prot · FY0993 · 1975-12-31 00:00:00 — Han bor ju intei skogen hela månaden, ulan lar dä och en då, allteftersom det passarhans arbeie och jag kan som sagt inte förstå varför man vill förmena honom del.Jag upprepar all del här gäller sädana marker där en föregående inventeringvisat, alt stammen rnyckel väl tål avsedd beskattning. Den längre jakttidenmedför alltså inte någon risk för överbeskattning; däremot kanske man underjakten konimer underfund med alt älgarna rört sig mer än beräknat och att mångaskjutits av grannarna, varför man på de egna markerna får minska avskjutningen,en möjlighet som inte är lika lätt att utnyuja om det är en kort jakttid. Tillslut när del gäller jakttiden: Vi kan inte boi-lse från hundarnas mycket storaroll i den humana älgjakten. De behövs för all ställa älgen så all riktigtsäkra skott skall kunna avges. Hundarna behövs för att spåra upp älg somskadskjutits - för skadskjulningar konimer vi tyvärr aldrig att kunna heltundvika - och hundarna behövs året runt inle minst för att söka reda påtrafikskadade älgar. Vi har inte och kommer aldrig att få tillräckligt medälghundar, men just därför är det såmycket viktigare alt de hundar som finnskan beredas tillräcklig träning och att jakten läggs upp på ett sådant säll attde används effektivt, och del gär bara att ordna med en längre jakttid. Enkortare jakttid ärell stort steg tillbaka. De jaktlag som skulle fått disponerahunden sisla veckan t. ex. tvingas nu jaga mmst lio dagar tidigare och dettakanske ulan hund med alll vad del kan innebära i negativ riklning urdjurskyddssynpunkt. Jagger fullkomligt räll när han säger all ingen jagar , menskillnaden mot del förslag som vi fär här och del som gäller är att nu kannägra jaga i böfian av jakttiden och några i slutet av jakttiden intilltrettionde dagen. Del kommer man inte att kunna göra i fortsättningen. förslag gör det möjligt för länsstyrelserna all i sina beslul tahänsyn till de lokala förhållandena, har jag trols nackdelarna med dengenerella avkortningen av jakttiden inte funnit anledning alt reservera rnigutan yrkar bifall till utskottets hemställan även i delta avseende. Etlpar reservanter har inte velal vara med om majorilelsförslaget alt i riksdagensbeslut skriva in all exempelvis länsjaktvärdsfiänstemannen skall kunna anlitassom föredragande i länsälgnämnden, dvs. all bereda länsstyrelserna tillfälleatt hämta föredragande utanför landskansliet. Älgfrågorna är mycket speciellaoch kräver en lokal- och personkännedom långt ulöver den vanliga. Denkännedomen och den behövliga överblicken över hela länet har redanlänsjaktvärdsfiänstemannen, därtill avlönad inte av skattemedel utan avjaklvärdsmedel, genom men inte av , vilkel kanskebör framhållas för säkerhets skull. Länsjaklvärdarna är dessutom vana allsamarbeta med den som inom är föredragande i övriga jaklfrägor.Jag kan dä inle finna annal än att det ärbra onödigt att inte anlita den färdiga före- Nr 93 dragandevi redan har för omedelbar leverans, utan att han i stället skall n> j Unsdagen den anlitasför all lära upp nägon ny föredragande pä i älg- 90 m ' 1975 jaklfrägor, vilka som sagtär högst speciella. Det är inte alls säkert att länsstyrelsernasnaturvårdsenheier har någon som lämpar sig för del där. Rikdinjer for Delkan vara specialisler på loffeldjur, infusorier, mossornas forlplanlning älgvården och allt möjligt, men del är trots allt en skillnad mellan älgjaktenoch de där sakerna. Att inle låta länsstyrelserna anlita länsjaktvärdsfiänstemannenär inte bara onödigt ulan dei är slöseri med både tid och pengar. Tillallra sist: har i en reservation framfört sina farhågor för attnågot kan gå snett vid en sådan här genomgripande förändring i förhållandenaoch alt försöksperioden därför inte skall låsas fast vid fem är utan inskränkastill . Jag förstår farhågor, men jag tycker alt utskottethar uttalat samma förståelse som jag nu uttalar när det framhållit, att hinderinte bör möta att vidta jämkningar .som kan behövas. Älgensbiologi är sädan att det