prot · FZ0992 · 1975-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1975/76:92 §1 Justerades protokollel för den 19 innevarande månad. §2 Meddelande om tidpunkter för besvarande av interpeiiationer 1975/76:139om ålgärder JÖr att stimulera de mindre.jöreiagen, m. m. 1975/76:150 omsysselsätlningsskapande projekl i Jag har all meddela alt jag av arbetsmässiga skäl inle har lillfälleatt besvara interpeiiationer av herrar och inom föreskriven lid. Jagavser att besvara interpellation om ålgärder för att stimulera demindre företagen i samband med debatter om de mindreoch medelstora företagen. Och jag avser att besvara om sysselsätlningsskapande projekt i isamband med svar beiräffande 80. Meddelandeom tidpunkten för besvarande av interpeiiationer Ominstruktioner lillJÖrare av fordon för transport av hälso- och miljöfarligtgods § 3 Ominstruktioner till förare av fordon för transport av hälso-och miljöfarligtgods Herrindustriministern erhöll ordel för att besvara i (s) anmälda fråga, 1975/76:264, lill herr kommunikationsministern,och anförde: i har frågat kommunikalionsministern om han ärberedd att redogöra för vilka åtgärder som vidtagils för alt fordonsförareskall få nödvändiga inslruklioner i samband med Iransport av hälso- ochmiljöfarligl gods. Frågan har överlämnalstill mig för besvarande. Sverigehar anslutit sig till den europeiska överenskommelsen om internationellIransport av fariigl gods på väg - ADR. Förutom är elt 15-lal stateranslutna till överenskommelsen. I ADR finns bestämmelser om transport avexplosiva, brandfarliga, giftiga, frätande och radioaktiva m. fl. Enligt bestämmelserna krävs bl. a. all fordonsföraren skall vara förseddmed skriftliga instruktioner som kortfattat anger pä vilket sätl detransporterade ämnena är farliga och vad som skall göras vid olyckshändelseeller tillbud som kan inträffa under iransport. Tillverkaren eller avsändarenav del farliga ämnet skall avfatta Om instruktioner till förare av fordon .för transport av hälso- och miljöfarligt gods instruktionerna såväl påursprungslandels språk som på genomfarts- eller destinationslandets språk. Förtransporter som sker i skall sålunda finnas instruktioner på svenskaspråket. Det ankommer bl. a. pä polismyndigheterna alt övervaka attbestämmelserna följs. Enligt polisens bedömning - som fär ses mot bakgrund avden korla lid som ADR-reglerna har tillämpats i - är efterievnaden avbestämmelserna tillfredsställande. Ifråga om internationella vägtransporter av farligt gods finns del alltsåutförliga bestämmelser om instruktioner till fordonsföraren. Närdet sedan gäller nationella transporter pågår sedan en lid arbete med allutarbeta föreskrifter som i huvudsak ansluter till ADR-reglerna. De nationellatransporterna regleras inom ramen för den på olika varuområden gällandeproduktkonlrollagstiftningen. a. alt statens industriverk harhand om regleringen i fråga om explosiva och brandfarliga varor, statensstrålskyddsinstiiul regleringen i fråga om radioaktiva varor ochproduktkontrollnämnden regleringen i fråga om hälso- och miljöfarliga varor.Vad gäller explosiva och brandfariiga varor saml radioaktiva varor finns redanutföriiga bestämmelser. Arbete pågår emellerlid med all i vissa avseendenanpassa bestämmelserna lill ADR-reglerna. Produktkontrollnämndenväntas lill komma ut med föreskrifter om Iransport av giftiga ochfrätande ämnen i tank eller som bulklast. Föreskrifterna kommer alt innehållamolsvarande krav som finns i ADR om all föraren skall vara försedd medskriftliga instruktioner på svenska språket. Vidare pågår inomproduktkontrollbyrån vid arbele med alt ta framlikartade föreskrifter om styckegodstransport av giftiga och frätande ämnensaml vissa farliga gaser. Dessa bestämmelser torde kunna träda i kraft underhösten 1977. Jag vill i detla sammanhang nämna att tvä av de störstaspeditionsförelagen, AB Svenska Godscentraler (ASG) och AB Godstrafik &, vid sina transporter redan nu - på frivillig väg - lillämparADR-reglerna, bl. a. de om instruktioner till