prot · FZ09110 · 1975-12-31 00:00:00 — Det var ett klart och otvetydigt besked. Vadhar då regeringen gjorl för att försöka bidraga lill de baltiskafolkens frihet och demokrali? Ja,jag har försökt forska om della, men lill min besvikelse inle kunnal finnanågol - och stalsminislerns besök i har tydligen inle heller resullerali någon direkl insats för balternas frihel. Det är - mycket milt uttryckt -förvånande och beklagligt. Jagskall inle gå in på alt teckna hela den historiska bakgrunden till de baltiskafolkens nuvarande situation. Det må räcka med att erinra om all del gäller tresmå folk som likviderades . Omökad frihel för de baltiska folken, m. m. Nr 110 Den sovjetiska ockupationen stod i direkl slrid med de separatafredsavtal Tisdaeenden " " '' undertecknades i Tartu, ochMoskva och i vilka Sov- 27 aoril 1976 jelunionenulan reservationer erkände oavhängigheten för , Lell- Och gjorde då detta "frivilligt och för Om ökad frihet för evigalider". de bahiska folken. De baltiska folken har genom tiderna fält utstå många lidanden. m. m. skildrar bl, a, esternassituation på följande sätt: "----------------- mellanivenne hammare - den teutoniska och den slaviska har det lillaEstland hamnat som etl städ sedan urminnes Slagen har fallitömsom frän öst och väst------------ slutet kunde aldrig skönjas------------------- ,Ännu syns det icke till," Nej,ännu syns det förvisso icke till. Del väpnade motståndet mol ockupationsmaktenupphörde . Men frihetssträvandena finns, och della framgårockså bl. a. av de debatter som förts inte bara i europeiska pariament utanunder innevarande år även i exempelvis och . Jag vill även erinrautrikesministern om atl i och elt slort antal stater har erhållitsjälvständighet efter andra väridskriget, medan del i fortfarande finnsockuperade stater. Detta förhållande måste vi betrakta som helt oacceptabelt. Jagvet att jag uttrycker något som mänga känner, när jag vädjar tillutrikesministern och den om ell mera aktivt engagemang iarbelel för ett fritt Balticum. Jag hoppas ocksä atl frågan skall komma upp iFN - olika baltiska organisationer såväl i Balticum som i den fria världen harbegäri detta. Arbetetför all uppnå frihet ät , och kan ta tid, men den tidenkan förkortas genom alt fier och fier nationer arbelar för dessa länder. Frågan om det dubbla medborgarskapet har varil uppe vid fieratillfällen, och som jag sade i mitl svar förs diskussioner pä diplomalisk väggenom de kontakter i frågan som tagits med sovjetiska vederbörande. Vi får nuavvakta resultatet av dessa förhandlingar, och jag kan inte utlova någon snabblösning. Den diplomatiska vägen är den enda möjliga väg som vi kan gå i frågan.Elt enskilt land har ingen annan möjlighet atl agera när det gäller frågan omdubbelt medborgarskap - man kan inte genom någon ensidig förklaring lösaproblemet Vadsedan gäller frågan om statsministern vid sitt avhållna besök iSovjetunionen har förhandlat om självständighet, oberoende och frihet för detre baltiska staterna kan jag bara säga all sä inte är fallet Vid besöketavhandlades en hel rad konkrela prakliska frågor, och man behandlade också -vilkel jag kommer au ta upp i mitl svar till om - problemi samband med familjeåterförening och annal. Frågan om de baltiska staternasoberoende och självständighet har emellertid icke tagits upp vid detlatillfälle. Av det svar jag fick drog jag slutsatsen att statsministern vid sillbesök i inle tog upp frågan om de baltiska folkens silualion, och jaghar beklagal detta. Jag hoppas emellertid atl det skall bli fier tillfällen atlfrån svensk sida driva på i denna fråga. Utrikesministernsvarade däremot inte pä min fråga om hur han säg på möjligheten att den svenskaregeringen i varje fall skulle göra ett klart uttalande om atl svenskamedborgare garanterades trygghet vid resor utomlands. Ett sådant utlalandeskulle i detta fall göras så klart att alla förslod all det också gälldepersoner med dubbelt medborgarskap. Jagvill