prot · FZ09145 · 1975-12-31 00:00:00 — Närdet gäller ställningstagandet i den här frågan lika väl som i alla andralönlagarfrågor är det hell naturiigt all socialdemokratin ger sitt stöd åtlöntagarna - helt enkelt därför all socialdemokratins och löntagarnasintressen är desamma. Om del skulle bli lonförluster här kommer vinaturligtvis att från socialdemokratiskt håll vid första bästa tillfälle selill atl förändra lagstiftningen i den riktning som proposiiionen innebär. Propositionenär ett samlat uttryck för socialdemokratins och löntagarnas intressen. Detlahar vi fått belägg för inte minst vid de träffar som vi haft medlöntagarorganisationer i utskottet under behandlingen av propositionen. Detbör noteras all de tre borgeriiga partierna inte i något fall där de avgivitreservationer eller skrivit sig samman i utskollsbetänkandet för fram deanställdas frågor och intressen ulan försöker urholka förslaget, vilket medandra ord innebär försämringar för arbetstagarna. Arbetsrättsreform m. m. Hert (): Jag skall först och främst uppehålla mig vid lagen om offenlliganställning men också komma in på vissa andra frågor. Denföreslagna lagen om offentlig anställning behandlar mycket vikliga frågor. Mankan tyvärr konstatera alt den inte har förberetts på samma grundliga sätt sommedbestämmandelagen i övrigt. Den har inte varil föremål för utredning och inteheller för remissbehandling på samma sätt. Lagen har inte lagrådsgranskais, ochdet faktum alt den inte varit föremål för sådan granskning - alt det alltsåinte funnits någon förhandsversion för utskottets ledamöter all ta del av -har också inneburit att utskottet haft mindre tid alt tränga in i dennalagstiftning än i lagstiftningen om medbestämmande. Dettaär naturligtvis myckel allvarligt, och det skulle kanske funnits fog för ettkrav på atl uppskjuta behandlingen av den här lagen för att få en mer grundligbearbetning. Men vi har bedömt det som angelägel alt inte skjuta uppikraftträdandet av hela detla lagstiftningskomplex. Vi har också ansett delnödvändigt all lagregleringen för den offentliga sekiorn kommer somlagregleringen för den privata sektorn. Därför har vi sett oss nödsakade attmedverka till alt denna lag nu förs fram till beslut trots att del kan riktasallvarlig kritik mot departementet för dess mycket snabba handläggning av dettaviktiga lagsliflningskom-plex - för viktigt är det ulan ivivel. Detär självklart ett nödvändigl Ijrav atl de som arbetar inom den offentliga sekiorn- en mycket stor del av hela arbetskraften - så långt möjligt får sammamöjligheter till inflytande som de som arbetar inom den privata sekiorn. Det ärviktigt ur allmän företagsdemokratisk synpunkt atl rättigheterna för deanställda är så likvärdiga som möjligt oavsett om det gäller offentlig ellerprivat verksamhet. Del gäller naturligtvis dessutom, i den offentliga sekiornlika väl som i den privata, alt ökat löntagarinflytande tillförbeslutsprocessen mängder med nyttiga informalioner och nyttigt kunnande.Företagsdemokrati - var den än förekommer - kan hell enkelt leda till att delfattas bättre beslut. Mennär man hanterar företagsdemokratin på den offentliga sekiorn, är del heltklart atl man stöter på speciella problem av en art som man inte möter på denprivata sektorn. Här måsle vi göra avvägningar mellan å ena sidan de anställdasrätl och önskemål att ha inflytande över sina egna arbetsförhållanden ocharbetsvillkor och å andra sidan den stora allmänhetens rätl all öva inflytande,via den demokratiska processen, på den offentliga verksamheien. Det är också idenna fråga debatten Nr 145 är som hetast när del gäller lagen om offentlig anställning. den Jan-IvanNilsson har redan i sitt första anförande tagit upp frågan 2 iuni 1976 "gränsdragningen.mellan å ena sidan de anställdas medbeslämman- --------------- derätioch å andra sidan den politiska demokratin. Jag skall gå in litet Arbetsrättsreforrit vidare på delta problemområde. m. m. Den debatt som förs om delta är egentligen myckel egendomlig. - i stort sett