prot · FZ0960 · 1975-12-31 00:00:00 — Så har det varit under 45 är, som herrBohman hade räknal ul, och där räknade han rätt för en gängs skull. Räkna medsom elt realistiskt alternativ atl del kan fortsätta även om ni dunkar pä socialiseringstrumman! Jag ser lill min förskräckelse alt det bara är ell par minuier kvar påmin lid, och jag skulle också försöka hinna med att säga några ord lill herrAhlmark. Jaglyssnade när kom in på frågan om den personliga integriteten. Denskall vid alla tillfällen respekteras, säger , och på den punktenär Jag överens med honom. 1 dataåldern kan del naturligtvis bli ell problem.Men i del moderna samhällel behövs också datatjänsten. förslag tillstatligt personregister av mycket begränsad omfattning var det min tanke attkunna förelägga , och då skulle alla privata register bli obehövliga.Nu tyckte man i remisskritiken att förslaget var alldeles för snålt upplagt,och därför ivingas vi atl göra en överarbelning. Men förslaget kommer, och Jaghoppas alt vi gemensamt skall kunna lösa problemet om jusl den personligaintegriteten som vi alla är angelägna om. 1övrigt lycker jag nog atl del i budskap pä det näringspolitiskaområdet låg för mycket av boklärd manchesterliberalism och för litet avnäringslivet som del ser ul . Detär svårt atl vara företagare i en hård och av konkurrens prägladmarknad. Det är inte överraskande alt företagare söker kontakt med regeringenmed hänsyn lill del samhälle vi lever i och säger: Hur skall jag kunna fåhjälp? En sådan kontakt upplever vi . Det råkar alla regeringar utför. Om vi inte har den kontakten, sä garanterar jag att den här kammaren harrepresenianter som ställer sig upp i bänken och via frågeinslitulei ochinterpellalionsinstilulel vänder sig lill regeringen och säger: Vad länkerregeringen göra med hänsyn lill situationen för förelagarna Just hemma i min bygd? Ja,fru talman, del ser sä illa ul med liden atl Jag får bryta nu och fortsätta ien replik. () kortgenmäle: är sig lik. Han har föga försläelse för småföretagensproblem. Han säger atl del finns ingen anledning all diskutera småföretagen försig och storföretagen för sig. Han hävdar att bara storföretagen får detbättre ordnar del sig för de små också. Detlaär ganska överraskande eftersom behandlar generationsskiftena pådel sätt som han gör. Han säger: , så får ni ju fram pengar ochkan belala arvsskatten. Om sedan någon av dem som har fått pengar förförsäljningen kan börja ell nytt företag är det - Menvore det verkligen något fel om vederbörande kunde fortsätta all driva detföretag som han redan var inne i? Anledningen lill alt han inte kan göra delär ju svårigheten alt anskaffa eget kapital. HerrSträng var förvånad över all jag tog upp kapitalanskaffningen, att Jag pekadepå sambandet mellan andelen egel kapital och förmågan all investera och byggaut. Jag har litet svårt all förslå varför just nu uttrycker denförvåningen. Han har ju själv lagil upp det här problemet i finansplanen pås.18; "I syfte att stärka företagens försörjning av egel kapital och därmedökade förutsättningar för utbyggnad och investeringar föreslås alt AP-fondensmöjligheler till aktieköp ökas med 500 milj. Anserherr Siräng alt brist på eget kapital bara finns i de börsnoterade företagenoch all saken är ur världen om man löser deras problem? Del är mol eu sådanlresonemang jag opponerar mig. Jag har sagl, och det står jag för, alt det gårfel med näringspolitiken, det går fel med sysselsättningen, om man ensidigtsatsar pä de slora börsnoterade bolagen och på statsföretag. Visst är delnödvändigt med den tillförseln, eflersom det behövs så myckel eget kapital, mendä måste man ge motsvarande möjligheler lill de mindre förelagen. Detförhåller sig väl ändå så, , all de mindre förelagen redan leverunder sämre villkor än de större. De många uppköpen visar ju del. Förbättrarman då storföretagens finansiella situation och ökar deras kapital samtidigtsom man inte släpper fram moisvarande slöd lill de mindre förelagen, riskerarman all storföretagen