prot · FZ09105 · 1975-12-31 00:00:00 — Koslnaderna angavs då till de dubbla mot dem vi hadediskuterat och som redan då, som jag sagt, gav anledning till funderingarom hur vi skulle kunna möta de nya kostnaderna; etappuppdelningar osv. kom in ibilden. Menvi kom också lill frågan om en förbättrad miljö, som skulle innebärakostnadsökningar på omkring 500 milj. kr. Vi föreskrev från regeringens sida ianslutning till koncessionsbeskeden all man skulle använda den världen överbäst kända tekniken. Jag lycker att det är ell rimligl anspråk. Det är ingetRuhr vi skall bygga - med rök och miljöstörande avgaser; vi skall försöka sålångt möjligt alt förhindra det. Men dä får vi vara beredda att la på oss enkostnad som belastar det här projektet och naturiigtvis slutgiltigt belastarockså kostnaderna för de produkter vi skall ta fram. Det här har man beräknatlill ungefär 500 milj, kr.-kanske ligger det något högre. Lägger jag därtill desärskilda utbildningskostnaderna, som beräknas till någonslans kring 300 milj.kr., har vi givelvis här stora kostnader, som inget ämnesverk lidigare harbelastats med. Jaganser fortfarande all detta är riktigt. land som vårt har råd att ta de härkostnaderna. Jag har heller inle hört någon protestera mol dem. Eller är det pådel sättet att ni hellre hade selt atl vi hade försökt ta bort en del av de härkoslnaderna för atl fullfölja de ursprungliga projektet? Enligt regeringensmening kan vi inte och skall vi inte göra del. Dåkommer naturligtvis också frågan: Skall dessa kostnader nödvändigtvis belastaproduktionskostnaden? Vi ställde frågan till projektgruppen i anslutning tilldess redovisning av förlustackumuleringen vid en utbyggnad av första etappen.Där har då sagts atl man - för atl över huvud laget kunna räkna med någonrimlig möjlighet till konkurrens - borde göra en avskrivning av belopp uppemot4 miljarder kronor, vilkel vi ansett väldigt högt Vidare har det sagts all mankan tänka sig avskriva någon del - den del som ligger i miljöinvesteringar ochsärskilda utbildningskostnader. Del har vi inle haft anledning att diskutera.Vi är inte framme vid den punkten . Preliminärt och rent principiellttycker jag inte det vore helt orimligt. Vi bör, som jag sade, ha råd alt ta på ossden kostnaden - under alla omständigheter i avbidan på att kostnader avmotsvarande art i andra ämnesverk kommer att slå igenom i priset. Dettaär bakgrunden till det förslag som vi nu har presenterat. Vi begär där atlriksdagen mot bakgrund av de samhälleliga motiven skall ställa sig bakom ensådan målinriktning av projektet alt ett metallurgiskt 80, m. m. 80, m. m. centrum i , i förstahand anpassat till svensk stålindustris behov, skall byggas ut och alt dennautbyggnad skall ge minst samma sysselsättningseffekt som tidigare angivils,nämligen 2 300 anställda. Vibegär medel för att fortsätta projekteringen, också innefattande en delmarkarbeten och en del serviceverksamheter, men ingenting för projektetsgenomförande. Däremot anser vi all det med den nya inriktningen, dvs. enutbyggnad av nuvarande valsningskapacilet, borde vara möjligl atl - underförutsättning alt planerna kan utarbetas så snabbi alt en del av upphandlingenkan ulföras under nästkommande budgetår - ställa en del av de medel som viäskar lill förfogande för alt påbörja sådana arbeten. Detla låser dock inteslutgiltigt planeringen vid ämnesverket Ämnena kan också komma från denproduktion som redan är i gång vid det nuvarande NJA. Jagskall gå förbi en del av de uttalanden som gjorts. De kritiska anmärkningarmot mig som fällts får jag försöka tåla. Jag tar mitt ansvar för denuppläggning som är presenterad och också för den omläggning av det fortsattaprojekteringsarbetet som vi har rekommenderat atl ställa sig bakom. Jagär däremoi mera intresserad av att diskutera del i och för sig allvariiga ämnesom har tagit upp, nämligen möjligheler att på eltbättre säll följa den fortsatta projekteringen. Som också angivithar företrädare för näringsulskottet och regeringen efter den skrivelse