prot · FY0996 · 1975-12-31 00:00:00 — Jag yrkar bifall lill reservaiionen vid lagutskottets belänkande nr29, FruFREDGARDH (c): Lagutskotlel har haft att behandla motion 1975:725 av m,fl, om sådan ändring av hyreslagsliflningen alt bosladshyresgäst ulan bil intekan Ivingas att hyra bilplats genom kopplat avtal, dvs, att hyra för lägenhetförbindes med hyra av uppställningsplats för bil. Dä utskottet avstyrktniotionen har avgell reservalion, diir han kräver sädanändring av hyreslagen all kopplingsvillkor som innebär skyldighet att hyrabilplats alltid är obilligt mot hyresgäst som inte har tillgång till bil,Lagutskollel har ägnat stor uppmärksamhet ät denna angelägenhet, och jag villgärna framhålla alt utskottet har full förståelse förden fråga som motionärendrar upp, Inle desto mindre har vi under nuvarande förhållanden avstyrkt kravetpå ändring av hyreslagsliflningen, och jag skall hell kort beröva de skäl somvi grundar vårl avstyrkande pä, Utskollethar låtit en rad instanser med ingående kännedom och stor både teoretisk ochpraktisk erfarenhet yttra sig i ärendel. Av sju pä della säll tillfrågadeinstanser har endasl en, nämligen , tillstyrktmotionsförslagel. Andra i sammanhanget tunga instanser som länshyresnämndernai , statens planverk. och , dvs, SverigesAllmännyttiga Bostadsförelag, har anseit all hyresgästernas berättigadeiniressen kan tillgodoses inom gällande lag och med de möjligheler till jämkningav hyra som redan finns. Länshyresnämnderna pekart, ex, dels pä all hyresgäst med stöd av 54 i; hyreslagen kan medbibehållen hyresrätt säga upp hyresavtal för ändring av hyresvillkoren, dels påatt villkorsprövning skall ske enligt de principer som anges i 48 i?hyreslagen. Man framhåller ocksä att ärenden av detta slag är ovanliga, SABOlar upp även den ekonomiska sidan och anför i sill yttrande att dengrundläggande ekonomiska förutsättningen för de allmännyttiga bostadsföretagenär att självkostnaderna skall täckas av hyresintäkter. Delta gäller ocksä,säger man, de bilplatser som måste finnas för att byggnadslov skall ges. InomSABO tillämpar man tre principiellt olika alternativ för att ta ut kostnadernaför bilplatser. Enligt det första är dessa kostnader inbakade i bosladshyranmen reduceras för hyresgäst som inte har bil. Enligt det andra tecknar mansärskilt bilplatsavtal med hyresgäst som önskar bilplats, S, k, kopplade avtal,som är det tredje alternativet, finns visserligen men används praktiskt tagetaldrig. Svenskakomniunförbundel understryker att hyresgäst som så önskar med hjälp avbefintlig lagstiftning kan bli befriad från hyresavtal vad gäller bilplatser,Ulskottet anför i delta sammanhang att det ännu inle har utbildats nägon fasteller enhetlig praxis angående prövningen av kopplingsvillkor, Utskolletredogör för tvä fall som har avgjorts vid , båda under1974, I det första fallel hade hyresgästen, som tecknat kopplat bilplatsavtal,saknat bil redan när avtalet ingicks. Tingsrätten kunde emellertid inte finnaatt han befunnit sig i en tvångssituation när avtalet ingicks och ansåg därförinte att det här förelåg ett obilligt hyresvillkor. Det andra fallet fickliknande avgörande. Någon tvångssituation förelåg inte, Utskolletkan alltså inte finna skäl till alt del nu införes en generell regel attbostadshyresgäst, som saknar bil, alllid skall kunna befrias frän tvång allhyra bilplats, Ulskottet pekar också på svårigheierna all i en lagtext angeunder vilka förhållanden en sädan regel skulle vara tillämplig eller ej, Ulskottethänvisar till alt den förlikningsinstans, hyresmarknadskoni-mittén, vilkentillskapats av och , har rekommenderat införandei hyreskontrakt av en förlikningsklausul av sådan innebörd att hyresgäst somsaknar bil befrias från skyldighel all hyra garageplats, men all sådanskyldighet inträder dä vederbörande förvärvar bil, I anslulning lill dettavill utskottet framhålla all problemel med kopplingsvillkor lämpligen kan lösasgenom förhandlingar niellan parterna på hyresmarknaden. Utskottet föfier