prot · FZ09114 · 1975-12-31 00:00:00 — Vad vi här diskulerar är varför man inte har beaklal deltidigare utan försi 1976 började komma i gäng med del. Del är ju del som ärproblemet Hade del varit den socialdemokratiska viljan att della skullegenomföras, så är jag säker på alt lagen redan varit ändrad. HerrOLSSON i (s) kort genmäle; Som jag sade i min anförande har jordbruksminislern ansett delvärdefullt och angeläget att få till stånd en samlad översyn. vill jag sägalill i all om del skulle visa sig under uiredningsarbeielsgäng all detla med lillsiändsplikien är en fråga som bör påskyndas, så harutredningen möjlighet atl bryla ul denna fråga och specialbehandla den medförlur. Men del fär bli ulredningens Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Frågor om skrivelser m. IV. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Vissa tillämpnings-Jfågor beträffande lagstiftningm. sak all göra denbedömningen. Möjligheterna finns om utredningen anser alt delta är nödvändigt. Lål mig bara kort uttrycka min förvåning över atl deborgerliga ledamöterna fäster så enormt stort avseende vid lidsfaktorn. SlalsrådelLundkvist har i utredningsdirektiven lojalt följt beslut, enomständighet som jag lycker att kammarens ledamöter skall fästa eu visstavseende vid när vi skall rösta i della ärende. HerrJONNERGÅRD (c): Vid den här punkten har bl. a. kapitalbeskattningen diskuterats. Delhör ju lill det självklara all regeringen måste följa de beslut som riksdagenfallal. Del är innebörden av vår parlamenlariska demokrali, såsom den skrivilsin i regeringsformen. Meni fråga om det utlalande som gjorde rörandekapitalbeskattningen och de höjda taxeringsvärdena pä fastigheterna harregeringen underlåtit all följa beslut begärde allregeringen skulle lägga fram förslag lill sådana ändringarall de höjda taxeringsvärdena inte skulle fä medföra ylierligareskalleskärpning för i första hand familjeföretagen. Det var fråga om ellprovisorium i avvaklan på förelagsskalleberedningens förslag. Finans-minislernlade alliså inle fram proposiiion i ärendet . Han har i ell svar iriksdagen meddelat atl ell förslag skulle övervägas . Men nuser del ut att dröja ännu längre. Attriksdagens beslut i denna fråga inte har följts är, trots alll vad som harsagls här ., konstitutionellt sen inie tillfredsställande. Vidarehar kollektivanslutningen diskuterats under punklen. Kolleklivanslulningen ärinle i överensslämmelse med en god demokrati. har vid mer än eltlillfälle ullalal sig mol kolleklivanslulningen. Regeringen har knappasl gjorlnågot för alt förverkliga beslui och ullalanden. Del är juregeringens uppgift att göra det Dä säger man all delta är någonling som meraankommer på partiordföranden än pä regeringschefen . Men del är ju,herr lalman, regeringen som skall förverkliga beslut Med dekommunikationer som finns mellan regeringschefen och partiordförandenPalme bör det finnas goda möjligheler för regeringschefen au förverkligariksdagens beslut och ullalanden i ärendel. Sedande under avsnittet Frågor om skrivelser m. m. anmälda talarna nuhaft ordel övergår kammaren lill all deballera Vissa lillämpningsfrägorbelräffande lagsiiftning m. m. HerrHERNELIUS (m); Min avsiki är all här lala om lerrängkörningslagen. Del är elt ämne somskulle kunna ge upphov lill ett myckel långl anförande. men klockan går och jagskall i huvudfrågorna begränsa mig lill alt hänvisa till riksdagsdebatten den13 december förra årel, vilken även i de konstitutionella frågorna ger enganska klar bild av problemaliken. Jag vill emellertid tillägga några saker. Förstoch främst är jag ganska tacksam för utskottets behandling av dessa frågor. Enav de punkler som låg bakom diskussionen i detta ärende var det rent oformligasystemet att en lag och en förordning, som innehöll nya och bindande normer förmänniskorna, utfärdades efter del att den hade trätt i kraft. Den utkom avtrycket . Den expedierades den 2 eller , och den nåddeicke mottagarna på domsagokanslierna eller myndigheterna och än mindreallmänheten - annal än i form av en annons som hade stått införd i lidningarna- förrän . Ochän värre: Lagen förutsatte alt tillämpningsföreskrifter skulle utfärdas avlänsstyrelserna. Hur skulle dessa kunna utfärda tillämpningsföreskrifter fören lag som de inte hade kännedom om? Såfår inle en lagsiiftning gå till. Om är lagstiftare måste riksdagenålägga sig den åierhållsamhelen atl den inte utfärdar en lag som kan lillämpasförrän del finns fysisk möjlighet för medborgarna att följa lagen. Feleti delta fall är ju inte , utan det är regeringen som har gjort felgenom alt lägga fram en proposition sä sent all del blev som del blev ochdärtill en proposition som måste bifallas av i en eller annan form,eftersom den gamla lagen utlöpte vid ärsskiflei 1975-1976. Denandra punklen där jag är nöjd gäller konstitutionsutskollets ullalande på s.40 i betänkandet - det rör ocksä en viktig fråga - all om del skall göras enavvägning mellan normerna i lag och normerna i förordning, sä skall det varaklart hur denna avvägning kommer all utformas. Därför skall den tilltänkta förordningenbifogas det lagförslag som läggs fram för . Det är utmärkt - så skalldet vara. Men det var det som inte skedde . Dä fick eulagförslag, som behandlades av utskoilel, men förordningen fanns ijordbruksministerns ficka - den blev inle bekanl. Han läsle upp vissa delar avden mol sluiel av debatten, men utskoilel hade den inte tillgänglig. Det var juhelt orimligt i ell fall som detta, där man alltså utfärdade generella normerför lagstiftningen och sedan gjorde undantagen i förordningen. De undantagenvar ganska vittgående. Man förbjöd prakliskl lagel all körsel i terräng, menman gjorde undantag för jordbruk och skogsbruk. Man gjorde undantag förstatstjänstemän som var ute och for. Man gjorde undantag för barnmorskor, föratt ta etl viktigt kapitel, och man gjorde undanlag för en rad andra grupper.Men detla vissle ulskollei och inle om när lagen antogs. Så får delnaturligtvis inte gä lill. Sedanglömde man många undantag i brådskan och yran och hastigheten. Man glömdefiskarna, och man glömde försvaret. Och eftersom lagen innebar den nyheten isvensk rättsskipning att man inte fick åka Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Vissa tillämpnings-frågor beträffande lagstiftningm. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Vissa tillämpnings-frågor beträffande lagstiftningm. omkring pä egen mark -ulom på gårdsplanen och pä garageplalsen, där man fick slälla bilen - såinträffade detta att räll lolkat skulle försvaret icke få öva. Vi hade förnågra år sedan en grotesk situation, när försvaret hotades av lockout, enhändelse som gick genom världspressen. Men del hade vä) blivit ännu underligareom försvarel inte hade kunnat fullgöra sina övningar på grund av denlerrängkörningslag som hade antagii, och som inte gjorde undantag förförsvarets övningar. Värnpliktiga och andra kan inte gärna räknas som statstjänstemäni den mening som undanlaget i förordningen talar om. Nå,jag skall inte fördjupa mig i detta, utan jag skall trösta mig med tvä saker -eller i varje fall en. Och den trösten är att jag inte tror att detta kommeralt upprepas. Den läxa som nu har fått vid behandlingenav detta ärende tror jag är nog för alt avskräcka andra deparlemenl från att gåtill väga på samma sätt. Man kommer säkerligen alt fullföljagrundlagberedningens och lagstiftarnas intentioner på ell annat och lyckligaresäll. Den andra saken - som alliså inle är trösterik i och för sig, eftersomdel är fel - är all denna lag säkerligen inte har lilliimpals. Den trädde ikraft och stadgar straff även för oaktsamhel, men det skall bliintressant att sä småningom få ta del av hur mänga åtal som har väckts underden gångna liden. Antalet förseelser - om vi nu skall räkna dem - är heltsäkert tusenfaldigl, men om vi ser till anlalet ålal tror jag de kan räknas påena handens fingrar. Det är ingen trevlig lagsiiftning. Jag yrkarbifall lill reservationen 10. HerrLINDAHL i (fp): Vad gäller terrängkörningslagen, som lalade