prot · FZ097 · 1975-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1975/76:7 §1 Föredrogs och hänvisades 1975/76:24 lillnäringsutskoltet § 2 Föredrogs och bifölls interpellationsframställningarnal975/76: 32-34. Föredrogs belänkande1975/76:1 med anledning av motioner i vissa grundlagsfrågor. Idetta betänkande behandlades motionerna 1975:2av m. fi. (c), vari hemställts att hos regeringen begärdeutredning om och förslag lill införande av kvinnlig tronföljd i , 1975:4av m. fi. (vpk), vari hemställts att såsom vilandeskulle anta i motionen föreslagna grundlagsändringar, innefattande övergånglill republik med lalman som statschef, samt att hosregeringen begärde förslag till sådan följdlagslift-ning m. m. som föranleddesav grundlagsändringarna, 1975:68av m. fi. (m), vari hemställts alt skulle anhålla attregeringen lill innevarande lämnade förslag om sådan ändring avtronföljdsreglerna all även kvinnor kunde bekläda stats-chefsämbetet, 1975:71av i (fp), vari hemställts att hos regeringenskulle anhålla om utredning och förslag lill sådan ändring av tronföljdsreglernaatt kvinnor i fråga om tronföljden jämställdes med män, 1975:93av m. fi. (m), vari - såvitt avsåg yrkandet 4 - hemställts attriksdagen hos regeringen skulle anhålla om förslag till minskning av riksdagensledamotsantal med beaktande av vad i motionen anförts angående vikten av attbereda olika delar av landet möjlighet lill en bred riksdagsrepresenlation, 1975:311av m. fi. (fp), vari hemställts att hos regeringen begärdeatt frågan om formerna för utseende av statsminister gjordes till föremål förutredning, (fp), vari hemställts att så- som vilande skulle anta imotionen föreslagna grundlagsändringar innebärande att vid skilda meningar iett vid regeringssammanträde förekommande ärende skulle något avgörande inlefå fattas utan alt minst hälften av statsråden var närvarande och alt omomröstning i sådant fall begärdes skulle den mening gälla, som fiertalet av denärvarande statsråden biträdde - vid lika röstetal skulle statsministern fåutslagsrösl, 1975:668av m. fi. (vpk), vari hemställts att i skrivelse lillregeringen begärde en pariamenlarisk utredning rörande slopande ellerförändring av gällande syslem med spärrar vid val lill , samt 1975:995av () och (), vari hemställts att beslutadeatt regeringsformens 11 kap. 9 S andra stycket ändrades i enlighet med dentidigare av grundlagberedningen föreslagna lydelsen, nämligen att vidtillsättning av statlig tjänst avseende endast skulle fästas vid förtjänst ochskicklighet. Utskottet hemställde attriksdagen skulle 1. beträffande frågan om övergångtill republik avslå motionen 1975:4, 2. beträffande frågan om kvinnligtronföljd avslå motionerna 1975:2, 1975:68 och 1975:71, 3. beträffande frågan omriksdagens ledamotsanial avslå molionen 1975:93, yrkandel 4, 4. beträffande frågan omfyraprocenisregeln vid val till avslå motionen 1975:668, 5. beträffande frågan om formernaför utseende av statsminister avslå molionen 1975:311, 6. beträffande frågan om reglerför omröstning inom regeringen avslå motionen 1975:663, 7. beträffande frågan ombefordringsgrunderna vid statliga tjänstelill-sättningar avslå molionen 1975:995. 1.av (vpk) som ansett att utskottet under 1 bort hemställa attriksdagen skulle beträffande frågan om övergång till republik med bifall tillmotionen 1975:4 besluta a. allsåsom vilande anta av reservanten framlagt förslag till ändring av regeringsformen, b. altsåsom vilande anta förslaget - i överensstämmelse med före slagen ändring i regeringsformen 1 kap. 2 S - att upphäva gällande suc cessionsordning, c. atti övrigt hos regeringen hemställa om förslag till följdändringar i lagtext och reglering av andra förhållanden som kunde föranledas av etl beslut enligl a ovan. 2. avherrar (). Fiskesjö (c), Jonnergård (c), i (m), () och () samt () som ansett att utskottet under 2 bort hemställa attriksdagen skulle beträffande frågan om kvinnlig tronföljd med anledning avmolionen 1975:68 och med bifall till motionerna 1975:2 och 1975:71 