prot · FY0934 · 1975-12-31 00:00:00 — Delär en väldig styrka för svensk demokrati att vi kan samla breda majoriteterkring en stabil samhällsutveckling och en framålsyftande reformpolitik. Dettyngsta inslaget i överenskommelsen är ett fullföfiande av den skattepolitik vifört . Den går tillbaka lill den konstruktiva skatledeball somförts inte minst på fackligt håll. Det var där man drog upp riktlinjerna. Dengrundläggande tanken är all undan för undan föra över skatten från löntagarnalill arbetsgivarna på ett sådant sätt all vi 8 protokoll 1975. kan bibehålla denufiämning av inkomsterna som det progressiva skattesystemet medför. Därmed kanvi också lägga grunden för en ökning av de stora löntagargruppernasrealinkomster utan all det slår sönder vår ekonomiska konkurrenskraft. Desänkningar av den direkta skatten som efter överenskommelsen nu är garanteradför 1976 bygger pä det förslag som skalteutredningens majoritet lagt fram. Detförslaget kunde emellertid inte ena löntagarorganisationerna. Därför gick detinte heller att lägga det till grund för avtalsrörelsen. Idet lägel var det naturiigt att vidga ramen för sänkningen av den direktaskatten och på så sätt söka sig fram till en skatteomläggning som dels bibehöllde skattesänkningar för låginkomsttagarna som skalteutredningens majoritetföreslagit, dels kunde få en utformning i övrigt som de sloralöntagarorganisationerna kunde acceptera. Denna framkomstväg föreslogs ocksåfrån LO-håll. Vi känner ju lill den slora vikt som fäst vid dennafråga. Detvisade sig också all denna väg var framkomlig. Vi kunde genom överenskommelsenbibehålla låginkomsttagarnas skattesänkningar och genomföra ylleriigaresänkningar för de slora heltidsarbetande löntagargrupperna med en högstaskattesänkning som, såsom jag sade, inträffar vid en inkomst som kommeratt vara lägre än den genomsnittliga LO-inkomsten . Iöverenskommelsen ligger också en höjning av barnbidragen med . från nästaårsskifte, en höjning av de sparavdrag som varit oförändrade ochsom vi uifäsle oss all genomföra i den första s. k. Hagaöverenskommelsen samten höjning av inkomstgränsen för egen-företagares skyldighet att betalaarbetsgivaravgift. Denhuvudsakliga finansieringskällan för dessa åtgärder är höjda avgifter förarbetsgivarna. De genomförs dels som en höjning avsocial-försäkringsavgiflernas uttagsprocent, dels genom att vi lar bort det s.k. inkomsltaket för avgiften. Ur fördelningspolitisk synvinkel ärdet senare etlviktigt inslag. Men del är väl detta som kallar för dålig moral. Delåterstående finansieringsbehovet täcker vi genom höjningar av punktskatter, somi stort sell innebär ett återställande av priserna på de varor som berörs ochgenom en höjning av elskatten, som också får ses som elt inslag ienergipolitiken och som syftar lill en ökad hushållning med energi. Samtidigtsom elskatten nu höjs, läggs den också om så alt den i högre grad än f n.drabbar storförbrukarna av energi. På sä sätt undviks också alltför härdapåfrestningar pä hushållen. Densvenska ekonomin har en betydande styrka. De förutsättningar som skapas av våregen ekonomiska utveckling ger också anledning lill optimism inför framtiden.Sedan 1968 har investeringarna ökat oavbrutet och vi har satsat hårt påutbildning med anknytning lill arbetsmarknaden. Våra företag har en starkställning pä världsmarknaden, vi har en enastående yrkesskicklighet ute iföretagen och pä arbetsmarknaden, vi har en fördel av att vi ärlångt framme när det gäller arbetsmifiö- och in-flytandefrägor. Vihar starka fackliga organisationer som har inflytande och därför också tar påsig ansvar. Densenaste tidens utveckling betyder inte att vi behöver vara mer pessimistiskanär del gäller våra möjligheter att inom landet leva upp lill de krav som enosäker ekonomisk utveckling kan komma all s'lälla. Vi har genom den nu träffadeöverenskommelsen förbättrat dessa möjligheter. Menvi är genom vår export i hög grad beroende av omväriden. Och ute i världenråder något av vargalider. Vi har kunnat läsa omförfärande