om. hällerjag med om att mycken kritik kan riktas mol den och mot det sätt på vilket dengenomfördes. Men det intressanta för konstitutionsulskotlets del är ju allriksdagen antog lagen - och gjorde det med ganska slor majorilel t o. m. Därmedhar såvitt jag förslår övertagit an. ;varel från slalsrådet Men delfinns också anledning komma ihåg för framtiden all en sådan Ivångssiluation somriksdagen här har hamnal i vill vi inle vara med om en gång lill. Ochregeringen vissle ju här ire år i förväg när lagen skulle löpa ut. Hade man dåplanerat litet, sä hade vi haft del nya förslaget i god lid. Delsom jag egenlligen nu skall tala om är emellertid vad som behandlas ireservaiionen 11, alltså frågan om vissa regeringsbeslut angående bidrag frånciearingfonden för olja. Del är en fond som tillkom i samband med de bränsleransoneringarvi hade under den s. k. oljekrisen. Den gick ul på all man lade en vissclearingavgift på en del petroleumprodukter, och det var meningen alt man medden på del sällel uppkomna fonden skulle jämna ul skillnaden mellan priset päden svenska marknaden -del rådde som bekanl prisslopp då - och del pris somimportörerna fick betala för all föra in likartade produkler lill landel.Importörernas pris kunde nämligen i vissa fall vara högre än del pris de fickla ul här i . Principenför denna fond var alt man skulle kunna få bidrag för samma slags produkter somvar avgiftspliktiga lill fonden. Den principen följdes också helt och hålletmed undantag för en enda punkt, nämligen den atl regeringen fann del sälämpligt att utbetala pengar till AB för import av råolja. Detvar nämligen en produkt som inle var upplagen i denna förordning. Den fannsinle nämnd där över huvud taget. Man hade diskuterat det i energiberedskapsutredningenoch sagt atl det inte gärna gick för sig alt föra upp råolja på listan. Delfanns ingel råoljepris inom som man kunde ulgå ifrån. Del fanns så få ibranschen som opererade med råolja atl man inle kunde få fram någon vettig marknadsbild. Ciearingfondenvisade efter ransoneringens upphörande ett överskott pä 33-34 miljoner. Vidbehandlingen av 1975 ärs budgetproposition fick ta ställning till hurdetta överskott skulle hanteras. Beslutet innebar att avgifter kunde komma attresiitueras, alltså betalas tillbaka till dem som redan hade betalat inavgifier för vissa slags produkter. Regeringen föreslog - och riksdagengodkände det - all medel ur fonden skulle kunna utnyttjas för ändamål som varav betydelse för all siärka försörjningsberedskapen inom energiområdet, t. ex.för inköp och lagring av fasta och flytande bränslen. Såhände sig det märkliga atl ansökte om bidrag ur fonden förimport av råolja 1974, alltså under en periodsom bidraget enligt fondens bestämmelser inle kunde avse. Denna ansökan biföllsav regeringen, som hänvisade lill 4 § i allmänna ransoneringslagen, som absolutinte lämnar någol ulrymme för bidrag när det gäller råolja. När regeringenbiföll ansökan hade dessulom i silt beslut ultalat att bidrag, om detinte var fråga om restitution av avgifter, skulle avse sådana ändamål som kundestärka försörjningsberedskapen. Här gällde det alltså olja som var inköpt etldrygl är tidigare. Den var redan förbrukad. Jag har svårl att se på vad sällden skulle kunna stärka försöriningsberedskapen. Detta kan såvitt jag förslår endasl leda till ett bifall tillreservationen 11. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Vissa tillämpnings-frågor beträffande lagstiftningm. Är man formalist för alt man håller på formella regler? Nej,naturligtvis inte. Formella regler är oftast inle lill för sin egen skull. Deär lill för alt vara en garanti för lika behandling av enskilda och för likabehandling av företag, lika behandling av människor. Jaghar i tagit upp tvä frågor av formell karakiär som haftvittgående betydelse. Det är ivä fall i vilka regeringen gjon sig skyldig till,jag vågar faktiskt säga, maktmissbruk. Delena fallet gäller ciearingfonden, som i ulföriiglredogjort för. Jag är honom myckel lacksam för det, med tanke