prot · FZ09130 · 1975-12-31 00:00:00 — Den privalakonsumtionen här hemma kan inle öka lika snabbi som 1974 och 1975, om vi skallklara del och samiidigl kunna bygga ul värden och barnomsorgen. Fackligalalesman, politiker, ekonomer och ledarskribenter - alla uttrycker vi från våraolika utgångspunkter be-kyrnmer över hur en tillväxt på 3 96 i densvenska ekonomin skall räcka lill. Och del är nalurliglvis vikligl att vi . Del handlar om all klara sysselsällningen, alt få nya resurser förreformer och kunna infria de löften vi redan gett till de äldre om bättre pensioneroch större trygghet. finns också, herr lalman,andra långtidsutredningar, som handlar om andraländers folk. Hur går del för de som inle av nalurenbegåvats med väldiga oljelager? Den frågan ställde och besvarade Världsbankensekonomer i hösias. Derasslutsals blev: De fattigaste - med 1 000 miljoner människor - kan,om man ser lill dt genomsnill för hela gruppen, inle räkna med någraförbällringar alls. Den beräknade lillväxlen under FN:s s. k. andra ulvecklingsärliondeär per person och är för den här gruppen länder , att jämföras med 900dollar per person och år i de redan rika , där är meslgynnat bland de gynnade. Mönstretkommer alllså all stå sig. Klyftan mellan oss som redan har mer än vi behöveroch dem som saknar del mesla minskar inte, den ökar år frän år. ärinkomsten per person i de minsl ulvecklade länderna ca , hos oss ärden ca 40 gånger slörre. Deminsl ulvecklade säg en lilen ljusning närråvarupriserna steg. De eventuella förhoppningar man hann knyta lill delta komemellertid mycket snart av sig. Del gjorde däremol inte verkningarna av dendyra oljeimporten. Också vi har fäll känna av den. givelvis, men vi kan kompenseraoss med atl la mera beiall för del vi exporterar. De som bara har enensidig och mycket priskänslig råvaruexporl all förlila sig på har inle kunnaikompensera sig alls. De har blivil den världsekonomiska krisens hårdasldrabbade offer. Medanvi här hemma i oroar oss för ell underskoll i vår bytesbalans på någraprocent av exporten, dras dessa länder med en skuldbörda som innebär atl enfjärdedel, eller kanske mera, går ål lill all betala räntor och amorteringar påulländska lån. Del samlade underskolld i bytesbalansen för ulanoljeinkomsler har vuxit från 1973 till 45 miljarder . Ändågörs, herr lalman, slora ansträngningar i de här länderna för att komma tillrätta med underutvecklingens problem. En ganska lilen del av de resurser somsätts in i det arbelel kommer i form av bisländ utifrån. Och som de siffror jagnyss nämnde visar, går huvuddelen av de nya krediter man får - och del är meslkrediier del handlar om - åt lill all betala igenden "hjälp" man fått lidigare. Dessvärre är del inle heller bara det inlernalionella biståndet som går ul och inulan atl ge någol nämnvärt netto. De resullat man huvudsakligen genom egnaansträngningar ändå når, när del gäller all bryta underutvecklingen, räcker pågrund av den snabba befolkningsökningen nätt och jämnt lill för all bibehållaen oförändrad levnadsstandard. Däravkommer det sig all trots all livsmedelsproduktionen i världen ökar mer änlidigare, så är det nu flera som är undernärda eller felnärda än lidigare.Trots all slörre insalser än någonsin görs för att bekämpa analfabetismen hardel aldrig funnils så mänga analfabeter som just nu; hälften av världens befolkninghar aldrig gått i någon skola. Och trots ell intensivare miljövårdsarbete änlidigare saknar fler och fler människor i världen tillgäng lill renldricksvatten. Enenda värld - så löd appellen från miljövärdskonferensen. Som maning lillgemensam kamp mol miljöskövling och massfalligdom var den appellen viktig. Sombeskrivning av dagens verklighet är den däremot alltigenom felaklig. Ellbarn som föds i i är kan räkna med alt leva fram lill andra halvan av2000-lalet. barn som föds i någol av de fattigaste afrikanska ländernalever troligen inle mer än några är in på näsla sekel. De har inle själva vallvar de skall födas. Den ena föds lill trygg uppväxt, bra