får ökade möjligheter att köpa de små. kanske är en sådan koncenlralionsprocess som regeringen vill påskynda.Regeringen verkar inte ha lagt av programmet från Samordnadnäringspolitik av , där vi kunde hitta uppgifter om att färre och siörreenheter var ett mål för näringspolitiken. Det är klart alt om man lever kvar iden föreställningen, då skall man gå vidare med den här politiken. Men jaghävdar atl med en sådan politik kommer man aldrig atl klarasysselsättningsfrågorna. Förmågan till förnyelse inom näringslivet skulle medsäkerhet ocksä snabbi avla. Tillsist: Om ni har gjort en undersökning om pensionärernas situation och i vad månkonsumentprisindex speglar deras konsumtionsmönster, kan vi i sä fall få ta delav den undersökningen så alt vi får se om den verkligen är rättvisande? () kortgenmäle; Försl bara en enda rättelse lill alla feltolkningar som herrfinansministern gjorde. Jag förklarade i milt anförande, alt det inle räcktemed enbart satsningar i , varvsindustrin och 80. Delkrävdes betydligt mera för att lösa våra problem. Såen personlig reflexion i fråga om kriminaliteten. har Ju själv intealls någonting emol en förstärkt polisbevakning kring del egna huset i kan ju andra ha rätt att resa moisvarande krav på rättsskydd. Trotsalll skall jag sedan gärna medge atl det är roande alt lyssna påfinansministern. Han följer i stort sett precis samma linje som vanligt isådana här debatter. Han säger sig vara väldigl nöjd med del gångna året. Alllvar bra, och han är optimistisk för framtiden. Ingen hade väl heller trott attfinansministern skulle medge all hans prognoser för del gångna året slog slintoch att han skulle beklaga atl den ekonomiska politiken byggt på orealistiskaförutsättningar, som medverkat till att vi faktiskt har problem i vår ekonomi . Företl år sedan förklarade jag atl Jag inle Irodde pä den ökning av BNP med 2,5 96som finansplan förutsåg. Jag förutspådde en betydligt lägre tillväxt.Då blev jag beskylld för pessimism eller - för atl använda - för svartmålning. Jag underkände också regeringens bedömningav prisökningarna pä 7-8 96. Jag förutspådde att de skulle uppgåtill ca 10 96, och jag fick motta samma beskyllning - pessimism ochsvartmålning. Jaghar emellertid fått rätt i detta och i många andra hänseenden. Del som för ettår sedan var svartmålning, kallas nu i finansplanen för etl "ganskahyggligt resultat." Ändå blev produktionstillväxten bara en femtedel avvad räknade med. Prisstegringarna blev som bekant åtskilligt störreliksom underskottet i bytesbalansen. Bruttoinvesteringarna ökade inle alls,ulan minskade. Induslriinvesteringsökning-en blev bara hälften av den somregeringen angav. Ungdomsarbetslösheten har ökat och den dolda arbetslösheteni näringslivet likaså. På nästan varje punkl räknade finansministern ochregeringen fel. Men del talade inte finansministern om i sin redovisning för enstund sedan. Då var allting bra. Ävenför förbehåller vi oss all ha en annan syn än regeringen. Vi tycker atlregeringen som vanligt är överoplimisiisk. Jag fär väl på nytl höra att jagsvartmålar till dess all regeringen - om den då skulle sitta kvar - dåmina farhågor har besannats, talar om all det här året har visal upp elt"hyggligt resultat." Så kommer skivan alt rotera på samma gamlavanliga sätt. Jagfäste mig förreslen vid atl finansministern med ironi talade om kalkylerna frånvärt kansli. Är finansministern avundsjuk på dem? Våra prognoser har faktisktvarit bättre än regeringens . Det tycker Jagfinansministern kunde kosta på sig atl erkänna. Delhär ar egentligen mycket allvarligt, därför att den ekonomiska polilik somregeringen för bestäms av de prognoser som regeringen gör. Slår prognoserna felså blir också politiken felaktig. De medel man arbeiar med kan visa sigförsvåra i stället för att underlätta en lösning av problemen, om man utgårfrån felaktiga grunder. Omregeringens bedömningar fem första är hade slagit in, däskulle vi i hafl en utveckling som i stort sell hade motsvarat den somandra har