på min heshet . Jag vill bara tillägga att det beslut som regeringen faltal i detta ärende- vi har tagit upp det i reservaiion 11 - hell saknar Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Vissatillämpningsfrågor beträffande lagstiftning m. m. Regeringenbeslöl alltså atl ur ciearingfonden tilldela AB en ersättningpä 40 rhilj. för import av råolja, trots alt råolja inte var upptaget pålistan över varor som var berättigade till utdelning ur fonden. Klarare kaninget missbruk av beslutsbefogenheten vara. Detandra fallet skall jag gå in på litel noggrannare. Del är innehållet ireservationen 16. Det handlar om trafiktillstånd för linjetrafik vad gällervärnpliklsresor under veckosluten. Dyliktrafik har bedrivits av försvarels civilförvaltning , faktisktfrån 1969. För alt bedriva linjelrafik av den typen krävs tillstånd lillyrkestrafik, och försvarets civilförvaltning hade inle sådant lillslånd. Isjälva verket hade försvarets civilförvaltning bedrivit trafik tills det kom enanmälan mot generaldirektören i verket lill åklagaren. Åklagaren gjorde enuiredning. Sedan kom en begäran från försvarels civilförvaltning om tillståndall bedriva linjelrafik, och regeringen beviljade detla tillstånd den 15 maj1975. Skildratpå detta säll ser del ul som elt mycket rakt och fint ärende, men haken i det äralt man kan ju aldrig ge ett beslut med retroaktiv verkan, inte ens regeringenkan detta. Har regeringen gett ett beslut gäller det beslutetefter denna tidpunkt, men för tiden - den tid försvaretscivilförvaltning har bedrivit linjetrafik - ges ju inget tillstånd. Nutolkar riksåklagaren regeringens beslut så att åtal icke väckies i frågan.Formuleringen i riksåklagarens beslut är intressant Nuär det att beklaga att i betänkande har smugit sig inell tryckfel. I själva verket har den allra viktigaste meningen i reservationen16 fallit borl, och den meningen angår riksåklagarens beslut Meningen finns päs. 62, och del korrekta skrivsäliel finns utdelat på bänkarna. Denriktiga skrivningen skall lyda; "Riksåklagaren har nämligen funnit detvara i regeringsbeslutet klarlagt, all civilförsvarets medverkan i trafiken,sådan den bedrivits enligt det fr. o. m. gällande avtalet intevar av den beskaffenhet alt försvarets civilförvaltning kunde anses somi.rafikutövare i yrkestrafikförordningens mening." Sedankommer den viktiga meningen som skall skjutas in: "Vidare har han anförtatt civilförvaltningens handlande för liden inle bör bedömas påannal sätt." Tydligareän så kan man inte tänka sig en tolkning i retroaktiv riktning av etl beslutDel här är en allvarlig sak, och jag menar att det är regeringen som äransvarig för all riksåklagaren har kunnat göra en retroaktiv tolkning av dennatyp. Detär alldeles uppenbart vilka vådor det skulle föra med sig om regeringen skulleöppna möjlighet till underlydande myndigheler atl lolka dess beslut retroaktivtDel skulle föra med sig att man aldrig med säkerhet vissle vad somgällde. Man skulle hela liden löpa risken alt del man trodde gälldei dag, kanske , befanns inte ha gällt . Man skulle aldrig velavilka beslut man hade all rälla sig efter. En retroaktiv verkan är ettgrundskott mot rättssäkerheten vare sig den kommer i form av lagtolkning elleri form av beslut som låter sig tolkas retroaktivt Mankommer alltså här tillbaka lill frågan om de formella reglernas uppgifi.Formella regler om att beslut med retroaktiv verkan inle skall kunna fallassyftar givetvis lill atl garantera allas likhet inför lag och överhet. Jagmenar givelvis att de två fall som behandlas i reservationerna 11 och 16 skallvara oberoende av person; Aktiebolaget skall ha lika stor räll lilllikhel inför lagen i som Aktiebolaget och försvaretscivilförvaltning skall givetvis vara underställd samma lagar och samma beslutsom enskilda bussbolag. Det vore upprörande om man kom till en annan ordning idetta land där vi med rätta varit sä stolta över att vi har en hög rällskultur. Jag yrkar bifall tillreservalionerna 11 och 16. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Vissa tillämpnings-frågor beträffande lagstiftningm. Del har blivit en ganska läng debalt om konstitutionsutskotlelsgranskningsbelänkande, och jag skall försöka att inte göra mig skyldig till etlalltför långl anförande. Men jag vill ändå säga några ord med anledning av vadfru anfört belräffande regeringens beslut av attbestämmelserna i yrkestrafikförordningen inte utgjorde hinder förcivilförvaltningen att ta sådan del i av SJ eller annat företag bedrivenmilitär veckoslutstrafik som förutsatts i avtalet mellan civilförvaltningen ochSJ. Frågan har varil huruvida beslutet hade karaktären av tillstånd lilllinjelrafik enligl yrkestrafikförordningen eller om del var atl beirakla som enfrån förordningens regler meddelad dispens. Ireservaiionen 16 har ifrägasaiis all besluiel var all beirakla som ell dispensmeddelande. I reservationen sägs atl frågan om vem som skulle söka tillstånd har varit föremål för bedömning i liknande fall. Man åsyftar här del fall som riksåklagaren handlagl och där det också blev ett åtal. såsom här har framhållit Reservanierna, två centerparlisier och två moderater, har åberopat det som slöd för sill utlalande. Men riksåklagaren anför att "omständigheterna i förevarande fall inte kan anses jämförliga med dem som varil under Högsla domsiolens bedö mande i andra fall.- Nägol sirafföari förfarande med avseende på eventuell tillständspliktför FCF har alltså inte förekommil och följaktligen inte heller belräffandeSJ;s medverkan." Åtal skulle därför enligl riksåklagaren icke väckas. säger all regeringen gjorl sig skyldig till maktmissbruk - jag trorhon använde det uttrycket Civilförvaltningenhade hemslälli om all yrkesirafikför-ordningens regler skulle fålillämpas. 1 beslut lämnade Kungl. Maj:l den framslällningenulan bifall. I reservaiionen heler det Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Vissatillämpnings-frågor beträffande lagstiftning m. m. "Riksåklagaren harsåledes tillmätt regeringens beslut retroaktiv verkan. "Utskotlsmajoriteten kan inte sä tvärsäkert som reservanterna uttala sig omriksåklagarens tolkning av regeringens beslut. Vi vet inte ens om vi harrättighet att tolka vad riksåklagaren säger i det här fallet. Menutskottsmajoriteien har för sin del ingen anledning att betvivla uppgifternaalt det här gällde en dispens. Expeditionschefen i kommunikationsdepartementethar sagl all formuleringen i beslutel är den som brukar komma till användningnär dispens ges frän gällande regler. Utskotlsmajoriteten anser därför alt denformulering som används i beslutet innebär alt försvarets civilförvaltning harfått dispens frän reglerna i yrkestrafikförordningen. Den förordningen ärbeslutad av Kungl. Maj:t efter hörande och innefattas således iregeringens generella dispensbefogenhet. Vad som förekommit i ärendet geralltså inte ulskotiei anledning anla att regeringen haft för avsikt all gebeslutet retroaktiv verkan. Det föranleder alltså inte någol särskilt uttalandefrån utskottets sida. () kortgenmäle; Med anledning av den senasle repliken vill jag säga att det egentligenär rätt likgiltigt vilket namn man skall ge detta beslut, om man skall kalladet för dispens eller inte. Vi är väl alldeles överens om atl del inte är etlbeslut i en besvärsfräga. Man gjorde sig alltså inte omaket alt söka lillslåndhos , som är den normala vägen. Hade man gjort det och fäll avslagfrån hade man kunnal besvära sig hos Kungl. Nej, man gickdirekt lill regeringen och bad om tillstånd, och regeringen gav tillstånd. Minuppfaltning är också den all det inte finns någon annan möjlighet förregeringen atl i det lägel behandla denna fråga på annat sätt än som elldispensärende. , dispensbeslut fär inte vara retroaktiva. Manär i själva verket här i en prekär situation. Häller man benhårt fast vid attdetta är ell dispensbeslul, och att regeringen aldrig har velat göra detretroaktivt, dä sätter man faktiskt riksåklagaren i en väldigt besvärligsituation. Det belyder all riksåklagaren alldeles på egen hand har tolkatregeringsbeslutet