ulbildning, välbetaltjobb, långl liv. Den andra föds lill sjukdomar och brist pä viktiganäringsämnen, dålig skola, om någon alls, arbetslöshet och tidig död. Var finnsrättvisan i della? Kan vi verkligen fortsätta atl låta hundratals miljonermänniskor växa upp lill sä olika livsvillkor? Kan vi verkligen tro att en världdär de flesta människor lever i förtryck och misär, medan ell litet fåtal somredan har det bra ständigt får del ännu bättre, kan bli en värld i fred? Delär sanl all mänga av de grundläggande problemen i bara kan lösas avu-länderna själva. Människorna i dessa länder måsle själva skapa fungerandepoliliska och sociala syslem, avskaffa korruptionen, göra de storaförsakelserna i den väldiga ulvecklingsansträngning som är nödvändig,mobilisera människor all la lill vara de egna naturresurserna. Mensjälvfallet kan vi bidra i dessa ansträngningar, bidra till atl hindra enutveckling där fattigdomen i sig blir ell hinder mol sådana sociala ochpoliliska förhållanden som medger effekliva framsteg. Vi kan hjälpa till medkapital och andra resurser som behövs för ulbildning och investeringar. Vi kanöppna våra marknader för varor, i stället för all kortsiktigtegoistiskt slå till med importrestriktioner så fort det böriar visa sig atlu-länderna har framgång i sina exportansträngningar. Enframlid i solidarid kräver en omställning i ekonomi -sä löd dl annalupprop, del som de samfunden riktade till riksdag och regeringunder den s. k. ekumeniska u-veckan . Iord har vi redan åtagit oss atl göra en sådan omställning. Del dokument om enny ekonomisk världsordning som vi medverkat till och Internaiionelllutvecklingssamarbete m. m. Nr 130 skrivii under betyder bl. a. just della. Det är därför som vi från min On-d'ieenden P**"'' ' krävt atl regeringen nu område för område skall redovisahur 19 Tiai 1976 denanser all polilik bör påverkas av della löfte. och merakortfattat i en av våra reservationer lill ulrikesulskoliels be- Internallonellt länkandehar vi redovisat vilka krav del enligt vår mening här kan bli utveckllngssamar- fråga om. bete m. m. Ensådan karlläggning kan inle göras en gäng för alla. avvisal tanken på enlångsamt arbetande parlamentarisk uiredning. Och vi har gjort del därför alt demer principiella och långsiktiga överväganden som en sådan uiredning skullekunna göra flnns del redan organ för. Vi har den bislåndspolitiska utredningen,del pågår arbele om del inom SIDA och del görs vissa studier av Sekretariatetför framtidsstudier. Vad vi begär av regeringen är atl den redan i näsia årsbudgetproposition gör en översiktlig redovisning av innebörden av enu-landsinriktad anpassning av vår handelspolitik, industripolitik, jordbrukspolitik,arbetsmarknadspolitik etc. och atl man ocksä på respektive områden anger vilkanya steg mot en harmonisering av och polilik som planeras. Vaden sådan karlläggning kommer alt visa fram emot är - del vill jag säga trots attutskottets ordförande menade all vi inle vel så myckel om del - alt vissindustriproduktion med fördel kan bedrivas i i stället för hos oss.Del belyder i sin lur självklarl all vår indusiri ulsälls för hårdarekonkurrens. Slrypning av importen fär då inle bli del sponlana svaret. 1 ställdmåsle vi på sikl gå in för åtgärder för all skapa annan sysselsäiining förmänniskorna inom de regioner och branscher som drabbas. Förmodligen kommer endylik kartläggning också atl visa, all vi inte kan fortsätta att mala våragrisar med fiskprolein frän , all del inle går ihop med vårt lal omen rättvisare fördelning av världens livsmedelsresurser atl vi ger lika myckeli malsubvenlioner lill välnärda svenskar som i bisländ till världens alla falliga.Anlagligen kommer den också alt visa atl diskussionen om antalet kärnkraftverki är ganska oviktig vid sidan om den slora och avgörande frågan hur viöver huvud laget skall kunna hejda ökningen av vår konsumtion av energi. Enuppriktig redovisning av innehållet i del löfte vi givit kommer överhuvud laget atl visa, all vi successivi måsle