utanundanlag - betygar sitt vaktsläende om den politiska demokratin. Alla försäkraralt man inte på något sätt vill träda den politiska demokratin för när.Propositionen uttalar att det skulle strida mot vår vedertagna demokraiiskaordning alt låta de offentligt anslällda genom kollektivavtal få elt annat,mera inflytande än medborgarna i övrigi över beslut som bestämmermyndigheternas verksamhet i fråga om mål, inriktning, omfattning och kvalitet.Ulskotlsmajorileten instämmer, såvitt jag kan förstå, i denna bedömning.Fackliga organisationer har också instämt i den bedömningen. Egentligen bordedet alltså inte finnas någonting alt diskutera på detla område; enigheten förefallerju total. Men när det gäller all föra in denna självklara princip i lagtexten,då vill man av någon anledning inte vara med längre. Del är detta som är detmärkliga. Vad är det som hindrar all föra in en princip, om vilken del tydligenråder så stor och bred enighei bland alla berörda parier, i en lagtext? Omvi går till inrikesuiskoitets betänkande för all få besked om vad man har attinvända mot delta förslag, så blir vi inte särskilt upplysta. Där säger man pås. 59 att "elt bifall till den föreslagna lagändringen skulle medföra altde anställdas förhandlingsrätt beskärs radikalt i förhållande lill regeringensförslag". Vad är nu delta? Del förslag som vi har fört fram ireservationen innebär inte någon som helst begränsning av förhandlingsrätten.Vad som står i den lagparagraf som vi vill foga till lagen om offentliganställning är följande: ""Iverksamhet som omfattas av denna lag får avtal ej träffas om verksamhetensmål, inriktning, omfattning och kvalitet. Oavsettvad som sägs i första stycket tillämpas föreskrifterna i 11-13 SS lagen - - -om medbestämmande i arbetslivet på anställningsförhållanden som omfattas avdenna lag." Vår reservation innebäralltså ingen som helst inskränkning i möjligheten till förhandlingar. Ändåsäger utskoltsmajoriteten alt denna paragraf skulle radikalt beskära deanställdas förhandlingsrätt i förhållande till regeringens förslag. Dettasaknar all grund i verkligheten. Vad vi lar upp är rätten att sluta avtal, ochvad vi föreslår i lagtexten är exakt samma sak som statsrådet uttalar ipropositionen, dvs. alt man inte skall få träffa avtal som bestämmerverksamhetens mål, inriktning, omfattning och kvalitet. Vad menar egentligenutskottets majoritet? Det skulle vara mycket intressant att få ett klarläggandeav vad man egentligen avser. Om utskottets majoritet anser atl det skall blimöjligt att träffa avtal som bestämmer verksamhetens mål, inriktning ochkvalitet - lill skillnad ''" från vad statsrådet anser - tycker jag att man skall säga det rent ul. Om man däremot anser atldel inte skall gå alt träffa avtal som bestämmer Nr 145 verksamhetens mål,inriktning och kvalitet, då tyckerjag att man skall den förklaravarför man i så fall inte vill föra in den gränsen i lagen. tycker alt etlklarläggande från utskottets sida härvidlag är något av elt - Delvore rejält, för all tala med utskottets värderade Arbetsrättsreform ordförande. m. m. Trotsden breda enighet som uppenbarligen råder när det gäller gränsdragningen i ochför sig mellan den politiska demokratin och det avtalsbara områdei, så är dethelt klart alt delade meningar kan uppstå mellan parterna om var gränsen kan gåi det enskilda prakliska fallel. Alla är också eniga om alt sådana här tvisterkan komma all uppstå. Då uppkommer svårigheterna, eftersom majoriteten intevill ha en lagregel på området. Hurskall man slita denna typ av tvister? När man normalt tvistar om etl avtal fårman ju gripa lill stridsåtgärder ifall det inte går alt komma överens. Men iutskottets betänkande på s. 56 står följande: '"Som föredraganden hävdarskulle det vara stötande om stridsåigärder lillgreps för atl påverka ellerförändra gränserna för de folkvalda organens be-slutssuveränitel."" Stridsåtgärderär alltså inte något särskilt lämpligt förfaringssätt i detta fall när manskall klara av gränsdragningen mellan demokrati