retroaklivl och alldeles på egen hand beslulal atl inle åtalade Ivå generaldireklörerna. FruThunvall langerade en fråga som också är mycket intressant ur konstitutionellsynpunki. Jag skall hell hastigt beröra den. Del ligger nämligen en kollisionbakom när det gäller praxis, en kollision mellan regeringens uppfattning ochhögsta domstolens. har haft till handläggning ett antal fallav den här lypen, och man har kon-sekvenl följt den principen attdet är den som är längst bak i ansyarsked.jan när del gäller linjetrafik somskall begära trafiktillstånd. Försvarets civilförvaltning har uppdragit ål SJoch åt privala bussbolag all verkslälla busslrafiken. men verkel har hela tidenvarit ansvarigt för den. Enligt HD:s praxis är del klart all del är verkel somskulle söka och få lillslånd. Regeringen har emellertid lagil väldigi legärt påden frågan, och det är väl denegentliga orsaken lill alt man försatt sig i den här situationen att verket iså drivit trafik utan tillstånd. Men är det som del är. Jag tyckeratt det är bra märkvärdigt att man inle kunnat klara upp den här saken på ettsnyggare sätt. För denna väg, alt fatta beslut med retroaktiv verkan, ärverkligen inte tilltalande. FruTHUNVALL (s) kort genmäle: Jag skall inte ta upp någon ytterligare debati med . Vikan inle övertyga varandra i de här frågorna. Men jag vill påpeka atl det baraär fyra av utskottets alla ledamöter som slår för reservaiionen. HerrKARLSSON i (s): Jag vill beträffande terrängkörningslagen helt kort säga atl jag tolkarreservaiionen 10 och anförande framför allt som ett angrepp påjordbruksutskottet rnen också som ett angrepp på , som godtagit allregeringen får bemyndigandet atl i lag meddela föreskrifter. Bemyndigandet ilerrängkörningslagen uppfyller emellertid grundlagens formella krav. KU kaninte - så som man i reservationen närmasi lycks avse - granska ellerett av utskott, och jag vill på denna punkt endast yrka bifall tillutskottets skrivning. Jagvill också framföra några synpunkler i anledning av reservaiionen 11 sombehandlar bidrag frän ciearingfonden för olja. I samband med oljekrisen beslötsatt allmänna ransoneringslagen (1954:280) skulle sättas i kraft. Beslutet avsågtiden - . 1 denna lags 4 § ges möjlighet att isyfte alt tillgodose behov av förnödenhet uljämna prisskillnader mellanimportvaror av samma eller likartat slag eller mellan importvaror och inomriket tillverkade varor av samma eller likartat slag. Regeringen kan föreskrivaatl clearingavgift skall erläggas och att clearingbidrag skall utgå förförnödenhet som importeras hit eller som frambringas eller tillverkas hät Clearingförfarandettillkom för atl utjämna importpriserna och därigenom trygga landetsförsörjning av vissa oljeprodukter Genom all allmänna ransoneringslagen sattesi kraft erhöll regeringen fullmakt att inom ramen för dennalagstiftning vidta erforderliga åtgärder. En av dessa åtgärder utgjordes avprisclearingsystemet belräffande oljeprodukter. Visserligenomfattade den av regeringen utfärdade kungörelsen i ämnet inte råolja, men närfrågan aktualiserades genom framställning frän AB Nynäs-Petroleumhade regeringen haft möjligheter att komplettera kungörelsen i detta avseende.AB hade i hemställan till regeringen begärt kompensation fördehöga priser som bolaget haft att erlägga för råoljeimporlen 1januari - . Sedan clearingnämnden uttalat sig positivt förtillstyrkan av ansökningen beslöt regeringen att med stöd av 4§ allmänna Granskningav statsrådens tjänsteulövning m. m. Vissa tillämpnings-frågor beträffande lagstiftningm. 9 protokoll 1975/76. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. ransoneringslagen beviljabolaget clearingbidrag med 40 milj. kr. att utbetalas från ciearingfonden förolja. Den8 gjordes en motsvarande framställning lill regeringen frän ABSvenska . liksom styrelsen för ekonomiskt försvaravstyrkte denna ansökning. 1 beslutet lämnade regeringenansökningen utan bifall. Redanvid tidpunkten för AB Nynäs-Petroleums framställning var clearingsystemet underavveckling.