prot · FY0954 · 1975-12-31 00:00:00 — §1 Justerades protokollen för den 2 innevarande månad. §2 Herr talmannen meddelade att till kammaren inkommit läkarintyg för herrEriksson i , som var sjukskriven den 7 april-den 15 juni.Erforderlig ledighel bevifiades. Herr talmannen anmälde att i fr. o.m. inträdde som ersättare för i under hansledighet frän riksdagsmannauppdraget. Omtotalramen för undervisning i svenska för invandrare §3 Om totalramen för undervisning i svenska för invandrare Herr utbildningsministern erhöll ordetför att besvara () anmälda fråga, nr 128, ochanförde: har frågat mig när och i vilken riktning jag avser allge och studieförbunden besked angående budgetårets timtal förundervisningen i svenska för invandrare. Förundervisning i svenska språket med samhällsorienlering fär under innevarandebudgetår disponeras högst . Därav fär 300 000 studietimmaranvändas för undervisning som är en föfid av lagen om invandrares rätt lillledighet och lön vid dellagande i svenskundervisning och 250 000 studielimmarför övrig invandrarundervisning. Skolöverstyrelsensframställning för den icke lagbundnaundervisningen bereds f n. inom och jag avser allinom kort lämna besked till och studieförbunden omytterligare tilldelning av studietimmar. HenNORDSTRANDH (m): Jag ber att få tacka utbildningsministern för svaret, som jag flnnertillfredsställande. Jag skulle dock vilja göra etl par påpekanden isammanhanget. Fördel första säger utbildningsministern i svaret att beskedet skall komma inomkort. Jag vill verkligen understryka behovet av alt besked ges lillskolöverstyrelsen och studieförbunden. Skrivelsen från inkomlill departementet ; jag vet alt det är vissasvårigheter, men har beredningen tagit , och det var anledningentill all jag ställde frågan. Jag vill alltså understryka att beskedet börkomma så snabbi som möjligl, helsl ome- Ombeskattningen av äkta makar som arbetar i eget jordbruk Detta är viktigt,inle minst för att studieförbunden skall kunna göra en rationell planering ochavgöra om de kan ta emot fler invandrare som vill ha den här inte lagbundnaundervisningen. Efter vad jag kan förstå är det kö till den, och man vet interiktigt hur man skall bära sig ål när man inle får besked om huruvida man fårlitet mer medel. Fördet andra säger utbildningsministern alt det blir ytterligare tilldelning avstudielimmar, och jag konstaterar det med slor lillfredsslällelse. Om avsiktenär att inte helt tillmötesgå förslag, och det är risk föratt sådant inträffar, vill jag tillägga, herr utbildningsminister, att den härangelägna undervisningen inle bör fä omfatta särskilt myckel mindre än 200 000studielimmar. Jag är glad att flnansministern råkar vara i kammaren när jagsäger detta, eftersom det är han som sitter på pengarna, efter vad jag kanförslå. Jag vill understryka att det här rör sig om ett väsentligtsamhällsbehov. Fördel tredje skulle jag vifia fråga herr utbildningsministern - när jag nu stårhär igen och diskuterar denna fråga, som ärligen återkommer - om inte liden nu är inne all slopa den härbegränsningen av timantalet. - Del kanske också finansministern bör höra. -Kostnaderna kan ju inle vara oöverkomliga. Gör vi det slipper vi bl. a. dessa,som jag antydde, ärliga diskussioner. Om vi slopar timtaket nu gör vinågonting som ändå måste göras till slut. Del är min fasta övertygelse all detinle går alt ha del kvar sä länge lill. Överläggningenvar härmed slutad. §4 Om beskattningen av äkta makar som arbetar i eget jordbruk Herr finansministerii STRÄNG erhöll ordet för attbesvara i (c) anmälda fråga, nr 141, ochanförde; i har frågat mig om jag vill medverka tillsådan praxis, att särbeskaltning kan medges för äkta makar som arbetargemensamt i eget jordbruk även om del inte föreligger gemensam lagfart, då detkan styrkas all båda makarna ej blott i ringa omfattning deltagit ijordbruksdriften. Isin fråga tar upp en del av det större problemet ombeskattningen av gifta personer som driver jordbruk eller rörelse med biträdeav maken. Skattereglerna för dessa