prot · FZ0932 · 1975-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1975/76:32 §1 Justerades protokollet för . §2 Föredrogs men bordlades åter konstiiutionsutskottets betänkanden /76:26och 28 flnansutskotlels betänkanden /76:11 och 12 skatteutskolletsbetänkande /76:16 uirikesulskotieis betänkande 1975/76:2 försvarsutskottetsbelänkande /76:13 kuliurulskolteis betänkanden /76:13, 18 och 19trafikutskottets betänkanden /76:7-9 jordbruksutskottets betänkanden /76:11 och 15-17 näringsutskoliets betänkanden /76:4 och 8-12inrikesutskottets betänkanden /76:17-21 civilutskollets betänkanden1975/76:1 och 2 §3 Föredrogs och bifölls interpellationsframställningen 1975/76:71. §4 Översyn av pressens distributionsformer Föredrogs belänkande1975/76:23 med anledning av motion om översyn av pressens distributionsformer. HerrALSÉN (s): Det finns ingen anledning att upptaga lid i storutsträckning med det här ärendet. Jag konstaterar med tillfredsställelse attetl enigt utskott i betydande grad tillgodosett motionärernas yrkande.Konstitutionsutskottets betänkande nr 23 innebär en värdefull uppsummering avsituationen vad avser den icke abonnerade pressens distribution m. m. och iövrigt pressdistributionens roll från kulturpolitisk synpunkt. Utskottetkonstaterar också att de frågor som behandlats i motionen är av väsentligbetydelse. Man pekar på vikten av en allsidig och omfattande information tillmedborgarna om olika problem och åsiktsriktningar i samhället. Iutskottsbetänkandet framhålls också vikten av att medborgarna har tillgång tillden information och debatt som förmedlas av tidningar och tidskrifter. 1motionen behandlades helt naturligt Pressbyråns roll som distributör av trycktamedia i vårt land. Utskollel har också - lika naturligt - givit Pressbyrånmöjlighet till yttrande över motionen. På många punkter fram- Nr 32 för företaget kritiska synpunkter på det i motionen anförda. Tisdagenden '' '"' ' "PPnågon polemik i anledning av yttrandet i fråga. " talman, det känns angeläget för mig att påpeka följande. --------------- tionenväcktes har Svenska Pressbyrån utvecklat stor aktivitet på olika Avskaffande av ' områden.I vissa stycken är åtgärder vidtagna i motionens anda, vilket odemokratiska och Jag noterar med positiva förtecken. Allmänt sett får man väländå anse auktoritära inslag i såväl Pressbyråns som Pressens samarbetsnämnds yttrande varaparis- värnpliktsutbild- inlagor och NO gör sin bedömning utifrån strikt Juridiskasynpunkter. ningen Det är således, som jag ser del, inte såanmärkningsvärt att dessa re- missinstanser inte funnitskäl alt biträda motionen i någon del. Den fjärde remissinstansen - - har däremot i allt väsenlligl biträtt motionens yrkande omen översyn av pressens distributionsformer. Enärulskoltel synes ha beaktat motionens plädering och Författarförbundelsyttrande över densamma ber jag all få yrka bifall lill utskottets föreliggandeyrkande. Överläggningenvar härmed slutad. 1975/76:9 med anledning av motion om förstärktlekmannainfiytande vid de militära förbanden 1975/76:10 med anledning av motion omvärnpliktsuibildningens meritvärde 1975/76:11 med anledning av motion omomställningsproblem i samband med värnpliktstjänstgöring Kammarenbiföll vad utskottet i dessa betänkanden hemställt. §6 Avskaffande av odemokratiska och auktoritära inslag ivärnpliktsutbildningen Föredrogs försvarsutskotlels betänkande 1975/76:12med anledning av motion om avskaffande av odemokratiska och auktoritära inslagi värnpliktsutbildningen, m.m., såvitt gäller yrkandet om en utredning iämnet. I detta betänkande behandlades motionen 1975:1181av m. fl. (vpk), vari i yrkande I hemställts atl riksdagenbeslutade anhålla alt regeringen tillsatte en utredning som skyndsamt framladeförslag, som innebar genomgripande förändringar av de värnpliktigas förhållandenmed syfte att avskaffa de odemokratiska och auktoritära inslagen ivärnpliktsulbildningen. Avskaffande av odemokratiska och auktoritära inslag i värnpliktsutbildningen Utskottethemställde att skulle avslå motionen 1975:1181, Nr 32 yrkande I. HenMÅBRINK (vpk): I motionen 1181 av mig själv, m.fl. begär vi en utredningsom skyndsamt framlägger förslag till genomgripande förändringar av devärnpliktigas förhållanden för att avskaffa de odemokratiska och auktoritärainslagen i värnpliktsutbildningen. Försvarsutskottethänvisar till alt del pågår försöksversamhet medfördjupad företagsdemokrati vid etl begränsat antal