behövs fem är för att vi skall kunna läsa ul något avvärde ur försöken - det har erfarenheterna frän och Västmanlandslän visat oss. Därför biträder jag ulskollels förslag även i delta avseende. Jagkan väl också säga att försöken inte skall avslutas - de kan behöva hålla pämycket . Vad är det som säger alt den metod för avskjutning som vi konimerfram till är den allena saliggörande? Vi kan behöva söka oss fram på massor avolika vägar. Det har vi goda möjligheter till i fortsättningen. Jag ber attfå yrka bifall till utskottels förslag i alla delar. Herr andre vice talmannen tillkännagav all anslagutfärdats om sammanträdets fortsättande . HenLINDBERG (s) kort genmäle: i är så impulsiv och snabb all det ärsvårt att hinna summera honom. Men om jag summerar inledningen av hansanförande måste kontentan bli, att trols den stora vanvård och de dåligajaktformer vi har haft har vi ändå haft en kvantitativt sett väldigt godutveckling av älgstammen i det här landel. Nuföreslär regeringen en inskränkning av den fria rällen - som det "pang bara, skjula hej vilt" - och vill minskaavskjutningen. Dä befarar han att del här skall sluta i katastrof Logiken harjag väldigt svårt att förstå. Beträffandeskjutolyckorna inom jakten i stort vill jag bara konstatera all ingen statistikpekar på att del är bättre eller sämre inom nägon jakt-form. Här torde detkonima an pä människornas ansvar och kunskaper. Eftersomjag själv är älgjägare och har deltagit i reglerad älgjakt sä vel jag vad jag talar om när jag säger, att del långt ifrån är fräga om en urvalsinriktad avskjutning alla gånger, . Det begås och har begåtts stora misstag. Dess bättre kan vi konstalera att utveck- 117 lingen glädjande nog undersenare år har gått därhän, all jägarna har fåll ett större ansvar och en bättrekänsla för viltvård. Jag tror att jag vågar påslå att inom båda jaktformernahar denna utveckling gått i en positiv riklning. vill jag påstå altäven om en totalt reglerad älgjakt ger ell större utrymme för att tidsmässigtutöva den här urvals-inriktade avskjutningen, är del i första hand fräga omutbildning och information åt jägarna och inte så mycket fråga om de olikajaklformerna. Den undersökning som gjorts i av Finn Slålfell pekarpå alt man har fällt av antalet nedlagdaälgar. Då mäste man fråga sig hur detta har stämt med den urvalsinriktadeavskjutningen. Är det så lyckligt att det ärjust de djur som råkat komma deförsta som också är de lämpligaste att fälla? Jag tror knappastdetta. Detta är i stället en upplysnings- och utbildningsfråga. Med regeringensförslag om älgvårdsdistrikt sä ges det utrymme för både information ochutbildning. HerrMAGNUSSON i (vpk) kort genmäle: berörde jakttidens längd och sade sig inte kunna delaherr reservalion men inte heller regeringens förslag . Hansäger, att det i och för sig är likgiltigt om älgarna läggs ner menatt jakten kan ske under lugnare former . Han säger ocksäalt det lycks inle vara så att orienterare har någonting emot att man hardenna länga älgjakttid. Och plockar svamp gör man ju inte vid . Mentiden för älgjakt är väl ändå en period då många människor tycker att det ärroligt att vistas i skog och mark. Detta är ju hell naturligt med tanke påklimatet. Man kan ju inte heller, som jag ser det, jämföra älgjakt medsmävikjakt. Man kan ju vara ute i skogen där folk jagar småvilt, men älgjaktendisponerar ju stora arealer. Jag vill inte frivilligt gå in i skogen närälgjakt pågår. Detta har man dragit sig för under den korta tid som denallmänna älgjakten pågätt. Skall man som säger jaga dåoch då så kommer det att skapa en väldig osäkerhelskänsla blandmänniskorna. Man drar sig för all gå ut i skogen. Jag vill hänvisa till vad jag sade förut. Andrajägare - har givit uttryck för detta - säger klart ut altde lycker att del är anspråksfullt av landets älgjägare att vilja jaga älgunder . Jag vill säga detta, även om jag tycker att det ocksä finnsandra skäl för all förkorta liden för licensjakten. (m) kort genmäle: Herr talman! Kan i Kristinehamntala