fall av s. k. faktisk sambeskallning ses fn. över inom 1972 års skatteulredning. Med hänsyn till att utredningenförväntas komma med förslag i della hänseende vill jag inle föregripautredningens ställningstagande genom ell uttalande i frågan. HenBÖRJESSON i (c): Jag ber all få lacka för svaret på min enkla fråga. Även om svaret ioch för sig inte ger direkt anledning lill några närmare kom- mentarer, vill jag ändåmed några ord beröra denna fråga. fall där tvä makar fält lagfart på en fastighet har man tidigare i praxisansett inkomsten vara hänförlig lill boets gemensamma inkomst och därför taxeratmannen för den. Emellertid avgjorde regeringsrätten och 1972 tvä ärendensom innebar en ändring av gällande praxis. Utslagen innebär att äkta makar, pävars äktenskap nya regler är tillämpliga och som gemensamtäger och brukar en jordbruks-faslighet, skall beskattas var och en för sinandel av fastighetsinkomslen. Förutsättningenför särbeskaltning är att vederbörande maka har lagfart för del i faslighetenoch all han eller hon ej blott i ringa omfattning deltagit i jordbruksdriften.Alt arbetsinsatsen skall vara avgörande för om särbeskaltning medgives lyckerjag är hell i sin ordning, men jag anser inte att det förhållandet att maken ifråga har lagfart eller inte skall vara avgörande kriterium för bevifiande avsärbeskaltning. Dethar vid faslighetsförvärv förr oftast gått till så - och här talar jag av egenerfarenhet - att mannen ensam stått som köpare och därmed också ensam fältlagfart pä fasligheten. Man har inle insett de skallerättsliga komplikationersom uppslår genom att endast en av makarna erhåller lagfart. Isammanhangei kan del ocksä påpekas att när en fastighet skall tillskiftasdödsbodelägare, kan därmed ej maka eller make lill dödsbodelägare erhålla deli lagfarten med mindre än all del är fråga om gåva eller överlåtelse avfastighetsdel. Jagvel all det finns möjligheter att kringgå lagfartsvillkorel, förutom genom gåvaeller genom rena affärstransaktioner, genom all makarna driver jordbruk ihandelsbolagsform. Jagtycker att denna form av transaktion inte skulle behöva förekomma. Del borderäcka att vederbörande maka eller make kunde styrka all arbetsinsatsen är avden storleksordningen att starka skäl föreligger för beviljande avsärbeskaltning. Med andra ord - arbetsinsatsen bör utgöra kriterium pä omsärbeskaltning skall medges eller ej. Avsvaret att döma kommer denna fråga att aktualiseras när 1972 årsskalleutredning lägger fram sill betänkande. Jag hoppas alt skalteutredningendä skall ha beaktat de av mig framförda synpunkterna. Överläggningenvar härmed slutad. §5 Om verksamheten inom förskolan Herr socialministern erhöll ordel för altbesvara () anmälda fråga, nr 131, och anförde: har frågat mig om jag vill medverka lill all riksdagensbeslut i vad gäller möjligheterna att inordna alternativa förskolor ikommunernas förskoleplaner kommer lill kommunernas kännedom. Enligtförskolelagen har verksamheten i förskolan till syfte att i nära samarbete medhemmen främja en allsidig personlighelsutveckling och en gynnsam fysisk ochsocial utveckling hos förskolebarn. Kommunerna är skyldiga att anvisa plats iförskola för alla sexåringar och därutöver även för vissa andra barn som avfysiska, psykiska, sociala, språkliga eller andra skäl behöver särskilt stöd isin utveckling. Under förutsättning att denna skyldighet fullgörs harkommunerna stor frihet alt uiforma verksamheten inom förskolan. Som framhållitsvid riksdagsbehandlingen finns inle någol hinder för att i viss utsträckninglåta verksamheten variera mellan olika förskolor inom samma kommun. Som enallmän förutsättning för att förskolan skall fä inräknas i de kommunala förskoleplanernagäller att kommunen är huvudman för verksamheten. En vägledande informationtill kommunerna om förskoleverksamhetens innehåll utarbetas f n. avsocialstyrelsen. FruTILLÄNDER (c): Jag vill tacka socialministern för svaret pä min fråga, som jag flnnermycket positivt. Kommunernabefinner sig just nu i den allmänna förskolans