föraren. HenJOHANSSON i (s): Jag lackarindustriministern för svaret på min fråga. Ävenom man inom polisen anser alt de internationella bestämmelserna följs hyggligthar jag ändå en känsla av au polismyndigheterna på vissa håll inte heltbehärskar de enligt milt sätt alt se ganska krångliga ADR-beslämmelserna. Menjag skall inle nu gä in på dessa internationella beslämmelser. Det är klarl attolycksrisker alllid förekommer vid transporter, men just nu itjällossningslider är risken störst för våra tunga fordon. Jag har därför fullförståelse för den oro som fordonsförarna känner vid transporter av del härslaget när de inte vet vilka åtgärder som skall vidtas om en olycka iniräffar.Jag har vid flera lillfällen fått frågan: "Närkommer det beslämmelser som klart anger hur vi skall hantera det gods som vitransporterar?" Det är en av an- ledningarna till att jagslällt just den här frågan. Iindustriministern svar fick jag två vikliga upplysningar i vad avserproduklkonlrollnämndens och arbete, och jag noierar medtillfredsställelse att vi snart har att vänta klara bestämmelser i vad gällerde nationella transporterna. Men det vore också önskvärt att bestämmelsernakunde utformas så att de vore tillämpbara oavseu om transporten går på järnvägeller landsväg ocb att de i motsats till ADR-fö-reskriflerna blir klarlpreciserade och lättolkade. Eftersomdet här rör sig om både en trafiksäkerhelsfråga och en miljöfråga och även enarbetarskyddsfråga måste det vara angeläget all vi så snabbi som möjligt skapargoda garantier vid hantering av miljö- och hälsofariigl gods. Jag förutsätterdärför alt industriministern uppmärksamt följer det arbete som är i gångoch att arbetet sker ulan onödiga tidsförluster. Ombibehållande av förenade fabriksverkens konfektionsverksamhet Överläggningenvar härmed slulad. § 4 Ombibehållande av förenade fabriksverkens konfektionsverksamhet Herrindustriministern erhöll ordet för aU besvara iÄngelholm (s) anmälda fråga, 1975/76:273, och anförde: i har frågat mig dels vilka möjligheler Jaganser föreligga för en försäljning av i tillett slörre företag i branschen, dels vilka möjligheter jag anser föreligga förförelagels bibehållande och drift i fortsättningen. Ibörian av behövde förenade fabriksverken öka sin produktionskapacitetinom konfektionssektorn. Verket övertog därför lokaler, maskiner och personalfrän ell enskilt beklädnadsförelag i som dä höll pä all avveckla sinverksamhet. För att administrativt ha hand om verksamheten i bildadesTrivab . Företagels dominerande produkier är kläder försjukhuspatienter samt skyddskläder för sjukvårdspersonal och industrianställda.Anlalel anställda vid uppgår f n. lill ca 100 personer. Iproposition 1975/76:122 om omorganisation av förenade fabriksverken föreslåsall bl. a. konfektionsverksamheten skall avskiljas frän verket med hänsyn tillatt denna typ av verksamhet är artfrämmande för verkets huvuduppgift atttillverka och underhälla försvarsmaterial. Trivab har uppvisaten gynnsam utveckling och visar nu tillfredsställande lönsamhet. Jag serdärför positivt på möjligheten att sälja företaget till nägon som har bättreförutsättningar än fabriksverken alt utnyttja förelagets möjligheter allutvecklas. I första hand kommer alt prövas om förelaget kan sammanföras med nägolannal statligt kon- 13 protokoll 1975/76.89-92 Omåtgärder för att stödja den glasindustrin Genom attTrivab har kunnig personal och tillverkar produkier av erkänt hög kvalitet inomett område där efterfrågan beräknas öka, finns det enligt min bedömning godaförutsättningar för att förelaget även i fortsättningen skall kunna drivas iÄngelholm i ungefär oförändrad utsträckning. HerrGUSTAVSSON i (s): Jag ber attfå tacka för svaret från industriministern. Närpropositionen lades fram för någon tid sedan åtföljdes den av ett meddelande itidningen om bl. a. förändringen av verksamheten i . Det väcktegivetvis oro bland personalen på den här industrin, som uppgår till ca 100personer. Man reagerade och menade att det var egendomligt att det skulle