och avtalsrätt. Därför har detträffats ett preliminärt huvudavtal om en speciell rådgivande nämnd som skallyttra sig i sådana här frågor och om möjligt klarlägga var gränsen skall gå ide praktiska fallen. Detär bra att den här nämnden finns. Vi har ingenting att invända mot den, även omdet fortfarande finns en del oklarheter omkring nämnden. En sådan oklarhet ärvilken politisk sammansättning nämnden skall få. Det enda vi vet är alt enmajoritet av nämndens ledamöter - sju stycken - skall vara riksdagsledamöter,utsedda av regeringen. Men det vore värdefullt ifall statsrådet kunderedovisa om del kommer att bli en parlamentarisk sammansättning eller om detenbart blir företrädare för regeringspartiet som skall ingå - underförutsättning alt statsrådet har inflytande över den frågan också iframtiden. är bara rådgivande. Det finns ingenting som tvingar parterna alt rättasig efter vad nämnden tycker. Det kan ju hända att nämnden är oenig, och i såfall kan det mycket väl tänkas all parterna inte accepterar nämndens utslag.Vad händer då? Jo, så här står del i utskollsbetänkandet: ""Tillföljd av alt nämndens utslag inte är bindande blir en konflikt som i övrigi ärlaglig inte olovlig av den anledningen att den slår i strid med nämndensrekommendation."" Dettainnebär att i sisla hand är del med strejkens hjälp, genom enarbetsmarknadskonflikt, som gränserna förden politiska demokraiin skall kunnafastställas. Del enda alternativet när det gäller att slita en sådan här tvistom gränsen för den politiska demokratin är alt det stiftas särskild lag iriksdagen. Jag tror att man lugnt kankonstatera att det här är en ganska miss- "' Nr 145 "lyckad konstruktion. Det slutliga avgörandet i en så vital fråga som grän- Onsdaeenden " " " politiska demokratin i landet skulle fällasaniingen genom 2 iuni 1976 "arbetskonflikl eller också genom att måste stifta en särskild lag ivarje enskilt fall. Om vårt förslag genomförs och den här gräns- Arbetsrättsreform dragningen, med en definition som alla tycks vara eniga om, slås fast m. m. i lagen, så öppnas också möjligheten atl slitasådana här tvister på samma sätt som man alllid slitertvister om politiska demokratifrågor i del här landet, nämligen genom enrättslig prövning: Vi har i vårt land en väl etablerad tradition atl i laglägga fast formerna för hur vårt samhälle och vår demokrati skall fungera:Varför går man från denna uråldriga svenska tradition i detla sammanhang? En annan fråga sombehandlas i utskoltels betänkande och som jag här något vill beröra är den ompolitisk verksamhet ute på arbetsplatserna. Det råder full enighet om attarbetsplatserna måste öppnas för politisk verksamhet och debatt. Men där tycksenigheten upphöra. Ulskotlsmajorileten har slagit fasl att det är viktigt attden poliliska debatten på arbetsplatserna blir allsidig och all alla politiskapartier av någon omfattning och betydelse skall ha möjlighet att delta i dendebatten. Mot detta har socialdemokraterna emellertid reserverat sig. De villinte vara med om etl sådani uttalande. Och inte heller vill de säga, att omdetta inte löses på annat sätt, så kan man vara beredd att tillgripa lag. Jagtycker det är olustigt alt socialdemokraterna har skrivit den reservationen.Jag vill inte här i uttala någon misstanke om att socialdemokraternavill ha monopolställning ute på arbetsplatserna. Men nog vore del klädsamt omde, med hänsyn till den starka ställning socialdemokraterna har ule påarbetsplatserna, hade markerat sin vilja att garantera övriga partier rätt atlockså delta i den poliliska debatten där. Det ar ingen risk attsocialdemokraternas intresse kommer alt trädas för när. Och just därför bordedet socialdemokratiska partiet varit det första att ställa garantier för attockså andra partier fär möjlighet att delta i den poliliska debatten påarbetsplatserna. Men del vill alltså inte socialdemokraterna. Där har manreserverat sig. Och det är som sagt en myckel olustig socialdemokratiskreservation. HerrUlander gjorde sig sedan till tolk för en