planeringsskede. Förskoleplanergörs upp, och därvid har frågor aktualiserats vars svar inle utan vidare kanfinnas i tillgängliga anvisningar. Något i och för sig positivt, som emellertidkomplicerar planeringen, är att det i mänga kommuner sedan flera är flnns varierandeformer av verksamhet för barn i förskoleåldern. belänkande nr 1973 sägs det uttryckligen alt en närakontakt mellan kommunen och organisalioner, föräldragrupper o. d. som bedriveralternati\ förskoleverksamhet skall las, så att inte onödig konkurrens uppslårmellan olika former av verksamhet för förskolebarn. Utskottetsäger vidare - vilket jag ocksä har tagit upp i motiveringen till min fråga ochfått bekräftat härav socialministern -alt kommunerna har stor frihet all utformaverksamheten inom förskolan och att inget hinder föreligger att låtaverksamheten variera mellan olika förskolor inom samma kommun. Vadsom föranlett min fråga är intrycket att män i mänga kommuner inle tillräckligtväl känt till möjligheten att bibehålla, ge slöd åt och kanske inordna dealternativa förskolor som redan finns i den kommunala ramen. Attdet förekommer en förpliktelse för kommunerna att ta kontakt med de förskolorsom redan finns framgår ju klart liksom all den kontakten skall vara positiv,vilkel rimligen måste innebära ömsesidigt erkännande av den goda insats somgörs. Närdet sedan gäller frågan om hur sambandet eller kontakten mellan olika förskoloroch kommunen skall utformas är nog villrådigheten ännu slörre, om man överhuvud taget har varseblivit problemet. Att det föreligger ett utrymme för enviss självstyrelse, som det är angeläget att upptäcka ochtillvarata, framgår av både lagtexten och utskottsbetänkandet liksom avstatsrådels svar här . Jagär mycket tacksam för socialministerns instämmande pä den här punkten, eftersomsocialslyrelsens medverkan måste förväntas för all man skall kunna nå ut med enauktoritativ information, som kan ligga lill grund för kommunernas planering. Medhänvisning till det svar som jag fält utgår jag ifrån att socialministerninstämmer i min tolkning av beslutet om allmän förskola, nämligen att kommunen,om parterna så vill, kan låta förskolor med särskild inriktning - ekumenisktkristna skolor, Moniessoriskolor osv. - fortsätta sin verksamhet inom denkommunala ramen med kommunen som huvudman. Detär enligt min mening viktigt att alla goda krafter hjälps ål att lösa problemelmed brislen pä plalser i deltidsförskola och också all man inte i kommunerna iovist nit omöjliggör den förskoleverksamhet som bedrivits och röntstor uppskattning. Omökade resurser för behandling av ryggsjukdomar Med anledning av inlägg vill jag tillägga, alt någothinder för att kommunen övertar en förskola som tidigare bedrivits avexempelvis en församling eller en organisalion inte finns. Det viktiga är allkommunen är huvudman för verksamheten och ansvarar för denna. Som jag redansagt i mitt svar har kommunen därvid stor frihet att utforma verksamheten iförskolan. Givetvis fär della dock inte medföra att verksamheten ges eh sådaninriktning alt förskolelagens syfte äventyras. Lagens syfte är som bekant attfrämja en allsidig personlighelsutveckling och en gynnsam fysisk och socialutveckling hos förskolebarnen. FruTILLÄNDER (c): Det har naturligtvis också utskottet haft i åtanke när man har formatsitt uttalande, sä jag kan hell instämma med socialministern i detta svar.Regeln kommer naturligtvis all bli den att den allmänna förskolan för de flestasexåringar och i de flesta kommuner blir det främsta - i många kommuner kanskedet enda - alternalivet. Men del är ändå viktigt all man betonar att del skallbli möjligl all inrymma de alternativ som finns. Överläggningenvar härmed slutad. §6 Om ökade resurser för behandling av ryggsjukdomar Herrsocialministern erhöll ordel för att besvara i (fp) anmälda fråga, nr 143, och anförde: Herr talman! i har frågat mig om jag avser Omökade resurser för behandling av lyggsjukdomar att vidta åigärder för attförbättra möjligheterna för ryggsjuka all få behandling