anpassa oss till en annanlivsstil, spara på knappa råvaror och vara beredda alt avstå mera av vår egenekonomiska tillväxt. Vadsom krävs är handfasta förändringar i de industrialiserade län dernas ekonomier snarare än symbolhandlingar vilkas huvudsakliga ef fekl ändå bara blir all döva våra egna samveten. Av atl vi blir fattigare blir inga andra länder automatiskt rikare. Utvecklingsländerna hjälps inle av all vi skrotar våra maskiner, isolerar oss i lokalsamhällen och odlar våra samveten. Del är först när inlernaiionell medvetenhet och med känsla omvandlas lill prakiiska ålgärder som den får sin betydelse för 22 . Ordsom inle följs av sådan handfast handling, låt vara alt del måsle bli fråga omen steg-för-sleg-politik, kan tvärtom yllerligare fördjupa molsältningarnamellan rika och faltiga. På del riskerar den pågående all geell allvariigi exempel. Närbegreppet en ny internationell ekonomisk ordning lanserades av ochaccepterades av FN , så skedde del mot en bakgrund av allvarlig krisi jordens fånigaste länder. Men den politiska kraft med vilken drevigenom deklarationen skapade väldiga förhoppningar om atl är avpassivitet och svek nu skulle följas av år, dä inte bara ställdekrav ulan också mölle gensvar i form av prakiiska åtgärder från i-ländernassida. Hardessa förhoppningar i någon lilen ulsiräckning infrials? Ja, del kanske man kansäga. Vi har upplevt fyllda med konferenser kring den nya ekonomiskavärldsordningen, konferenser som det nalurliglvis alllid går för sig all gycklamed, men som trots alll lell fram lill ganska många prakiiska förslag lilllösningar. Alll har pekal fram mot väridshandelskonferens som detforum där man inle bara skulle kartlägga problemen som man gjort vid de andrakonferenserna utan la konkreta beslut för atl angripa problemen praktiskt. Ingenvel väl ännu vad överiäggningarna nere i kommer att leda till. Riskenär naluriiglvis stor atl de rika länderna är sä uppiagna av sina egnaekonomiska problem att krav pä ökat lilllräde till våra marknader,handfasta ålgärder för all minska svängningarna i råvarupriserna, kompensalionför plötsliga bortfall i exportintäkter, hjälp med marknadsföring, avskrivningav de väldiga skuldbördorna ni. m. kommer all mötas med förslag om nya utredningarsnarare än med ordenlliga utfästelser. Iså fall tror jag inle alt del hjälper myckel alt industriländernas regeringarfortsätter atl tala om en ny ekonomisk världsordning. Dä vet au deltalet är lika litet värt som fagra löften i del förflutna om ökat bistånd. Detär sanl alt i många avseenden för en bätlre u-landspolitik än andraindustriländer. Vi ger mer i bisländ och vi ger värl bistånd på förmånligarevillkor. Vi för iradilionelll en ganska liberal handelspolitik. Men vi börsamtidigt komma ihåg atl vi också har bättre förut-sällningarän andra rikaländer alt bedriva denna polilik. Vi haren slarkare ekonomi och mindre avarbelslöshei, myckel tack vare den handlingskraft visat de senasleåren. Detanmärkningsvärda är egentligen atl del fordrades så lilel av svårigheter i vårekonomi för all också den skulle avvika frän principer somSverige iniernalionelll slagils för och upplevts stå för. När arbetslöshetenväxte 1971-1972 gick också den in för alt binda en slor delav vårt bistånd lill köp i . När lågkonjunkluren 1975 nådde slogockså den till mot delar av importen från bl. a. u-länder.Och del behövdes bara en avsaklning i ökningen av vår produktion för allregeringen och IniernalionelllUlvecklingssamarbele m. m. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. en majoritet i riksdagenskulle hoppa av frän löftet alt nä enprocentsniålet för värt bistånd /75. Och hur är del ? Isiffror har biståndet ökat - vissl. ett annat sätt att beräknahur myckel som är produkten har regeringenklarat sig undan med 150 miljoner mindre än om man hållit fasl vid den gamlaberäkningsmetoden. Och ser man saken från synpunkl är delvisserligen fortfarande totalt selt högre belopp som kommer dem lill del. Menköpkraften i årets anslag från är lägre än förra årets pä grund av denogynnsamma utvecklingen när del gäller imporlpriser. Detvar mol den här bakgrunden SIDA, biståndsorganet, ansåg att biståndsanslagenför näsla budgetär med del nya sättet atl beräkna borde vara 1,1 96 avbruttonationalprodukten för all i praktiken inte bli lägre än . Igenomsnill borde man, enligt SIDA, höja länderramarna med 12 96. Detanser däremol inle regeringen att man skall göra. Varför fär vi inle vela, efiersompropositionen pä den här punklen liksom pä så många andra punkier är ytterstlapidarisk, inte minsl när del gäller - och det är synd - att kommenterabiståndsorganels ganska utförliga motiveringar till sinaanslagsframställningar. Ellav resultaten av regeringens förslag är all del av FN upprepade gånger påpekadebehovet av all göra särskilda salsningar på de minst ulvecklade u-ländernablivil myckel lilel lillgodoselt. För länder ur den gruppen, som ,och , föresläs l. ex. inga höjningar alls. Del belyder allvåra insatser för dessa länder kommer atl utgöra en sjunkande andel både av delsvenska bislåndd som sådani och av de samlade svenska resurserna. Det belyderdessuiom, och i än högre grad, all insalserna sedda från synpunkl,frän deras synpunkl som lar emol bislåndd, reellt blir väsenlligl lägre änlidigare år. Attvi har näll FN:s s. k. 0,7-procenlsmäl är bra. Alt vi genom en omläggning avvärt eget säll alt beräkna enprocentsmålet har kommit all hamna på en lägrenivå än om vi hade hållil fasl vid den gamla metoden är mindre bra. Och minstav allt är del bra alt bara vill ullala sig för all vårabiståndsanslag bör utgöra en växande andel av de totala svenskaresurserna. Nufinns del de som säger all kraven i den nya ekonomiska världsordningen skullegöra frågan om biståndsanslagets storlek mindre intressant. Menu-länderna själva begär i deklarationen om den nya ekonomiska världsordningenatt industriländerna skall nå och överträffa 0.7-procenis-målel föru-landsbisländ. De begär en rättvisare fördelning av jordens resurser. Skallresursfördelningen bli rättvisare än måste resurser pä del ena ellerandra sällel föras över frän rika till fattiga länder. Dessa resursöverföringarmåsle i hög grad - nalurliglvis inle enbart - la sig uttryck i just ökatbistånd. Den nya ekonomiska världsordningen in- skärper kravei på ellväxande bisländ. Särskilt viktigt är dettaalllså för de fånigaste . Motden bakgrunden är det anmärkningsvärt att regeringen föreslagil en ganskakraftig höjning av anslaget till , ell land som fortfarande tillhörvärldens fattiga men där de ekonomiska framstegen ändå har varit beiydande. Delfanns skäl atl inleda ell biståndssamarbete med när detla skedde. varoch är ell u-land och var vid den lidpunkien dessuiom utsatt för enhandelsblockad från de amerikanska staterna. Den politiken bidrog till att förain landet i ett ensidigt beroende av och andra öststater. 1dag är silualionen delvis en annan. De flesta av de latinamerikanska staterna ~i varie fall ganska många - har dragit sig ur handelsblockaden. skullesannolikl ocksä ha gjort det om inle del kubanska enga-gemangei i hadekommil emellan. Jämför man landels utvecklingsnivå med , där deekonomiska och sociala framstegen enligt den egen bedömninghar varit tillräckligt slora för atl motivera en avveckling avdel svenska biståndssamarbetet. Slår sig myckel bra. Barnadödlighden ärbara en Ijärdedel av den i , andelen läskunniga är dubbell så hög,nelloinkomslen per invånare är i stort selt densamma. gemensam reservation har och därför föreslagil allsamarbetet med enligt samma mönster som regeringen själv föreslagit förTunisien nu bör ges en annan inriklning än de rent bislåndspolitiska och atlländerramen för näsla är sänks med 30 milj. kr. i förhällande lill regeringens förslag.Den anslagssumma som millenpartierna har föreslagit innebär inle atl någrapågående biståndsprojekt behöver avbrytas och inle heller atl några bindandeavtal ensidigt sägs upp. Däremot belyder den alt nya biståndsprojekt inle kanpåbörias. Effektenav regeringens