prot · FZ0972 · 1975-12-31 00:00:00 — Jag är beredd all förherr eller vem det vara månde som har speciellt intresse av del härredovisa det arbete vi bedriver i arbelsgrupperna, på samma sätt som jagförsöker att hålla , som är en annan betydelsefull pari i den härdiskussionen, underrättat. HerrWerner i har ganska länge sysselsatt sig med kvinnoprästfrågan ochtolkningen av den s, k, samvelsklausulen, Naiurliglvis skulle del varainlressanl au fördjupa sig i en diskussion kring innebörden avsamvelsklausulen. Jag skall emellertid inle göra del för alt inle för Förhållandet mellan stat och kyrka m. m. den 25 febmari 1976 Förhållandet mellan stat och kyrka m. m. mycket ta tid ianspråk. Men tillåt mig ändå göra konstaterandet, att den formella situationeninte är så särskilt svår. Del förhåller sig pådet sättet att en biskop lika välsom en präst aren statlig ämbetsman. Han har ett ämbetsmannaansvar, I dellaansvar ingår att handlägga frågorna på ell objektivt sätt. Han skall fallasina beslut utifrån objektiva kriterier. Närman lar ställning lill om man skall viga en människa lill präst kanvederbörandes kön aldrig vara ell objektivl krilerium. En biskop kan vägraprästvigning därför att vederbörande inte uppfyller de kriterier man villställa, inte är lämplig som präst. Men han kan rimligtvis aldrig säga alt delär ett objektivl kriterium att vederbörande är av kvinnligt kön. Jag tror inlevi behöver fördjupa oss i långa invecklade tolkningar av om samvetsklausulengällde dåvarande biskopar och präster eller nuvarande. Den formellasitualionen är tämligen klar, lycker jag. HerrWerner talade mycket om samvetsfriden och sade att vi har råd att ta hänsynlill den. Jag delar i princip uppfattning. Vi har råd i vårtsamhälle att ta hänsyn till människors behov av samvetsfrid. Men problemet,i , blir betydligt svårare när den enes samvetsfrid skallupprätthållas på bekostnad av den andres. Då kommer vi i en besvärligsituation. Jaghar velat visa tålamod i denna fråga i förvissning om all förnuftet lill sistskall segra över en doktrinär bibelsyn. Den nuvarande situationen leder lill enförnedrande behandling av kvinnor. Jag hyser som utomordentligtstor respekt förde fiesta av motståndarna lill kvinnliga präster, men det ärett faktum att deras hållning leder till att kvinnor hamnar i en förnedrandesituation. Lägetär ju del att teologer av facket vid sin tolkning av och kyrkans lärakommil fram lill att det är fullt acceptabelt att viga kvinnor till präster. Avvåra 13 biskopar har 11 kommit fram till delta. Andra teologer av facket ochtvå biskopar har vid sin tolkning av och kyrkans lära i övrigt kommitfram till alt det är omöjligt att viga kvinnor lill präster. Vore det i densituationen inle rimligt, , all de som är motståndare nu ochföreträder den mera doktrinära synen till-lämpade den gamla domarregeln althellre fria än fälla? Jag är alldeles övertygad om att de, om de skulle göraett övertramp, skulle få förlåtelse för det. Jaghar sagl tidigare i denna kammare all jag följer frågan med uppmärksamhet. Jagtror alt det från allmänna synpunkter är rimligt alt kyrkan får möjlighet allanpassa sig lill den siluation som vi i övrigl har i vårt samhälle när delgäller jämlikhet mellan könen. Även om ulvecklingen inom kyrkan på vissapunkler kan lyckas gå ål fel håll, pekar den ändå på del hela laget framål. Jaghoppas all och andra som delar den kyrkosyn som innebär all kvinnorinie skall behöva hamna i denna förnedrande silualion skall medverka lill ensnabb ulveckling av denna fråga inom kyrkan ulan ati vi medlagsliflnings-åtgärder eller annal skall behöva gå vidare på denna punkt. Hen (): Det var en värdefull redovisning som kommun- och kyrkominisiern gavkammaren av arbetsgruppernas direktiv och hur de arbetar. Jag vill ändåupprepa vad jag sade tidigare, alt direktiven är för snäva. Arbetsgrupperna haren given plattform och de skall, som kommunministern säger, se på prakliskalösningar. Del är självklart