med en av medicinedoktorn lanserad metod. Dennya metodik för slräckbehandling av personer med vissa ryggåkommor som herrAndersson syftar på presenterades i en avhandling och därefter ocksåpå den medicinska riksstämman . Dessa behandlingsmetoder har röntslort intresse från läkarhåll, och kontakter har etablerats mellan denoriopediska kliniken vid i , där metoderna harutvecklats, och andra sjukhus. Det finns därför anledning all räkna med attdessa metoder kommer att prövas också vid andra sjukhus i landet. Närdet gäller nya behandlingsmetoder är del läkarna som har all la ställning lillsådana frågor med utgångspunkl i vad som kan anses stå i överensstämmelse medvetenskap och beprövad erfarenhet. Resursfördelningen mellan olika vårdområdenankommer givetvis pä sjukvårdshuvudmännen. Jag vill i detta sammanhang erinraom att resurserna inom ortopedin har byggts ut väsentligt under de senasteåren. Enbart har inrättats ca 50 nya fiänster förspecialislulbildade läkare i ortopedi. Hen i (fp): Jag får tackastatsrådet för svaret. Ryggbesvärär en av de stora folksjukdomarna. Eftersom jag under lid har haftbesvär av min rygg, blev jag självfallet litet förvånad när jag log del avTV-programmet om ryggsjukdomar . Man ställer sig litet frågandeinför vad som är riktigt och inle riktigt. Den erfarenhet som jag själv har -och den erfarenheten har väl ocksä läkare - är att vi inle har någon adekvatbehandling av ryggsjukdomar. Man behandlar symtomen, men man behandlar inteorsaken till det onda. Ryggsjukdomarnai kräver 18 96 av sjukpenningdagarna och 25 96 av förtidspensionerna.Ischias och liknande sjukdomstillstånd svarar för etl årligt bortfall av 12mifioner arbetsdagar - och då är ändå inte ungdomar, pensionärer ochhemarbelande medtagna i statistiken. De pengar som förioras genom bortovarofrän arbeie och genom behandling på sjukhus uppgår till mifiardbelopp. Menvärst är förslås allt det lidande som dessa sjukdomar ger upphov lill; det gårju inte att mäta i pengar. Denbehandling som man får när man kommer till orlopedisk klinik beslår av medicin,en korsett som man får lära sig gå med, och sjukgymnastik. Tiden läker jusåren - den brukar åtminstone göra det. Jagblev helt förvånad när jag fick ta del av avhandling som presenteradesi och som statsrådet har redovisat i sitt svar. Del är riktigt somslalsrådel säger, att vi har fåll många specialistläkare inom ortopedi päolika sjukhus. Vi har kirurgisk ortopedi, men vi har ingen medicinsk ortopedihär i landet. Den behandlingsform som utarbetat har - som statsrådetockså redovisat i sitt svar - rönt stort intresse. Jag har i denna fråga variti kontakt med olika kända ortopeder som är heltförbluffade över de goda resultat som nätt vid sina behandlingar. I90,8 96 av fallen var resultaten utomordentliga, i 4,1 96 goda, i 4,3 %hyggliga och i dåliga. Menför att vi skall få ul den här behandlingsformen till våra sjukhus skulle detsjälvfallet behövas en utbildning jusl avseende denna metod. Medicinskorlopedibehandling är någonting som vi saknar här i landet, och därför är jagnågot besviken på statsrådets svar. Jag vel alt sjukvårdshuvudmännen har atttillsälta läkarna, men något positivt i fråga om utbildningen skulle jag gärnavifia höra från statsrådet. Del är riktigt som i har understrukit altryggäkommor - om jag får formulera mig så - utgör ell stort inslag i denallmänna sjukdomsbilden här i , och insatser på detta område ärsjälvfallet angelägna. Ilikhet med i anser jag alt det är vikligl all nyamedicinska behandlingsmetoder så snart som möjligl kan prövas och utvärderas istörre skala. När det gäller de nu aktuella metoderna för ryggbehandling finnsockså del här intresset bland läkarna. Om även den forlsalla utvärderingen avdr Linds metoder kommer att visa positiva resultat finns del därför anledning räknamed all de här nya metoderna myckel snart kommer att införlivas med andravedertagna behandlingsmetoder. Jaghar understrukit i mitt svar att ortopedin tillhör de vårdområden som tillförtsväsentligt ökade