Cubapolilik har inte uteblivit. Vi som ofta är ute och talar förökat svenskt ansvarstagande för världens fattiga har inle kunnai undgå allmärka alt förståelsen för svenska u-landsinsalser över huvud laget fått sig enknäck. Människor inser hell enkell inle varför skall ge u-hjälp lillell land som anser sig ha råd alt salsa mångdubbelt större belopp på all skickatrupper över Allanlen lill en krigskädeplals där landels egna säkerhdspoliliskainlressen inle alls är berörda. Det är lält atl förstå denreaktionen. Delhar dess värre också varit läll all konstatera vilkel användbart vapen som delsvenska Cubabislåndd blivil för dem som aldrig har haft särskili myckel tillövers för svenska biständsinsalser över huvud lagd. Röster som tidigare sällanhörts när del gälll all lala för mera u-hjälp har plötsligt fyllts av liv ochengagemang. Men man talar för mindre bistånd, för man lalar nästan bara omCuba. Visstskall vi diskutera . Men den här debatten måsle ändå vä-senlligen handla omandra saker. Den måsle handla om hur viskall kunna hjälpa all ulveckla Internaiionelllutvecklingssamarbete m. m. Internationelltulvecklingssamarbele m. m. sin eget jordbruk. Vi kangöra det bl. a. genom all ge mer pengar lill . Denmåsle handla om hur och i vilken lakl vi skall avveckla handelshindren molu-länderna och vara beredda all la emot en växande import av färdigvaror fråndessa länder. Denmåste handla om hur vi skall bygga upp en effektiv beredskap mol den sortensfruktansvärda hungerkatastrofer som skördade miljontals offer i defattiga länderna och som kan komma atl göra dd snart igen. Denmåste handla om hur vi skall hitta nya former för all lillsammans med densakkunskap som finns inom svenskl näringsliv överföra in-duslrielll ochleknologiskl kunnande till . Denmåste handla om hur myckel vi skall salsa på all slödja missionens och andraenskilda organisationers biståndsarbete. Denmåsle gå in på frågan om del är rimligt att vi skall öka de svenskabiståndsanslagen eller om dessa skall minska räknai i fasl penningvärde. Denmåsle handla om huruvida del är rimligl med hänsyn lill våra resurser ochu-ländernas behov att låla biståndet forisalla all vara 1 96 av vårbrullonalionalprodukl eller om vi skall gå vidare och göra en slörre insals fören rättvisare och därmed tryggare värld. Denmåste handla om vilka konsekvenser för alla områden av svenskl samhällsliv somvårt löfte i FN all bidra lill en ny ekonomisk världsordning innebär. Delär delta, herr lalman, som är de viktiga frågorna i årets bistånds-debatt. Deberörs samlliga i folkpartiels reservalioner, vilka jag härmed ber all fä yrkabifall lill. iSlockholm (s) kort genmäle: Då de tre oppositionsledarna nu har haft ordel vill jag ta lillfället iakl alt kommentera vad som sagts. Men man hinner inle sä myckel på tre minutersom är den repliklid som slår lill förfogande. HerrTorsten , , ägnade en del av sin tid till all mycketstarkt betona vikten av all slödja de fånigaste länderna. Del är klart atl delär vikligl. Men del hade varii mer fullständigt om hadesagt au av hela den svenska u-hjälpen lill enskilda länder går 80 ä 85 96 lillde fånigaste länderna i enlighet med den definition av begreppet faltiga ländersom upprälials inom FN. Delär klart all länder som har en större brullonalionalprodukl per capita ocksåfår vissa anslag. Men del är inle möjligi all enbart gä på de fattigasteländerna, utan avvägningen måste ibland ha en annan grund. Det gör attresterande procent upp till 100 används lill länder som kanske ligger någothögre. Folkparliel har f ö. i en av årets reservationer särskilt yrkat på ettökat anslag just lill ell sådant land, nämligen . Jagskall inte uppehålla mig mer vid det som sade ulan gä över lillde problem som log upp, bl. a. Cubaproblemel. HerrHernelius yrkar pä an hjälpen lill skall avlösas. Del är klart all ombisländsländerna fär en annan siiuaiion genom all deras brullonalionalproduklväxer och de kan klara sig bättre, så skall hjälpen avlösas. Det ligger isakens nalur. Frågan är bara