höga arbetslöshetstal i en rad av de ledande industriländerna. Vihör om fallande produktion och sjunkande reallöner. Var tolfte amerikan uppgesfä matkuponger via socialvården, i detta som betecknats som världens rikasteland. Desenaste månadernas utveckling ger vid handen all den internationella krisenblivit djupare än man tidigare befarat - arbetslösheten högre,produktionsminskningen större, men framträder en sjunkande tendens iprisstegringarna pä världsmarknaden. Del finns också tecken som lyder pä nu nätt botlen. Regeringarna tvingas att sälla in åtgärder för all bemästraarbetslösheten och man väntar på en ändring till det bättre. Underdet gångna svåra året ute i väriden har vi i vårt land fört en klarstimulanspolitik i syfte alt hävda sysselsättning och produktion, och vi harlyckats väl. är en politik som vi har svårt all driva ensamma. Jag brukar vid samtal medtyskar hänvisa till våra ömsesidiga ekonomiska förbindelser. Vi hartraditionellt etl stort importöverskott i vår handel med FörbundsrepublikenTyskland. Ifiol förde vi en expansionistisk politik, medan man i förde enåterhållsam politik. Vår export lill steg från en relativt sett lågnivå med 20 96. Vår import från steg frän en relativt sett hög nivåmed icke mindre än 45 96. Man kan uttrycka del på det sättet att vårstimulanspolitik också bidrog till att ge jobb åt ganska många tyskar. Men vifick ingen motsvarande verkan här hemma. Ensådan utveckling får ofrånkomliga konsekvenser för vår handelsbalans.Tillfälligt är del rationellt att öka vår upplåning i utlandet för att klaraoss över ofiekrisen och över stundens påfrestningar. Men utlandslån är ingetymnighetshorn som plötsligt öppnas. De skall betalas tillbaka med vår framlidaproduktion, och del finns exempel på länder som genom upplåning i utlandet gåttden breda vägen fram till en undergrävd ekonomi. Därförär en expansiv utveckling i den internationella ekonomin av stor betydelse förvår egen utveckling. Därför är del av vital betydelse även för oss allregeringarna ute i världen beslutsamt satsar på all bekämpa arbetslösheten ochsatsar på expansion och stimulans. pä allt del säll vi kanverka för en sådan utveckling. Intilldess att del internationella uppsvinget kommer får vi nog värna om vårekonomiska styrka. Vår främsta uppgift är alt värna sysselsättningen. Men vimåste vara fullt på det klara med de begränsningar som vår handelsbalans ochvår valutareserv ställer oss inför. En alltför sorglös expansionism kan snabbtförsätta oss i en mycket besvärlig situation. Om ytterligare stimulansåtgärderbehöver sättas in, bör vi försöka se till att de bidrar lill all stärka vår produktionskraftoch så långt möjligl icke belastar vår handelsbalans och vår valutareserv. går det bra i svensk ekonomi. Men vi bör därför inle låta invagga oss iöverdriven säkerhet. Det kan komma alt behövas kraftfull handling för att i enorolig och osäker värld hävda vår stabilitet och värna människomassysselsättning och välfärd. Denöverenskommelse som träffats och som diskuterats ger besked omall riksdag är beredd lill handling och ansvar. Ochi det arbetet ställs vi ändå inför ständigt nya uppgifter. Som en ouvertyr lilldagens debatt lade fram sina tankar om vår energiförsöfining. Mennär nu är sjuk skall jag inle för mycket gå in pä denna fråga. Låtmig bara säga föfiande. Vihar ett ansvar för sysselsättningen och välfärden i landet och för enenergiförsörining som tryggar denna sysselsättning. Del är hela ledmotivet iden energiproposition som regeringen har lagt fram och som en enhälligriksdagsgrupp och en enhällig partistyrelse står bakom. har nulagt fram sina förslag som, såvitt man kan tolka dem, bl. a. går ul på att viicke skall bygga redan beslutade kärnkraftverk och om inte riva så i alla fallplombera dem som redan är i funktion. Jagskall nu inle bara tala om de 10 000 människor som skulle bliarbetslösa eller om den kapitalförstöring i storleksordningen 9 å 10 mifiardersom etl genomförande av dessa förslag skulle innebära ulan också peka