att denna diskussion skall vara analyserande, menden måste sikta längre om man skall kunna få en bred uppslutningkring en lösning av dessa frågor. Jag förutsätter att del är ett engagemangfrån alla de politiska partierna som skall ge förutsättningar härför. Naturligtvisfår politikerna möjlighet alt ta ställning i slutomgången, men jag har inleuppfattat diskussionsredovisningen tidigare på del sättet att man skulle utredainternt och sedan skulle vi föreläggas elt förslag för vårt ställningslagande.Jag tror att del är viktigt vad kommunministern lovade, att vi så snart del ärmöjligt får offentliga redovisningar från arbetsgrupperna. Någon ordförande ien arbelsgrupp har sagl all man inle har kommil särskill långl.Del finns därför anledning att fråga vad som sker i arbetsgrupperna. Vi bör såsnart som möjligl få en redovisning. HenWERNER i (m): Jag uppskattar också att nu utlovade kontinuerliginformation om del som sker i samrådsgruppen - del tror jag är väsentligt förden allmänna debatten. Vadgäller samvetsklausulen lycker jag alt kyrkoministern litet för enkeltför sig. Han lalar som en lundaieolog - han säger "å ena sidan" och"å andra sidan", Å ena sidan har vi ämbetsmannaansvaret och att manskall handla utifrån objektiva kriterier, osv. Det är ju rikligt, Å andra sidanhar vi råd med ell samvete i en välfärdsstat. Är det så förfärligt omöjligt attförena detta, när del gick så utmärkt ? Kyrkoministernmåste erkänna an om ecklesiaslikminisler Edenman den gången hade sagl all nufår ni komma ihåg. mina damer och herrar, all del här gäller er men inga andra,så hade beslulel blivit ell annal. Den bristen på klarhet har varit förödande.Det är att beklaga. Detta bär statsrådet inte skulden för, men så ärdel faktiskt. Jagär som sagl av den meningen, all jag visst inte vill att någon skall hamna i enförnedrande situation. Men det behöver ju heller inte ske den gången det är så,som kyrkominisiern säger, att elva av tretton biskopar är villiga att viga. Jagtror alt del är mycket allvarligt för hela saken, om man nu klämmer åt dem somverkligen bärs upp av en tro på den här frågan. Jag får därför vädja till kyrkominisiernall här verkligen gå försiktigt fram för kyrkans egen skull. Jag har inte några avsikter alt klämma ål någon eller all föreslå någrasådana åtgärder all förnuftet skall råda över en doktrinärbibelsyn. Onsdagenden 25 febmari 1976 Förhållandetmellan stat och kyrka m. m. den 25 febmari 1976 Förhållandet mellan stat och kyrka m. m. HerrWerner i säger att ingen behöver hamna i en förnedrande situation. Men viupplever ju det , I hade vi ett ärende av denkaraktären, och vi har haft ett fall här intill. Detgäller här över huvud laget kvinnornas arbetssituation, Samvetsklausulen fåricke medföra att kvinnor som blivit vigda lill präster får arbeta under störrepsykiskt tryck än sina manliga medarbetare, något som vi f n, inte kan varahelt säkra på all de slipper. Det är fortfarande på det sättet att det finnsanledning alt hålla den här frågan under noggrann observans. Vi kan nämligendå och då avläsa hur motståndet mot kvinnliga präster hårdnar ute iförsamlingarna och t, o, m, vid de teologiska fakulteterna. Vi har verkligenanledning att hålla den här frågan levande och diskussionen klar. Jag villgärna göra det med hänsyn till att kyrkan skall få möjlighet alt inom sig klaraav den här frågan. Jag tror eller har åtminstone förhoppningen alt del skallkunna ske. Överläggningenvar härmed slutad. Mom. I och 2 Propositionergavs på bifall till l:o) utskottets hemställan, 2:o) reservationen nr 1 avherr m, fl,, 3:o) reservationen nr 2 av herrar i och iNässjö samt 4:o) reservationen nr 3 av , och förklarades denförstnämnda propositionen vara med övervägande ja besvarad. Dåherr begärde votering upptogs för bestämmande av kontraproposition ihuvudvoteringen de återstående propositionerna, av vilka den under 2:o) angivnaförklarades ha flertalets mening för sig. Sedanherr i begärt votering upptogs