känsla, som jag tror finns på många håll inom socialdemokratin. Del är uppenbarligen så på många håll inom socialdemokratin, alt man gärna skulle ha sett atl det blivit en stor strid om medbestämmandemöjlighderna på arbetsplatserna. Det hade kunnal bli någonting alt bygga upp en valrörelse på. Men om man haft den tron, så måste det ha berott på att man myckel dåligt har följt de krav som förts fram från bl. a. om ökat inflytande för de anslällda pä arbetsplatserna. Men när del nu har visat sig att del har blivit en ganska bred uppslutning kring det kravet -vilkel jag själv finner helt naturligt-så tyckerjag all socialdemokraterna borde ha noterat delta med tillfredsställelse. Men det har man inte gjort. I stället försöker man nu - jag vill säga med statsrådet som '18 klädsamt undantag - alt blåsa upp en motsättning idenna fråga som inte existerar iverkligheten. Men med sådana konstlade motsättningar. som flerasocialdemokratiska företrädare för utskottet här försökt blåsa Onsdaeenden upp, skadar man bara densak man anser sig företräda. Herr talman!Avslutningsvis vill jag yrka bifall till de reservationer där är med, ochi övrigi yrkar jag bifall lill utskottets hemställan. Jag skall här bara beröra etl par frågor i utskottets betänkande. Blandde olösta frågor som kvarstår runt den nya arbetsrätt som skallfalla beslul om märks arbetsrättens bristande överensstämmelse medaktiebolagslagen. Den rätt alt sluta kollektivavtal om medbestämmande i frågaom förelagets mål och inriktning och s. k. förelagsledande frågor som öppnas i32 S låter sig inte ulan vidare förenas med den ordning för ansvar ochbeslutsfattande som slås fasl i den av antagnaaktiebolagslagen. Lagrådeihar uppmärksammat delta förhållande i etl utförligt resonemang. Lagrådeifinner det anmärkningsvärt all förhållandel mellan kollektivavtal rörandeföretagsledning och den associationsräitsliga författningsregleringen blivitofullständigt belyst. Lagrådet menar också alt den rättsliga konstruktionen avaktiebolag ger anledning till tvivel, huruvida direkta beslutsbefogenheter förarbetstagarrepresentanter låter sig förenas med aktiebolagslagen. Dettaviktiga faktum - att arbetsrätten bryter mot en lagfäst samstämmighet mellanbefogenhet atl fatta beslut och skyldighet all ta ansvar i företaget, utan altpresentera en ny lösning för hur beslut och ansvar skall kunna kopplas samman -är en orsak lill att moderata samlingspartiet menar att förelagsledande frågorinte bör vara avialsbara enligt 32 S. Kanskeär det på sin plats att här tillfoga att vi moderater inte är emotmedbestämmande förde anställda i företagsledningsfrågor. Vi tycker all det ärmycket värdefullt att de anställda sitter med i företagens styrelser. Men återlill kollisionen med aktiebolagslagen! Socialdemokraternasreservation nr 2 är anmärkningsvärd i detta sammanhang. Den antyder ett nyttsätt atl stifta lag i . Innehållet i en av beslutad lag kanändras utan lagändring i denna lag. En smidigare väg är tydligen att stifta enny lag, som visserligen handlar om något annat men som tillåts omtolka entidigare stiftad lag. Låtmig citera följande mening i reservationen: ""Aktiebolagslagen.ochannan associalionsrältslig lagstiftning måsle lolkas och tillämpas i ljuset jv värderingar som ligger lill grund förmedbestämmandelagen."" har utskottets vice ordförande, herrFagerlund, gjort ett ännu mer fantastiskt uttalande. Han har frågat: Är niberedda att stödja uppfattningen att medbestämmandelagen skall styra andralagar? Medbestämmandelagen är ingen grundlag och har inte heller högre dignitet än vår grundlag. Jag skulle vilja citera 119 Nr 145 några skrifter ur juridiska källskrifter för de socialdemokratiskareser- 2 iuni 1976 "'Medförarbeten menas de utredningar och förslag till lagtext jämte :----------- motiveringar därtill, som legat till grund för det beslul varigenom stad- Arbetsrättsreform gandei antagits." m. m. " --- varje ingripande av lagstiftaren bör registreras ilagtexten. torde i allmänhet gällaäven om avsikten endast