varanödvändigt att signalera om nedläggning av ett företag som har fullsysselsättning. Huvuddelen av det som tillverkas pä fabriken ärsjukhuspersedlar av olika slag, och man har haft full sysselsättning.Produkterna levereras i största utsträckning till Landstingens inköpscentral. Nuhar ju industriministern gett ett, såvitt jag kan bedöma, positivt svar på defrågor jag har ställt om industrins fortsatta beslånd och ulveckling. Jaghoppas att vi kan räkna med industriministerns medverkan när det gäller attgarantera industrin fortsatt framgång och verksamhet i . Jag ber än en gång att fåtacka för svaret. Överiäggningenvar härmed slutad. § 5 Om åtgärderför att stödja den glasindustrin Herrindustriministern erhöll ordel för att i ell sammanhang besvara delsherr () anmälda inlerpellalion, 1975/76.138, dels herrNilssons i (s) anmälda inlerpellalion, 1975/76:142, ochanförde: har frågat mig om jag avser att redan i vår föreslåriksdagen åtgärder för att tillgodose den glasinduslrins närliggandebehov av invesleringskapital och om jag länker ta initiativ lill en samordnadoch långsiktig marknadsföringskampanj för svenskt glas pä exportmarknaden. i har frågat mig om jag är beredd att dels lillsälta englasinduslrikommission med uppdrag att framlägga förslag till långsiktiglösning av branschens problem sä all arbetslöshet undviks, dels i samarbele medarbetsmarknadsministern medverka till att nu varslade uppsägningar i Björkshultoch Måleräs uppskjutes lills nämnda kommission lagt sill förslag. Jag besvararinterpellationerna i ett sammanhang. Den manuellaglasindustrins problem har varit föremål för särskild uppmärksamhetfrån regeringens sida. Branschfrämjande åtgärder i form av utbildnings-,export- och direkta strukturinsatser sattes in och hart. o. m. /75 inneburit att branschen har beviljats statligt stödpä sammanlagt nära 16 milj. kr., fördelat med 6,2 milj. kr. i bidrag och 9,6milj. i s. k. strukturgarantier. Avsevärda insaiser har också gjorts inomramen för arbetsmarknadspolitiken. Det är således belydande resurser som pådetta sätt har tillförts den glasindustrin. Åtgärderna har haft enomvittnat stor belydelse för branschens utveckling. Trots detta har branschenalltjämt problem. har överiämnat en utredningsrapport om den manuellaglasindustrin. Rapporten har utarbetats av en arbetsgrupp med representanterför branschens företag och arbetstagare. Arbetsgruppen har bl. a. analyseratbranschens lönsamhetsutveckling och marknadssituation. Enighet råder om allbranschen lider av överkapacitet. En viss minskning av produktionen synesnödvändig. Arbetsgruppen förutser att 5 eller 6 arbetsställen med sammanlagtmellan 300 och 500 sysselsatta kommer att läggas ned inom förhållandevis korttid. Deförslag som arbetsgruppen har lagt fram går ut på att staten genom förmånligalån skall tillgodose branschens omedelbara finansieringsbehov som anges till 30milj. Vidare föreslås förstärkta branschfrämjande åtgärder under fem är,avseende exportinsatser och konsultbidrag till framför allt tekniskaundersökningar. Arbetsgruppens förslag kommer att beredas på sedvanligt sätt.Denna beredning kommer troligen inte att hinna avslutas . Beträffandefrågan om en samordnad och långsiktig marknadsföringskampanj påexportmarknaderna vill jag erinra om att stöd till glasindustrinsexporlansträngningar ingår i de branschfrämjande åtgärderna. Förslag som beröreventuella fortsatta åtgärder på detta område har, som jag just nämnt, tagitsupp av industriverkets arbetsgrupp. Renlallmänt villjag framhålla att strukturomvandlingen inom svensk glasindustri nogfär betraktas som en nödvändighet. Vi möter denna utveckling på tvä sätt:dels genom fortsatta industripolitiska insatser för att öka effektiviteten ochkonkurrenskraften inom branschen och därmed långsiktigt säkra sysselsättningen,dels genom att med arbetsmarknads-politiska insatser se lill att en ofrånkomligulslagning sker i socialt acceptabla former. Till det senare slaget avinsatser hör givetvis att söka bereda rådrum för att aktivt