hosregeringen anhålla om utredning och förslag lill införande av kvinnligtronföljd, 3. av i (m) och () som ansett att utskollel under 3 bort hemställa attriksdagen skulle beträffande frågan om ledamotsantal med bifall tillmolionen 1975:93 såvitt avsåg yrkandet 4 hos regeringen anhålla om förslag tillminskning av ledamotsanial med beaktande av vad reservanternaanfört, 4. av (vpk) som ansett all utskottetunder 4 bort hem ställa attriksdagen skulle beträffande frågan om fyraprocenisregeln vid val lillriksdagen med bifall till molionen 1975:668 hos regeringen begära enparlamentarisk utredning rörande slopande eller förändring av gällande systemmed spärrar vid val lill , 5. avherr () som ansett att utskottet under 5 bort hemställa att skulle beträffande frågan om formerna för utseende av statsminister med bifalltill molionen 1975:311 hos regeringen begära att frågan om formerna förutseende av statsminister gjordes till föremål för utredning, 6. av herrar i (m) och ()samt () som ansett att utskottet under 6 bort hemställa attriksdagen skulle beträffande frågan om regler för omröstning inom regeringenmed bifall till molionen 1975:663 såsom vilande anta följande ändringar av 7kap. a. efter 4 5; infördesen ny 5 ! ; av lydelse som reservanterna föreslagit, 5-8 SiJ numrerades6-9 iJS, 7. av i (m), ()samt herr. i (fp) som ansett att utskottet under 7 bort hemställa attriksdagen skulle beträffande frågan om befordringsgrunderna vid statligatjänsietillsättningar med bifall till molionen 1975:995 såsom vilande anta avreservanterna framlagt förslag till ny lydelse av 11 kap. 9 ij andra stycketregeringsformen. Tillbetänkandet hade fogats ett särskilt yttrande av i (fp) belräffanue frågan om ledamotsantal. Den nyagrundlagen gäller . Parlamentarismens principer ochprincipen om att all makt utgår från folket är däri fastlagda. Del kan varaskäl all erinra om detta just , då pressen över hela landet kommenterarden i går framlagda fri- och räl-lighetsutredningen. Om dessa principer var delen bred enighet både när det vilande grundlagsförslaget logs och vid detslutliga beslutet av - alltså av den nu sittande . Likaså vardet den överväldigande majoriteten av som ställde sig bakom att detmonarkiska statsskicket i skall beslå . Enligt vår meninghar man härigenom uppnått en lycklig förening mellan en ur traditionerframsprungen konstitutionell monarkisk statsform och en modern demokratiskbeslutsordning, grundad pä folkets i fria val uttryckta vilja. Den ändring iämbetets innehåll som beslutet också innebar kan sägas vara i tiden. Ett ärockså säkert: monarkin är fast förankrad i djupet av folkel. Motdenna bakgrund finns det också anledning att ta upp frågan om kvinnligtronföljd. Samhällsutvecklingen i liksom i fiera andra länder harinneburit ökade krav på jämlikhet mellan könen. är t. o. m. ettopinionsår för denna strävan. har varit engagerat i det internationellakvinnoåret och här hemma har vi jämlikhetsdelegationer i arbete och enomfattande diskussion över huvud taget i dessa frågor. Ietl sådant läge är det ganska underligt att statschefsämbetet skall varaförbehållet endast män. Inle kan man väl anse alt en kvinna saknar förmåga allfylla de funktioner av representativ och ceremoniell art som statschefen har . Det är en något underlig situation att det i vår grundlag, dvs. denförfattning som reglerar vår demokratis livsvillkor, skall finnas inslag somgodkänner en förlegad form av manlig - om jag vågar säga det - överhöghet.Jämlikhet, herr talman, bör gälla alla. Medhänvisning lill vad jag här sagt ber jag att få yrka bifall till reservationen2 i konsiiiutionsuiskottets betänkande nrl. i (m); det internationella kvinnoåret. På en lång rad områden harkvinnofrågor diskuterats och manifesterats. På ett område har dock ingentinghänt, och jag skall strax återkomma till del. 1974års grundlagsreform lade klart och otvetydigt fast att vi också ifortsättningen skall ha ett monarkiskt statsskick i . För detta röstadekammarens socialdemokrater. Frågan om