prot · FY0934 · 1975-12-31 00:00:00 — Låtmig redan nu konstatera att det säkerligen är hälsosamt för ekonomin i det härlandet - men också för maktfördelningen mellan regering och riksdag - attskillnaderna i fråga om vad den ekonomiska politiken nu kräver och vadregeringen ansåg så klart har kommii till uttryck i utskottelsbelänkande. All representanterna för del socialdemokratiska partiet nu ävenlyssnat till vad vi andra har all säga är visserligen en ganska ny men envärdefull upplevelse. När jag uttrycker min tillfredsställelse över dennaändrade attityd hos representanterna för det socialdemokratiska partiet, så görjag del utan minsta biton av skadeglädje. De överläggningar som lett fram tilluiskottsmajoritetens ställningstagande harvarit konstruktiva och präglade av det ansvar som finansutskottet har i destora och för människors ekonomiska situation avgörande frågorna. Ärdet då befogat att vara mer oroad än vad finansministern var ifinansplanen? Del är naturiiglvis en fråga som gemene man måsle ställa sig.Många menar att det inte finns mycket i den svenska vardagen som tyder på allsämre tider är på väg. Det är tvärtom lätt att peka på fiuspunkter i dagjämfört med -för att inle tala om läget vintrarna 1972och 1973. är 127 000 fler sysselsatta än i fiol.Arbetslösheten är 77 000, vilket är 24 000 färre än i fiol. Antaletlediga platser är nästan 10 000 fler än . Kan en sådansituation stämma till pessimism? Är inle i själva verket det mesta tämligenfiust? Jagmedger att det kan finnas en risk att man manar fram spökena redan föremidnatt, om man talar för mycket om dem - alt det kan bli en självuppfyllandeprofetia all tala om all sämre tider är på väg. Jag tror emellertid att riskenär betydligt större att vi inte märker att mörkare tider närmar sig, om vibländas av dagens fiusa situation. Vi kan vara tacksamma för att vi hittillsklarat oss så bra undan arbetslöshet och annat elände som mifionlals människori t. ex. , och har drabbats av. Men del vore djuptansvarslöst av och dess finansutskott om vi så till den gradspeglade oss i vad vi gjort i det förgångna att vi glömde se framåt. Och ser viframåt, sä blir vi mer bekymrade. Ensnabb genomgång av de olika faktorer som bestämmer den ekonomiska utvecklingeni värt land kan sanneriigen ge anledning till oro. Lät mig nämna några vikligavarningssignaler. Lägeti andra länder. Trots en begynnande omläggning av den ekonomiska politiken iandra länder råder djup lågkonjunktur i , , ,m. fl. av våra vikliga handelspartner. Det kommer att dröja ännuelt tag innan de ätgärder som satts in eller föreslagits kommer att geeffekt på efterfrågan på svenska produkter och på sysselsättningenhos oss. Risken är stor för en nedgång i konjunkturen . Exportutvecklingen.Läget i slår och faller med hur vi lyckas säfia våra varor utomlands.En fiärdedel av allt vi producerar säfis utanför landet. I de exporterandeföretagen har man kunnat konstalera att efterfrågan från andra länder mattats.Orderingången är svag. Orderportföljerna är tunnare i är än för etl är sedan.De order som ligger hos olika svenska företag motsvarar av dentotala mängd industrivaror som tror skall säfias underhela året. Motsvarande andel vid samma lid i fiol var 64 96. Orderingångenlill hela tillverkningsindustrin låg i fiol 12 96 överorderingången ett är tidigare. hade priserna stigitmed 22 96. Det innebär alltså i själva verket en betydande reell nedgång iordertillslrömningen. Antal berörda arbetare och fiänsteman ökade frän 991 till 1547 för att sjunka lill 1 346 . Del är kraftiga pendlingar.Och även om antalet är lägre än är trendenklart stigande. Antaletarbetslösa, 11 000, som var oförändrat frän kan ju verkavara en positiv faktor. sjönk emellertidarbetslösheten med 14 000. Det är del normala . Attarbetslösheten ligger på oförändrad nivå kan därför ses som en varningssignalalt kurvan nu vänder. Detfinns alltså en läng rad faktorer som manar till eftertanke - och som inle fårleda lill handlingsförlamning. En