myndigheter. Sedan den 23maj 1975 gäller försöksverksamheten vid alla förband och skolor inomkrigsmaklen. Detta är nalurliglvis en mycket begränsad försöksverksamhet. Dethandlar om representation för de värnpliktiga i kompaninämnder, förbandsnämnderoch i garnisons sam-arbetsnämnd. Enpositiv förändring är alt kompaniassislenterna nu väljs av de värnpliktigautan inblandning av kompanichef Någotsom saknas i de värnpliktigas deltagande i olika nämnder och som skulle kunnavara ett värdefullt kompletterande inslag i dessa är befälsfria timmar,exempelvis där de värnpliktiga och deras representanter i deolika nämnderna kan diskutera olika frågor som skall bli föremål för behandlingi nämnderna. Menvår motion tar upp andra viktiga demokratiska krav som, om de genomfördes,skulle göra del möjligt för de värnpliktiga att hävda sina rättigheter. Jagskall kort kommentera dessa. Detmilitära rättsväsendet anser vi bör avskaffas och överföras lill civildomstol.När det gäller s. k. bagalellförseelser anser vi dock att bestraffningarnahelt bör avskaffas. Vår motivering är atl del militära rättsväsendet lämnarstort utrymme för godtycklighet. Delförekommer såvitt jag kan förstå två former av bestraffning. Den första ärtillrättavisning vid s. k. bagatellförseelser, något som kan innebära högstsju dagars kompaniförbud. Och vad kan man här dömas för? Ja, det kan gällasådant som atl den värnpliktige har oborstade skor, atl knapp saknas påuniformen, att man glömt att låsa logementsskåpel osv. Det finns många exempelpå hur denna strafform genomgående präglas av godtycke. För samma förseelse harexempelvis en värnpliktig erhållit kompaniförbud, en annan värnpliktig varningmedan en tredje inte fått något straff Avgörandetligger alltså hos officerarna. Med tanke på deras reaktionära värderingar och imånga fall fullständiga avsaknad av känsla för demokratiska spelregler blirresultatet godtycklighet som bygger på odemokratiska grunder. Denna strafformbör därför helt avskaffas. Detfinns militärer och politiker som hävdar att denna godtycklighet istraffutmätning är till för alt upprätthålla god militär disciplin. En sådanuppfattning är nalurliglvis oerhört primitiv och har ingenting med verklighetenatt göra. Avskaffandeav odemokratiska och aukioritära inslag i värnpliktsutbildningen Denandra slraffmetoden är disciplinstraff som kan resultera i från åtta tillfjorton dagars kompaniförbud. Förseelsen är här i regel undanhållande, alltsåatt den värnpliktige kommer . Vi anser alt sådana förseelser skallhandläggas av civildomstol. Ur rätissynpunki är del otillfredsställande altmilitären skall vara både anklagande, utredande och dömande part. Närdel gäller frågan om skyddsombuden för de värnpliktiga med rätt för dessa allavbryta farliga moment i utbildningen påstår försvarsulskollet att de försöksom ÖB startade till stor del motsvarar motionärernas krav.Vi delar inte den uppfattningen. De skyddsassistenter som finns saknarpraktiskt tagel alla befogenheter att avbryta livsfarliga övningsmomenl. Desaknar också i regel utbildning, och de saknar rösträtt i de instanser somhandlägger arbeiarskyddsfrågor. Låtmig nämna exemplet från skjulfällel i , där en omfattande brandägde rum den II augusti . Värnpliktiga från A 6 i kallades lillplatsen för släckningsarbete utan alt informeras om att ell stort antalblindgångare låg utspridda inom brandområdet. exploderade ett60-tal sådana blindgångare. Dagen efter kom nya värnpliktiga från A 6. Dessainformerades inte heller om risken. Dethör till saken atl befäl från A 1 som befann sig på platsen låtit förstå att deskulle vägra att kommendera sina värnpliktiga till släckningsarbetet på grundav den livsfara som var förknippad med detta släckningsarbete. Detta exempelbland många andra visar nödvändigheten av atl de värnpliktiga får utseskyddsombud med befogenheter att avbryta farliga moment, samt att skyddsombudenges en kontinuerlig ulbildning i berörda frågor. Tillsist, herr talman, vill jag beröra rätlen för de värnpliktiga till mötesfrihet,organisationsfrihei, yttrandefrihet och rätt au sprida skrifter. Utskottetskriver atl några generella begränsningar inte finns och alt rätlen att spridaskrifter är grundlagsskyddad. Detta är naturligtvis riktigt. Men det militärabefälet och ÖB använder olika metoder för alt försvåra för de värnpliktiga allutöva sina demokratiska fri- och rättigheter under värnpliktsutbildningen, ÖB:sdirektiv om att möten i första