undersökamöjligheterna till annan sysselsättning. Del är genom en planmässigstrukturomvandling i denna mening som vi bäst tillvaratar våra samladeresurser. Det resonemanget gäller generellt och således också för den manuellaglasindustrin. Inomramen för de fortsatta branschfrämjande åtgärder som har föreslagils förglasindustrin i årets budgetproposition har - om förslagen bifalls - statensindustriverk möjlighel alt aktivt stärka branschens konkurrenskraft. Dettaarbete avses även i forlsällningen ske i nära kontakt med representanter förbranschens företag och arbetstagare. Omåtgärder för att stödja den glasindustrin Omåtgärder för att stödja den glasindustrin bakgrund och med hänsyntill all en arbetsgrupp jusl avslutat sin översyn av branschens problem ochkommit med förslag lill ålgärder bedömer jag inte au behov nu föreligger av ensärskild glasinduslrikommission. Nedläggning av BJörkshults och Måleråsglasbruk inom har aviserais. Kronagruppen, som bildals medhjälp av det statliga strukturstödet, kan f n. inte finna avsättning för helasin produklion och har kommit jn i akuta svårigheter. Genom att statensindustriverk beviljat en förhållandevis stor indusirilånegaranti kan huvuddelenav sysselsättningen inom troligen räddas. En förutsättning hardock ansetts vara all produktionen anpassas lill en realistisk nivå med hänsyntill marknadsförutsättningarna. Efter samråd med chefen för arbetsmarknadsdepartementetvill jag härvidlag nämna all länsmyndigheterna i län f n. utredermöjligheterna au förlänga driften vid BJörkshults och Måleräs glasbruk under ivarje fall så att olika sysselsätlningsallernativ bättre kanöverblickas. När resultatet av delta utredningsarbete ligger klarl får vi sevilka möjligheter lill lösningar som kan föreligga. Hen (): Jag ber att fåtacka industriministern för svaret på min interpellation. Jag beklagar dock atticke industriministern anser att det är möjligl att få fram ett förslag i frågaom de 30 milj. kr. som arbetsgruppen föreslår . Jaggör det med tanke på den situation som glasindustrin befinner sig i f n. Jagbeklagar det också med tanke pä det svar som industriministern ger pä herrNilssons i fråga om möjligheter till föriängd drifl vid Björkhults ochMålerås glasbruk - inle på så säll all jag icke anser alt ålgärder pä kort siktmåste sältas in för att trygga sysselsättningen, utan från den utgångspunktenall glasindustrin icke kan leva pä brandkårsutryckningar från samhällets sidavarje gäng som ett företag är nedläggningshotat. Vadglasinduslrin - med tanke på tryggheten för de anställda och för det samhälledär glasbruken ligger - behöver är en långsiktig lösning på problemen. Underde har investeringarna i den manuellt arbetande glasinduslrinvarit låga. Arbetsgruppen inom industriverket konstaterar: "Sedan längehar glasbruksföretagens aktieägare själva varit ovilliga eller oförmögna allgenom nyemission öka det egna kapitalel i glasbruksföretagen. Flera avglasbruksföretagen har haft en traditionell ovilja mot att låna pengar även ommöjligheter funnits." Jagtror att utredningen har räll i della sitt konstaterande. Glasbruksägarna harlevt sitt egel liv i silt eget lilla rike. Först har endiskussion om sammanslagningar och förstärkningar kommil upp och i tre falllett till samgående som pä läng sikl är lill gagn för industrin. 1den motion som i och jag väckte tillsammans medkamrater från resp. länsbänkar skrev vi: "En fortsall strukturförändring kangenom knappheten på kapital få ökad hastighet." Och vi ville att samhälleloch berörda parter skulle gemensamt klarlägga utvecklingen. Dennamotion, som fick en välvillig behandling i utskottet, ledde fram till denförsta glasutredningen. Det uttalades att länsslyrelserna skulle fullgöra deltauppdrag. Jag skall inle närmare gå in på denna utredning utan vill bara nämnaatt den fick till följd de ålgärder som industriministern redovisal. Men deltaräcker inte till i dagens läge. Iarbetsgruppens rapport finns siffror på det kapital som arbetar inomglasindustrin. Per anställd