fiuspunkt i mörkret är dock utvecklingen avden privata konsumtionen. Den har ännu inte visat några tecken lill avmattning.Och sä länge efterfrågan hålls uppe, hålls naturiiglvis model hos förelagarnaockså uppe, och det kan betyda att man vågar fortsätta producera och kanskeinvestera. Nukan emellertid inle någon ansvarig företagare grunda sina beslut om den enaeller andra produktionsvolymen eller investeringen på vad han ser avförsäfiningen för dagen ute i butikerna eller på faktureringsavdelningen. Vadsom har betydelse är vad man tror händer med efterfrågan här hemma och iutlandet . Och här är den svaga punklen i regeringens ekonomiskaanalys som den läggs fram i finansplanen. Omhjulen skall kunna hållas i gäng och sysselsättningen tryggas beror på om någonär intresserad av att köpa varorna och tjänsterna. Som jag redan påpekat ärefterfrågan frän andra länder i avtagande medan efterfrågan här hemma - den somkommer frän enskilda konsumenter - ligger kvar på en hög nivå. Men del kan snabbt slå omav bl. a. föfiande anledningar: Inflationenlägger beslag pä många sedlar i avlöningskuvertet. Den lön som man fick genomavtalet räcker nu i stort sett till av det man kunde köpa församma lön . Innanavtalen är klara håller man av förklariiga skäl igen på inköpen för denhändelse man skulle komma ut i konflikt. Närtiden är osäker stiger erfarenhetsmässigt sparandet. Regeringen tror tvärtomalt det skall sjunka och bidra lill ökad efterfrågan. Jaghar här pekat pä vad som kan hända. Det är inför dessa risker som vi måsle hahög handlingsberedskap. Del är någonting annat än att säga att läget redan ärså allvariigt, att vi nu måsle sälla in hela batteriet av åtgärder för attstimulera den privata konsumtionen. Möjligheterna till en tämligen snabbavtalsuppgörelse har förbättrats. Överenskommelserna om 1976 års skatter harlagt grunden härför. Och det finns naturiiglvis förhoppningar om att omslaget iandra länder till föfid av en stimulansinriktad ekonomisk politik där kommertidigare än man kan bedöma. Andra tecken lyder på att vi kanske kommerall bli besvikna just i delta avseende. Men vi måste ständigt vara på vår vakt,så att vi hinner med i svängarna, när det svänger. Föratt inte föriora någon tid när väl behovet av stimulansåtgärder klartföreligger har och krävt att regeringen skallutarbeta en beredskapsplan. Och vi har klart angett vad vi menar bör ingå iden. Jag återkommer till det. Det kravet skall ses mot bakgrund averfarenheterna under förra konjunktursvackan. Då avvaktade regeringen alltförlänge både och 1972 samt 1973. Först när skulle samlasigen ansåg man tiden mogen att lägga fram snabbt ihopkomnastimulanspaket. hade regeringen möjlighet att med vpk:s hjälpbortse från kraven från den övriga oppositionen. Med ett riksdagsbeslut iryggen kan däremot inte regeringen vila på hanen så utmanande länge som skedde1971, 1972 och 1973. Detär egendomligt all inte dragit samma slutsats av våra gemensammaerfarenheter från de åren. I sin reservation menar de närmast att ell tryck påregeringen av det här slaget är ett slag i luften. Man måste ha låga tankar omregeringens respekt för och man måste totalt ha glömt situationenfrån bl. 1972 och 1973 för att uttala sig på det viset. Moderaternavet tydligen precis när konjunkturen vänder och åtgärderna skall sättas in.Jag har stor respekt för kunnighet som ekonom, men härmåste han helt ha släppt kontakten med ekonomen inom sig och låtit sittställningstagande dikteras av andra värderingar än vad som kan vara försvarbartmed utgångspunkt i en klok ekonomisk politik. Denstora okända faktorn här är vad som händer innan avtalsrörelsen är i hamn. Drarden ut kan del mycket väl bidra till att det datum dåkonjunkluravmattningen är direkt kännbar flyttas närmare i liden. Jag antar altherr delar den synpunkten. Men då måste det vara väldigtviktigt att göra vad som göras kan för att jämna vägen för en snabb uppgörelsepå arbetsmarknaden. Del har bl. a. dikterat värt handlande när vi gått