monarkins vara eller icke vara skulle vialltså inte vidare behöva diskutera här i kammaren. Självfallet skall ingångnaöverenskommelser härvidlag respekteras. Ty det är väl så - hoppas jag - altsocialdemokratin står fast vid det grund-lagsbeslui som har fattats, nämligenatt vi också i fortsättningen skall ha etl monarkiskt statsskick här i landet.Om del inte är på det sättet. vore det tacknämligt omriksdagen och svenska folket fick ett klart besked på den punkten. Idelta sammanhang är det naturligt att ta upp frågan om kvinnlig tronföljd. Omnu socialdemokratin här i kammaren bestämt sig för och givit sin röst förmonarkins fortbestånd, borde del vara naturligt, riktigt och tillbörligt också fullföljde de strävanden till jämlikhet mellan könen som man i såmånga andra sammanhang har talat om. I vårt moderna samhälle borde det vara ensjälvklarhet att också kvinnor äger rätt att bestiga tron. 1810års successionsordning är ett ännu bestående monument över den bristandejämlikheten mellan män och kvinnor. successionsordning är ett av defå hinder som vi har kvar i vår konstitution och i övriga lagar för altjämlikhet skall kunna råda mellan män och kvinnor. Vihar, herr talman, åtskilliga gånger diskuterat frågan om kvinnlig tronföljd iSveriges riksdag. Jag har försökt följa de här debatterna , ochjag tycker inte att man från socialdemokratiskt håll har fört framnågra sakliga och bärande argument mot kvinnlig tronföljd. Motiveringen för denståndpunkt man har intagit, att vi inle skall ha kvinnlig tronföljd, har ju -officiellt elle|- halvofficiellt - varit att man inte vill bidraga till alt meden sådan åtgärd befästa monarkin i . Menmed den här motiveringen tycker jag att man har avslöjat sin egen svagasakståndpunkl. Man vågar inle, av rädsla för folkopinionen, avskaffa kungen.Man idkar i stället krypskytte mot monarkin. Man vill inle införa kvinnligtronföljd i , trots att detta skulle vara ett naturligt steg med tankepå den utveckling som vi har fått i samhällslivet i övrigt. Jagtycker, herr lalman, inte att detta är etl handlande som inger någon störrerespekt. Om nu socialdemokratin vill ha bort monarkin, så säg det då, ochförsök sedan genomföra del! Räcker inte det politiska modet till för altgenomföra delta, utan man sätter partiets röstsiffror före principer, då fårman vara konsekvent även om det svider i själen och deltaga i arbetet på attinföra kvinnlig tronföljd. Dethär är naturligtvis inle en könsrollsfråga som berör särskilt många, del skallerkännas. Men den är principiellt viktig, inle minst kvinnoårel 1975. När vihar diskuterat frågan om monarki eller republik har vi ofta fått höra frånsocialdemokratiskt håll alt det är odemokratiskt med ett ärvt ämbete. När deldå har genmälts all delta ju faktiskt bara berör någon eller några få personeroch att det således inte kan spela någon särskilt stor praktisk roll har detfrån socialdemokratiskt håll sagts, alt man inte får resonera på del sättet,eftersom detta är en viktig principfråga. Men när det gäller kvinnlig tronföljdvänder man totalt på argumentationen. Då säger socialdemokraterna precistvärtom. Då menar de att det inte är någon principiellt viktig fråga, eftersomden bara berör någon enstaka person! Någon logik finns sannerligen inte i delresonemanget! 2 protokoll 1975/76:6-7 Jagvill yrka bifall till den gemensamma borgerliga reservationen nr 2, som ärfogad lill utskottets betänkande. Jag gör det i den förhoppningen, att vi skall kunna föra denna fråga något steg framåt. Jag tycker att del skullevara en icke obetydlig manifestation av . När vi nu talar om monarki och republik, låt mig i del sammanhanget ien annan fråga som behandlas i utskotlels belänkande anknyta till en av vårtlands mest kända republikaner, nämligen . Han skrev för några dagarsedan i en fackförbundstidning att man inte behövde vara moderalanhängare föratt inse att ledamotsantal måsle begränsas. Han skriver, herrlalman, ordagrant; "Man behöver inte vara moderatanhängare för attinstämma i kravet på en väsentlig