hand skall hållas utanför kaserngrindarna ärett exempel på begränsningar av mötes- och yttrandefriheten. Spridning avtryckta skrifter tilläts i regel enbart på sådana platser där värnpliktigavistas i mindre utsträckning. Rättför politiska organisationer att anordna möten ges endast om organisationen ifråga har någon representant bland de värnpliktiga. Delär av stor vikt att de värnpliktigas förhållanden blir sådana att det blirmöjligt för dem att hävda sina demokratiska fri- och rättigheter undervärnpliktstiden. Detta måsle åstadkommas genom en lag som klart uttrycker dessarättigheter. Det skall inte vara olika diffusa bestämmelser, där tolkning ochbeslut om åtgärder skall överlåtas till officerskåren. Detta är också viktigtdärför att krigsmakten i stor utsträckning har en officerskår med reaktionäruppfattning som är direkt företrädare för en bor- gerlig och konservativ synpå samhällsproblemen. Detta gäller också deras internationella värderingar.Självfallet slår de borgerliga vakt om sina privilegier och är naturligtvisrädda för att andra värderingar skall få göra sig gällande inom krigsmakten.Men delta borde ju inte socialdemokraterna ansluta sig till. Jag yrkar bifalllill motionen 1181. HerrBRÄNNSTRÖM (s): Jag konstaterar med tillfredsställelse att i förhållandelill skrivningen i motionen ändock har modifierat sitt sätt att behandla denhär frågan. Del visar väl också all arbetsinsatser som är gjorda för altförbättra de värnpliktigas villkor börjar nå även utanför de grupper som direktär berörda. Jagfinner del tillfredsställande atl vi har fått en försöksverksamhet som klartökar möjligheterna för de värnpliktiga att påverka sin egen situation. Från denutgångspunkten är det väl rimligt att den fördjupade försöksverksamheten, somju - det har så rikligt konstaterats av - har pågått väldigt kontid, får fortlöpa ytterligare en lid innan man fiiller en definitiv dom i frågaom hur pass framgångsrik eller icke den har varit. Försl och främst bör vi ändåslå fast värdet av atl de värnpliktiga själva nu får alll siörre möjlighet attförbättra sina villkor. Den förändringen är att hälsa med tillfredsställelse. Detär några speciella frågor som lar upp med ulgångspunkl ihändelser som har inträffat. Han går alltså in i en direkt sakfråga och för enargumentation på grundval av de faktiska förhållandena. Jag skall inte ge migin på någon bedömning i det enskilda fallet ulan vill mera principiellt försökaargumentera för de synpunkter som utskottet har lagt fast i sitt betänkande. Viär väl helt överens om att förändringen när del gäller val av kompaniassistenterär ett riktigt steg på vägen mot en ökad demokrati. Man har alltså avskaffatbindningen till vad kompanichefen tycker eller inte lycker vid valiillfället,och del är naturiigtvis helt rimligt att kompa-niassistenien utses av den grupphan skall företräda. Så är alltså fallet numera. Svårigheternakan däremot vara något siörre när man för resonemanget om skyddsombuden. Härblir det fråga om en avvägning mellan kravet på effektivitet och realism iutbildningen och de synpunkter som skyddsombudet kan företräda. Där kan vikanske säga all vi på samma sätl som i myckel annat värnpliktsarbeie är på vägalt genom vunna erfarenheter skapa ett bättre underlag för verksamheten. I sakär vi nog helt överens om att det är nödvändigt att komma fram till reella möjligheterför skyddsombudet att påverka handläggningen av de här frågorna. Såtill frågan om straff eller icke straff i olika sammanhang. Del är väl enallmän uppfattning atl småförseelser inte borde behöva leda lill någonbestraffning alls, och det är också en praxis som alltmer växer Avskaffandeav odemokratiska och auktoritära inslag i värnplikisutbild-ningen Avskaffandeav odemokratiska och auktoritära inslag i värnpliktsutbitd-ningen Emellertid är vimedvetna om all vi här har all göra med individuella bedömningar, vilketalllid innebär en svårighet, eftersom naturligtvis olika värderingar, godtyckeeller annat i viss mån kan forma det straff som mäts ut vid tillfället. Ävenhär vågar jag dock påstå alt de demokratiska värderingarna har fäll en alllstarkare fästpunkt och atl situationen håller på atl bli acceptabel ur devärnpliktigas synpunkt. Lål oss alltså konstatera au här pågår en verksamheisom är på väg åt rätt håll. Vad till sistbeträffar möjlighet atl bedriva politisk eller annan aktivitet inom förbandetär det riktigt atl här finns vissa villkor fastlagda i lag, som