in i ochfullföfil samtalen om skatteomläggningen . HerrBurenstam är starkt kritisk mol oss som träffade uppgörelsen. Han gaven i flera avseenden ofullständig beskrivning av skatteomläggningens verkligainnebörd för det stora flertalet av löntagarna. kommer att belysafolkpartiets roll i samband med uppgörelsen och dess inverkan pä det nuvarandeskeendet. Klokekonomisk politik bör inte bedrivas med stora åthävor. Det är ett kompliceratföriopp, en härva av beslut i politiska organ, i företag, i organisationer ochhos den enskilde konsumenten som bestämmer hur varvtalet i ekonomin förändras.Man får därför inle frän ena dagen till den andra skifta frän tvärbromsningtill full gas. Det måste vara mjukt handlag. Därför har vi föreslagit och fåttstöd av majoriteten i finansutskottet för all åtgärder som verkar stimulerandepä ekonomin skall sättas in successivt, allteftersom man tror all en stabilutveckling är befiänt av dem. Det är dä i första hand lättnader ikreditgivningen och stöd för lageruppbyggnadensom bör komma i fråga. Allasom något intresserar sig för ekonomisk politik har i färskt minne del s. k.idiotsloppel pä utlåningen från bankerna . Del bidrog lill alt vistod huvudstupa ner i lågkonjunkturen. Vi är konjunkturmässigt i motsvarandeskede . De som skall fatta beslut om investeringar måste veta att del finnspengar att låna, annars blir inle investeringsbeslutet fattat. Denkreditpolitik som förs nu kommer att bli avgörande för sysselsättningen långtid framåt. Att en upplåning utomlands i nuvarande situation görs av såvälkommuner som större företag är en nödvändighet, men även i övrigt måsle ökadelånemöjligheler beredas för mindre och medelstora förelag samt för lantbruket.Ulskoitsmajorilelen har här klart formulerat sin uppfattning genom etttillkännagivande till riksbanksfullmäktige. All även regeringen medtagils viddetta tillkännagivande kan kanske synas formellt mindre välgrundat, men det kanvara välmotiverat bl. a. med hänsyn lill alt även regeringen måste varamedveten om all statliga utlandslån kan vara nödvändiga. Delräcker dock inte med tillgäng lill kapital föratl investeringsbesluten skallbli fattade. Förelagen måsle också tro på att del går all säfia. Pä exportsidanär det redan kärvt, medan det på hemmamarknaden än så länge är bättre ställt.Även om omläggningen av den ekonomiska politiken i de länder som handlar mestav oss är på väg - och även om vi sätter in åtgärder somstöttar upp hemmaeflerfrågan - finns del betydande risk för en nedgång iproduktionen och därmed i sysselsättningen. Den kan mötas under ettövergångsskede genom att produktion på lager möjliggörs. Vivel all lagersvängningarna har stor betydelse för sysselsättningen. Del är därför myckel angeläget för stabiliteten i samhällsekonomin all företagen kan hålla en sä jämn produktion och sysselsättning som möjligt. Då står man bättre när efterfrågan stiger. Del skulle dessutom vara elt verksamt medel att hälla tillbaka den inflation som beror på för hög efterfrågan. Det ligger alltså i samhällets intresse all stimulera produktion på lager när efterfrågan sjunker. Utskottet begär därför hos regeringen att man skall utforma ett lagerslöd, och vi säger att det bör gälla fler förelag än när man senast praktiserade den metoden. Del bör inle regeringen vänta med. Så fort talmannens klubba fallit bör enligt min mening flnansministern låta sätta i gång arbetet med alt kon struera ett sådant stöd. Jag är övertygad om att intresset för alt utnytfia del redan är stort i näringslivet. Stimulansåtgärderav det här slaget är tillkomna för att upprätthålla aktivitet i ekonomin. Manmåste därför i första hand fråga sig av vilken anledning stilleständ kanväntas, när man väfier bland olika åtgärder. Men valet är ingalundavärderingsfrill. Närfler arbetstillfällen skall skapas och när efterfrågan bland konsumenternabehöver höjas, dä gör sig de grundläggande värderingarna man har i sittpolitiska arbete lill känna. Jag vill därför bland de olika åtgärder