nedskärning av antalet ledamöter iparlamentet. Vi har en folkrepresentaiion som i storlek tävlar med ländermed tiodubbeli antal invånare." Jagskulle, herr talman, i stort sett kunna nöja mig med att instämma i StenSjöbergs plädering för en sänkning av ledamolsantalel i kammaren. Det nuvarandeantalet - 350 ledamöter, 349 ledamöter - är ju helt godtyckligt valt.Det finns ingenting som säger att vi i framliden måste ha just del antalet föratt på ett rikligt sätt kunna spegla folkmeningen och de olika regionernasintressen. Man kan mycket väl tänka sig en sänkning av antalet, och vi har frånmoderata samlingspartiets sida i olika sammanhang nämnt en sänkning till 299ledamöter. De eventuellt negativa effekter som kan uppstå kan kompenseras, bl.a. genom all vi redan har ett system med utjämningsmandat, och det systemet kanman justera. Jag ber, herr talman, attfä yrka bifall till reservationen 3. Detfinns vidare lill det här betänkandet fogad en reservation som handlar omomröstningsreglerna inom regeringen. Denna fråga har direkt samband medstatsministerns ställning i vårt nuvarande statsskick. Den nya grundlagen harinneburit all statsniinisterns ställning har stärkts jämfört med tidigare. Vihar fått vissa ansatser till sialsministerstyre, någonting som är främmande försvensk konstitutionell tradition. Del kan knappast finnas någon anledning attpå del sätt som skett stärka statsministerns formella ställning. När vi nudiskuterar omröstningsreglerna inom regeringen har den frågan ett direktsamband med del här problemet. Grundlagberedningen föreslog att om det yppadesolika meningar vid ett regeringssammanträde, skulle frågan avgöras genom kollegialomröstning. Det ville alltså grundlagberedningen. Men det vill inte regeringenvara med om. I den grundlagsproposition som regering sände lillriksdagen fanns det ingenting alls med om vad som skall ske, om oenighet råderinom regeringen. Del är en klar brist i vår nuvarande författning, och det lägesom nu råder får tolkas så, all om del finns olika meningar inom regeringen ärdet statsministern ensam som bestämmer. Dessa ärenden avgörs alltså inte genomen normal demokratisk omröstning. Nukan del naturligtvis genmälas all varje regering själv bör få välja sina egnabeslutsformer. Jag kan inte hålla med om det. Det rör sig ändock här om ett avlandets viktigaste beslutskollektiv, och då föreligger det ur allmän synpunktett klart intresse för att del finns klara och entydiga regler för hurbesluten inom regeringen skall fallas. Del förefaller naturligt att beslutfattas på samma sätt som inom den svenska demokratin i övrigt, nämligen genomvanlig omröstning. Den reservation nr 6 som är fogad till utskotiets betänkandebör därför bifallas, och jag yrkar bifall till den. I del betänkande som vi nu behandlar återfinns också frågan ombefordringsgrunderna vid statliga tjänstetillsättningar. kommeri ett anförande om all utveckla moderata samlingspartiets syn på dennafråga, och jag skall därför nu inte gå in på den. Jagber att få yrka bifall, herr lalman, till reservationerna 2, 3, 6 och 7. Samtliga de grundlagsfrågor som behandlas i detta betänkande har judiskuterats tidigare i kammaren, i första hand i samband . Argumenteringen är därför relativt välkänd. Det är alltsåinte nödvändigt alt mera i detalj motivera de ståndpunkter som harintagit, men det är naturiigtvis viktigt att grundlagsärendena återges på etlfylligt sätt i det material som ligger lill grund för beslut. Härfinns två viktiga punkter som jag i första hand skall kommentera. Den enagäller reglerna för att utse statsminister, den andra gäller reglerna förbeslutsfattande inom regeringen. Enliglmin mening lider de nya regler för val av statsminister som intogs igrundlagen, och som alltså gäller fr. o. m. , av fiera svagheter. En sådanär att dessa regler ger talmannen en möjlighet att genom att lägga fram förslagsom är oacceptabla för kammaren framkalla ett nyval, trots att denparlamentariska situationen inte motiverar detta. Del beror på den