sedan erinra om att det mellan och vissa länder har träffatsavta) när det gäller det dubbla medborgarskapet. Bl, a, har kommil enbra bil på väg i detta sammanhang. Slutligenvill jag uttrycka förhoppningen att behandlingen av denna fråga inte kommer allta alltför läng tid, eftersom väldigt många människor är starkt engagerade iden. Omtillämpningen i av Helsingforsavtalels bestämmelser Jag har i milt svar sagt att vi hyser förhoppningar om atl kunna lösafrågan om del dubbla medborgarskapet som vi vet är mycket angelägen för mängamänniskor i , Del finns emellerlid ingen möjlighet alt lösa problemenför de människor det här gäller genom all avge ensidiga förklaringar fränSveriges sida - sådana förklaringar hjälper dem inte. Överläggningenvar härmed slutad. § 7 Omtillämpningen i av Helsingforsavtalels bestämmelser Herrutrikesministern erhöll ordet för att besvara () den19 mars anmälda interpellation, 1975/76:156, till herr statsministern, ochanförde: har i en interpellation frågal statsministern om tillämpningeni av Helsingforsavtalels bestämmelser, Inlerpellationen haröveriämnats till mig för besvarande, Ioch med Helsingforsdokumentets undertecknande förbättrades våramöjligheler att ta upp s, k, familjeåterföreningsfall. Enligt åtagandena ikapitlet om mänskliga kontakter, den s, k, iredje korgen, förbinder sigstaterna att främja familjeåterförening över gränserna. Dessaåtagande har redan haft positiva konsekvenser. Särskilt vill jag nämna denöverenskommelse som träffats mellan och ochsom förutser en familjeåterförening i stor skala. För svensk del vill jagunderstryka atl vi efter i en rad fall framgångsrikt kunnatverka för en återförening mellan personer Omtillämpningen i av Helsingforsavtalels bestämmelser som ej är svenskamedborgare men som likväl på det ena eller andra sältel har anknytning tillSverige, 1vad gäller de svensk-sovjetiska förbindelserna har familjeåterföreningsfråganpå olika nivåer och i olika sammanhang berörts . Understatsminister besök i var del naturligt att ESK och dessuppföljning och därigenom ocksä kapitlet om mänskliga kontakter blev föremålför diskussion. Vid dessa samtal berördes särskilt ett akluelllfamiljeålerföreningsfall av såväl stalsminislern som andradelegationsmedlemmar: Det är regeringens förhoppning alt de berörda personerna inomen icke alltför avlägsen framtid skall kunna återförenas. Belräffandefrågan om möjlighelerna alt förmå de deltagande slalerna att respekteraHelsingforsdokumentets bestämmelser i fråga om både familjeåterförening ochandra rekommendationer vill jag framhålla alt Helsingforsdokumentetsprinciper, beslut och rekommendationer ej är rälis-ligen bindande för de statersom undertecknat dokumentet. Deltagar-siaterna har uttryckt sin föresats att latillböriig hänsyn till och genomföra bestämmelserna i konferensens slutdokumentföratt lill fullo förverkliga dess resultat Frånsvensk sida söker vi atl vid alla lämpliga tillfällen betona den vikl vitillmäter samtliga principer och åtaganden i Helsingforsdokumen-tet Så skeddeocksä under statsministerns besök i . I elt anförande i Moskvaunderströk statsministern att slutdokumentet frän måsle ses som enhelhet och att inget område fär utelämnas eller ses som mindre angeläget ännågot annat. betonade han alt vi pä svensk sida välkomnal att skyddetav de mänskliga rältigheterna i Helsingforsdokumentel inskrivils som en medandra principer jämställd norm. kan ju i särskill hög gradbetraktas som en alla människor tillkommande rättighet. Bådenär det gäller familjeåterförening och beträffande andra frågor som berördes iHelsingforsdokumentel betraktar vi de däri gjorda åtagandena som en god grundför det långsiktiga arbete som redan inletts och som vi för vår del ävenfortsättningsvis avser att energiskt bedriva. Jag ber att fåtacka utrikesministern för svaret på min interpellation. Jag vill understrykaden enighei som i princip gäller mellan utrikesministern och mig om synen