som ingåri den begärda beredskapsplanen plocka ut några som 3 protokoll 1975. ligger mig särskilt varmtom hjärtat och där man kan förena klok ekonomisk politik med starkt engagemangpå annat område. Jagtänker pä åtgärderna mot ungdomsarbetslöshet och utbyggnaden av barnomsorgen. Trotsatt arbetslösheten gäll ner kraftigt är arbetslösheten bland deyngsta pä arbetsmarknaden fortfarande oroväckande hög. Den drabbar allaungdomar, men det är i första hand de som saknar lämplig utbildning som råkarmest illa ut. Det är därför en fråga av stor social betydelse att komma tillrätta med ungdomsarbetslösheten. Den som inte har ell ordnat arbete kommer lättpå kant med det mesta i livet. De kostnader som vi lar pä oss för att geungdomarna arbete är därför en viktig förebyggande socialpolitisk insats.Därmed kan större kostnad undvikas längre fram. Delfinns klart utsagt i utskottets skrivning att regeringen måste ägna särskiltintresse ål den frågan när man sätter samman beredskapsplanen. Det har förvånatmig mycket att moderata samlingspartiet har tagit avstånd också från detta.Jag har lagt märke till att del avsnitt där vi krävt åtgärder motungdomsarbetslösheten vill man byta ul mol elt stycke där del inte sägs etl ordom ungdomarnas situation. Vi fär anledning att återkomma till en typ avåtgärder när värt förslag om återinsättande av del särskildautbildningsbidraget behandlas här i kammaren och även lill de mera långsikligaåtgärderna när vårt förslag om en sysselsältnings-och ulbildningsgaranti kommerupp för avgörande. Denandra punkten i den begärda beredskapsplanen som jag vill framhålla är ökadeinsatser för att bygga ul barnomsorgen. Här har en lid utgått ökade bidrag lillkommunerna för alt snabba på byggandet av daghem och fritidshem. De bidragenkom till för all stimulera sysselsättningen. har de upphört, och även om enhöjning skett av de ordinarie bidragen innebär detta en betydande risk förkraftigt minskat daghemsbyggande ute i kommunerna. Det leder till minskadsysselsättning bland byggnadsarbetare, men det leder framför allt lill all eltstort antal barn saknar någonstans att vara när föräldrarna arbetar eller atten av föräldrarna inle har den valfrihet mellan att arbeta hemma eller bortasom vi vill förverkliga. Eftersom det oftast blir mamman, är del här en frågaom jämlikhet mellan könen. Här förenas alltså kraven på vad som bör ske underkvinnoårel 1975 med vad som bör ske under det begynnande lägkonjunkluråret1975. Entredje fråga ,där olika intressen faller i varandra har redan fåll sin lösning.Jag tänker pä enigheten mellan , ochsocialdemokraterna om alt höja barnbidraget senast frän till . Det hedrar socialdemokraterna alt man här erkänner de starka skälen fören sådan höjning trots att man inte själv fört fram förslaget. Denna höjningkan emellertid bli aktuell tidigare än . Försämras konjunkturensnabbare än beräknat bör höjningen ske . Här förenas såledesåterigen åtgärder för en rimlig ekonomisk politik med åtgärder för en rikligfamifiepolitik. Dennahöjning kom man överens om i årets upplaga av de s. k. Ha-gasamlalen. Deöveriäggningarna var, som jag tidigare berört, tillkomna för all jämna markenför och därmed för stabilare samhällsekonomi. Alt samlastill överiäggningar tvärs över alla partier i del syftet är elt förslag somfolkpartiet och länge drivit. Vi har ömsom kallat detrundabordskonferenser, ömsom stabiliseringspolitiska konferenser. Benämningenfår inte vara avgörande. Huvudsaken är att man böriat praktisera metoden. Delskall emellertid sägas alt varken I eller II fyllermåttet när det gäller vad vi avsett med stabiliseringspolitiska konferenser.Den viktigaste skillnaden är att konferenserna måsle komma in i ett tidigareskede. Därför kan vi inle ansluta oss till yrkande. Vi vill skapaell forum för samråd i lönepolitiska frågor, där statsmakterna kan presenterasin syn pä det ekonomiska läget och sin uppfattning om de fördelningspolitiskamålen i stort under beaktande av den samhällsekonomiska