påkonsekvenserna för vår industriella och näringspolitiska utveckling samt förvår sysselsättning . Vadsäger ni till alla som bygger småhus eller som fabricerar småhus? Och vad sägerni - eftersom det som föreslås, om det nu skulle genomföras, framför allt äretl dråpslag mol försöriningen med elkraft - lill dem som är måna omsysselsättningen inom industrin? En ökning av produktionen med 4, 5 eller 6 %kan inle om vi inte har en tryggad elkraflförsörining - och inte hellerde förbättringar av arbelsmifiön som vi alla eftersträvar men som ärenergikrävande. Vadsäger ni till skogsindustrin och till skogsägarna som vel att de måstevidareförädla pä grund av råvarusituationen och för att kunna hävda sig päväridsmarknaden? Vi kan inle dra oss tillbaka och bara exportera rundvirke ochmalm för att klara energibalans. Ochhur går del för jordbrukarna? Deras enda möjlighet lill förbättring är ofta allrationalisera och mekanisera. Jordbruket är ju vår mest energikrävandenäringsgren, framför allt om man ser till förbrukningen av gödningsmedel. Vadsäger ni lill dem? Skallhushållen få fortsätta all använda hushållsapparater som drivs medelektricitet? Man tvingas ju annars att snabbt införa en hård ransonering påelektrisk energi, och del vill vi inte vara med om. Mankan naturligtvis säga all detta inle är så betydelsefulla frågor, eftersom delinte är någon risk för all dessa förslag genomförs. De kan ju vara enbart led ien opportunistisk politik, som försöker fånga upp stämningar i fullt medvetandeom all dessa förslag aldrig kommer att genomföras, och då lar man inga risker.Men annat vore det om det verkligen fanns en chans att de skulle genomföras. Ja,är del sä, är det ändå något av en tragedi att del största oppositionspartietmanövrerar sig in i en sådan position genom sitt fullständigt kategoriskaställningslagande. Jag vill bara för dagen säga all delta besked understrykerdel ansvar som socialdemokratin måste ta på sig för sysselsättningen ochmänniskornas välfärd och försöfining i vårt land. Jag vill tillägga att vi ärtveklöst beredda alt la del ansvaret. () kortgenmäle; Av någon anledning som jag har svårt att förstå kom statsministern islutet av sitt anförande in på en fråga som vi inte alls diskuterar,nämligen energipolitiken. 1 en replik hinner jag inte utveckla vår principiellasyn och våra praktiska förslag, men jag vill göra den bestämda deklarationenatt vi lika mycket som socialdemokratin slår vakt om sysselsättningen här ilandet även . Det har vi visat i gångna lider när vi har träffatuppgörelser om konjunkiurpolitik, och den linjen ligger fast för vårt parti. Visäger inle, herr statsminister, att man skall plombera de fem aggregat som nuär färdiga, utan vi har sagt att de bör få vara i drifl under en försöksperiodsamtidigt som man intensivt forskar för all söka eliminera de säkerhetsriskersom ligger i bl. a. den strålning som vi vel finns i det här materialet. Förstom man inte kan lösa säkerhetsproblemen, har vi sagt, måste dessa aggregat lasur drift, och man bör redan nu ha en beredskapsplan för della. Sedanfrågade herr statsministern: ni sysselsättningen, klarar ni en produktionsökningpå 4 ä 5 96 med er inställning till energipolitiken? Ja, herr statsminister, vihar ett väldigt fint belägg från fiolåret, som visar att här inlealls är ute på något gungfly. klarade vi nämligen en produktionsökningpå 4 96, men sjönk energiförbrukningen med 6 96 i stället för att somde närmast föregående åren öka med i genomsnitt . Och, märk väl,tillkom 100 000 nya jobb, varav många var inom industrin - detta somvi trätte om för något är sedan. Jaghade inle tänkt la upp den här frågan, men jag kände mig tvingad alt kortberöra den, eftersom statsministern liksom hängde på den i sitt anförande. Iövrigt tecknade statsministern elt brett principiellt perspektiv som bakgrundlill den nu träffade uppgörelsen om ekonomi och skaller. vill gärna göra den klarapersonliga deklarationen att statsministern ingalunda är ensam om alt kännasamhälleligt ansvar i