för bestämmande avkontraproposition i voteringen om kontraproposition i huvudvoteringen ånyopropositionerna under 3:o) och 4:o), av vilka den under 3:o) förklarades haflertalets mening för sig. HerrBerndlson begärde emellertid votering, varför följande voterings-propositionupplästes och godkändes: Densom vill alt kammaren till kontraproposition i voteringen om kontrapropositioni huvudvoteringen angående hemställan i betänkandet nr38 mom, 1 och 2 antar reservationen nr 2 av herrar i och iNässjö röstar ja, den del ej vill rösiar nej. Vinner nej har kammarentill kontraproposition i förstnämnda votering antagit reservationen nr 3 avherr , Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då herrBerndtson begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ienlighet härmed blev följande voteringsproposition för voteringen omkontraproposition i huvudvoteringen uppläst och godkänd: Densom vill all kammaren lill kontraproposition i huvudvoteringen angåendekonstitutionsutskoiieis hemställan i betänkandet nr 38 mom, 1 och 2 antarreservationen nr I av m, fl, röstar ja, den del ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarentill kontraproposition i nämnda votering antagit reservationen nr 2 av herrarWerner i och i , Förhållandetmellan stat och kyrka m. m. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Dennaomröstning gav följande resultat: 1 enlighet härmed blev följandevoieringsproposition för huvudvoteringen uppläst och godkänd: Densom vill att kammaren bifaller hemställan i betänkandet nr 38 mom, 1 och 2 röstar ja, den del ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 1 av m, fl. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Dennaomröstning gav följande resultat: Mom. 3 och 4 Kammaren biföll vadutskottet i dessa moment hemställt. Propositionergavs på bifall lill dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 4 avherr . och förklarades den förra propositionen vara med övervägandeja besvarad. Sedan begäri votering upplästes och godkändesföljande voieringsproposition: Densom vill all kammaren bifaller konsiiluiionsutskoilels hemställan i betänkandet nr 38 mom, 5röstar ja. den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallil reservationen nr 4 av . Befogenhetför JO och JK att påkalla domstols prövning av tvistig rättsfråga Vidomröstning genom uppresning förklarades flertalet av kammarens ledamöter haröstat för ja-propositionen. Då begärde rösträkningverkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: §6 Befogenhet för JO och JK att påkalla domstols prövning av tvistig rättsfråga Föredrogskonstilutionsutskoiiets belänkande 1975/76:39 med anledning av motion ombefogenhet för JO och JK all påkalla domstols prövning av tvistig rättsfråga. FruJACOBSSON (m): belänkande nr 39 är föranlett av en motion avfru och i . Orsaken till motionen är denbegränsning av JO-ämbetels möjligheter att hävda medborgarnas intressengentemot förvaltningen som inträtt genom äm-belsans vars reformen. Imolionen anmärkes att denna begränsning är diskutabel med hänsyn tillutvecklingen i samhället. Genom den väldiga utbyggnaden av samhälletsfunktioner har vikten av tillsyn över förvaltningen ju fakliskl ökal. Jag villtillägga att utvecklingen beträffande lagskrivningstekniken mot allmänt hållnaförfattningar, som lämnar utrymme för skilda tolkningar, även har vissbelydelse. I tillsynen över den offentliga förvaltningen bör ju ingå alt dennautövas i överensstämmelse med lagstiftarens intentioner och lika över helalandet. Eftergenomförandel av ämbelsansvarsreformen kan JO fortfarande göra uttalanden, mendessa kommer rimligtvis inle att få samma tyngd som tidigare, därför all JOinte har möjligheten all väcka åtal för all få en rättsfråga prövad. Redandetta kan förminska JO:s inflytande på rättsutvecklingen på ochmera generellt. Ivissa fall kan emellertid också den nuvarande ordningen innebära nackdelar förenskilda personer och enskilda myndigheier. Den