automatiksom finns i reglerna och som säger, alt om kammaren fyra gånger i rad haravvisat förslag till statsminister som har framförts av talmannen skall nyvaltillgripas. Enannan svaghet är att partigrupper genom alt rösta nej till fierastatsministerkandidaler från olika sidor har samma möjlighet att framtvingaett nyval, trots att det finns en statsministerkandidat som i och för sigskulle kunna få majoritet i . Jagtycker alltså att regeln om automatiskt framkallande av nyval i samband medutseende av statsminister är en betydande svaghet i den nuvarandekonstitutionen. Ytterligareen svaghet är alt statsminister kan utses med relativ majoritet och i självaverket med ett mycket lågt röstetal. En statsminister kan t. ex. utses avkammaren med 5 röster för, 150 röster mot och åler- Jag anserinle att del bidrar till att stärka förtroendet för den här proceduren att detfinns en möjlighet att välja statsminister med så fä röster genom bestämmelsenom negativ majoritet. Dehär delarna - dels bestämmelsen om relativ majoritet, dels bestämmelsen omrätt för talmannen att styra slatsminislervalet på partitaktiskagrunder-ärenligt min mening mindre lämpliga och inte ägnade att stärkademokratins anseende. Problematikenblir framför allt aktuell i ett oklart parlamentariskt läge, vilket ofta kansammanfalla med ett krisläge. Då är det viktigt all man har klara och välgenomtänkta regler, även om det naturligtvis i vanliga fall inte finns någonsådan här problemalik. Delsammagäller frågan om beslutsfattandet inom regeringen. Grundlagberedningenpåpekade all man i princip kan länka sig två former för beslutsfattande inomregeringen: antingen allmän omröstning med utslagsrösl för statsministerneller beslutanderätten lagd hos statsministern ensam. Grundlagberedningenpåpekade också alt det med hänsyn till parlamentarisk tradition i varnaturligt att välja den förstnämnda metoden - alltså allmän omröstning medutslagsröst för statsministern. Nuhar man i den nya grundlagen försökt komma ifrån detta problem genom att inteinföra några omröstningsregler alls. Del betyder, såvitt jag förslår, alt omregeringen är öppet oense kan inga beslut fattas. Jag kan la ett exempel. Låtoss säga att det inom regeringen är olika meningar i etl ulvisningsärende.Såvitt jag förslår kommer då resultatet att bli att något beslut inte kanfattas. Någon utvisning kommer inte till stånd, och de regler som funnits hardå i realiteten bidragit till att en åtgärd inle har kunnat genomföras. Dessaregler är ett stöd för dem som inte vill få till stånd åtgärder ellerförändringar, och jag tycker att del är klart otillfredsställande. Enligtmin mening bör man tillämpa samma beslutsmeiodik i regeringen som mantillämpar i , i landslingen, i de kommunala församlingarna och iföreningar av olika slag. Man bör alltså ha omröstning bland ledamöterna medutslagsröst för ordföranden - i del här fallet statsministern. Däremot tyckerjag, med hänsyn till all statsministern enligt den nya regeringsformen i andraavseenden har givits en så stark ställning, att det inte är lämpligt att hanfår ytterligare makt genom att ha ensamrätt på besluten inom regeringen. Normalomröstningsprocedur bör alltså gälla även inom regeringen i de - naturligtvisfå - fall då oenigheten inom regeringen manifesteras utåt. Sådana enstaka fallkommersannolikl all uppträda i första hand i krislägen, och i krislägen ärockså behovet av klara regler, som inle kan manipuleras, särskilt stort. Jagtycker alltså att det finns anledning för att redan nu göra enändring av regeringsformen på den här punkten, så att man inför denbeslutsteknik som är den vanliga inom svensk demokrati, och jag tycker inte kan fiy undan denna problematik genom att avstå från alt ha någrabestämmelser alls. Jag skalläven säga några ord om ytterligare en fråga. som jag uppfattar som isak mindre betydelsefull. Del gäller kvinnlig tronföljd. Detta är enligl minmening inte i första hand en konstitutionell fråga som gäller del monarkiskastatsskicket, utan del är en fråga