balansen. Sädanaöveriäggningar skulle kunna bidra till aU öka utsikterna förrealinkomstförbältringar ulan inflationspådrivande effekter. Med deninflationstakt som råder har denna aspekt av förslaget vuxit i styrka. Vihar emellertid strukit under att användandet av ett sådant medel inle fårbeskära de avialsslutande parternas förhandlingsfrihet. Med tillfredsställelsenoterar jag, att utskoltsmajoriielen nu uttalar sig positivt härom. Destimulansåtgärder som vidtagits inom värt land har varit av stor betydelse förupprätthållande av sysselsättningen, men de har också medfört en påfrestningpå vår bytesbalans genom ökad import. Det är av stor betydelse att vår exportkan vara hög, och investeringarna inom industrin måste ge förutsättningarhärför. Utskottet föreslår här vidgade möjligheter alt användainvesteringsfonderna. Deinitiativ som lagils av folkpartiels ledare genom kontakter med liberalapolitiker i andra länder och som sedan också föfits upp av slatsministerngenom kontakter pä det internationella planet har syftat lill all göra klartalt vi inle kan stimulera lill en ökad import, som alltför ensidigt skaparsysselsänning i de länder som gynnas av en sådan ökad import. Lägel kräverinternationellt ansvar. Det har säkeriigen framställ allt tydligare i mängaländer. Myckel mer skulle kunna anföras, men jag vill begränsa mig till det härsagda och endast avslutningsvis uttala min tillfredsställelse överdelvärdefulla innehåll som finansutskottets majoritet kunnat ge betänkandet. Jagyrkar bifall lill hemställan i delta betänkande. Hen ()kort genmäle: Med och är det i finansutskottet vanligenmyckel enkelt att komma överens. I konjunklurfrägor finns det, som jag tror attjag framhöll i miu anförande, utrymme för olika uppfattningar, och det har idebatten också redovisats en del sådana olikheter. vill göragällande att det t. o. m. är så svårt aU komma överens omkonjunkturpolitiken all jag inte skulle ha kommii överens med mig själv, utanatt jag som politiker skulle ha en annan uppfattning än som ekonom. HerrLöfgren gjorde också gällande alt jag som ekonom inle skulle kunna ha denuppfattning som jag framfört i mitt inlägg. Ja, , även om det ärsvårt med konjunkturpolitik och det finns olika uppfattningar, förhåller delsig ju så, att den ekonomiska sakkunskapen i landet står ganska enad bakom dentyp av krav som vi framfört. Jag har inte känt minsta påfrestning på mig självnär del gällt att i det här avseendet uttrycka våra uppfattningar. Jagkonstaterar faktiskt alt även majoriteten bakom finansutskottets belänkande sägeratt del pekar utför med konjunkturen och att sysselsättningsgraden kommerattminska . Jag är överens med den om detta. Jag är ävenöverens med finansutskottet om uttalandet att del erfarenhetsmässigt tar tidinnan åtgärder får genomslag. Men förenar man de två ståndpunkterna blir ocksåslutsatsen att det är nu man borde göra någonting. Det är därför vi framförvåra krav. Närdet t. ex. gäller ungdomsarbetslösheten, som log upp, är vårståndpunkt att vi bör göra något , så vi slipper ungdomsarbetslöshet. Dethar varit den gemensamma borgerliga linjen mot regeringen. Regeringensatte in åtgärder för sent och då fick man lov att göra olika punktinsatser föratt avhjälpa problem här och där och hindra svårigheter. Men vi märkte ocksåföregående år att om man för en mer generell politik kan man hindra uppkomstenav sådana svårigheter. Det är vad vi vill göra. Förherr Åsling skulle jag bara vifia påpeka en bagatell. All punktskatterna nuhöjs innebär en åtstramande åtgärd i ell läge där man skulle behöva molsalsen.Del gjorde jag gällande, och sade då all man har tagit hänsyn tilldetta i majoritetens skrivning genom att kräva desto större frihet förkreditpolitiken. Det är möjligt all man kan säga så, . Men jag harväl ändå läst mitlmotionen rätt? Där krävde man redan i utgångsläget lättnaderpå kreditpolitiken, trots alt det då inte fanns några ökade punktskatter ifaggorna. Hen () kortgenmäle: Bara någraord lill . Hanvet