när den lidpunkien inträffar. Del som har skettmed innebär all del stegel är lagd. Vi är medvelna om all ocksåkommer i den silualionen när del hjälpprogram genomförts som har stöttunder ett antal InlernatlonelllUlvecklingssamarbele m. m. hör lill samma kategori av länder. Det ärinte så stor skillnad belräffande bruttonationalprodukten. ligger pånära nog samma per capita-inkomst som ; del skiljer bara perår. knackar talmannen med sin klubba, och jag hinnerinte kommentera anförande. Hert MÅBRINK (vpk); Bland de borgerliga partierna har främsi försökt framställasig såsom del parti som slagit vakl om . Del har varitfolkpartisternas ständiga och ensidiga riaiande om enprocentsmålet. derastrumpeiande om velebiståndet samt deras krav på bistånd tillde allra fattigaste . trumpelar liksom övriga tvåborgerliga partier om krav på en ny ekonomisk världsordning-deltaulan att konkrei diskutera hurden i praktiken skall kunna genomföras. Deborgerliga partierna - och för resten även socialdemokraterna - lävlar om atlvara värst i frasmakerid om den nya ekonomiska världsordningen. Beiänkandeifrän ulrikesulskotlet, där de här nämnda partierna är representerade,behandlar den nya ekonomiska världsordningen på etl sätt, som säkerl kommer atlgå till historien som något av del mesl makabra som presterats i svenskbislåndsdebali. Vadsom konkrei måste diskuteras när del gäller den nya ekonomiska världsordningenär följande punkter, som har fastslagits av de icke-al-lierade staternaskonferens i : Ömsesidig respekt mellan olika länder fördelnationella oberoendet och jämlikheten. Folkens fulla självbestämmanderätt över sinaländers nationella tillgångar. Respekt för varie lands väg till ekonomisk ochsocial utveckling. Den tredje världens länders räll, för sina folksbästa, all nationalisera ulländska monopols egendom, som direki eller indirekihindrar den ekonomiska ulvecklingen i landei. Inlernalionella organisationers ansvar och pliktall garanlera utvecklingsländernas inlressen vad gäller planeringen ochförverkligandet av inlernalionella konlakler för ekonomiska och monetära förbindelsersaml handelsförbindelser. -Algerkonferensenutpekade huvudfienden lill underutvecklingen på följande sätl:"Imperialismen är del slörsia hindret på vägen till själv- Inlernatlonelllutvecklingssamarbete m. m. siändighd och framsteg förde underutvecklade länderna, som kämpar föratl uppnå en levnadsstandard medåtminstone ell minimum av välfärd och mänsklig värdighet. Imperialismen intebara hindrar en ekonomisk och social utveckling av de underutvecklade ländernautan intar också en aggressiv inställning lill dem som motsätter sig dessaplaner och försöker påtvinga dem sädana poliliska, sociala och ekonomiskasirukiurer som uppmunlrar lill utländsk dominans, beroende ochnykolonialism." Dellaär kärnfrågorna i en ny ekonomisk världsordning. Dessa frågor måsle diskuteras.Problemel kan alllså inle reduceras lill hur slor proceni biståndet ifortsällningen skall uppgå lill, som en rad u-landsprofeter i den här kammarenförsöker framställa del. Det avgörande niäste vara biståndets innehåll ochinriklning - ett obundet bistånd lill progressiva regimer och rörelser. Sverigeär medansvarigl för ulsugningen av iredje världen, men del är också rikligl alldel finns progressiva delar i biståndspolitik - som öppet angripsav de borgerliga partierna. Jag återkommer till detla . Delfinns alllsä en icke progressiv del av ansikte mot iredje världen. Delär de svenska iransnalionella företagens verksanihei i bl. a. Lalinamerika. Ddär medlemskap i de rika kapiialisiiska staternas internationellasammanslutningar som , Inlernalionella valutafonden, , GATToch oljeklubben. Det är dessa organisationer som beslämmer reglerna förvaluta, handel, finansiering m. m. på de rika kapiialisiiska staternas villkor.Del handlar vidare om en ökad bindning av bislåndel, med andra ord etl tvångför all köpa varor i . är en åigärd som har vidtagitsför all lillgodose kapitalägarna i , och del är ell svek molu-länderna.