resurser. Lål mig påpeka all sammanlagt finns det f n. ca 180fiänster för just specialislulbildade läkare i ortopedi. Jaghar velat göra det här tillägget, herr lalman, därför all della område har röntallt större uppmärksamhet, och åtgärder av olika slag har också vidtagits. HerrANDERSSON i (fp): Vad statsrådet säger är alldeles riktigt. Ortopedin har varit enflaskhals i svensk sjukvård , men del har blivit en ändring.Delta beror väl också pä att de behandlingsmetoder som man hitlilldagstillämpat inle i någon större omfattning gett en förbällring, frånsett de falldå det gällt besvär som kunnat avhjälpas genom alt patienten fått genomgå enviss operation. Motdenna bakgrund är jag glad över alt statsrådet nu säger att när man får göra enutvärdering av metoden - jag är på det klara med att det måsle göras enmedicinsk utvärdering - kan behandlingsformen komma all tillämpas. Jaguppfattar del sä all del kan bli en ulbildning avseende den metodik som drLind har introducerat. Jagtackar alltså för beskedet. Det vore ju nära nog som om en önskedröm gick iuppfyllelse ifall man kunde få en behandlingsmetod som verkligen hjälptemänniskor. Omökade resurser för behandling av ryggsjukdomar Överläggningen var härmedslutad. Ombibehållande av persontrafiken på järnvägssträckan § 7 Om bibehållande avpersontrafiken på järnvägssträckan Herr kommunikationsministern erhöll ordelför att besvara () den anmälda fråga, nr 133, ochanförde: har frågat mig om jag är beredd medverka lill alt SJ:sbeslut alt fr. o. m. den dra in persontågen på sträckan sätts i verkställighet. Fråganom persontrafiken pä järnväg i del berörda trafikavsnittet bereds f n. ikommunikationsdepartementet, sedan bl. a. begärtregeringens prövning av SJ:s planer att ändra iraflkeringen där fr. o. m. den 1juni i är. 1avvaktan på slutförandet av beredningen är jag inte beredd göra närmareuttalande i frågan. Hen (); Jag ber attfä lacka statsrådet för svaret på min fråga. Enförsiktig fråga brukar ju ge elt försiktigt svar. Men själva sakfrågan är ändåganska allvarlig. Om SJ:s planer sätts i verkställighet, så upphör enpersonlägstrafik som har existerat ända sedan 1800-lalels slut. Vid ell 30-lalstationer från Ange och upp lill får man i fortsättningen varken stiga påeller stiga av tågen, man får nöja sig med all se hur snälltågen rusar förbi.Man blir nostalgisk när man ser lillbaka. Men frågan gäller ju nu framliden. Jagvel alt den resandeslatislik som finns på sträckan inle är särskilt hoppfull,och man kan fråga sig vad det är som gör att allmänheten inte väljer tåget islörre utsträckning än fallet är. Del kan möjligen bero på att SJ i vissutsträckning har brustit i sin marknadsföring. Vi svenskar är ju sä funtade attvi behöver en puff i ryggen i form av reklam och propaganda för att köpa enviss vara eller viss fiänsl. Detta gäller också om järnvägsresor. Jag noterardock att del nu lär vara en nyordning pä gång. I ett tal i i söndagstalade sålunda statsrådet om "nästa års traflkrevolution".Nästa är - - skall beslul fattas, som innebär att SJ kan sänkabifiettpriserna till hälften, har det stått i pressen. Rätten att resa skallbli lika självklar som rätten till utbildning och sjukvård. Jagvill uttala min uppskattning av kommunikationsministerns ambitioner attpopularisera järnvägsäkandet. Del är pä sin plals att säga della, även om jagtillhör oppositionen. När en sak sköts bra, så skall det också sägas ut. Menhur rimmar statsrådets ambitioner med SJ;s planer? Även om persontågstrafikenspelar en blygsam roll för den lokala trafiken har den ändå belydelse sommalarlrafik för snälltågen. Och hur skall man utan persontåg på elt bekvämtsätt nå de avlägsna snälltågsslalionerna? Jagnoterar alt statsrådet håller avgörandet i frågan öppen. Jag vel all kommunernakommer all höra av sig, och jag ulgår ifrån att de över- läggningar som väl kommeratt föras mellan vissa kommuner och statsrådet hålles i en öppen anda. Detfinns alltså fortfarande hopp. Jag är angelägen om att påpeka att beredning pågår i detta