det bekymmersamma läge som vi nu befinner oss i. I detpariamentariska dödläge som vi har i och med de ekonomiska bekymmersom vi upplever, och som kan bli värre än , bör vi enligt min mening sökasamlande lösningar i vikliga frågor - jag poängterar: under den valperiod vi nuär inne i. Det innebär inte att vi gör avkall pä principiella värderingar - dem har vi alla - men vimåste se till, alt demokratin och det par lamentariska livet fungerar. Tids nog får vi säkert under valrörelsen klar göra var våra principiella och praktiska skifielinjer går. Vägledandeför i den här uppgörelsen har varit att vi har känt elt politisktansvar; ell ansvar för att medverka till en stabil samhällsekonomi, ett ansvarför att försöka dämpa inflationen och hålla sysselsättningen uppe. Vi harexempel frän länder ganska nära inpå oss, där partierna har grävt ner sig i ellskyltegravskrig, oförmögna att komma fram till samlande lösningar, även om -som i exempelvis - situationen när detgäller arbetslöshet och inflation är långt värre än den svenska. Lätmig slå fast att stor arbetslöshet och hög inflation skapar kriser, som i daghoiardemokralins funktionsduglighet i flera länder i västvärlden. Riskerna fören liknande utveckling i vårt land har utgjort principiella motiv föratt medverka till en bred uppgörelse om skatter och ekonomi. Hen () kortgenmäle. Först vill jag la upp statsministerns beskyllning för citatförfalskningbeträffande . Varför skulle jag ha gjort mig skyldig till del?Ell genomgående tema i hela anförande är ju att han har sammauppfattning som vi moderater om hur de problem som ekonomi nu brottasmed skall lösas. Vadsäger då i del stycke som jag inte citerade? Jo, alt det finnstvä metoder all lösa problemen. "Den ena är alt man minskarprogressiviteten i skattesystemet." - Alltså del som vi moderater talatstarkt för. "Den andra är att regering och riksdag vid varieavtalslillfälle går in i avtalsrörelsen och erbjuder löntagarorganisationernaall få ut en betydande del av sina realinkomststegringar via skattesänkningar istället för via lönehöjningar." Men hela milt anförande var byggt på alt det inte blir någon verkligskattesänkning om man ser till totalresultatet och till de ökade skaller somläggs på folkhushållel. Jag visade med siffror att så blir fallet. Bara i såmåtto blir del en skattesänkning, att människorna skulle ha fält det sämrenästa är, om man inle gjort någonting alls. Men del blir ingen skattesänkningom man tar hänsyn till inkomsttagarnas totala situation just del året. MenAssar tillägger: "Väfier man den sistnämnda lösningen så förlorarförslås löntagarorganisationerna i hög grad sin traditionella roll i samhället alt genomförhandlingar med arbetsgivarna påverka sina medlemmars realinkomster." Varförläste inte upp den meningen? som påstår alt jagmed avsikt skulle ha uteslutit saker som är olämpliga, utesluter den konklusion, som lade till och som jag tycker all ivarie fall löntagarorganisationerna borde ha ett intresse av att . Varförlämnade vi moderater förhandlingarna? Jag tar inte tillbaka etl enda ord i denbeskrivning som jag har lämnat. Det ställdes ett ovillkorligt krav pä oss attvi skulle acceptera skalteutredningens skala. När jag förklarade alt vi varberedda att la den mifiard som tillkom för att möjliggöra en störreskattesänkning och använda den för att sänka skatterna för inkomsttagare under30 , förklarade : "Det hjälper inte. Ni skallvillkorslöst acceptera skatleulredningens förslag på denna punkt. ""Del är ett villkor för fortsatta förhandlingar." Så gick del lill. Anledningenlill all vi i det ursprungliga skatteförslaget inle gick lika långt sommajoriteten då del gällde skattesänkningen för låginkomsttagare var hellenkelt att pengarna inle räckte till både för della och för alt sänkamarginalskatterna. Vi ansåg med hänsyn lill inflationen och de storalöntagargruppernas - majoriteten av lönlagarna i vårt land - intressen och föralt få en snabb avtalsrörelse, där det lönar sig med löneökningar, att manmåste ta etl