härprincipen alt lagstiftning inle skall tillgripas, när syftet kan näs genomförhandlingar direkl niellan parterna. Andrafaklorer, som bidrar till allslärka hyresgästernas ställning, utgör tillkomstenav den bostadsdomstol som fattade beslul om och somträder i verksanihei den , Den bör kunna bidra till elt merenhetligt förfarande på della område. Slutligenvill utskottet erinra om alt regeringen redan nu har aviserat att hösten 1975lägga fram proposition pä grundval av generalklausuls- Förbudmot koppling i hyresavtal av hyra av bostad och hyra av bilplats Förbudmot koppling i hyresavtal av hyra av bostad och hyra av bilplats uiredningens förslag tillvidgade möjligheter för domstol att jämka eller lämna utan avseende oskäligaavtalsvillkor. Om detta förslag genomförs får hyresgästen ytterligare skydd motobilliga hyresvillkor. Avdet sagda framgår att det under nuvarande förhållanden och med de förändringarlill förniån för hyresgästerna att fä sin rätt tillgodosedd som bl, a,bostadsdomstolen komnier alt innebära inte finns anledning alt nu kräva ändringav hyreslagstiftningen. Jag vill alllsä, herr talman, härmed yrka bifall tilllagutskottets förslag i betänkandet nr 29, HerrCLAESON (vpk): Vad utskottets taleskvinna här har sagt innebär inget som helsl nyttutöver det som slår i betänkandet, och det har jag redan tagit del av. Jag hadehoppats alt få nägra kommentarer till de invändningar som jag i mitt försiaanförande gjorde mot vad utskottet har kommit fram till. FruFredgardh anför emellertid att ulskottet har full förståelse för denna motionoch det krav som den släller men att man under nuvarande förhållanden avstyrkerden. Det som motiverar all bör besluta i enlighet med molionen och föfiaklligenbifalla yrkandei i reservaiionen är, herr lalman, just de nuvarandeförhållandena på hyresmarknaden och de problem som dessa kopplingsklausulerföranleder. Detfinns många människor i det här landet som av hälsoskäl eller andra orsakeraldrig har möjlighet att skaffa sig en bil, och det finns mänga människor sominle vill skaffa sig en bil. Men de här människorna tvingas ändå alt betala fören bilplats som de aldrig kan komma all använda eller vill använda. Del ärdenna uppenbara orättvisa som vi har velal peka på och medverka till altavskaffa. Delhinder som här har angivits, att det skulle vara svårt alt formulera enlagtext, har redan bemötts i reservationen, där del anförs alt sådana ändringarav hyreslagen bör genomföras som slår fast alt kopplingsvillkor som innebärskyldighet att hyra bilplats alltid är cbilliga mot hyresgäst som inte hartillgång lill bil. Attbara en remissinsians har tillstyrkt vär motion, nämligen , är riktigt. Men del är inle vilken instans som helsl, ulan det ärförmodligen den som har de bästa erfarenheterna på del här området ochverkligen har sett problematiken i hela dess vidd, AttSABO inle har tillstyrktniotionen är ju helt naturligt och föfidriktigl därför all de allmännyttigabostadsföretagen av omsorg om sina hyresgäster i de allra flesta fall harreglerat den här frågan genom förhand-lingsöverenskommelser med resp,hyresgästföreningar. Jaghar alltså, herr talman, svårt all se att det som utskottet har anfört skulleulgönt något som helsl motiv för att i lag avstå ifrän alt besluta om enändring i hyreslagsliflningen. När jag använde uttrycket nuvarande förhållanden, avsåg jag kanske inte så mycketde förhållanden som talar om utan mera gällande lag, som juverkligen ger möjlighet för människorna att få rättelse. Ännu har inte sä mängafall varit framme till rättsligt avgörande, men vi räknar med att det kan skeen ändring när bostadsdomstolen trätt i funktion. Dä kommer vi också att fåstörre erfarenhet av avgörande genom domstol. Jagsade att ulskottsmajoriteten har full förståelse för motionärernas krav när detgäller att skapa bättre förhållanden för människor, och det står jag fast vidfortfarande. Är det däremot så att människor inte känner lill de lagligamöjligheter som finns att få rättelse, då är det väl