somfolkpartiet avlämnat diskuterat en lämplig uppläggning, som inte ger någrakonstitutionella problem. Jagvill gärna säga att också deltagit i de resonemang som lett framtill näringsutskoitels beslut i denna fråga, vilket enligt vad jag blivitunderrättad om nu har fattats, och alt han även ställer sig bakom della. Det ärinle så att han försöker avvisa varje sådan möjlighet Vi är fullständigtöverens pä denna punkt Näringsutskolletkommer all tillsätta en beredningsgrupp, som får tillfälle all följa arbetet,och den har naturiigtvis också möjligheler atl med sig adjungera experter isärskild ordning. Beredningsgruppen kommer alt ha tillfälle att träffaprojektledningen efter varje projekistyrelsesam-manträde. Enligl vad jag ärunderältad om hålls sådant en gång . På detla sätt kommer man all fåen inblick i del fortlöpande arbetet, som vi hoppas skall bedrivas med sådanskyndsamhet atl vi slutgiltigt kan lägga fram våra förslag . Diskussionenom formerna för ett pariamenls möjligheter all följa etl sådant här arbete ärsjälvfallet intressant Ytterst är det ju som fattar de avgörandebesluten. Vi har studerat exempelvis förhållandena i , där man har enstarkt utbyggd statlig järn- och stålindustri. Där har en speciell grupp av pariamentariker,uppbyggd med hänsyn lill sammansättningen av parlamentet, att granska de storainvesteringsbesluten; Vi tycker nog att det är att gå mycket långt. Vimenar alt det skulle vara en smidigare väg för etl samråd atl samordna sådanaverkställighelsorgan som i della fall och NJA:s projektledning meden beredningsgrupp i , med dess anspråk på en så långtgåendeinformation som ter sig möjlig. HerrSjönell har tagit upp några andra i och för sig mycket intressanta problem,nämligen sysselsättningsökningen och energiförbrukningen. Om jag inle ärfelaktigt underrättad, kommer atl diskutera energipolitiken den 28april, och vi blir väl då i tillfälle att utbyta åsikter. Vi har där delademeningar, lät mig redan nu säga det. Jag tror att alltför snabbtdrar slutsatsen om förhällandet mellan sysselsättningsökning ochenergiförbrukning. Vi har ju ändå en omfattande lågkonjunktur också föråtskillig svensk industri, med begränsat kapacitetsutnyttjande som inneburitatt industrins energiförbrukning har minskat men där vi har anledning atträkna med all del fulla kapacilelsut-nyttjandet sannerligen kommer igen. Vihar väl också då det gäller de mindre och medelstora företagen anledning atlsäga oss att även den frågan skall vi bli i tillfälle att ingående diskutera. Regeringenhar nu - låt mig, herr lalman, avsluta mitt inlägg med delta - lagt sittförslag belräffande 80. Jag har försökt ange varför vi i regeringenkommit fram lill en ändrad målinriktning. Jag begär inle atl ni på någon sida skall ha en färdig ståndpunkt. Ni har inte hunnit ta del av materialet. Vadvi begär är självfallet att vi nu liksom lidigare får en så noggrann prövningsom över huvud laget är möjlig av del förslag som regeringen har lagt och också, när har fattat sitt beslut, är beredd att ta det ansvarsom beslutet innebär. Detskulle, , vara alldeles orimligt om vi inte påverkades av den omgivningsom vi upplever. Det betyder inte all vi försöker svika Norrbotten.Grundprincipen ligger ju ändå fast, nämligen all vi skall förädla mer av denmalm som finns i vårl land. Det är ett viktigt steg som vi tar. Även om detinte har samma omfattning som beslutet är del ändå fråga om en väsentligutvidgning av förädlingen av landets egen malm. Denna utvidgning leder ocksåtill utomordentligt slora kostnader. Vi kan ännu inte exakt uppskatta dem. Vihar angett all ett fullföljande av beslut enligt en etappuppdelningoch en uppbyggnad med två valsverk, och valsverk, skullekosta ca priser, i löpande priser 16 miljarder.Det är vad projektledningen har kommit fram till. Projektledningenhar ännu inte så fingranskat silt material att man nu vågar ange denslutgiltiga kostnaden för en ändrad målformulering. Men låt mig ändå motbakgrund av mina samtal med projektledningen säga att beloppet torde röra sigom för det minskade ämnesverket, förinvesteringar i nuvarande NJA och för det valsverk som vi utreder och someventuellt skall förläggas till . 