ordentligt grepp beträffande marginalskatterna. Och räckteinte pengarna till. Vi hyste ingen motvilja mot att sänka skatterna förlåginkomsttagarna. Varför skulle vi inle vifia göra det? Vidaresäger att jag i mitt anförande felaktigt påstod all pensionärernainle får fördel av själva skaliesänkningsbeslulet. anknöt till Haga1 och till vad som hänt i är beträffande förbättringarna av pensionärernasvillkor. Då det gällde överenskommelsen I och den del som rördepensionärerna, förelåg bred enighet i alla grupper -även bland dem som inte varmed i I - om de reformer som del då var fråga om. Det var inte I somlöste problemen. Äveni skalteutredningen förelåg fullständig enighet mellan alla partier,, om att man skulle angripa pensionärernas problem och förbättra fördem i olika avseenden. Men vad jag talade om var 'de direkta påståddaskattesänkningarna. De pensionärer som bara har sin pension - det var dem jagtänkte på - har inga skatter och fär alltså inga skallesänkningar. Däremotdrabbas de obestridligen av höjda punktskatter. Dä jag sade della, blev herrPalme sä upprörd att han återkom med den gamla beskyllningen all jag skulle hasagt all man skall ta bort indexregleringen av pensionerna. Gäng på gång harherr upprepat detta. Och gäng efter gång har jag dementerat denuppgiften. Ändå står nu och för fram sitt osanna påstående. Och hangör del som han moraliserar sä alt man nästan ser hur vingarna växer ut ur ryggen påhonom och hör hur det knakar. Skall man moralisera, då skall man se lill själv slår på verklighetens och sanningens grund, tycker jag. Delär ingen hejd pä hur bra det nu kommer all bli i landet. Tänk vad uppgörelserna- I och II -, gör han gällande, har varit förnämliga förriksdagen, demokratin, ekonomin och allting annat. Men del var inle så längesedan som skojade friskt om I-överenskommelsen,skämtade bort den och talade om rumba i hage och sådant där. Då blevden stora uppgörelsen plötsligt tjo och film på . Hur länge kommerdet alt dröja innan pä samma sätt ironiserar över den aktuellauppgörelsen med två av de borgeriiga partierna? Om det blir majoritet försocialdemokraterna kanske vi får höra sädana här dansturer på nyttapostroferas. Man vet ju aldrig när det gäller . Detverkar som om statsministern menade att det skulle vara något fel påriksdagsarbelet, när han slutade sitt magistrala anförande med all påstå attöverenskommelsen utanför ger besked om alt riksdag är bereddlill handling och ansvar. Skulle alltså inle ha varit beredd lillhandling och ansvar, om vi på sedvanligt sätt hade träffat kompromisser här iriksdagen om skallesänkningar och finansieringsmetoder? Måste det ske utanförriksdagen i slutna rum där är ordförande, för att demokratiskall visa ansvar och handlingskraft? Måste det vara på del sättet? () kortgenmäle: Det är kanske viktigt alt la fram fakta i fråga om folkpensionärerna.De har alltså nu fr. o. m. fått förbättringar som formulerades ochbekräftades genom den första Hagaöverenskommelsen. Det är riktigt alt del intehade varit några kontroversiella uppfattningar i ulredningen, men det var förstgenom del samlade resultatet av den överenskommelsen som man fick framförbättringarna. De innebär ju att reglerna för bostadstilläggen fr. o. har förändrats så alt mer blir över även för den som har en litensidoinkomsl. Vidare sker en viss ufiämning mellan makar och ensamslående, säalt inte pensionärspar skall fä så myckel lägre pension per person som de hafttidigare. Den skatteomläggning 1976 som säkras genom den aktuella överenskommelseninnebär också att sambeskatiningen för dessa folkpensionärer äntligen upphöroch att man inför en individuell beskattning. Mensedan finns då statens egna pensionärer, alltså de som varit verksamma istatlig fiänsl. De har inte fullt ut fäll del av detta pä grund, av de reglersom gäller för samordning mellan folkpension, ATP och den statligafiänstepensionen. Jag hade hoppals att finansministern skulle, ta ett parminuter till att svara på min direkta fråga om inte regeringen under