är alt ändra elt tidigare motivuttalande; i så fallerfordras en upphängningspunkt fördel ändrade motivuttalandet." Ochett annat citat: ""Det kan däremot inte vara riktigt att söka nåsamma resultat genom atl departementschefen eller riksdagsutskottet i sambandmed en annan lagstiftningsfråga gör uttalanden till favör för den önskadetolkningen."" Låtmig i min tur fråga socialdemokraterna: reservation 2 att en nysocialdemokratisk lagstiftningspraxis blivit etablerad? I så fall bör svenskafolket få veta detta. Skall en lag kunna omtolkas utan all beslutarom ändringar i densamma? Vad blir i så fall kvar av rättssäkerheten för denenskilde? Enmed detla spörsmål närbesläktad fråga är innehållet i 2 S i den nyaarbetsrätten. Denna paragraf undantar vissa verksamheter-kooperativ, facklig,politisk, ideell, m. fl. - från lagens tillämpningsområde, såvitt avserverksamhetens mål och inriktning. Innebörden av denna paragraf är bl. a. attnär kooperationen köper ett enskilt företag, mister löntagarna i det företagetsin möjlighet all förhandla om verksamhetens mål och inriktning. Den fråga jagnu skulle vilja ställa till departementschefen är följande: Är 2 S ocksåtillämplig på statliga företag? Departementschefen säger på s. 527 ipropositionen alt 2 S läcker privaträttsligt organiserade företag som harsärskilda av stat och kommun bestämda uppgifter. Gäller denna formulering allastatliga företag eller endast vissa eller inga alls? Frågan har sitt intresse,då en utvidgning av den statliga företagsamheten är ett led i socialdemokratisknäringspolitik. Med kooperationen undantagen, med allmännyttiga bostadsföretagundantagna, med statliga företag eventuellt undantagna får 2 S en allt vidsträcktaretillämpning. Staten är tyvärr ingen mönsterarbetsgivare. Del framgår med allönskvärd tydlighet av inlägg och artiklar som då och då dyker upp idagspressen. senast är det förbundsordföranden iApotekstjänstemannaförbundet som gått till angrepp på Apoteksbolaget för dessoförmåga att ens sammankalla den grupp som skall utarbeta elt personalpolitisktprogram. Borde del inte vara en självklarhet alt statsförvaltningen hade ettpersonalpolitiskt program? Vi menar atl del bör finnas skilda prograrh förolika statliga arbetsplatser, men att ett övergripandepersonalpolitiskt program bör utarbetas. Ett arbete pågår sedan ett par årtillbaka, men del går trögt. I reservationen 57 yrkarvi på att regeringen tar erforderliga initiativ 120 med syfte all påskynda arbetet på ett personalpolitiskt program förhela Attdet behövs elt sådant framgick också bl. a. av Nr 145 propositionen""Kvinnor i statlig tjänst"". Många av de ålgärder somdär Onsdaeen den föreslogs och som beslöt om för en lid sedanborde redan t ha ingåll somåtgärdspunkter i ett modernt personalprogam. Också i fråga . om tjänstdillsättnigarpräglas den statliga personalpolitiken av gammal- Arbetsrättsreform modigarutiner. Ett stort antal högre tjänster pä avdelnings- och by- m. m.råchefsnivå utannonseras över huvud taget inte. Detta är otillfredsställande,såväl från statens synpunki - samhällsnyttan och myndigheternas effektivitetfrämjas självfallet om urvalet till högre tjänster inom statsförvaltningensker på elt så stort underlag som möjligt - som från den allmänhets synpunktsom kan länkas vilja söka sig lill statsförvaltningen. Ett öppetansökningsförfarande främjar också tilltron till statstjänstemäns effektivitetoch oväld. Frågan har varit på remiss och både /SR och statenspersonalnämnd förordar ett öppnare rekryteringsförfarande. Självfallet kan intealla tjänster utannonseras. Undantagna måste vara exempelvis de tjänster som ärintimt förknippade med den poliliska maktutövningen. Det är däremot ettrimligt krav alt en öppen redovisning sker av vilka tjänster som är attbetrakta som politiska. har vi fått en debatt om den s.k. politiseringen av statsförvaltningen. I denna debatt har såväl /SR somDagens Nyheter framfört kravel på en öppen varudeklaration av de politiskatjänsterna. Från moderat håll beklagar vi