var del 59 000 i anläggnings- och 24 000 irörelsekapital, dvs. De 30 milj. kr. som arbetsgruppenföreslår till investeringar motsvarar ca . per anställd, om man utgårfrån de 2 500 sådana som finns. Jag är övertygad om alt detla belopp ärför litet för all kunna leda till en långsiktig lösning för glasindustrin. Delbehövs säkert en summa av 100 milj. kr. för de nödvändiga investeringarna. Detgäller en förbättring av lokaler, ugnar och maskiner och sist men inle minsl avarbetsmiljön. Glasarbeiarna skall inle behöva riskera sin hälsa. Dessa beloppär i relation till våra insaiser i t. ex. varvsindustrin eller stålverket iLuleå småpengar. 100 milj. kr. skulle innebära en investering per anslälld avmellan 40 000 och . Detla kan jämföras med 4 milj. kr per anställd i stålverketi . Och del skall inle vara fråga om bidrag ulan om län på fördelaktigavillkor. En sådan satsning skulle medföra alt de anställda och den bygd därglasbruken finns skulle med större optimism kunna möta framliden. Menulöver satsningen på glasinduslrin måste det också sättas in åtgärder för attundanröja ensidigheten i berörda kommuners näringsliv. Där har jag fått detsvaret från arbetsmarknadsministern all lokaliseringsstöd kan utgå. Men kanskebehövs även direkta statliga insatser för all bygga upp nya industrier inomglasbruksdislriktel. Närdel gäller marknadsföringsåtgärder vill jag säga i anledning avindustriministerns svar, att ulan det statliga stöd som utgår skulle denmanuella glasinduslrin ha varit i ett ännu svårare läge än vad den är.Kosinaderna för att sälja pä utlandet är av sådan storieksordning all de småglasbruken icke har nägon möjlighet att själva klara detla. Och om vi skallkunna behålla alla arbetstillfällen som finns , måste exporten ökas frånnuvarande till av den samlade produktionen. Om man tar med iberäkningen all exportandelen från 1930-talel har ökal från till nuvarande40 %, förstår var och en all del behövs stora insaiser. Men om man görsatsningar kan man lyckas. är ett bra exempel, där man pä tio århar fördubblat marknadsandelen. Imånga länder skulle man kunna uppnå liknande resultat. Men då fordras delsamarbele såväl i fråga om själva försäljningen som i fråga om produktval. Delnuvarande läget med elt ständigt passande på varandra måste ändras. Ökadspecialisering och egen produktutveckling Omåtgärder för att stödja den glasindustrin Nr 92 måste skjutas i förgrunden. Jag tror inte att glasbruken själva ärmogna Tisdaeenden ° " sådan omdaning. Genom riktat statligt stödoch genom att olika stödformerbinds till vissa förutsättningar kan man lyckas. --------------- viljasäga till industriministern: ihop den glasindustrin Om åtgärder för att tillgemensamma satsningar och långsiktig planering. Endast då har glas- stödja den manuel- industrin en framtid. Om det som blir ett allas krig mot alla la glasinduslrin ochstaten skall gripa in med stödåtgärder varie gång ett glasbruk är i farozonen, kommer deanställda inom glasindustrin att även få leva i otrygghet - ochinte bara de anställda ulan alla som bor i de Till slut uttalarjag denförhoppningen att industriministern driver fram de här förslagen omstödåtgärder så snabbt som möjligt. Tiden är verkligen knapp. Ännu en gångtack för svaret. HenNILSSON i (s): Också Jag ber att fä tacka industriministern för svarei påinterpellationen. Detär riktigt, som anges i svaret, att glasindustrin länge har haft problem. Detär vi helt överens om. Det är likaledes riktigt att glasindustrin har varitföremål för vissa stödåtgärder, som också har givit en hel del resultat. Det äringet tvivel om del. Nuhar, som industriministern påpekar i svarei, statens industriverk gjort enulredning om den glasindustrin. Enligt utredningsrapporten råder detenighet om att branschen lider av överkapacitet, och en viss minskning avproduktionen anses nödvändig. Receptetskulle alltså i stort sett vara all lägga ned ungefär fem glasbruk ochfriställa 300-500 människor inom glasinduslrin. Utredningen framhålleremellertid själv att detta är