast utnyuja deenergiresurser som ständigt återskapas. Med det målet för ögonen kan vi bäsltillgodose nuvarande och kommande generationers behov av trygghet och säkerhet,av arbete och utkomst. Deninriktning vi ger energipolitiken genom dagens beslut är därför mycket, myckelbetydelsefull. Regeringenhar för sin del vall en fortsatt utbyggnad av kärnkraften. För perioden framlill 1985 skall drygt hälften av energitillskoliei komma jusl från kärnkraft.Den politiken binder huvuddelen av våra ekonomiska resurser i fräga onienergipolitiken för kärnkraft - binder den både när del gäller direkt utbyggnadoch när del gäller forskning och ulveckling. Det är den politiken somslatsministern kallar alt bevara handlingsfriheten. Men hur denhandlingsfriheten ser ut och hur den skall kunna utnytfias har inte klarlagts.Och del förvånar mig inte, för ingen lär kunna visa vari jriheten består efleren sä massiv satsning pä kärnkraft. Beroendet av kärnkraft för värenergiförsörjning framstår med all önskvärd tydlighet, om man vel alt avvår elenergiförsöfining skall konnna frän kärnkraften , om produkiionenger vad planerna lovar. Molden här politiken sliiller etl alternativ som innebär investeringarför hushållning med energi och investeringar för ulnyUjande av alternativaenergikällor. Justföran verkligen bevara handlingsfriheten har i kiirnkrafts-frägan tagitföfiande ståndpunkt. Energihushållningen, m. m. Sälänge en samfälld forskar- och expertkår inle kan garantera all de allvarligariskerna vid kärnkraftsproduklionen kan bemästras på etl betryggande sätt, sälänge kan vi inte satsa pä kärnkraft. Ominte säkerhels- och avfallsproblemen bemästras, mäste de fem aggregal som nuär i drift eller i provdrift ersättas med andra energikällor och medbesparingsåtgärder. En beredskapsplan för deras gradvisa avveckling mäste därförnu göras upp. Denna plan skall innehålla de praktiska och ekonomiska ätgärdersom måste sällas in vid avvecklingen av anläggningarna och för den personal somär knuten till driften av dessa fem aggregat. De övriga sex anläggningar somriksdagsmajorileien beslulal om måste disponeras för annan användning. Enutredning måste genomföras om vilka alternativa användningsområden som kantänkas för vart och ell aggregal där byggnationen har päböfiais. Delta,herr talman, är ingen ny ståndpunkt. Här i har varie gångkärnkraften varit uppe lill behandling röstat för alt avbrytautbyggnaden av kärnkraft. Energipolitikenmåsie naturligtvis utformas så, all den nödvändiga energiförsöriningen framtill 1985 tillgodoses; del är ju den tidsperioden vi nu framför allldiskuierar. Hur stort är då behovet av energitillskott ? Ochhur kan delta behov påverkas? Det är de frågor vi har att ställa oss. Skullevi la avgörande ledning av den takt som förbrukningen har ökat med imder1960-talel, så skulle behovel vara myckel stort. Dä var ökningen 4,5 96 per åri genomsnitt. Den ökningstakten för vårt land är det inget parti som tror på,och det är väl räll all säga att inget pani heller kan accepiera en sådanökningstakt. Regeringenhar gjort bedömningen all om inga som helst åtgärder vidtas skall ökningenändå begränsas till per är - dvs. ökningstakten komnier all minska med eniredjedel av sig själv. Mol den bakgrunden är del liiel anmärkningsvärt allinduslriminislern i slulel av sitt anförande plötsligt upphöjer CDL-beräkningarfrån 1972 om 7 96 till någonting som regeringen nu genom medvetna åtgärder harkunnat krympa. Nej, regeringen säger ju, all av sig själv, utan varie ålgärd,kominer den spontana ökningen alt begränsas till per är. Därefter harregeringen sagl all den som ell mål sätter en ökning med 2 96. Cenlernsenergibalans medger en total ökning med 1 96. Jag säger på samma säll somindustriministern alt det gäller nalurliglvis ell genomsnittstal. Eftersom deåigärder vi föreslår verkar efter hand kan ökningen i börian av perioden varanågot högre än . Del är som sagl gehoinsnitiliga lal. I cenlernsalternativ finns inget bidrag från kärnkraft. Vi har alltså inte räknat inkärnkraften, eflersom vi är osäkra pä om man kan finna en grund för forlsatlverksamhel med de fem aggregaten. Det är också därför som vi vill ha enavvecklingsplan. Vi har samma ökning av oljeförbrukningen och avvattenkraftsuibyggnaden som regeringen. Tillskouei därutöver kommer enligl värtförslag - till skillnad från regeringens - frän området "lutar, ved ochavfall". Ställdainför detta alternativ har socialdemokraterna - och andra ocksä för den delen -argumenterat efler olika linjer. Mestmöda har man lagl ner på konststycket all försöka visa på oenighel inomcenlern. Den diskussionen finns-det ingen anledning all ödsla tid