att vi inte fått bättre slöd iutskottet för våra förslag i denna fråga. I reservalionen 56 föreslås attregeringen utreder de i molionen av och mig aktualiseradefrågorna om förfarandet vid tillsättning av statliga tjänster och snarastförelägger förslag härom. motion av herrar och har frågan ommino-ritelsorganisationernas möjligheter all hävda sig inom ramen för den nyaarbetsrätten tagits upp. Som representanterna för moderata samlings-parlief harpåpekat i särskilt yttrande är problemen på detla område komplicerade ochkräver känsliga avvägningar. Vi förutsätter emellertid all den nyaarbetsrättliga utredningen får möjligheter atl överväga frågan och därvid prövade förslag som förs fram i motionen. Cenirali debaiien har varit den nya arbetsrättens akilleshäl: det faktum atl den nyaarbetsrätten är illa anpassad lill verkligheten i de mindre förelagen.Skiljelinjerna mellan partierna är klara. Socialdemokraterna tycks mena att demindre företagen behöver hållas efter - del gäller all ""skydda""de anslällda i de mindre förelagen - medan vi på borgerligt håll vill slå vaktom den naturliga arbetsgemenskap som finns på de flesta mindre arbetsplatser.Vi vill ge de anslällda i de mindre företagen en lagsladgad rätl all direkl fådiskutera olika frågor i föreiagel med arbetsgivaren. Detta är, ,atl i allra högsta gnid slå vakt om lönlagarnas intressen. Ingenhar ännu nämnt den attitydundersökning bland ungdom i åldern som och låtit utföra. Den är intressant just i detta samnianhang. 85 "n av dagens ungdom föredrar den lilla '21 Nr 145 arbetsplatsen med få anslällda. Bara 9 "n väljer den storaarbetsplatsen. den Blandredan förvärvsarbetande ungdom som arbetar i förelag med mindre "25 anslällda vill hela 9 'Vi fortsätta att jobba inom små enheter. --------------- dem somarbetar inom stora företag vill inte fler än 19 "o fortsätta. Arbetsrättsreform Sägerinte dessa siffror även er socialdemokrater någonting? m. m. väljer ungdomen de små arbelsplaiserna? Är det inte just därför attdel , utan den nyaarbetsrätten, på dessa företag finns en arbetsgemenskap, en möjlighet tillmedinflyiande och ett meningsfullt jobb. Den nya arbetsrättens stora betydelsehar betonats av många talare här . Den största demokratiseringsreformensedan rösträtten, har det också hetat på socialdemokratiskt håll. Ändå är delså alt innehållet i den nya arbetsriitten inte bestäms av oss i denna kammareutan av de många människorna ute i arbetslivet, såväl anslällda somarbetsgivare. Det är ingen lätt uppgift vi anförtror dem. Lagen är oklar påmånga punkter. Brytningen mellan aktiebolagslag och den nya arbcisrällen ärinte uiklarad. Så icke heller förhandlingsordningen i de mindre företagen,ifall inte bifaller reservation 4 naturligtvis. Inte heller hargränsdragningen gentemot den politiska demokraiin fåll en entydig lösning. Detbästa som kan hända är att den nya arbetsrätten skyndar på den process somredan är på gång, nämligen atl den enskilde får mera alt säga till om på silljobb, all arbetsgemenskapen ökar på våra arbetsplatser, altfackföreningsrörelsen får en stimulans atl decentralisera sin verksamhet såatl fackets ökade inflytande blir dl vidgat inflytande för de många. Del sämstasom kan hända är att den nya arbetsrätten leder lill byråkratisering ochfacklig centralstyrning. Dennya arbetsrätten lägger dl stort ansvar på fackei. Lål oss hoppas att svenskfackföreningsrörelse har förmågan att svara upp mot ansvaret. Tyvärr präglasLO:s inlägg i samhällsdebatten i oroväckande grad av doktrin och häiskhd. Med del anförda ber jag atl fä yrka bifall till reservationerna 56 och57 samt avslag på reservalionen 2. I detta anförande, under vilkel herr andre vicetalmannen övertog ledningen av kammarens förhandlingar, instämde (). HertEKINGE (fp): All det iir en slor och viklig reform vi beslutar om tycks vi i alla fall vara överens om. Statsminister har i något sammanhang, som också antyddes av fru , gått så långt all han jämfört reformen med rösträllsreformen. Men del är nu en överdrift.