som gäller synen på förhållandet mellankönen. Vi har sett en utveckling som inneburit att kvinnor harjämställts med män på allt fier områden. En kvinna kan bli statsministereller ärkebiskop. Men en majoritet i den svenska har inte velatta stegel fullt ut och låta kvinnan också bli statschef jag förstår ärdetta en fråga som gällerom man vill sätta en gräns för jämställdheten mellanmän och kvinnor just vid statschefen eller om man vill ta steget fullt ut. Jagtycker att det är naturiigt att man när det gäller kvinnans formellalikställighet tar det sista stegel och låter henne också få rätt att bli statschefDet är väl då rimligt att man utreder formerna för att låta kvinnor fåtillträde också till statschefsämbetet. Jag vill med detta yrka bifall till reservationerna 2, 5, 6 och 7 samti övrigt till utskottets hemställan. 1 detta anförande instämdeherr i (fp). HerrMÅBRINK (vpk): En viktig uppgift för arbetarrörelsen har varit och är fortfarande attbekämpa reaktionär ideologi och föremål för reaktionär mytbildning. Sedanarbetarrörelsens framväxt i vårt land har kamp förts mot överhögheten. Men närdet gäller monarkin - denna feodala kvarleva - som för länge sedan borde haplacerats på historiens skräphög - har inga större ansträngningar gjorts. Monarkinsförsvarare kan säga att visst har konungens maktbefogenheter bortlagiis ochatt konungens uppgifter i huvudsak är av ceremoniell art. Det är i ochför sig riktigt. Men trots detta är tronen och hovet reaktionens tjänare, varesig det gäller direkla politiska tjänster eller reaktionär mytbildning. Socialdemokraternabrukar vid högtidliga tillfällen åberopa och jag har aldrig hört några ledande socialdemokrater åberopa när det gäller vad de sade om monarkin. De vLsade på vad monarkinrepresenterade - den representerade reaktionen, den representerade mytbildning. Menvad är del man i stället får uppleva ? Jo, socialdemokratiskalandshövdingar, socialdemokratiska landstingsråd och socialdemokratiskakommunalråd ställer upp i hyllningskörerna för kungen när han åker ut ilandet. Man står och bugar och bockar för kungen. Vadjag har berört tidigare om monarkin har naturligtvis betydelse förarbetarklassen i vårt land. Men det är ändå inte huvudfrågan när det gälleravskaffande av monarkin och införande av republik. Huvudfrågan är bördsrätientill ämbetet som rikets statschef strider del motpariamentarismens grundprinciper att kungen, statschefen, är politisktansvarsfri. Statschefen är oavsättlig on-i han inte underlåter att fullgörasina åligganden . Han kan inte ställas till svars försina gärningar. Han föds alltså att stå ovanför Vissa grundlagsfrå- lagarna. Vänsterpartietkommunisterna har samma uppfattning som 1971, att monarkin böravskaffas. Statschefens represenlaliva uppgifter kan med fördel handhas avriksdagens talman. Denne är utsedd av folkvalda representanter och dessutomsjälv folkvald. Deborgerliga partierna har talat om kvinnlig tronföljd. Det är i och försig inle förvånande när det gäller de partierna, men vad som är förvånande äratt man åberopar kvinnoårel och den jämlikhetsdebatt som förs i vårtland. Det är ett oerhört hyckleri från de borgerligas sida. Vad har kvinnligtronföljd med eller jämlikhetsdebatten att göra? Jag anser alt de borgeriiga djupt komprometterar kvinnoåret och denjämlikhetsdebatt som förs i vårt land genom sitt tjafs om kvinnligtronföljd. Vifrån kommunisterna har ingenting emot en kvinnlig statschef menförutsättningen är då att monarkin är avskaffad och att de folkvalda representanternaskall få välja en manlig eller kvinnlig statschef Då kan man koppla injämlikhetsdebatten och kvinnoåret. Jag ber, herr lalman, attfå yrka bifall till reservation nr 1. 1reservation nr 4 i KU:s betänkande begär vi att regeringen tillkallar enparlamentarisk utredning rörande slopande eller förändring av gällande systemmed spärrar vid val till . Efterde grundlagsändringar som företogs 1968-1969 har en rättvisare fördelning avmandaten kommit till stånd. De värsta orättvisorna togs bort.