80, m. m. Nr 105 (): Tisdaeen den talman! En huvudpunkt i industriministerns försök atl förklara 20 aoril 1976 '"" '"' " " '" ' " '' bakom projektidén,affärsidén, från1974 har haft tillgång lill samma material, samma beslutsunderlag. Om 80, Mendetla är väl inte riktigt, eftersom hemligslämpeln användes ganska m. m. flitigt när det gällde detta beslutsunderlag. Dessutomär det på det viset att härskade i landet något av etl debattförlryck- som ju inle alls är den lämpligaste atmosfären för att få fram ett allsidigtbeslulsunderiag. När , chefen för , försökte komma medsynpunkter på detta beslutsunderlag blev han mer eller mindre åthutad, framförallt i socialdemokratisk press, och indirekt även av industriministern i en avde interpellalionsdebalier som vi då hade. Och i de debatter som jag dä deltogi skrädde industriministern aldrig orden om hur den vore funtad som vågade haen annan uppfattning och andra synpunkter än de som industriministern fördetill torgs. Det förklarades att mina inlägg var buskagitation, inte värdiga attframföras i parlamentet, och att jag var naiv. Det krävdes t o. m. ursäkterfrån mig för vad jag hade haft att säga. Detfanns som bekant också, på tal om debatlförlrycket här, några ekonomer som varverksamma för alt - så gott det kunde gå när de inte hade tillgäng lill delhemligslämplade materialet - göra en utvärdering. Jag skall inle yttra mig omderas beräkningar, men jag vill konstatera atl de blev i allra högsta gradmisstänkliggjorda på grund av alt de vågade framföra andra synpunkter än de somheligförklarades av industriministern. Och statssekreteraren iindustridepartementet skrev i det svepet en artikel i , där han på tal om de här ekonomerna avslutade artikeln med att säga: "GunnarMyrdal har framhållit att samhällsvetenskapliga forskare i sin forskninginflueras av sina politiska värderingar hur objektiva de än söker vara. Hananser därför att forskarna öppet bör redovisa sina värderingar. Ruist, Siåhloch borde vara uppmärksamma på della problem, i synnerhet när de somforskare drar långtgående slutsatser på ett så dåligt underlag." Detlaär, dagens statssekreterare, etl synnerligen djärvt uttalande, som iefierhand dessutom ler sig som dumt! Vadbeträffar beslutsunderlaget, som industriministern förkunnar att vi alla hadetillgäng lill, gäller ju också att det när allt kommer omkring ofrånkomligen ärså att det är en regering som styr och begär fram utredningar och som har isin hand denna möjlighet - till skillnad från oppositionspartierna. Omregeringen då har tagit fram ett, som det har visat sig i efterhand, svagtbeslutsunderlag, går det således inle bara att hänvisa till att även andra hadetillgång lill samma material som regeringen. Det är att göra motsatsen till vadindustriministern avslutningsvis sade i sill långa inlägg, nämligen att hanvar beredd att ta sitt ansvar. Atl del var etl svagt beslutsunderlag vet vi juf. n., och det 40 har förklarats även av projektchefen alt det var svagt. Detvar mot bakgrunden av svårigheten att få fram riktiga utgångspunkter i såstora satsningar som det här var fråga om som vi från moderat håll begärde skulle söka samarbete med andra förelag för att få tillgång till störstamöjliga expertis. Från socialdemokraternas sida viftades detla påpekande borl.Man var självsäker intill det otroligas gräns. Atl läsa vad t. ex. i de sammanhangen är i efterhand komiskt och tragiskt Ochindustriministern var heller inte beredd att lyssna på våra varnande ord om atldel när allt kommer omkring vid en slor satsning som denna är rimligt att integå så lättvindigt lill väga som man i själva verket ofta gör, därför att manfrån socialdemokratisk sida i sina förvirrade förställningar om hur enkelt detär med företagande tror atl det bara är alt köra i gång. Närindustriministern här försöker göra gällande att andra hade sammabeslulsunderiag