påHelsingforsdokumentel, dvs. att del är viktigt att betrakta dokumentet som enhelhet. Jagkan i sammanhanget inle undgå all visa en viss förvåning över att inlestatsministern själv besvarar inlerpellationen. Den inlämnades i god lid förestatsministerns avresa lill Sovjei och var avsedd atl ge statsministernmöjlighet att inför kammaren redovisa dels hur den ser påSovjetunionens underlåtenhet all följa Helsingforsdokumentets bestämmelsernär det gäller vidgade mänskliga konlakler över gränserna, dels vilka åtgärdersom kunde vidtas frän svensk sida för atl förmå atl respektera dei dokumentet angivna Jag förstår mer än väl all statsministern har mycket atlgöra, men de här frågorna är så pass viktiga atl jag finner det märkligt atthan inle personligen inställer sig i kammaren och redovisar sin syn - allrahelst som det var och inte utrikesministern som besökteSovjelunionen. Mendetta hindrar inte alt jag i slorl är nöjd med utrikesministerns svar. I svaretframstår del som om antagandet av den s. k. tredje korgen i samband medESK-konferensen redan betyll åtskilligt för möjligheterna atl främjaåterförening av splittrade familjer. Statsrådet får ursäkta mig, men delta ären verklig nyhet för mig, och jag tror att del är sä även för övriga närvarandei kammaren. Ålskilliga är ju nämligen de bedömare och analytiker som densenaste tiden med besvikelse har kunnat konslalera all i första handSovjetunionen men även övriga öststater efter visal ellminimum av förståelse för kraven pä och önskemålen om vidgade mänskligakontakter över gränserna. Svensk opinion har också gäng på gång del senaslehalvåret kunnal följa olika människoöden, där de olika öststaismyndighelernabenhårt motsatt sig återförening. Jag behöver bara nämna namnen Agapov,Porizkova, Be-rukshtis och för atl ta några exempel ur raden. Detär också intressant att notera - del var delvis mot bakgrund av del uttalandetjag framställde min interpellation -atl statsminister i ett tal införSocialdemokratiska kvinnoförbundet i är om dessa frågorsade: Vi nolerar med besvikelse alt arbetel med återförening av familjer ochfriare resor över gränserna har svårt att komma i gång. Det måste underlättasoch påskyndas. Statsministern sade vidare: Den som låter förtryck, terror,tortyr och andra brott mot de mänskliga rättigheterna breda ut sig bidrarytterst lill atl freden undergrävs. Jagtror att vi alla kan instämma i de uttalandena. Därför är det förvånande, mensamtidigt också glädjande, om det statsrådet här säger stämmer. Och det haringen anledning att betvivla. Statsrådetpekar i första hand på den överenskommelse som träffats mellan ochVästtyskland och förutser en familjeåterförening i stor skala. Till detta ärbara all konstalera att avtalet medförde stora åtaganden i malerielll hänseendefrån västtyskarnas sida, både när det gällde vidgat handelsutbyte och direktapenningmedel. I annat fall tror jag inte atl vi hade fått bevittna en sä sloråterförening som det nu förhoppningsvis skall bli fråga om. Mensvarei innehåller en bit lill där statsrådet anför att även den svenskaregeringen efter i en rad fall framgångsrikt kunnat verkaför en återförening mellan personer som har anknytning till på del enaeller andra sältel. Jag vill nalurliglvis be om precisering: Hur mänga är"en rad" fall? Del är någol luddigl uttryckt Men det är i alla fallen större mängd än några få fall, och jag är positivt överraskad av delta. Omuppgiften stämmer, och jag har ingen anledning belvivla del, skall vi varatacksamma och ullrycka tillfredsställelse. Jag har egentligen bara enförklaring till att vi sett sä litet om detta i massmedia: Omtillämpningen i av Helsingforsavtalels bestämmelser Omtillämpningen i av Helsingforsavtalels bestämmelser att åtskilliga av dessamänniskor inte vill ha publicitet Det måste man respektera, och därför fär manlov att hantera den här typen av frågor med yttersta försiktighet Jag har i min interpellation speciellt uppehållit mig vid elt