mera en fräga omupplysning - som jag dä förutsätler att också vill bidra till - änen fråga om ändrad lagstiftning. Förbudmot koppling i hyresavtal av hyra av bostad och hyra av bilplals HenCLAESON (vpk): Ja, , jag har i många är i min praktiska verksamhet söktbidra till att fä rätsida pä det här problemet. En av orsakerna till att jaghar medverkat till motionen är just de svårigheter som jag då haft alt brottasmed. Det har i många fall visat sig vara omöjligt all komma till rätta medprivata fastighetsägare. Sedanvill jag bara säga att gällande lag ännu inte har visat att det går alt fåändring av sådana här förhållanden. Det är ocksä elt motiv för att nubifalla det förslag som vi har framfört i motionen. FruFREDGARDH (c): I de tvä fall som har avgjorts enligt gällande lag har det klartredovisats alt vederbörande inte befann sig i den tvångssituation som lagenomnämner. Man kan ju inle heller med del utbud av lägenheter som finns i dagsäga att de befunnit sig i en tvångssituation. Jaghäller fortfarande fast vid att det finns möjligheter att fä rättelse, om mananvänder dem pä rätt sätt. Överläggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs på bifall lill dels utskottetshemställan, dels reservationen av , och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes föfiande voteringsproposition: Den som vill allkammaren bifaller lagutskottets hemställan i betänkandet nr 29 röstar ja, dendet ej vill röstar nej. Vinner nej har kammaren bifallit reservationen av herrIsraelsson, Vidomröstning genom uppresning förklarades flertalet av kammarens ledamöier haröstat för ja-propositionen. Räntelag,m. räkning verkställdesvotering med omröstningsapparat. Denna omröstning gav föfiande resultat: §8 Räntelag, m. m. Föredrogs lagutskottets betänkande nr 30 medanledning av propositionen 1975:102 med förslag till räntelag m, m,, jämtemotioner, I propositionen 1975:102 hade regeringen() efter att ha hört lagrådet föreslagit attanta i proposiiionen framlagda förslag till dels räntelag, dels ändringar i 28olika lagar som innehöll speciella bestämmelser om ränta. Beträffande propositionens huvudsakliga innehållanfördes bl, a, följande: "1propositionen föreslås att de nuvarande räntebestämmelserna i 9 kap, 10 ijhandelsbalken och 6 § skuldebrevslagen ersätts av en särskild räntelag, Lagenavses bli tillämplig på penningfordran inom förmögenhetsrättens område, i denmån inte annat är avtalat eller utfäst eller särskilt föreskrivet, Lageninnehåller i första hand regler om dröjsmålsränta, I stället för de nuvaranderäntesatserna föreslås alt dröjsmäls-ränlan skallmotsvara diskonto, ökal . Med del diskontosom gäller f n,, , blir dröjsmälsräntan alltså , Om förfallodagen för enfordran inte är bestämd i förväg, krävs det f n, att gäldenären stäms tilldomstol för alt dröjsmålsränia skall böria ulgå, I propositionen föreslås attkravet på stämning slopas, I stället skall dröjsmålsränia böria utgå en månadfrän den dag borgenären har avsänt räkning eller framställt krav på betalningpå annat sätt. Den föreslagna räntelagen innehåller också enbestämmelse om s, k, avkastningsränta, dvs, ränta på betalning som skall återgåi samband med att avtal hävs till föfid av betalningsmottagarens kontraktsbrotteller av liknande anledning. Avkastningsräntan skall motsvara riksbankensdiskonto med ett tillägg av , dvs, i dagens läge nioprocent," Idetta sammanhang hade behandlals de med anledning av propositionen väcktamotionerna 1975:2140av m, fl, (m), vari yrkats att begärde all regeringenvidtog åtgärder för publicering av diskontoändringar i enlighet med vad imotionen anförts - molionärerna syftade till en publicering i Svenskförfattningssamling, samt 1975:2142 av m,fl, (c), vari yrkats att beslutade 1,. att 39 a § i förslagettill lag om ändring i konkurslagen utformades så, att därav klartframgick att gäldenär icke var skyldig all utge ränta på återburen egendom iform av penningmedel, om han kunde visa att han själv inie hållitmedlen räntebärande, 2.att