som han och därför enligt hans uppfattning skulle vara ungefärlika ansvariga när man bedömer vad som har hänt, får vi heller inte glömma attmånga - framför allt från moderata samlingspartiet -som har gällvid upprepade lillfällen har förklarat atl de påståenden som regeringen gjordeinte var hållbara. Jag påminner på nytt om att jag häri kammaren talade om, atl de totala kostnaderna för stålverket skulle komma altbli i det närmaste dubbelt så stora som industriministern menade - 7 miljarder,sade jag. Industriministern minns nog hur han stod här och föriöjligade detta.Men jag hade ju inte helt plötsligt drömt atl det kanske skulle bli enså fantastisk höjning av investeringskostnaderna, utan det sades ganskaallmänt. Industriministern måste ha varit nära nog den enda person i landetmed ett aktivt intresse för dessa frågor som inte hade en känsla av detta. Allajag träffade framförde denna synpunkt. Industriministernhar länge vägrat att inse atl den uppläggning som han har lalat för har vilatpå svag grund. Det är antingen att förieda eller all vara otroligt -det är bara atl välja mellan de två möjligheterna. Jagförslår fortfarande inle - jag har inte fått någon förklaring av industriministernpå den punklen - hur det var möjligt alt med brösttonergöra gällande atl planhushållningen tränger sig på, att säga att vi måstefullfölja det här projektet pä grund av dess utomordentliga betydelse och attpåstå att det skulle bli ett valsverk tillsammans med , när man sedan,bara tre eller efteråt, tvingas ändra på alla planer. Alltdel som industriministern nu framför som argument för alt frångå denursprungliga uppläggningen av projektet var ju väl känt den 24 februari.Industriministern ruskar nu på huvudet, och en sak var faktiskt inte väl känd;det var att den ene eller den andre av herrar och stod ibegrepp all avgå. Det är vad som har inträffat, och del gjorde jag lill eltargument i milt första inlägg. Det var rädslan för att projektchefen skullehoppa av och den politiska belastningen det skulle skapa med en sådan inblick iförvirringen som gjorde att man plötsligt, , frångick den 80, m. m. 80, in. uppläggning man hade tänktsig. Alla de andra argumenten-de argument som framförts i propositionen för enannan uppläggning, de argument som industriministern framför här för en annanuppläggning - var väl kända för dem som hadeanledning atl följa med. Del var ju inle för inte som jag t ex. framställde mininterpellation - innan herrar och gjorde sinoffentliga redovisning av sina ståndpunkter - i en känsla av att det läge sområdde var fyllt av vanskligheter. Närdet gäller ett sådant argument som att man skall frångå den ursprungligaplanen på grund av att konjunkturen är annorlunda påminner jagindustriministern om vad han ju ändå har sagt här i , nämligen attdet är totalt fel all hålla på och rucka på investeringsplanen därför atlkonjunkturen svänger. Ingen klok företagare gör så - lyssna sedan på herrHedlund, sade . Men är den annorlunda konjunkturen etthuvudargument för atl frångå den ursprungliga planen. Ävenom man hade följt den uppläggning som vi från moderat sida rekommenderade, nämligenatl man skulle få större stadga i detla projekt genom att söka samarbeie medprivala förelag och den expertis som där finns,.så hade risker varit förenademed detta - det råder det inget tvivel om. Del är det, herr industriminister,som är bakgrunden till det uttalande från som industriministernciterade- all när man till slut ändå skall bedöma vad som skall göras och integöras, måste man också ta sådana mera samhällsekonomiska avgöranden ibetraktande som har att göra t. ex. med regionalpolitiska överväganden. Ensärskild anledning som industriministern anför som förklaring lill att man nuhar svängt om till en annan projektutformning är att vissa mellansvenskajärnföretag har sökt samarbete med 80 och NJA. Ja, O. K., men fortfarandegäller att della hade inträffat före mitten av februari, då industriministernju fortfarande - jag upprepar del - stod och sade att