parmänniskoöden. Det gäller dels den ryske musikern , dels den försvensk opinion välkände . Inle minst det senare fallet har visathur omänsklig diktaluren kan vara. Agapov har ickesett sin familj. Det är en sak. Men vad värre är, Agapov har sedan jultiden1975, alltså över , inte haft möjlighet till någon som helsl direktkommunikationmed sin familj, vare sig per brev eller per telefon. Han har vid samtaluppgivit atl han försökt nå sin familj per telefon bara underinnevarande månad, men bara fåll svarei i att det antingen inteexisterar någon abonnent eller alt det hell enkell inte går alt komma fram. Denbehandling som Agapovs familj utsatts för under den lid han varit flykting häri behöver jag inte heller närmare gå in på. Det har varit trakasserierfrän både myndigheler och grannar. Statsrådetantyder nu i sitt interpellationssvar alt jusl delta fall varit uppe tillbehandling i samband med Moskvabesöket. Statsrådet uttalar också denförhoppningen alt de berörda personerna inom en inte alltför avlägsen framtidskall kunna återförenas. Jag hoppas verkligen atl sä blir fallet. Avspänningspoliiiken har åstadkommit väldigt litel konkret.Naturligtvis måste vi vara tacksamma över den förändring i de internationellakontakterna som ägt rum under senare är, dvs. ett vidgat utbyte mellan öst ochväst på olika områden måste vara bättre än inget utbyle alls. Men det ärfariigl atl dra alltför slora växlar på själva begreppet avspänning. Så längekapprustningen mellan militärblocken fortsätter, både när det gäller konventionellavapen och i fråga om kärnvapen, är det svårt att helhjärtat tro på dem somhävdar atl spänningen i väriden skulle ha minskat. Detär i själva verket ett faklum att framför allt östsidan gjort väldigt småeftergifter för att leva upp till de allmänna proklamationerna om avspänning.Västsidan, och framför allt Förenta slalerna, har däremot medverkat lill fleraför östsidan posiliva förändringar del senasle året. Det gäller i första handpå det ekonomiska och handelspolitiska området. Amerikanernas försäljning avvete till Sovjei har t ex. hjälpt ryssarna ur en besvärlig knipa, somman måsle konstatera atl del miss-skötta sovjetiska jordbrukel leder till enindirekt mycket svår silualion för de fattigaste . När - somborde vara nettoexportör av spannmål - går ut på världsmarknaden och köpertiotals miljoner ton, för att trygga sin egen försörjning, blir resultatet heltnaturiigt ökade priser och sämre tillgång för de fattigaste länderna. Isamband med ESK fastställdes i praktiken gränserna efter andra världskrigetDetta är ett ytterligare exempel på en eftergift från väststaterna. Endaeftergiften från öst har varit accepterandet, såvitt jag kan se, av de passusari ESK-dokumentet som talar om ett bättre skydd för de mänskliga rättigheterna.Det vilar ett tungt ansvar på i första hand atl leva upp till dessaformuleringar. Det vilar naturligtvis ett lika tungt ansvar på oss attständigt kritisera brott mot de mänskliga rättigheterna varhelst de begås, allgenom en aktiv opinionsbildning ständigt påminna om och påtala dessa brottGenerellt kan vi naturligtvis inte vara nöjda, men i de enskilda fallen kanuppenbarligen en del ha hänt. Del får vi vara tacksamma för så . Statsrådetsäger att han betraktar ESK som en god grund för del fortsatta arbetet när detgäller de här frågorna. Jag hoppas att han har rätt. Men tvivlen är många.Behandlingen av ryska judar, av mänga enskilda familjer, av intellektuella inomöstblocket - allt detta lalar lyvärr ett annal språk. Sak samma kan sägas omdet som händer i . Muren byggs ul och blir högre och kraftigare föratl förhindra att DDR-medborgare förflyttar sig till andra delar av världen. Det råder enighet om all stödja avspänningspolitiken. En förutsättningför della är dock all denna politik inte enbart leder till vissahandelspolitiska uppgörelser eller avtal om vidgat kulturellt samarbete. Enförutsättning måste också vara alt förhållandena inom