hafl. Vi skulle ha hafl ungefär 1 96 högre tillväxt än vadvi verkligen har haft. Menännu allvarligare är regeringens bristande inlresse eller oförmåga atl sälla inskattepolitiken i de slora sammanhangen. Det är skattepolitik-görjaggällande, och många med mig-som laglen hämsko på den ekonomiska utvecklingen.Det är de orimligt höga marginalskatterna och de ständigt ökande pålagorna pävårt näringsliv som dragit ned tillväxttaklen, påverkat vår konkurrenskraft ochförstorat redan förut stora bylesbalansproblem. NärJag påvisade detla i förmiddagens debatt med slalsminisler , möttes Jag avden vanliga beskyllningen för svartmålning. Men Jag fick inget svar på minfråga om hur själv såg på marginalskatterna och om vad regeringenvill göra för alt angripa detta verkligt stora ekonomiska problem. Jag fickingel svar trots att medgav all han vid sina kontakter medföretagare runt om i landei hade fått klart för sig att kostnadsutvecklingenvar ett av de allvarligaste problemen för förelagen. Jag upprepar nu frågan -den fråga som gick förbi; Vad kommer ni atl göra ålskatteproblemet? Var är den berömda handlingskraft som ni alltid talar om? Jagpåstår alt om värt land hade fört en annan ekonomisk polilik, sä hade vi haftsamma tillväxttakt som genomsnittet av och då skulle vi hahaft . mera atl dela pä, dvs. 6 å 7 miljarder för den offenlligasektorn - och det hade verkligen behövts - och 6 ä 7 miljarder för de enskildahushållen. Delta är siffror som belyser vilka konsekvenser en felaklig polilikkan få. () kortgenmäle: Finansministern säger all "dunkar pä socialiseringstrumman,modell ." Jag har lagil upp ett krav, inskrivet i det nyasocialdemokratiska partiprogrammet, antaget /o/va året: all läromedelsproduktionskall förstatligas! Jaghar försökt ta upp elt resonemang med statsministern om vad detskall vara bra för. Varför måste alla läroböcker som används i skolorna görasav elt eller flera slalliga förlag? Är det inte bra för utbildningen och förläroboksproduktionen att del finns konkurrens? Är det inte bra för pedagogikenall den får utvecklas i en tävlan mellan författare, idéer och förlag? Är detinte bra alt förhindra en indoktrinering från de styrande med deras värderingarom politik och samhällsliv genom att ha en mångfald när det gällerläromedelsproduktionen? Delärju den socialdemokratiska partikongressen 1975 som har dunkal påsocialiseringslrumman. Då kan väl inle finansministern mena all vi skall ståtysta och bara säga att det här var ju intressant. Vi säger emot, viprotesterar, eftersom vi anser alt del innebär en maktkoncentration när detgäller det fria ordet som vi inte kan gå med på. Mångfald och balans i vårdemokrati är beroende av många bokförlag, många tidningar och många skiftanderöster i debatt och samhällsliv. Jag har också fört ellideologiskt resonemang om maktkoncentrationen i näringslivel och omtendensen mot allt siörre enheter. Finansministern gick i stort setl förbi denfrågan och sade all del inte är "någon kalastrof för bygden om etl företagbyter ägare". Mycket mer blev det inle sagl om den här tendensen. Delär sant all del finns krafter i den ekonomiska utvecklingen som verkar molstörre enheter. Vi har inle alls vänt oss mot slora förelag. De behövs för altvi skall kunna konkurrera pä exportmarknaden. Menvad vi reagerar emol är tendensen atl regeringen ser del som nästanofrånkomligt alt förelagen skall bli allt färre och alll större och maktendärmed alltmer koncentrerad. I andra sammanhang finns del inle någon hejd vadregeringen anser att staten skall kunna uträtta. Men när förelagen och maktenkoncentreras i näringslivel, då står regeringen plötsligt som förlamad införmarknadskrafterna. Ofta driver man i stället pä för alt motverka koncenlrationslendenserna. säger finansministern inte ell ord som antyder atl han tycker all del härär etl problem. Enligt mening är vi inle prisgivna till enutveckling, där finanskometer skapar imperier av företag som andra har byggt upp,kedjor av förelag som producerar de mesl