projektet skallfullföljas. Hur kan det vara möjligt att sedan i efterhand komma och säga attpå grund av alt man har detta närmare samarbeie med de andra svenska företagenskall man banta ned projektet i den utsträckning som har skett? Jag kan intefatta att det kan vara ett för denna förändring hållbart motiv. Underalla omständigheter vilar del inget som helst av planmässighet över hur manhoppar från det ena till det andra. Och det är därför, , som jagfaktiskt är intresserad av att titta litet bakåt, på vad som har skett här. Delär inte för att gräla för sakens egen skull utan därför att vi f n. håller påatt bedöma en regerings uppträdande. Det gäller en regering som i storutsträckning begär fullmakter för atl få socialisera omfattande delar avsvenskt näringsliv och på andra vägar styra och ställa, en regering som t. ex.anser att den själv skall ha någon sorts överinseende över stålindustrin iövrigt. Då har det, , ett visst intresse att se efter hur dennametod - planhushållningens metod - har verkat. Det är då som man märker attdessa herrar inte ens är kapabla att sköta sitt eget projekt. De kan inte klarade kort de redan har på hand, och ändåvill de ha hela kortleken i näven. Det är tokigt Nr 105 atl inle i lid se derisker som detta medför. När del gäller samarbelelmed andra förelag i säger in- 20 anril 1976 dustriministern iinterpellationssvaret all "övrig svensk stålindustri i stor utsträckning villdiskutera sin framlida förädlingsverksamhet med ut- Om 80, gångspunkt i ämnesleveranser från 80". m. m. Ja,här finns en intressant fråga. Regeringen säger ofta jusl all 80skulle komma att på något sätl underlätta strukturrationaliseringen för alla desmå - och slora - järnverk som finns i . Men branschfolk säger migatt de produkter som kommer från detla 80 icke kan användas ute i demindre stålverken. De kan användas endast av plåttillverkare, dvs. Inga andra väsentligen har möjlighet attanvända just den typ av produkt som kommer frän 80. Jagär ju inte branschkunnig, men de som jag har frågat intygar atl sä är del. Dåundrar jag, herr industriminister: det inle vara bra att redogöra för påvilket sätt tillkomsten av 80 skulle underlätta denstrukturrationalisering som man nu talar om när del gäller de mindre bruken ulei Bergslagen som är beroende av en ämnesförsörjning? Det är en viktig fråga attbringa klarhet i. Belräffandesamarbetet med de två mellansvenska företag - i och StoraKopparberg - som kan komma i fråga för att ta ämnen från 80, uppslårju också den intressanta frågan: Vad är del som säger att 80 - om vifår kalla det så fortsättningsvis också - kommer au kunna tillverka till sådanapriser alt det verkligen går atl sälja dessa ämnen på den svenska marknaden?Försätter man sig inte i ett mycket dåligt förhandlingsläge frän slatens sidagentemot när man , innan några lönsamhetsberäkningar ärgjorda, vill all skall fatta principbeslut om att del skall se utjust på det här viset? Omjag vore chef för skulle jag anse att jag hade en idealisksits i förhandlingar om avräkningspriser mellan och Gävlevalsverket.Jag undrar om industriministern har någon synpunkt på detta onekligenintressanta spörsmål. Jaghar en fråga till. Vi har ju setl i tidningarna , och det nämns f ö.också i interpellationssvaret till , att industridepartementet harslutit någon form av avtal med vad gäller alt de 150 störstaföretagen i skall meddela sina investeringsplaner till samhället. Dåundrar jag: Har 80 eller industridepartementet meddelat så att sägatill samhället alla de olika ändringar som man har gjort i sin egen plan? Denfrågan är inte sä alldeles lål mig säga småelak som del kan synas, ulan den haren slark praktisk betydelse, och det är denna: I vilket läge har man egentligenförsatt kommun? Har kommun fått meddelanden från NJA i fullutslräckning om alla olika planer, uteblivna planer och ändringar? Det anser jag att Luleåinte har fått. Och beviset för det är att när 43 80, m. m. det gällersysselsättningsfrågan är det - som industriministern har erkänt