kommunistblocket intehårdnar, utan att tvärtom dessa stater respekterar, i ökad grad, de principersom de har underlecknat i samband med . Om delta tycks vi varaöverens, och jag önskar statsrådet lycka till i det fortsatta arbetel. Omtillämpningen i av Helsingforsavtalels bestämmelser Inlerpellationen var visseriigen framställd lill herr siats-ministern,men del här är frågor som ligger inom milt ansvarsområde och som bereds inomutrikesdepartementet Därför är det ganska naturiigt atl jag svarar. Minamedarbetare, bl. a. kabinettssekreteraren, åtföljde statsministern lill Moskva.Vi har inom ulrikesdepartementet förberett Statsministerns besök och vi harsjälvfallet hand om - tillsammans med ochindustridepartementet - uppföljningen av besöket och resultaten av detsamma. Närdet gäller familjeäterföreningsfallen träffades faktiskt överenskommelsenmellan och i . Vi hade tillfälle att pämycket nära håll följa de förhandlingar som skedde mellan den polska och denvästtyska ledningen. Även om i denna uppgörelse ingick ekonomiska kompensationerfrån lill är jag alldeles överiygad om att det förhållandelatt man kommit överens om detla ESK-dokument och dess innehåll - och hela denatmosfär som rådde - bidrog lill att man nådde resultat isomras i . Frågan om familjeåterförening dessa länder emellan är,som alla vet, ganska omfattande. Sverigehar haft och har fortfarande mänga ålerföreningsärenden, inte med Sovjetunionenmen med många av de östeuropeiska staterna. När del gäller finnsett par fall, men när det gäller , Omtillämpningen i av Helsingforsavtalels bestämmelser , , Rumänienoch har vi fiera. Del är beträffande dem jag vägar användaullrycket att vi i en hel rad fall har kunnat verka framgångsrikt Del rör sigdå i första hand om svenska medborgare - byggnadsarbetare, ingenjörer och andra- som har arbetat i de här staterna och träffat flickor som de vill gifta sigmed. har det varit ganska svårt att få till stånd en förening av dessafamiljer när mannen i fråga - såsom ofta är fallet - resl hem till . Sedanvi fått möjlighet atl åberopa de bestämmelser som finns i Helsingforsdokumentelhar vårt agerande underlätlats, även om också jag kan säga att det i vissaländer går trögt och att man skulle önska en snabbare behandling. Men detkommer resultat, och det finns därför ingen anledning atl nu säga allfamiljeäterföreningsbeslämmelserna har misslyckats. Enannan sak, , är det när det gäller icke svenska medborgare. FalletAgapov - vi måste komma ihåg det - rör sig ju om en person och en familj avicke svensk nationalitet. Det är della som gör saken svårare. När vi ändå ålaross - och del gör vi nalurliglvis - all försöka få en familjeålerförening tillslånd vet vi av erfarenhei, all vi här ställs inför andra problem än om ensvensk medborgare är inblandad. Ifallet gäller det en amerikansk medborgare, och därför är detamerikanerna och inle vi som lar upp della familjeåterföreningsärende. HerrWijkman har i sin interpellation sagt, och vidhöll väl det i sitt anförandehär, att Sovjelunionen och de andra är ganska ointresserade avHelsingforsavtalels bestämmelser om mänskliga kontakter och rättigheter. Jagtror all formuleringen i inlerpellationen är all de helt enkell struntar idelta. Jagskulle nog vilja varna för så onyanserade omdömen. För det första är det ingenriktig skildring av verkligheten, vilkel framgår av vad jag har sagl i mitlsvar och vad jag nu sagt. Del finns resultat atl redovisa. Men för del andrabidrar sådana beskyllningar till att försämra utsikterna lill fortsattapraktiska resultat i enlighel med Helsingforsdokumentets bestämmelser. Jagmenar att alltför korl tid har förflutit sedan det i i sommaruppstod enighet om ESK-dokumentet för atl vi nu skulle kunna kasta yxan i sjönoch säga, alt resullaiei bara blev en enda stor besvikelse. Viförbereder nu - och det gör man i alla - en uppföljningskonferensi näsla år, och från svensk sida har vi redan kontakter med andraregeringar. Jag vågar