ärende. Jaginstämmer också i vad sade, att tillgänglig statistik över denlokala persontrafiken på järnväg - det gäller också den sträcka som vi nunärmast diskuterar - inte är sä särskilt uppbygglig. Men vi skall väl inleanvända denna debatt för att gå igenom den statistiken utan fär avvaktaresultatet av den beredning som jag har talat om i mitt svar. Sedanfår jag kanske också ta tillfället i akt och säga något i anslutning till detanförande som jag höll i och som här berörde. Jagframhöll då del starka behovet av att förbättra järnvägarnas situation underkommande är. Det är en sak som ligger helt i linje med iraflkpolitiskautredningens direktiv, och där väntar vi ett delförslag frän utredningen underdetta år. Men jag kunde av naturliga skäl i milt tal inte gå så långt som vissatidningsuppgifter lyder på, bl. a. den radikala sänkning av SJ:s priser som harangivits. I del fallet hänvisar jag till originalet av mittanförande och lill del pressmeddelande som jag sände ul i satnmanhanget. Omökad säkerhet vid Järnvägsövergångar, m. m. HenNORDIN (c): Jag har inte haft tillgäng till det pressmeddelande som statsrådet härtalarom, utan jag bärbara läst Aftonbladels artikel i frågan, och den varkanske alltför hoppfull. Jag gör bara den noteringen. Överiäggningenvar härmed slutad. § 8 Om ökadsäkerhet vid järnvägsövergångar, m. m. Herrkommunikationsministern erhöll ordet för all i etl sammanhang besvaraherrar (), i (vpk), i (fp) och i (s) den anmälda frågor, nr 134, 135, 137och 138, och anförde: Herrar , i och i harfrågat mig om åigärder för att förbättra säkerheten vid järnvägsövergångar. HerrStrömberg i har frågat mig om frekvensen av tågolyckor under senareår. Jag besvarar frågorna ielt sammanhang. Frågornahar ställts mot bakgrund av den svåra tågolycka som inträffat iMjölbytrakten. Jag har tidigare uttryckt mitt djupa deltagande med de anhörigalill dem som omkom och med dem som skadades vid denna tragiska händelse. Omökad säkerhet vid järnvägsövergångar, m. m. Delär naturligt alt man frågar sig vad som kan göras för att förhindra sådanaolyckor . Lål mig då försl nämna något om de skyddsåtgärder somvidtas vid järnvägsövergångar. Principernaför och kraven på skyddsanordningar vid plankorsningar finns angivna i den s.k. säkerhetskungörelsen. Enligt denna krävs s. k. helbommar med fiud- ochfiussignaler vid korsningar med stark gång-eller cykellrafik och s. k.halvbommar med fiud- och fiussignaler vid korsningar med stark biltrafik samlvid alla korsningar mellan allmänna vägar och dubbelspår. Vid andra korsningarmed allmän trafik används normall enbart fiud- och fiussignaler. Avstängningav plankorsningar genomförs där så är möjligl bl. a. genom byggande avparallellvägar och planskilda korsningar. Antalet plankorsningar vid SJ minskarpä detta sätt med drygt 100 per är. Detfinns ca 26 000 järnvägskorsningar i värt land. Den hell dominerandedelen härav avser dock korsningar med vägar med mycket liten trafik. Antaletkorsningar med allmänna vägar är bara drygt 2 000. Av antalet korsningar ärdrygt 2 400 försedda med fiud- och fiussignaler och ca 1 800 dessutom med hel-eller halvbommar. Enundersökning av effektiviteten hos fiud- och fiussignaler jämfört med hel- ochhalvbomsanläggningar pågår f n. Vadgäller säkerhetsfrågorna i anslutning till höghastigheistäg vill jag framhållaatt del är en självklar förutsättning all ytterligare förkortning av restidernagenom införande av höghaslighetslåg inte får ske pä bekostnad av säkerheten.Det är emellertid ännu för tidigt all diskutera de ylleriigaresäkerhetsåtgärder som då kan komma att behövas. studium av olycksstatistiken för de senasie 20 åren kan konstateras enpositiv tendens. Som exempel kan jag nämna att antalet olyckor vidplankorsningar har minskat med 35 96 frän slutet av 1950-talel till förstahälften av 1970-lalel. Antalet tågsammanslötningar och lågur-spårningar harunder minskal med . Detbör då också hällas i minnet all denna minskning av antalet olyckor har skettsamiidigi som trafiken ökat kontinuerligt.