precis det recept som man använt tidigare. Från1960 till 1974 har del lagts ned inle mindre än 22 tillverkningsställen,alltså en minskning med hälften - finns det 22 kvar. Från1967 till 1974 har man minskat antalet anställda med ungefär I 000 människor.Man har med andra ord tillämpat del recept som industriverkets utredning nuföreslår. Det har alltså inte blivit någon reell förbättring för branschen,utan man har fått en viss storleksrationalisering m. m., och man har kanskeslagit ut de minst bärkraftiga bruken, men någon långsiktig lösning har detinte varil fråga om. Tillyttermera visso säger denna ulredning: "För alt skydda syssel sättningen vid de utvecklingsbara glasbruken är det väsentligt att staten och berörda myndigheter och kommuner ej onödigtvis försämrar livs betingelserna för de utvecklingsbara glasbruken genom att hålla de icke utvecklingsbara företagen i gång av sysselsättningsskäl." Man säger vida re: "bör uppmärksammas behovet av all tillförsäkra de ut vecklingsbara bruksorterna med erforderlig samhällsservice, bostäder 198 etc." Ja,det är väl i och för sig bra, men den statliga utredningen säger inte ett endaord om vad som skall göras med de orter där glasbruk läggs ner - inte någontinghar man, säviu jag kunnal finna, nämnt om della. Utredningen har inle gjortnägol försök att lägga fram problemen för en långsiktig lösning, utan manhänvisar bara lill all verksamheten skall dras ner i slället. F.ö. kan man ställa sig frågan: Vilka glasbruk är utvecklingsbara? Ja, det ärförmodligen de som har mest pengar, jag vet inte, eller kanske de som har bästasortimentet att sälja, men jag vel inte heller om det kan vara dessa. Man kanockså fråga vem som skall avgöra vilka glasbruk som är utvecklingsbara. Det harman inte heller nämnt någonting om, trots att man sagt alt det skall satsas pädem. Speciella insatser skall alltså göras på just de orter som ärutvecklingsbara - detla säger utredningen utan att tala om vilka det är frågaom. Jag menar att det inle kan vara riktigt att gå förbi de bruksorter därföretagen tvingats lill nedläggning, utan att säga någonling om det. harvisseriigen industriministern nämnt detta i sitt svar här, även om jagbeklagar alt han inte gäll sä långt som Jag skulle ha önskat. Utredningensade alltså i sitt betänkande , del jag citerat, och jagtror inte att det hann gå mer än förrän Kronagruppen meddelade attMålerås och BJörkshults glasbruk, båda belägna i län, skulle läggasned. Detta var beklämmande med hänsyn lill att det i bägge dessa orter ärsträngt taget omöjligt alt få annan sysselsättning. Flera av de anställda därhar egnaham, och dessa människor är naturiigtvis hårdast låsta till orten, menäven i övrigl är det svårigheter. Jagskulle också vilja sätta ett frågetecken i kanten för hanteringen av detlaärende. När Kronagruppen började diskulera de här frågorna log man kontakt medlänsarbetsnämnden i , i . kom man fram till skulle lägga ner två glasbruk i län, och dä kom man underfund medatt man kanske borde ta konlakl med länsarbetsnämnden i län också. Deltaär, lycker jag, elt typexempel pä hur arbetsmarknadsmyndigheterna hell enkeltinte fär arbeta. Här skulle självfallet bägge länsarbetsnämnderna havaril inkopplade. Det förfaringssätt som har tillämpats ger möjligheterlill otrevliga spekulationer om vad som har inträffat. Detta är enligt minuppfattning ett märkligt förfaringssätt. Utredningenfrån statens industriverk talar också om kapilalbrist -även varinne pä den frågan - och säger att det är nödvändigt att stärka glasbrukenskapilal på annat sätt men att det har funnits finansiella bekymmer ochkapitalbrist. På s. 27 i utredningens betänkande sägs: "De senaste årensmer eller mindre konstanta kapitalransonering har gjort att glasbruken trängtsundan på lånemarknaden, eftersom det funnits överflöd på mer kreditvärdigalänekunder." Sedan kommer det citat som läste upp här ,och därtill uttalandet all flera av glasbruksförelagen har haft en traditionellovilja Omåtgärder för att stödja den glasindustrin