väl påslå all de koniakierna visar all i varje fall deallra flesla av dessa stater i är överens om alt arbetet skall gävidare. De är också överens om att arbetel bör ske i en atmosfär av ömsesidigtförtroende. Detförekommer krilik både i och utomlands moi alt praktiskatillämpning är trög. och den kritiken kommer nalurliglvis all framföras vidBelgradmötet . Men är alla medvetna om atlHelsingforsdokumentel är den bästa grunden för ell forisall lång- siktigt arbete och om tålmodigt måste arbeta vidare. Någol bättre alternativ finns såviu viförstår inte. Som jag sadeförut, låg del ingen ringaktning mot utrikesministern i att jag var litelförvånad över all statsministern inle svarade på min interpellation. Det var justalsminislern som for till , och del var för alt fä statsministerns meromedelbara reaktioner och allmänna kommentarer efter det besöket som jag skulleha värdesatt om statsministern hade tagit sig tid atl kommentera de frågor somjag har aktualiserat i min interpellation. Utrikesministern var ju inle ens medpå besökel, utan befann sig efter vad jag kan förstå i . Detvar kanske i och för sig bra. Deivar della som var orsaken lill min kommenlar om att inlerpellationen hadeöverlämnats till utrikesministern för besvarande. Detär möjligt att det är för hårt att använda uttrycket "strunta i". Jagkan hålla med om att man skall vara mycket försiktig med språkbruket Jag villemellerlid i det sammanhangei inte underlåta att konstatera att vissaregeringsföreträdare ofta, i andra utrikespolitiska sammanhang, använder välsä hårda uttryck som "strunta i" - uttryck som kanske för betydligtlängre tid kan äventyra och försvåra en även annars ömtålig diskussion mellaninblandade stater. Statsrådetsäger atl när det gäller svenska medborgare som har haft en eller annan kontakti något av en rad länder, som statsrådet anger, har del gått bättre. Det hargällt svenska unga män som arbetat i landet och som har förälskat sig i någonflicka osv. Det är ju bra all det går lättare än tidigare att återförena isådana fall. Men detla har såviu jag förstår varit möjligt även företillkomsten av ESK, även om det varit svårt. Vi får väl vara tacksamma för attåterförening i dessa fall nu har undertättats. Mende känsliga fallen gäller ju - det är vi väl överens om - ickesvenskamedborgare. Det är ju där som del verkligen i grunden ligger myckel svårapolitiska problem, som har gjort all en medlem av en familj har hamnat pä'västsidan', medan den övriga familjen blivit kvar i öst - eller ivärlom. Detär ju - jag är glad atl slalsrådet så klart uttalar det - väsentligt att densvenska regeringen hjälper lill även i dessa fall. Det är ju de svåra ochömtåliga fallen som verkligen sätter öststals-regeringarna på prov, när vi engång skall försöka fä fram ett facit av vad som har hänt. Jagtycker också atl del är naturiigt att arbeta vidare ulifrån ESK-dokumentet. Detvar inte min mening att kritisera det. Jag var litel , oroad av en delrapporter om hur arbetel hade gått och inte minsl avstatsministerns uttalande . Men låt oss ta fasta på det posiliva somfinns i det här interpellationssvaret, nämligen att det har gått hyfsat i endel fall och att både UD och utrikesministern personligen ser positivt påmöjlighelerna atl arbeta vidare efter dessa Omtillämpningen i av Helsingforsavtalels bestämmelser Nr 110 rikllinjer. Jag uttalar än en gäng en uppriktig önskan om framgång Överläggningen var härmedslutad. Om anbudskonkurrensenvid flyttningar åt statliga verk § 8 Om anbudskonkurrensen vid flyttningaråt statliga verk Herr försvarsministern erhöll ordet föratt besvara () anmälda interpellation,1975/76:158, och anförde: har frågat mig om jag anser att det av statenstransportkontor tillämpade systemet med anbudskonkurrens vid destatliga verkens fiytlningar är tillfredsställande och, om sä är fallet, varfören övergäng frän etl system med anbudskonkurrens i varie enskilt fall lill ettsystem med avropsavtal föreslås.