tidigare i dag- så, att hade man byggt ut stålverket som man först tänkte plus ettKruppvalsverk hade det inneburit en sysselsättningsökning med över 4 000personer. Då skulle Luleås utbyggnad ha kommit i etl hell annat läge än del somLuleå är i då det gäller den uppläggning som är tänkt Manhar aldrig meddelat atl det skulle bli dessa 4 000. Och det äranledningen till att man nu kan säga, atl den planändring som görs inte innebäralt kommun kommer i något annat läge än vad som först var tänkt Men delhindrar inte att man i kommun nu befinner sig i ett synnerligen svårtläge - och det gör man för den delen också i . När jag var på genomresa iNorrbotten sades det mig alt olika etapper av bosladsutbyggandel iregionen har skjutils på framliden, därför atl man är osäker om vad somegentligen kommer all hända. Jag har också läst i Norrländska Socialdemokratenalt gjort etl framträdande där uppe . Industriministernmötte då kommunalmän som var mycket oroade över vad som egentligen skullehända, och lill dem sade så här, står del i tidningen: "Fortsättplaneringen och uppbyggnaden, manade industriministern kommun ochlänsstyrelsen. De medel som krävs skall regeringen hjälpa till med." Dåanser jag att det för är intressant att höra: På vilken konstitutionellgrund kan industriministern framföra sådana synpunkter? Eller är del kanskebara rena desperationen som gör att när industriministern kommer upp tillLuleå och är oroad över vad som kommer att hända, så säger han bara till dekommunalmän han möter: Oroa er inte, bygg på bara. skall få de pengar sombehövs. Såviiijag förstår är det en ganska slor växel som induslriminisiern där ställer ut.Ty enligt de granskningar som kan göras, och som gjordes exempelvis i DagensNyheter för sedan, så befinner sig kommuns affärer i ettsynnerligen ansträngt läge. Frågan är alltså: Vad finns det för konstitutionellgrund för att på det sättet vid ell partimöle där uppe ställa ut den typen avväxlar? Och vill industriministern här upprepa det löftet? Sedanvar det sysselsättningsfrågan. Jag lyssnade på vad industriministern sade isilt senaste inlägg, där han konstaterade att pä grund av investeringen ivalsverket i NJA, som man hade tänkt sig, skulle det komma att erbji ias etlvisst antal extra sysselsättningstillfällen, och det är del som för .larar nu kan säga atl del trots allt inte blir en mindre uppgång isysselsättningen än vad man ursprungligen hade tänkt sig. Men mina sagesman harmeddelat atl investeringen i valsverket i NJA inte kommer att ge ett enda extrasysselsättningstillfälle, utan det kommer bara all förhindra att man tvingas taur drift omodern valskapacitet. Det kommer inte att bli någon extrasysselsättning alls. Så den förklaringen, som jag själv också trodde var denriktiga, att det när allt kommer omkring skullebli samma sysselsättning trots den bantade stålverksdelen, håller inte. Därförvill vi, herr industriminister, ha en bättre förklaring till att det trolsbantningen kan bli den sysselsättning .som man ursprungligen sade att detskulle bli. Enannan mycket allvarlig fråga är denna: Hur skall det bli möjligt för riksdagenatt nu fatta ett principbeslut utan någol underiag? Är detta tecknet på s. k.planmässig hushållning, att man kommer till och begär etl beslut i fråga utan något underiag alls? Ty såvitt jag kan bedöma innehåller denproposition som föreligger ingenting annat på sina 34 sidor än enredogörelse för varför den tidigare uppläggningen inte dög. Den ursprungligapropositionen, som vi fick 1974, var på 40 sidor. Den proposition som vi nu harfått har som sagt använts till att tala om varför de ursprungliga 40 sidornavar fel. Och den konstitutionella frågan blir då: Vad har för grundatt fatta ett så långtgående principbeslut som här begärs? Visseriigenhar industriministern här kastat fram en siffra - han säger att det här kanskekommer att kosta omkring 9-10 miljarder - och en sådan framkastad siffra ärnaturiigtvis bälire än ingenting, men jag bara undrar om detta är planmässighushållning.