publicering av det av fastställda diskontot skedde i Svenskförfattningssamling i samma ordning som gällde för bl, a, basbeloppet enligllagen (1962:381) om allmän försäkring. Räntelag, m. m. 1. att skulle anta det till propositionen1975:102 fogade förslaget till räntelag, 2. beträffande publiceringen av diskontoändringar attriksdagen med bifall till molionerna 1975:2140 och 1975:2142, yrkandet 2,begärde att regeringen i lät införa de förändringarsom beslutats i diskontot, 3. beträffande ränta vid återvinning i konkurs attriksdagen - med förklaring att propositionen i denna del inte kunnai oförändradantas - i anledning av motionen 1975:2142, yrkandet 1, skulle anta 39a § iförslaget lill lag om ändring i konkurslagen med av utskottet föreslagenlydelse, innebärande att den i lagförslaget angivna skyldigheten att utgeavkastningsränta skulle begränsas till de fall där penningmedel som skulleåterbäras hållits räntebärande, 4. att skulle anta förslaget till lag omändring i konkurslagen i vad det ej omfattades av hemställan under 3, 5. alt skulle anta övriga i propositionenframlagda lagförslag. beträffanderänta vid återvinning i konkurs av (), (), herrAndersson i (s), i (s), herrar (vpk)och i (s) samt i (s) som ansettatt utskottet under 3 bort hemställa att med avslag på motionen 1975:2142,yrkandet I, skulle anta 39 a § i förslaget till lag om ändring i konkurslagen. Hen i (s): I lagutskottets betänkande nr 30 behandlas propositionen 1975:102 medförslag till räntelag m, m. Den här föreslagna lagen innehåller bestämmelserom dels dröjsmålsränia, dels s, k, avkastningsränta. Skyldighet all utgeavkastningsränta förulsätter i regel att det finns avtal eller lagbestämmelser,men den kan ocksä utgå i det fall ett avtal hävs på grund av kontraktsbrottfrän betalningsmottagarens sida eller av annan liknande orsak. Utskottethar tillstyrkt det här lagförslaget, och det finns heller inga motioner medyrkande om ändringar med anledning av förslaget till räntelag. 13 prolokoll 1975. Räntelag, m. m. Itvä motioner, en moderatmotion, 2140, och en centermolion, 2142, las frågan ompubliceringen av diskontot upp, det diskonto som ftistställer. Bådedröjsmålsränta och avkastningsränta är nämligen anknutna till diskontot, Imotionerna hänvisas till lagrådets uppfattning all det är viktigt medtillförlitlig publicering av de förändringar som företas beträffande diskontot.Lagrådet ansåg att en sädan publicering lämpligen borde ske på samma sätt somnär det gäller basbeloppet, dvs, i . Också ulskottethar samma uppfattning och framhåller att det är viktigt att det flnns säkrauppgifter att tillgå. Jagvill här bara konstatera att utskottet är enigt när det begär att regeringenskall införa uppgifter om ändringar i diskontot i , 1propositionen föreslås också ändringar av nägra bestämmelser i konkurslagen.De här ändringarna innebär att vissa bestämmelser om ränta anknyts tillbestämmelserna i räntelagen. Det gäller bl, a, 39av;, som reglerar frågorrörande avkastning av egendom, som skall återbäras till konkursbo och frågor omrält till ersättning för kostnader som man har lagt ner på sådan egendom. Denhär bestämmelsen innebär bl, a, att den som är skyldig att äterbära egendomockså skall utge avkastning för liden efler delgivning av stämning i målet. Närdet gäller återvinningsbestämmelserna om otillbörliga rättshandlingar i 30 iji konkurslagen kan den återbäringsskyldige förpliktigas att utge avkastningredan från den tidpunkt då han mottog egendomen. Nuföresläs den ändringen i 39 a ij alt, om egendom som skall återbäras utgörs avpengar eller ersättning skall utges för egendoms värde, ränta skall ulgä enliglen viss bestämmelse - 5 ij - i räntelagen från det att återvinning påkallades1, o, m, den dag då skyldighet all äterbära beloppet inträder, och enligt 6 ij iräntelagen för tiden därefter. Dethär innebär skyldighel för den som skall äterbära pengar all betalaavkastningsränta fram till dess frägan om återvinning slutligt har avgjorts ochdärefter dröjsmålsränia - delta oavsell om pengarna faktiskt varit räntebärandeeller inte. Vidare föreslås all den äterbäringsskyldige vid återvinning enligtbestämmelserna om otillbörliga rättshandlingar skall kunna åläggas all betalaavkastningsränta från den tidpunkt då han tog emot pengarna! Icentermolionen 2142 har yrkats all skall besluta att skyldighetenalt utge ränla bara skall avse ränla som den äterbäringsskyldige faktiskt haruppburit. Som stöd har motionärerna anfört att del är viktigt att denåterbäringsskyldige i lagen får det skydd som ligger i alt han inte kan tvingasbelala mer än han i verkligheten har uppburit, Utskollsmajorilelenhar tillstyrkt motionen när del gäller de återvinningsfall som omfattats avkonkurslagens 39aij, första siycket, vilket innebär att nägon avkastningsräntainte skall utgå i de fallen. Vilka fall är det dä fråga om? Ja, framför alllfall då exempelvis pengar återvunnits till ell konkursbo. Skyldigheten allutbetala ränta begränsas genom utskotlsmajoritetens skrivning till all avse defall där pengar som skall återbäras har hållitsräntebärande, Utskoltsmajoritetenhar emellertid inte kunnat tillstyrka centermotionen pä en punkt, nämligen närdet gäller frågan om ränta i de återvinningsfall som avses i andra stycket i39 a ij. Den bestämmelsen avser de fall därgäldenärs molkontrahent fåttegendomen genom en otillbörlig rättshandling, Ulskottet har avstyrkt bifalltill centermotionen, vilket innebär alt propositionens förslag omavkastningsränta i detta fall har accepterats även av de borgerliga partiernasrepresentanter i utskottet - ett förhällande som ärnågot motsägelsefullt. Förövrigt kan även konstateras att utskottsmajoritetens skrivning inte heltmotsvarar motionsyrkandena, I den reservation som vi socialdemokrater harfogat vid utskottets betänkande har vi framhållit alt i och med att återvinningpåkallas så kan enligt vår mening god tro hos den återbäringsskyldige intelängre åberopas som skäl för att inte betala ränta på de pengar som skallåterbäras till konkursboet. Redan lagberedningen framhöll i sill betänkande,som ligger till grund för propositionen, att vid återbäring av betalning skulleränta utgå åtminstone frän delgivning av stämning i målet. Vi har i värreservalion ocksä pekat på att den äterbäringsskyldige om han, när återvinningpåkallas, betalar lillbaka pengarna, bara behöver erlägga ränta för den tid someventuellt kan förflyta frän del au återvinningen påkallades lill dess allmedlen återbetalats, Räntebestänimelseni 39 a tj, första stycket, får därför i princip betydelse bara i den mån detblir en process om skyldigheten att återbetala pengar lill ell konkursbo. Om dåden som skall belala lillbaka pengarna förlorar processen, bör han enligt vårmening rimligen utge ränta för den tid processen pågått, oavsett om han hållitpengarna räntebärande eller inte - men i regel fär man väländå utgå ifrän att folk ser till alt det blir avkastning pä de pengar det är fråga om. Vihar ocksä framhållit i vår reservation all den av oss föreslagna ränleregeln ären praktisk och lältillämpad regel. Motionärernas förslag däremot, att räntaskall utgå om den äterbäringsskyldige inte lyckals visa alt han inte självhållit pengarna räntebärande, är en mycket svår-lillämpad regel. Vi har bl, a,pekat pä de svårigheter som det innebär all söka föra en negaliv bevisning. Medden anförda, herr talman, hemställer jag om avslag på motionen 2142, yrkandet Ioch bifall till reservaiionen som är fogad vid lagutskottets belänkande nr 30, Räntelag,m. i har ingäende redogjort såväl för utskottetsbelänkande som för proposition och motioner. Jag skall i egenskap av utskottetsordförande inte tillägga särskilt mycket, men jag vill ändå framhålla att detär en mycket gammal lagstiftning som förändras av utredningoch överväganden. Den härstammar faktiskt lill vissa delar frän 1734,Övervägandena påböfiades i och med en moiion 1938 och har sedan fortsatt i formav olika aktiviteter Räntelag,m. i riksdag 1941,1951 och 1965, Sedan har