om för mig hur niånga olyckor som har hänl under den förlängda älgjakten?Hur många människor har blivit skjutna under den? Inte en enda! Det finns inteelt enda exempel på nägon olycka under den förlängda älgjakten. Varför i allsin dar skall man dä inskränka den? De olyckor som har hänl har inträffat underden allmänna jakttiden med de hetsiga förhållandena. Värdelav en helt samordnad älgjakt ligger i att man, såsom naturvärdsverket haranfört, i förväg på ett häpnadsväckande exakt sätt kan beräkna avskjutningen.Ett system, där någon som helst form av allmän jakt ingår, gör all sådanberäkning omöjlig. Fördelen med den helt reglerade älgjakten ligger just i attvi kan på förhand bestämma allting. Jag är väldigt ledsen över att herrLindberg inte förstår della. Men jag begriper anledningen. kommerfrån ett område i som har inte bara vär ulan hela världens förnämstaälgstam av denna ras. Detförekommer andra platser i landet där man har försökt bedriva en urvalsinriktadälgjakt men inte gjort goda erfarenheter. Där kan ett felaktigt skjutet djurinnebära katastrof för avelsarbetet. Jag kan peka på oändligt niånga fall frånmitt eget län, där man inom jaktvärdsomrädena har sett på de fina avelsdjurenoch bestämt vilka som skall sparas. Sedan har djuren under allmänna jakttidensatt sin fot på andra sidan gränsen. Så smäller det och därmed är de borta. Denstora fördelen är all vi fär med även grannarna genom de slörreinvenieringsområdena och kan avgöra precis hur många älgar som skall fåskjutas. Genom att varie liten enhet nu utan vidare får sina tvä älgar, har viinte den kontrollmöjligheten. Det är bara att konstatera att det är sä. All viinle förslår varandra är verkligen tråkigt. iKristinehamn (vpk) kort genmäle: Herr talman! Jag har inte, , insinuerat att olyckor skulle ha skett somförsöksverksamheten har pågätt. Risker finns alltid. Men vad jag menade är altallmänheten naturligtvis drar sig för att gå till skogen under den tidälgjakten pågår. Så har jag upplevt det under den lid den allmänna jaktenbedrivs. Jag har ändå bott i områden där älgjakt pågår, så jag vet vad jagtalar om. Från denna utgångspunkt anser jag det vara högst anspråksfullt avlandets älgjägare att vifia lägga beslag på markerna för egna syften som . Hen () kortgenmäle: Lät mig säga till i att det är riktigtnär han berömmer älgstammen i . Utvecklingen har varit god ochden har man kommit fram till i stort sett under frivilliga former. Sammaförutsättningar tror jag nog bör flnnas i andra delar av landet.Förutsättningarna bör öka i och med propositionens förslag om alt ge jägarnaetl större ansvar och ett ökat medinflytande över jaktens utformning ochälgstammens vård och beskattning. är säkert beredd att medgeatt dessa förutsättningar måste öka, om man på ett helt annat sätt än tidigareengagerar jägarna själva i dessa frågor. Mankan i detta sammanhang gott säga att två vägar leder till samma mål. Jag Iroratt målet är detsamma. innebär en mjuk övergång som kanske tar . HerrWachtmeislers synsätt är den hårda framgångslinjen för att snabbt nä fram lillmålet. Vår älgstams utseende är inte av den karaktären att vi behöver skynda.Vi kan gott la lill på oss och ändå ha möjlighet att beakta desvårigheter som är förenade med den anpassning som krävs för att fä till stånden nästan total samordning. Jagtror som sagl att målet är detsamma, herr talman, och jag anser att vi kanväfia den smidigare vägen utan att det kommer au hända någon olycka. (m) kort genmäle: På den liden jag var aktiv orienleringslöpare snävade jag en gäng överett taggtrådsstängsel och fick en lindrig hjärnskakning. Jag uppläckies såsmåningom irrande i skogen i rakt moisalt riktning mot målet. Jag undrar ominte också har snubblat. Man håller nämligen på att ta sig fram irakt motsatt riktning mot målet när man uppger alla planer på en nägol sä näravelsinriklad avskjutning genom alt släppa del där vuxna djuret fritt. Vihoppas väl alla att jägarna skall känna ansvar, och för de ansvarskännandejägarna behöver