tjänsteman som utsatts förkritik kan ju känna sig orättvist bedömd. Han kan mena att hans tolkning av enförfattning varit den rikliga. Motionärerna menar därför att en tjänsteman börkunna fordra av JO att han hänskjuter en omtvistad rällsfråga lill domstol. Enmeningsmotsättning beiräffande tillämpning och tolkning av enförfattningsbestämmelse kan finnas mellan JO och verkschef och mellan JO ochandra högre ijänslemän. I sådana fall skulle det givetvis vara av värde att fårättsfrågan tolkad av domstol för framtida praxis hos den myndighet som frågangäller. Nuhar utskottsmajorilelen menat att motionen inte är aktuell. Äm-betsreformen harså trätt i kraft att material saknas som underlag för diskussion omförändringar. Ingen i utskottet har reserverat sig mot detla. Iett särskilt yttrande har emellertid i och jag lagt in enbrasklapp. I själva verket var väl min tveksamhet någol större än som framgårav del särskilda yttrandet. Problemet är nämligen, om och hur de närmaste årenkan ge något material för prövning av den fråga som behandlas i motionen av fruKristensson och i . Delär inte särskilt troligt att man kan få någon sammanställning av hur mångatjänstemän som hade velat få JO:s medverkan lill en domstolsprövning avrällsfrågan. Det är inte heller särskill troligt alt bristande enhetlighet irättstillämpningen inom förvaltningen annonserar sig själv i brådrasket. Ochskulle en brist uppstå i jusl del avseende som motionärerna påpekat och dennamot förmodan ge sig till känna offentligt och gripbart, kan detta kanske skeförst efter så lång lid all del är betydligt svårare att rätta lill, än dethade varit genom all ge JO möjlighet att föra talan om prövning avrällsfrågan vid domsiol. Meddelta yllerligare lillägg lill den brasklapp, som har formen av ett särskill yttrande,yrkar jag bifall lill utskottets hemställan. Onsdagenden 25 febmari 1976 HenJOHANSSON i (s): Jag avser inle alt ta upp någon sakdebatt med i dennafråga. Vi diskuterade den , och beslöt att avslå en motion avungefär samma innebörd som den som behandlas. Motiveringen var alt manförst ville få erfarenhel av ämbelsansvarsreformen. Den nya lagen trädde ikraft . När motionen väcktes hade det knappast gått mer av det nya året. För min del betraktar jag denna tre veckorserfarenhet som alldeles för liten alt bygga någol ställningstagande på. Även jag yrkar bifall lillutskottets hemställan. Överläggningenvar härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls. §7 Mångsyssleriet i politiken Föredrogs konstilutionsutskoliets belänkande1975/76:40 med anledning av motion om mångsyssleriet i politiken, Idelta betänkande behandlades motionen 1975/76:389 av m, fl, (fp),vari hemställts alt hos regeringen begärde en kartläggning avmångsyssleriets omfattning och verkningar i svensk politik. Ulskoltet hemställde allriksdagen skulle avslå motionen 1975/76:389, Reservationhade avgivils av () som ansett att ulskoltet bort hemställa attriksdagen med bifall lill molionen 1975/76:389 hos regeringen begärde enkartläggning av mångsyssleriets omfattning och verkningar i svensk politik. HenMOLIN (fp): Frågan om uppdragskoncenlration och mångsyssleri inom politiken harständig aktualitet. Jag skall be att få böria mill inlägg med all lämna någrauppgifier om mångsyssleriet i politiken. enkät, som utredningen om arbetsformer har låtit göra blandriksdagsledamöterna, framgår all den genomsniillige riksdagsmannen har ivåkommunala uppdrag. Han eller hon sitter i minst en statlig ulredning och iminsl en siallig verksslyrelse. Dessutom har den vanliga riksdagsledamoten elleller fiera uppdrag inom organisalionsvä-sendel. Därtill kommer uppdrag inombolag av olika slag. Jag skall på grundval av redovisningen av de statligaföretagen 1975 räkna upp i vilka statliga affärsverk och bolag somriksdagsledamöter ingår. Riksdagsledamöterfinns med i affärsverksdelegationen, förenade fabriksverken, luftfartsverket,postverket, , vallenfallsver-kei, , ABFöretagskapital, AB