på.Omröstningen i denna fråga kominer att ge klart besked om den enighet som helaliden rätt inom riksdagsgrupp och partistyrelse. Och när vi tar dennaställning så vel vi alt vi har en myckel massiv medlemsopinion bakom oss. Delär en slulsals som vi kan dra av våra distriktsorganisationers ärssammanlräden.Det ärsamma slutsats man drar när man läser redovisningen från centerrörelsensstudiecirklar i energifrågorna. Vill ni verkligen från socialdemokratin slåupp och säga all ni rakt upp och ned har avläst redovisningen från era rådslagoch tagit beslutet i överensstämmelse med den redovisningen? Ettannat kärt tema. senast utvecklat av bostadsminislern i en artikel i , av industriministern här i talarstolen och delvisockså av utskottets ordförande, har varit att vi genom ökad användning av ofiaskulle försämra miljön. Det är bara cenlern och legeringen som visal fullständigaenergibalanser i proposilion och i motion, och av dessa energibalanser framgåratt vi på båda häll räknar med samma förbrukning. Ingen är sämre än nägon delta avseende. Alla har vi naturligtvis ell gemensamt intresse av allminska svavelutsläppen och därmed försurningen av mark och . Del ärganska självklart att vi som inte binder huvuddelen av resurserna i kärnkrafthar större möjligheter alt vidta ätgärder för t. ex. avsvavling. Får jag passapå alt också säga: Eftersom den norska oljan är särskill lågsvavlig är del ellytterligare skäl att försöka säkra tillförsel av olja därifrån. Men jagupprepar och slår fast: Förbrukningen av olja enligl cenlerns förslag är ickestörre än den som regeringen räknar med. Båda räknar vi med en viss ökning. Längeförsökle regeringen och andra kärnkraftsförespråkare att hävda att cenlerngenom sill alternativ skulle sätta sysselsättning och framåtskridande i fara.Del är, herr talman, en saklighetens framgång alt man har tonat ner sigdärvidlag. Varie ylleriigare eftertanke måste ge till resullal all cenlernslinje är väl förenlig med ökad sysselsättning och produkiion. Vaddel ytterst är fråga om är ju hur vi beslutar alt disponera våra resurser införframtiden. Del beslutet påverkar också i mycket hög grad del framtida behovetav jusl energi. Regeringenväljer - uppenbarligen med helhjärtat slöd av - all ytterligare ökakärnkraftsulbyggnaden. Att fortsätta del nuvarande och genomföra del föreslagnakärnkraftsprogrammel binder 25 ä av våra framtidaresurser. Det är närmast självklart all det då blir föga utrymme kvar för andraåtgärder pä energipolitikens område. Centernhar valt alt disponera denna resurs för sparfrämjande åigärder samt för allutveckla alternativa energiformer. Del innebär alltså inte Energihushållningen,m. att vi sitter stilla ochväntar och hoppas all hittillsvarande utveckling skall vändas av sig .själv.Nej, vi tar i stället vara pä de möjligheler som olika lemissinslan.ser harpekat pä vid genomgång av föreliggande utredningsmaterial. Pä vafie punkl. ivafie delförslag, har vi stöd av olika samh.iillsorgan. De åtgärder vi inriktarpolitiken på i del korta perspektivet bygger på redan känd teknik. Vad somkrävs är au genoin olika åtgärder stimulera och påskynda denna tekniksanvändning. Och till delta har vi resurser därför att vi inle binder dessaresurser i kärnkraft. Andraförelrädare för cenlern komnier alt närmare gå igenom de olikadelförslagen.-Herr har redan berört en del. Alla förslag och alternativkännetecknas av hushållning med den energi som tillförs - hushållning genomsparande och genom investeringar för effektivare användning av den energi viredan har och den som vi tillför. Del gäller såväl uppvärmning som isolering avbosläder och andra lokaler. Del gäller energisnålare produktionsprocesser inäringslivel, tillvaratagande av spillvärme. Alla dessa ätgärder ger arbeierunt om i hela landel. Användningenav elektrisk energi, denna delfråga i energipolitiken, är som industriministernvar inne pä en betydelsefull fräga . Där räknar regeringen meden mycket kraflig ökning. Elenergin skall öka med 6 96 . Det är enfördubbling . Del innebär, som etl par gångerframhållit, all ökningen skulle bli mer än dubbeltså stor som den varil . Det är alltså innebörden avregeringens tänkta ulveckling för elenergiproduklionen. Icenlerns energibalans möjliggörs en genomsnittlig årsökning av elenergin . Ulöver tillskottet frän utbyggnad av vattenkraft, där utbyggnaden ärdensamma som den som regeringen föreslår, saisar på kraftvärme ochindustriellt mollryck. Får jag lill vad industriministern anmärkte om ellbeslul i utskottet säga au skillnaden ligger i att vi inle har velat geregeringen fullniakl i den utsträckning som man begärt när det gäller utbyggnadav vattenkraft.