vi över huvud taget inle skriva några lagar. Men alla människorär inte sådana, och del är just för dem' som inte är ansvarskännande - derovjägare som jordbruksministern talade om i en intervju, i Jaktmarker ochFiskevatten tror jag det var - som vi skall stifta lagar. Det är dessa somförstör älgjaktområdena och som kan göra samarbetet omöjligt. Det är dessa somkonimer att bryta ut och förstöra hela systemet. Delär en väldig skillnad mellan och i flera men även i ettspeciellt avseende. är tillsammans med det mest parcelleradeområdet i hela landet med mycket små marker. Där blir frågan om sammanhållningmellan markägarna mycket viktigare än den är i de stora områden som herrLindberg är van att röra sig på. Låtmig när det gäller jakttiden återgå lill frågan om hundarna, som vi häller påatt glömma bort hell. Djurskyddssynpunkterna, som jag tillmäter etl avgörandeinflytande i dessa frågor, har helt kommit bort. Jag har inga problem för minpersonliga del - det är kanske bäsl att jag säger del - för jag jagar aldrigmer än lio dagar. Men jag vet att de hundar sorn varit hos mig går vidare, ochnär de varit på näsla ställe skall de till ett iredje, därifrån till elt fiärdeställe osv. Man får dä inte plats med aJla jaktlag helt enkelt, och därförtvingas en hel del älgjaktlag att jaga utan hund med alla de risker ur djurskyddssynpunktsom detta innebär. Det är en annan nackdel. Jagundrar om vi inte diskuterar förbi varandra här, eftersom ju utskottet harföreslagit att länsstyrelserna skall fä möjligheter i särskilda fall, med denlokalkännedom de har, att bevifia längre jakttid, och jag tror attlänsstyrelserna har elt mycket gott omdöme i det fallet. HenENLUND (fp): Mälel för älgjakten -eller älgvården, om man vill använda del uttrycket- bör vara att hålla älgstammen på en lämplig nivå i fråga om antalet djur ochatt få fram en god kvalitet på älgstammen. bör älgarnas skadegörelsepå skog och växande gröda begränsas och riskerna för älgkollisioner på våravägar minskas. Om detta mål råder enighet inom utskottet, men när det gäller demetoder som skall användas för att nä mälel är meningarna delade på någrapunkter. Jag skall, herr talman, i huvudsak uppehålla mig vid en enda av dessapunkter - den som gäller den generella älgtilldelningen. Hen har i sitt anförande redanbelyst utvecklingen. Avskjutningen, som var några hundra djur perår, steg till niellan 10 000 och 15 000 djur och tillöver 30 000 djur per är . I fiol sköts i värt land drygt 47 000älgar. Ävenfolk som inte är särskilt intresserade av älgjakt har lagt märke lill denkraftiga ökningen av älgstammen. För egen del minns jag den uppståndelse somuppstod då eleverna i en bygdeskola i norra - det var i böfian av1930-talel - fick se en älg konima travande in pä skolgården.Mänga av eleverna hade aldrig förr sett en älg i verkligheten. är bildenen annan. I fiol kunde man i samma trakt dagarna efter älgjakten räkna till 18älgar, som gick och betade pä en höstsådd åker. Jagvet att bilden av älgbesländets storlek kan vara en annan i övriga delar avlandet än den är i . Jag vet ocksä att bedömningarna kan gä isärnär del gäller frågan hur stor älglätheten bör vara. Däremot råder slor enighetom att älgvärd och avskjutning bör vara så ordnade att älgslammens kvalitet kanhållas på en hög nivå. 1 de delar av landet där älgstammen fortfarande ärrelativt svag tillkommer ylleriigare ett önskemål, nämligen att älgslammensreproduktionsförmåga hålls sä hög som möjligt. Mendet finns också områden i värt land där man redan nu kan konstatera allälgstammen bör reduceras. Detta torde särskill gälla . Även ifräga om den bedömningen råder sävitt jag kunnai finna enighet inom utskollet.Del talas f ö. ocksä i proposiiionen om att länsstyrelserna bör ha möjligheteralt vidta särskilda åtgärder, om älgstammen uppnår en sådan nivå attskadegörelsen pä skog och växande gröda blir för svår och riskerna förtrafikolyckor för slora. Vilkametoder är dä de bästa för all man skall kunna tillgodose alla dessa önskemål?Svaret