frågan varit under utredning genom attköplagutredningen fick i uppdrag att företa den av begärdaöversynen. Mankan också konstatera att en av de allra äldsta av de riksdagsskrivelser sominle lett till några resultat nu kan avföras från listan över sådanaskrivelser. Vihar varil helt ense i lagutskottet om att tillstyrka förslaget till räntelag.Endast i ett fall, som berörts av , nämligen beträffande enföfidändring i lag om ändring i konkurslagen har utskottet delats upp i enborgerlig och en socialistisk del. Jag kan nämna all utskottsmajoritelenssynpunkter framfördes i samband med då aktuellaändringar i konkurslagen. Vid del tillfället var lagutskottet överens om attinle la upp frågan, eftersom det antyddes alt den skulle komma all sakbehandlasi samband med handläggningen av förslagei lill ränlelag. Så har också skett. Såsomav antyddes innehåller utskottets majoritets-skrivning en delsmå avvikelser i förhållande till motionen. Det är anpassningar som vi hargjort i största enighet för all därmed få de här lagförslagen helt rimliga. Jagvill emellertid peka pä att lagrådet i sitt yttrande över lagrådsremissenanförde att ordalagen i propositionens förslag närmast gav intryck av attbestämmelserna avsäg endast sådan ränla som faktiskt utgått. Det förhållandetstämde också, sade lagrådet, med den doktrin som utvecklats. Inomcenterpartiet anser vi att det är ganska orimligt att man vid en återvinning avden äterbäringsskyldige skulle utkräva ränla även i sädana fall där ränta intehar bekommits. Närvi talar om avkastningsränla skall vi veta att den enligt räntelagen ärgällande diskonto plus 2 96. Del skulle bli 9 96, och jag trorinte, i , alt det är möjligt att fä en sädanränta. Vid placering t. ex. på sparkassekonto torde räntan vara väsentligtlägre. Omjag har förstått det rält är det nödvändigt all, ifall man placerar penningmedel,göra det pä etl sådant sätt alt de kan lyftas och inlevereras tillkonkursboet. Vi har därför den uppfattningen inom lagutskottets majoritet altde förslag som vi i det här sammanhanget lägger fram är riktiga och rimliga. Jag ber alt få yrka bifall lill lagutskottels hemställan på samtligapunkter. iStockholm (s): Det är , och jag skall fatta mig mycket kort. Jag \'illslå fasl två saker. För det första: Majoritetens skrivning ger en mycketsvårtillämpad regel när det gäller den negativa bevisföringen. För det andra:Reservationens förslag ger en enkel och dessutom rimlig regel. Jag vill tillägga att dethär i och för sig är en liten fråga som det inle är specielltintressant att få lottning i. Man kan också undra varför Nr 96 majoriteten inte har tagitupp de myckel större frågor som finns i sammanhanget. Avkastningsränta haregentligen sin största betydelse i fas-lighetsrältsliga sammanhang, t. ex.expropriation. Kritiken skulle väl därför inte riktas enbart mot den här paragrafeni konkurslagen utan mot alla bestämmelser om avkastningsränta. Accepterar manden vid expropriation borde man väl ocksä kunna accepiera den här. Överläggningenvar härmed slutad. Kammarenbiföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Proposilionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen av herrHammarberg m. fl., och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan i begärt voteringupplästes och godkändes föfiande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller lagutskottets hemställan i betänkandet nr 30punklen 3 röstar ja, den del ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen av m.fl. Vid omröstning genom uppresning förklarades tvekankunna råda angående resultatet, varför votering med omröstningsapparatverkställdes. Denna omröstning gav föfiande resultat: Kammarenbiföll vad ulskottet i dessa punkter hemställt. Nr 31 angående uppskovmed behandlingen av vissa ärenden § 10Anslag till framtidsstudier Föredrogs utbildningsutskottets belänkande nr 18med anledning av propositionen 1975:1 sävitt gäller anslag till framtidsstudierjämte motioner. Nr 96 Hen WUKMAN (m): rr , 1 Herr talman!