skilda ting under en gemensam ledning. Varför skall den somtillverkar målarfärg också driva ? Varförskall den som producerar köpa och sälja fastigheter? Varförskall den som tillverkar gardinstänger också göra affärer medsommarstugetomter? Detär nägra exempel pä kedjebyggande i del svenska näringslivel. Är det ändå inteetl problem, , alt 700-800 småföretag såldes ? Finns delingen oro inom regeringen för den här utvecklingen? Finansministernär inle intresserad av atl säga någonting om skatterna. Pä sina hällinom socialdemokratin finns fortfarande föreställningen att marginalskatternamesl är ell problem för människor med myckel höga inkomsler. Så är inle fallet.De höga marginalskatterna är särskilt brännande för människor med högst vanligainkomster. Flertaletlöntagare i måste höja sin lön med . enbartför alt slippa få del sämre ställt från det ena året lill den andra. Man färbelala höga marginalskatter också pä den del av lönehöjningen som bara ärkompensation för prisstegringar. Ettsådanl skattesystem driver självklart pä inflationen, urholkar skattemoralenoch ökar kostnaderna för vår industri. Därför har två grundläggandekrav på en skaltereform. Fördel första måste marginalskatterna sänkas. Del måste bli mer över av enintjänad hundralapp. Fördet andra mäsle skattesystemet förses med ell inflationsskydd. Det är alldelesnödvändigt om ell skallesystem skall hålla mer än etl enstaka år. TCOhar i en skrift om vår skattepolitik visal alt dessa båda krav är hellavgörande för framlida lönerörelser. Vill man slippa alt ändra skatterna varje är och haen ständig koppling till avtalsrörelserna, vilket organisationerna själva äremol, finns bara två möjligheler konstaterar TCO, nämligen all kraftigt minskaprogressiviteten i de delar av skatteskalan där lönlagarnas inkomster falleroch all indexreglera skatteskalan. Isill anförande talade statsministern mycket om viklen av attlyssna på löntagarorganisationerna. Jag vill därför upprepa de båda frågor tillfinansministern som ställde förut i diskussionen. Kommerskaiteulredningen all få pröva frågan om infiationsskydd eller tänker herrSiräng fortsätta atl förbjuda skaiteulredningen atl la upp den saken? Avserregeringen all lägga fram förslag om sänkta marginalskatter, inte bara sänktamarginalskatter , ulan såsom etl första sleg på vägenmot en varaktig skattereform? HerrWERNER i (vpk) kort genmäle; Jag skall, inle gä in pä del resonemang om småföreiag-samhelensförutsättningar som finansministern ägnade rätt stort utrymme i sin inledning.När finansministern av de borgerliga partierna anklagas för generositet mot destora företagen, vill Jag bara göra den reflexionen atl de borgerliga varjegång frågan varil aktuell varil hell överens med regeringen och givitregeringen sitt stöd. Jagvill i stället la upp sysselsältningsfrågan, som flnansminislern inledningsvisberörde. När det gäller denna sak anser jag all varken regeringen eller deborgerliga partierna har belyst problemets verkliga dimension. Man är oklarbeträffande de arbeten som måste tillskapas. Man talar inle om de kvalitativaförändringar av samhällsekonomin som är nödvändiga. Man knyter inlesysselsättningsfrågan till någon tanke om samhällets grundläggande omvandling. Närman i olika utredningar lämnar hell skiljaktiga kalkyler över det önskadetillskottet av arbeten, lalar man aldrig om hur del skall tillskapas. Allmänthävdas - i och för sig rikligl - all den statliga och kommunala sektorn mästesvara fördel huvudsakliga tillskottet. Det ärett erkännande av det privatanäringslivets misslyckande. Men på samma gång är del en motsägelse, för hurskall sysselsättning i tillräcklig mängd skapas av stat och kommun, närföretagen skall fä ökade förmåner för atl hålla vinsterna uppe? Och hurskall stat och kommun, som måst strama ål sina investeringarmycket kraftigt, kunna undgå verkningarna av den stagnation som den privatasektorn tenderar alt drabbas av? Närvi som alternativ till delta förordar tillskapandet av basindustrier, menar vialt det