Lantbrukskredil, Investeringsbanken, ,, , , Norrbollens , AllmännaRestaurangaktiebolag, , , , Svetab,Apoteksbolaget, AB , AB Tidningstjänst, AB Tipsljänst, AB SvenskBilprovning, AB , Vin- och spritceniralen.Systembolaget och . I är del komiskt nog densocialdemokratiska partisekreteraren som företräder . Deriksdagsmän som ingår i dessa statliga bolag är till mer än två tredjedelarsocialdemokrater. I bolagsstyrelserna tillkommer sedan socialdemokratiskakommunalråd och landstingsråd i långa banor. Dessauppdrag vid sidan av riksdag och parti tar, herr lalman, mycket tid förriksdagsledamöterna. Ur enkätundersökningen kan man få fram att del går ål åltatill tio limmar , exklusive förberedelser. Men också förberedelsernaär vikliga. Politik innebär ju inle bara att gå på sammaniräden, vi skall ocksåvela någonting om de ärenden som står på föredragningslistan för sammanträdena. Resullatelav della mångsyssleri inom blir alt man arbetar för mycket.Genomsnillsarbetsveckan för en riksdagsledamot är och 42 minuter.Ett siort antal ledamöter arbetar mycket mera. avledamöterna har över 70 timmars arbetsvecka. Del gör inie saken bälire all deli allmänhei är partiernas mesl framsiående förelrädare som har den längsiaarbelsiiden. Moi bakgrund av dessa uppgifier är del heller inle förvånande allfinna, all riksdagsledamöternas kontakter med arbetslivet successivt bliviisämre. inle bedrivii någon egenyrkesverksamhel alls. Jaghar, herr lalman, velal böria med några uppgifter om mångsyssleriel i vår egenförsamling. Men jag vill också nämna några uppgifier från kommunerna. Vi velalla att kommunsammanslagningarna har lett till färre kommuner. Det har blivitfärre förtroendeuppdrag i dessa kommuner och det finns färre politiker somägnar sig ål kommunalpolitik. Däremot har antalet heltidsengageradekommunalpolitiker ökal. Utredningenom den kommunala demokratin har gjort en undersökning om hurkommunalpolitikerna ser på sin silualion. Av denna undersökning framgår atttvå tredjedelar av kommunalpolitikerna upplever en konfiikt mellan å ena sidansina politiska uppdrag och å andra sidan hem, familj och frilid. Undersökningenskriver: "Svårigheterna är mera påtagliga för förtroendevalda som harförhållandevis många uppdrag". Detfinns alltså, herr lalman, en mängd vittnesmål om mångsyssleriets nackdelar.Det här är någonting som partierna måste beakta bl. a. i sittnomineringsarbete. Men för att partierna skall kunna beakta mångsysslerietsnackdelar så krävs en samlad kartläggning av mångsysslerietsomfattning. Vi vet helt enkelt för litet idagom mångsyssleriets utbredning ocheffekter, och det är därför som vi från sida reser krav på enkartläggning av mångsyssleriel i politiken. I en sådan kartläggningskulle man bl. a. kunna ställa följande frågor: Hur fördelar poliliskaförtroendemän sin tid mellan olika uppdrag i kommun, landsting, riksdag, parti,organisationer i övrigt, yrkesliv och andra engagemang? Hur mycket hinner politikerfölja med i den aktuella facklitteraturen och debatlen i de frågor där desjälva skall besluta? Vilket utrymme har politikernanär det gäller au förbereda sam-manträdena? Hur mycket tid harförtroendemännen för att hålla kontakt med de väljare de företräder? Hur upplever politikerna sinamöjligheter att förena det nuvarande säliel all arbeta politiskt med normalamänskliga relationer, t. ex. familjeliv? Går utvecklingen mot mer ellermindre av mångsyssleri? Manskulle dessutom i anknytning lill vad utskoilsmajorileien har att säga om deteventuella värdet av mångsyssleri kunna sludera vilken sortsuppdragskoncentration som har positivt värde ur samordningssynpunkt. Med detla ber jag all få yrka bifall till den reservation som haravgivits i della betänkande och där man yrkar på en karlläggning avmångsyssleriet i svensk politik. den 25 febmari 1976 Del är nu femte gången som får motion om att man skallkartlägga mångsyssleri i politik. motioner har av-slagits med massivamajoriteter, och