alltså precis vad som skall göras. I den moderata motionen fanns förslagom en momssänkning från , nu skjuter man på den till . Minerfarenhet inom produktionslivet och handeln säger att det skulle vara ganskavanskligt att besluta om en momssänkning med hänsyn till denstora avmattning som dä skulle ske under en lid som inom produktionen ärkänsligare än året i övrigt. Jag tror all del är klokare att gå den väg sommajoriteten i utskottet föreslagit. Allherr Burenslam sedan tror all åtgärderna för all skapa förbättradeförhållanden när det gäller ungdomsarbetslösheten skulle sammanfalla med vadmoderaterna föreslagit, exempelvis en momssänkning. lyder i alla fall på enbristande kännedom om de verkliga förhållandena. Något annat kan inte föranledaen sådan tanke. HerrÅSLING (c) kort genmäle; Jag vill till säga att punktskatterna får enåtstramande effekt. Det är vi överens om. Men vad jag framhöll i mitt tidigareanförande var att vi i skrivningen har tagit hänsyn lill della. Ambitionsnivån,inte minst när det gäller kreditpolitiken, har tagit hänsyn till denåtstramande effekt som man här kan se fram emot. På så sätt ärskatteuppgörelsens effekter diskonterade, och del finns ingen anledning alttvivla pä all man i den fortsatta konjunkturbedömningen och med de åtgärder somden bedömningen kan komma alt leda till måste ta hänsyn till de finanspolitiskakonsekvenserna av skatteuppgörelsen. Delär också riktigt all vi i mittenmolionen krävde vissa åtgärder i etlutgångsläge. Men konjunkturen, , har ju förändrats tillsin karaktär. a. har handelsbalansen fått en något mer negativ utvecklingän man i det läget hade anledning alt räkna med. Självklart måste kraven pä enkonjunkturpolitisk beredskapsplan anpassas till del för stunden aktuella lägel. Hen ()kort genmäle: har fullständigt rält i att den försämrade handelsbalanseninnebär alt utgångsläget för den ekonomiska politiken f n. är annoriunda än delvar 1971-1973. Men del avspeglades också i allra högsta grad i mittbetraktelsesätt i det anförande som jag tidigare höll. Om vi inte skall glidain i en arbetslöshetspolilik måste det vidtas åtgärder. Dessa åtgärder måstemed hänsyn lill framför allt valutalägel vara förenade med ett antal andrainsatser i den ekonomiska politiken. Annars kommer vi all försätta oss iutomordentliga svårigheter. Ivad gäller ungdomsarbetslösheten 1971-1973 försökte regeringen, efter de sysselsättningssvårighelersom uppstått genom dess politik, försvara sig med att säga att del fanns ettA-lag och ell B-lag. Man sade också att det måste lill punktinsatser både häroch där och att något annat var omöjligt. Del var regeringens tes under dearen. De borgerliga partierna hade den uppfattningen alt man kunde komma ganskalångt med generella åtgärder. Man kunde t. ex. skapa 100 000 nya jobb. Nåväl,föregående år insattes generella åtgärder, och resultatet blev också en minskadarbetslöshet. F.n. talas det inte på samma sätt om A-lag och B-lag. Men böriar vi på nytt altföra en arbetslöshetspolitik i landet är jag övertygad om att det talet födsigen. Men det vill vi gärna förhindra, och det är bakgrunden till våra krav påen stimulanspolitik . Jag upprepar att jag ger fullständigt rätti all en sådan politik måste, med hänsyn lill de allmänna ekonomiskaförutsättningar som råder, vara förenad med andra åtgärder som stöderframför allt vår valuiasiluation. det åtgärder påskatlesidan som gör att kostnadsutvecklingen inle blir så ogynnsam som den nuser ut att bli i förhållande lill andra länders. Det gäller framför allt attsälta in åtgärder mot inflationen för att upprätthålla vår konkurrenskraft. HenEKSTRÖM (s): har vafie är all avge ett belänkande över finansplanenoch den ekonomiska politiken. Jag har under de senaste tvä fimmarna försökthöra om herrar Åsling och skulle nämna regeringens finansplan.Lyssnarna måste fä den uppfattningen all finansutskottet har sysslat med allbygga upp etl betänkande på enbart mittenpartiernas moiion, och sä är juingalunda fallet.