skulle bli grundvalen för näringslivel i olika områden. Självfalletskall sådana anläggningar inle begränsas lill de traditionellaproduktionsområdena. Viktiga områden där del finns förutsättningar all skapaföretag på modern teknisk basis är pelrokemi, iräkemi, elektronik ochverkstadsindustri, för all nämna några. Nr 60 på det sättet går in och bonar en direkt och omfallande anläggning av den "industrier, då finns det ingen möjlighet att genomföra en framgångs- ""sysselsättningspolitik. --------- --- Del här är,menar vi, en polilik rakt molsatt den regeringen och de Allmänpolitisk borgerligapartierna vill föra med fortsalla subventioner och gåvor till debatt företagen, framför allt lill de stora företagen. En sådan polilik harhittills visat att den inteerbjuder någon lösning av sysselsättningsproblemen. Vi vet vilka som drabbashårdast av inflationen. Kampen mot inflationen måste gälla fördelningen isamhällel. Därför måste den ekonomiska politiken ges en ny inriktning, och vihar i etl liopunktsprogram sammanfattat de viktigaste kraven i kampen molinflationen. Prisstegringarna är för de flesta människor den mest påtagbaraeffekten av inflation. När den allmänna prisnivån i konsumenlledet steg meddrygt 9 96 , undergrävde det självklart levnadsstandardenför många. Och när priserna på dagligvaror under samma lid sleg med näsian 1296, var del ocksä särskilt kännbart. Då märks inflationen tydligt, när man isnabbköpskassan skall belala det som behövs för livsuppehället. Om övriga partier vill medverka lillprissänkningar, varför vill man då inte ansluta sig lill vårt gamla krav om allslopa momsen på maten? Det skulle ju i etl slag kunna sänka matpriserna med 1596. Och om övriga partier vill bekämpa prisstegringarna, varför ställer man sigdå inte bakom kravet på etl effektivt prisstopp, som är utvidgat lill alladagligvaror. Del kan Ju inte vara särskill angeläget att gå in för prisstopp påbilar, som det har talats om i nyheterna . Det är fakliskl inle denfrågan som bekymrar de vanliga löntagarna i första hand. Jag skall först försöka att avsluta mitt tidigare inlägg. Jag var juinne pä all bemöta vad sagt om den statliga regleringen avföretagens verksamhet, något som han ogillade pä det högsta. Jag tillät migsäga att om inte företagaren tar kontakt med regeringen, så finns del alltidnågon i kammaren som via fråge- och in-lerpellalionsinslilut väcker regeringensuppmärksamhet, ifall del råkar hända någonting av ett eller annat slag ute iden svenska företagsamheten. Sådant är livet, och jag är beredd att säga tillherr atl del har gått åtskilliga år och runnit rätt mycket vatten underbroarna sedan skrev liberalismens ekonomiska urkunder. Menjag vet inte rikligt hur jag skall fatta . I sitt senaste inlägghade han en helt annan uppfattning. Då var han irriterad över atl de storaföretagens koncenlralionsprocess går för långl, och hans ord föll så här;Varför skall en som producerar ägna sig åt fas-tighelsaffärer? Varförskall en som producerar målarfärg ge sig in på järnhanteringens område? Ja,litet frihet skall vi väl ändå ha kvar. Menar , i den händelse hanfår något att säga till om på regeringsplanet, all han skall säga till enföretagare som önskar expandera på etl område som är nyttför honom: "Nej, käre vän, del får du inle göra. Du har börjat tappaRamlösa och det får du forlsälla med, du har börjat fabricera färg så du fårinle ägna dig ål någonting annal." Jag försäkrar atl en sådanpolitik är helt omöjlig och det kommer nog atl hälla med mig omnär han funderar litet närmare på den här frågan. Menjag skall ändå gärna ge etl par erkännanden. sade påförmiddagen - då vi allesammans lyssnade med stor uppmärksamhet pä honom i hansförsia allmänpolitiska debatt som partiledare - och del var intressant althöra honom, som jag uppfattade del: Jag kommer all helhjärtat ansluta mig lillregeringens förslag när det gäller lagen om medbestämmanderätt. Han sadevidare, oförskräckt, atl gör man anspråk på ett fortsatt reformarbete så kandet