hans tidär beredd att skapa större rättvisa för statens egna trofiänare. När jag intefår svar av finansministern, fär jag väl vända mig till statsministern ochfråga om det kan tänkas ske . behöver inte betyda aktuella mandatperioden för honom blir längre än för finansministern, mendet är ju intressant att höra med tanke på det något längre perspektiv han kanha, om han är beredd att klara upp den här saken. Statsministerntalade myckel om en socialt ansvarsfull politik. Den allra viktigaste socialarättigheten är självfallet rätten lill jobb. Om människor inle fär den rätlen,slår del hårt pä deras privata liv, det slår hårt på personligheten och påderas förtroende för samhället. Därför är del viktigt att vi här fär klart föross vad som. inte blev klart genom den förra debattomgången på eftermiddagen:Om en uppgång i ekonomin dröjer ute i väriden, om det lar än vadregeringen räknat med i budgetpropositionen för uppgången inom den västligaindustriväriden, där den amerikanska ekonomin är avgörande, att fortplanta sighit, är dä den beredd att självmedverka till nödvändiga stimulansåtgärder? Eller skall vi räkna med risken allni dä sätter er på hasorna? Jagskall inte gå in i plomberingsdebatten. Jag tror att det finns mänga somskyggar för ytterligheter som har kommii in i den debatten. Jag menar all delfinns möjligheter att gä fram på en förnuftig sparlinje som klarar välfärden,som innebär en försiktigare utbyggnad än man tidigare räknat med som möjlig ochsom därmed minskar mifiöriskerna och vidgar handlingsfriheten inom svenskenergipolitik. En sådan konkret och realistisk spariinje tar inte bort jobbutan skapar i stället nya jobb . bland byggnadsarbetare och ingenjörer, och denstimulerar uppfinnare och företagare. Och är del viktigt att vi inte drämmervarandra i huvudet med överdrivna påståenden. i (vpk)kort genmäle: hade en del spridda vänligheter att säga lill mig. När delgällde min provpredikan, , hade jag aldrig räknat med alt finna nådinför , i detta fall representerat av översteprästen själv. Sedantyckte statsministern att jag använde litet för mycket siffror och att jag lätsom en byrådirektör. Ja, vi har litet olika erfarenheter, jag vel inte hur enbyrådirektör har det. Den erfarenheten har ju statsministern och kan därföruttala sig med en viss sakkunskap. Men annars är de siffror som jag nämnderealiteter för lönlagarna. Jag vet att ni inte vill att vi skall tala sä mycketom de siffrorna och fråga varför inkomsttagarna inte fickvara med och dela pä den extra mifiarden. Tror ni verkligen alt de bredalöntagargrupper som fär stora skallesänkningar inle skulle vara beredda att isolidaritetens namn dela med sig till låglönegrupperna . Vidaregörs det naturiiglvis olika bedömningar efter en sådan här uppgörelse. De görsgivetvis med utgångspunkt i vilka intressen man företräder. påstodalt det finns de som gör prognoser och bedömningar som om regeringar ochpariament stod vid sidan av utveck- Det kan man dåinle säga om . Han talar om ekonomi som om del enbart fannsregeringar och parlament. har här funnit etl utmärkt sätt attförsvara arbetsgivarna genom att låtsas som om de inle fanns. Han troralt delär regeringar som exporterar inflationen, eller också är det bara ofieländernasom gör del. Han glömmer hell bort de stora ofietrusterna och derasmanipulationer. Han glömmer bort all de slora monopolföretagen har makt överprissättningen i och i andra kapitalistiska stater. Monopolkapitaletoch dess profitinlressen bär ju huvudansvaret for inflationen. Att säga att manvill bekämpa inflationen ulan att vifia angripa kapitalet är ju som DonQufiotes kamp mol väderkvarnarna, . Men är inte den endeDon Quijolen i den ekonomiska politiken. När denna överenskommelse presenterasheter del att den förbättrar inkomstlaget för vissa breda grupper, men det helaskall ju betalas genom att arbetsgivarna skall fä räkna av del iavtalsrörelsen. Och skattesänkning och mindre löneökning är ju för vanligainkomsttagare inle säkert bättre än en större löneökning.