på den frägan lycker jag man får om man ser hur det har fungerat i detre län där vi har hafl s. k. reglerad älgjakt eller - som del heter ipropositionen - samordnad älgjakt. Elt av dessa försökslän ärVästmanlands län och jag vill, herr talman. så korlfallcit som möjligtredovisa hur reglerad älgjakt har tillämpats i värt län, och vad markägare,jägare och naturvårdare tycker om den ordningen. i Västmanlandslän, som har ansvaret för tilldelning och redovisning, förordar i sillremissyttrande reglerad älgjakt och avstyrker den generella tilldelning somföreslås i propositionen. Minredogörelse blir en motivering för mitt ställningstagande iutskottet. Den motion, somjag tillsammans med företrädare för samtligariksdagspartier utom vpk har undertecknat, innebär i stort sett ett förord förreglerad älgjakt i de former som tillämpas i försökslänen. Jagbör kanske nämna alt jag själv aldrig deltagit i nägon form av jakt. Men jaghar under det senasie årtiondet med stort intresse föfit verksamheten inom deljaktvårdsområde, där jag arrenderar ul min mark till ett av jaktlagen för 1 kr.per hektar och år. Som markägare skulle jag kunna uttrycka min uppfattning omälgjakten och jägarnas insatser sä här: De insatser som landets ca 200 000älgjägare gör varie höst är sä värdefulla att samhället har all anledning allge dem sitt stöd och skapa förutsättningar för en välordnad jakt som möjliggörett gott och förtroendefullt samarbete niellan jägare, markägare ochmyndigheter. Dettaönskemål anser jag vara tillgodosett sä längt det är möjligt genom denreglerade älgjakten i försökslänen. Påde 520 000 hektars älgmark som vi har i fälldes totalt1 177 älgar, därav kalvar. fälldes 1 708 älgar, varav 46 96kalvar, och i fiol fälldes 2 164 älgar, med samma andel kalvar, dvs. Tilldelningenför innevarande är har redan beslutats i . Licens komnier attlämnas för 3 079 djur, varav 53 96 kalvar. I regel fälls omkring 75 96 avtilldelat antal djur. Det skulle för det här året betyda att ca 2 300 djurkonimer att fällas, varav 48 96 kalvar. De licenser som inte utnytfias gäller -det vet vi av erfarenhet - förhållandevis fler kalvar än vuxna djur. Desiffror jag nu nämnt visar att vi i har fördubblatavskjutningen , dvs. vi haft reglerad älgjakt.Siftrorna säger oss dessulom, att en ökad andel kalvar har eftersträvats, mensamtidigt vet vi av erfarenhet all vid den faktiska avskjutningen blir andelenkalvar mindre än vad , jaktvårds-konsulenten och jaktvärdsomrädenasjälva anser all den borde vara. Visserligenfär och de andra två försökslänen behålla sin nuvarandeordning, oavsett om ulskottet eller reservanterna vinner i kammaren . är mycket vikligt vilken ordning vi får i landel i övrigl och vilkenordning vi fär efter försöksperiodens slut. ömpropositionens förslag beträffande generell tilldelning skulle godtas, kan manfräga sig om inte hela idén med samordnad älgjakt går förlorad. Följandesituation kan dä länkas uppstå. Generellalicenser för eu vuxet djur och en kalv framåt tilldelas ettstort antal mindre fastigheter. Den avskjutning som blir resultat av dennatilldelning kan väntas ge ett kraftigt uttag av vuxna djur, eftersom man måsteha full förståelse för att jägarna flnner det mindre lockande att skjulakalvar. Men älgslammens storlek i länet och även hänsynen till älgstammenskvalitet talar klart för all man bör eftersträva läl oss säga 50 96 kalvar.Hur skall dä bete sig? Skall tvingas ytterligareöka pressen på de jaktvärdsomräden som jagar pä licens för att de skall öka sinkalvavskjutning? Propositionensförslag om generell tilldelning av ett vuxet djur plus en kalv är också urdjurskyddssynpunkl - det har nämnts här förul, bl. a. av - myckel olyckligt Mänga älgkor går med ivå kalvar. Del konimer alluppstå många fall där den ena tvillingkalven blir lämnad ensam kvar. Den harsmå eller inga chanser all klara sig. Med den ordning som ulskolismajorileteaförordar kan dessa problem inle uppslå, eftersom den generella lilldelningenenligl ulskollels förslag begränsas lill