icke förenas med skaltesänkningskrav som reducerar statsinkomsterna. Det ärinte så ofta Jag ger en politisk motståndare sådana här oförblommerade erkännanden,men på de båda punklerna vill jag göra det. Hur sedan , som kommermed sä långtgående reformkrav och talarom skattesänkning,skall kunnasmälla denna offentliga desavouering och tillrättavisning från vår allrafärskaste partiledare blir väl en fråga inom familjen, som ni får klara avsenare. Jaghann inle med i i mitt försia inlägg. Tar jag upp hansmotion och hans synpunkter nu så konsumerar det litet för myckel lid för mig.Jag skulle kunna säga till , ulan att brista i respekt för honom sompartiledare, att de argument han anförde och den moiion som avgivits från vpkhar så enormt myckel gemensamt med vad hans företrädare i talarstolen och motionsledes så Jag kan hänvisa till mina svartill och då har också fått svar pä sina frågor. Lålmig klara av mitt lilla mellanhavande med då han tar upp frågan omskattesystemet. Jag sade medvetet atl del hinner jag inte gå in på, men jaghoppas få komma tillbaka i den ekonomiska debatten där Jag inle ärtidsbegränsad på samma sätt som . Jag kan lill ändå säga attvill han under den kommande diskussionen hjälpa till med att hyfsa marginalskatteninom ramen för en stabil samhällsekonomi så skall vi naluriigtvis lyssna myckeluppmärksamt på . Hans företrädare i ämbetet har i två är lyckatsatt tillsammans med regeringen komma fram till en lösning. Naluriigtvis är vipä regeringssidan mycket förväntansfulla på insatser på- det härområdet. Jagvill sedan vända mig till . Han började med följande intressantakonstaterande: Det är alllid lika roligt alt lyssna på finansministern. Handrar varje gång samma . - Någon mera lättroad har jag ju aldrigträffat på bland min publik, och jag är naluriigtvis väldigt tacksam. Sedankommer problemet med hur vår utveckling har varit under det gångna ärel.Naluriigtvis är alla prognosmakare underkastade den ka- lamitelenatl de kan gissa fel. Jag har varit med om alt experterna gissat fel på de årsom gått, så mycket svårare bör del då bli för dem att klara av de är somkommer. Sä myckel kan jag säga atl i den renl interna svenska ekonomin har istort sett den budgetprognos som lades på bord sedanföljts upp. Skillnaden är betingad av att vi misslog oss pä den internationellautvecklingen och det var vi inle ensamma om. Det gjorde man överallt runt om ivärlden. Sedanfrågar om jag är avundsjuk på honom när han serverar sina förslag,fabricerade på hans kansli. Ja, tacka för atl jag är avundsjuk när man kanservera reformer på sju miljarder och betala dem med skattesänkningar. Vilkenfinansminisler är inle avundsjuk inför denna lysande idé. Jagmåste ocksä erkänna alt jag inte kan göra om denna politiska ekvilibristik! Detär Jag också avundsjuk över. Vadkommer regeringen att göra i skallefrågan? Varför har vi inte samma tillväxtsom i andra länder? Herrarnahar nu pä sig, och jag har även skyldighet alt försöka svara herrFälldin. är välkommen till våra fortsatta debatter. De blir mer ochmer trivsamma, tycker jag. Ju längre vi håller på. Jagvill ställa en fråga lill , som han skall kunna svara på i detsista ireminutersinlägg som han får göra. Statsministern har två gånger underförmiddagen frågat : Hur ser på sitt egelenergiprogram? Skall vi avskeda åtskilliga lusen man, som f n. arbetar iForsmark, i och i ? Menar alt de skall avskedashux flux, eftersom del nu inle skall ges mer pengar lill kärnkraften? HerrFälldin lämnade aldrig någol svar på denna fråga, men han fär chansen att isitt sista treminulersanförande ge besked i en fråga som vi allesammansnaturligtvis är intresserade av svaret på. Jagskall inte alldeles springa förbi i . Han gör gällande allregeringen i sysselsättningsfrågorna glömmer bort de kvalitativa aspekterna.Del är en felaklig beskyllning. Vi har serverat förslag och genomförtreformer som har med arbetsmiljön au göra, som har med arbetsskyddet atl göra,och vi kommer in även på medbesläm-manderättsfrågorna.