föreslår utskotlel avslag med den 25 febmari 1976 14 röster mot 1, Delverkar alltså inte som om stödet för motionens krav ökal med årens lopp, Idet perspektivet ser det ut som om initiativet inte burit frukt, somom diskussionen står och stampar på samma fläck . Men på en punkt vill jagändå notera ett klart framsteg. Den här gången slapp vi uppleva attfolkpartirepresentanten valde ul en person i mol-ståndarlägrel och gjorde honomtill skräckexempel på mångsyssleri - med brasklappen alt det var en rentillfällighet alt det råkade bli en person jusl i motståndarpartiet. Denhär gången behövde vi inle heller lyssna till långa uppläsningar av enskildapolitikers förtroendeuppdrag, uppläsningar som blev tidsödande inle baradärför att uppdragen var många, ulan för att konstpauserna också var det. uppgifter som automatiskt ingår i vissa förtroendeuppdrag redovisades somom de hade varit fristående uppdrag. Debattenkan inte annat än vinna på alt vi slipper det effektsökeri som förekommittidigare. Därför var det ett välgörande inlägg som kom från , Hantalade med både allvar och saklighet. Även om inte får så storatidningsrubriker för sitt inlägg skall han hållas räkning för att han försöktatt komma in på det som är själva kärnan, nämligen hur vi skall vitalisera vårdemokrati. Del är ju det som saken gäller. Påde förtroendevalda ställer vi stora krav. De skall satsa mycket tid och kraftför att sätta sig in i frågorna så att det inle blir experterna som styr. Deskall ha en ständig och levande kontakt med väljarna. De skall della ihemarbete och la ansvar för barn och familj. Införriksdagens energibeslut skrev Hans Lohman elt öppet brev tillriksdagens ledamöter. Han frågade: Hinner ni sälta er in i annal än en smalsektor av samhällsarbetet? Tvingas ni inte att alllför myckel sätta er lit lillexperter och sakkunniga? Har ni läst regeringens energiproposition på 600sidor? Har ni dessutom läst de slora energiulred-ningarna? Har ni även läst ochstuderat materialet med elt vaket och kritiskt öga? efter vad som finnsmed, och vad som lill äventyrs fattas? Delär bra att sådana frågor ställs. Men det finns kanske i debatlen en risk föratt man ser den förtroendevalde alllför mycket i rollen som den ensamme vargen.Hur skall han kunna sätta sig in i alla frågor? Hur skall han kunna ha enuppfattning om hur de stora framtidsfrågorna skall lösas? Verkligheten är altden enskilde riksdagsmannen aldrig kan borra sig ner i alla de frågor somriksdagen har att besluta om. Han kommer heller aldrig att kunna göra del ävenom arbetsvillkoren förbättras. Men politik är ett lagarbete, och det är påpartierna det beror om vi skall klara de slora framlidsfrågorna. Kan partiernafungera som levande folkrörelser, kan de organisera sin verksamhel effektivt såkan vi kanske se framliden an med optimism. Härkommer vi också in på frågan hur partierna fördelar de olika uppgifternamellan medlemmarna. Del finns i alla partier en outnyttjad po- tenlial av medlemmar somskulle kunna aktiveras, som skulle kunna få politiska uppdrag. Del gällerkvinnor men också andra grupper. Viupplever en klar lendens lill all uppdragen fördelas bälire än lidigare.Della gäller i varie fall mill eget parti men också efter vad jag förståttandra partier. Den utvecklingen bör fortsätta, även om det bör sägas att detinte finns någon enkel formel för hur man bäst fördelar uppdrag. Omdelta säger konslitutionsulskoltet följande: "Frågan om uppdragsfördelningenmellan de förtroendevalda bör ses som en praktisk avvägningsfråga där värdetav fackkunskaper, mångsidig erfarenhel och samordning av politiken får ställasmot risken för en alllför stor splittring i den enskilde politikernsarbetsuppgifter saml behovet att engagera en så stor del som möjligl avmedborgarna i samhällsarbetet. Del ankommer på de politiska partierna utannågon som helst statlig inblandning att i samband med nomineringarna och eljestgöra de bedömningar som erfordras i sammanhanget."