endasl en kalv. skrivelse som del mindre jägarförbundei dislribueral lill -iror jag - samiliga ledamöier påstås all hell reglerad älgjakt ipraktiken innebär all del slora flertalet av småmarkägarna, ar-rendatorerna ochde marklösa jägarna utan anledning fråntages'jaktut-övningsrätten. Dettapåslående är helt felaktigt och jag vill visa det genom att redovisa hur vi hardet i . Vi har där helt reglerad älgjakt, och den tillämpas ganskastrikt bl. a. i det jaktvårdsområde jag själv tillhör. Jag känner inte en endamarkägare inom det området som har vägrats delta i jakten. Och jag är övertygadom att om någon sådan skulle ge sig till känna pä den jaktstämma vi häller omett par veckor skulle han fä etl kraftigt stöd. Men det är naturligtvis ettönskemål alt han är villig att samarbeta 1 ett jaktlag. har f ö. bevifials ett stort antal dispenser, som gällerfastigheter med en areal som ligger längt under vad som genomsnittligt fordrasför tilldelning. Vid samtal med länsjaktvårdaren i har jagfält veta att ingen markägare som begärt tilldelning på sin fastighet harvägrats dispens. Det genomsnittliga arealunderlagel för tilldelning av etl djurberäknas f n. i till 150-175 har. Det är dä ganska naturligtatt dispenstilldelningen begränsas till en kalv när det är fråga om fastigheterpå 25-30 har. Jag vill nämna att den minsta enheten som har fäll lilldelning påen kalv har en areal pä endasl 2,5 har. Förslageilill lilldelning har utarbetais genom ett omfattande samråd. Alla somharjaktliga enheter inom länet kallas kommunvis lill sammanträde, där manarbelar fram riktlinjerna för tilldelningen. Man eftersträvar au var och enskall få en rättvis och riktig andel i länets gemensamma älgtillgångar. Denbeskrivning jag här har lämnat av den reglerade älgjaktens till-lämpning i Västmanlandslän ger en helt annan bild av den reglerade älgjakten än den som målas upp avdess motståndare och av förespråkarna för proposilionens förslag. Självfallet,det vill jag ocksä nämna, herr talman, finns det även i en ochannan - både jägare och markägare - som inte är nöjd med den regleradeälgjakten. Men dessa utgör undantag. En överväldigande majoritet anser att denär bra. nämnde ovänskap, som skulle kunna bli föfiden ommajoriteten får sin vifia fram, och talade också om den hätskadebatt som ibland och pä vissa häll förekommer. vårtjaktvårdsområde har fungerat har sädana företeelser varit mycket sällsynta.Däremot minns jag att det var mycket vanligt innan den reglerade älgjakteninfördes i vårt län. Jagvill sammanfattningsvis säga all den generella tilldelningen enligtpropositionens och reservanternas förslag, dvs. ett vuxet djur och en kalv perjaktenhet, enligt min mening bör avvisas av följande skäl: Uppbyggnadenav en samordnad älgjakt skulle försvåras och redan befintliga jaktvårdsområdeni andra län än försökslänen skulle hota alt falla sönder. Länsstyrelsernaskulle ivingas frångå den viktiga huvudprincipen att lilldelningen bör baseraspä markens produktionsförmåga beträffande älgbeståndet. Möjligheternaatt påverka älgstammens kvalitet och storlek skulle minska, eftersom denfaktiska avskjutning som blir resultatet av den generella lilldelningen intekan förutses eller påverkas. Detmåsle slutligen ur djurskyddssynpunkt vara förkastligt all stimulera enavskjutning, som i niånga fall kan konima att leda lill all ensammaivillingkalvar lämnas kvar ute i markerna med mycket liten chans alt klara sig. Derisker och ölägenheter jag nu har nämnt kan vi komma ifrån, om riksdagenbifaller utskottsmajoritetens förslag. Dä begränsar vi den generellatilldelningen till att gälla enbart en kalv. Ytterligare tilldelning av ettvuxet djur eller en kalv kan lämnas efter ärlig prövning av , omsärskilda skäl kan påvisas. Det måste väl ändå vara rimligt att vi inte för femär framåt frånhänder oss möjligheterna för en sådan bedönining inom ett slortantal jaktområden. Vadgäller övriga punkter i betänkandet hänvisar jag till vad som tidigare idebatien anförts till förmän för utskottets förslag.