emellertidsedan har begränsats när del gäller utövandet. Själv har jag den principiellauppfattningen att den här friheten bör komma till fullt uttryck. Det är alltsåangeläget att försöka finna vägar som gör det möjligt för de värnpliktiga all iolika sammanhang bedriva sådan verksamhei på samma sätt som vi ute i del civilalivet anser oss ha rätt till och också bereds möjlighet lill detta. Jag yrkarbifall till utskottets hemställan. HenMÅBRINK (vpk): Jag vill bara understryka nödvändigheten av förändringar i ell paravseenden, I fråga om det straff som utmäts för bagatell förseelser är tydligenherr och jag överens om atl man bör åstadkomma någonting. Det mestradikala som man kan göra är väl atl avskaffa denna strafform. Bådeherr och jag-och även de värnpliktiga - är överens om atl hela denhär sirafformen präglas av godtycklighet och att det är en väldig variation istraffuimälningen. Alt bli utsatt för denna godtycklighet kan Ju inte - om jagnu skall använda del gängse resonemanget - befrämja en positiv inställning tillkrigsmakten från de värnpliktigas sida. Del kan inte vara svårt på något sättalt ta bort den godtyckligheten. Ja, om man skall ta hänsyn lill officerskåren,skall man nalurliglvis inte ta bort den, för officerskåren har ju uppfattningenatt del har betydelse för disciplinen att man har kvar den här orättvisa straffformen. Denandra frågan som jag lycker är väldigt väsentlig gäller skyddsombuden. Jag togett exempel som ju ändå visar att man måste vidta kraftåigärder för attomöjliggöra sådana situationer som uppstod i . hände ju ingenolycka, men det hade lätt kunnat hända en olycka med kanske dödsfall som följd.Övningarna och den utbildning som bedrivs kan Ju inte äventyras om man vidtaråtgärder på detta område. Ifråga om mötesfriheten är och jag överens om alt del har skelten begränsning, trots all en sådan inte borde ske. Då tycker jag alt man bör taofficerarna i örat. Om de inte rättar sig efter de bestämmelser som finns,får man ställa officerarna lill ansvar för att de bryter mot dessa bestämmelsersom regering och riksdag har beslutat. Del går ju mycket lätt allrätta till delta och verkligen la itu med officerarnas knep att begränsayttrandefriheten osv. HenBRÄNNSTRÖM (s): Jag lycker nog alt drar något förhastade slutsatser avmitt resonemang, även om vi i en del avsnitt slår myckel nära varandra. Vadgäller demokralifrågorna är del ju ändock så att de värnpliktiga har avgjortstörre möjligheter all påverka den miljö som inte sammanhänger direkt medulbildning och övningar. Men det måste väl ändå konstateras alt man i vissafall förmodligen skulle avgjort försvåra möjligheterna atl realistiskt bedrivaövningar och nå del mål som utbildningen syftar lill, om man skulle låtaalltför myckel underställas prövning i den riktning som . Jag tror alt vi får lov all se litet realistiskt på vad del ärfråga om. Det är en utbildning som är tillkommen på grund av en plikt och inteen uppgift, tillkommen under andra villkor. Ifråga om skyddsarbetet vill jag säga att i fallet , som Jag intekänner lill, får jag den uppfattningen, när jag hör fallet redovisas av herrMåbrink, att del naturligtvis var tursaml att ingenting inträffade. Men del börtilläggas i sammanhanget att skulle man ha gjort en bedömning utifrån desäkerhetsrisker som tydligen fanns, så skulle kanske ingen alls ha gått in idetta område under den aktuella branden. Jag frågar mig då: Vad hade del lettlill? Delär självklart atl det är värdefullt att alla får vetskap om de faktiskaförhållandena och de risker man utsätter sig för. Närdel gäller möjligheterna till mötesfrihet, information, diskussioner ochpropaganda har jag ultryckt vad jag tycker. I sak är det närmast fråga om altkomma lill en praktisk lösning. Jag tror också alt man kan konslatera att deriktlinjer som är givna av departementschefen leder fram till vad devärnpliktiga eftersträvar. Det får då bli elt praktiskt handlande som lämnar devägarna framkomliga. Avskaffandeav odemokratiska och auktoritära inslag i värnpliktsi it bildningen HenMÅBRINK (vpk): När det gäller säger att om man inte hadetvingat in de här värnpliktiga i släckningsarbetet hade inget släckningsarbetekunnat utföras. Så är det naturligtvis inte, . HerrBrännström menar atl man kan utsätta de värnpliktiga för denna livsfara, förnågon måsle släcka. finns del Ju, såvitt Jag förslår, inom den civilabrandkåren personal som är utbildad på atl arbeta med släckningsarbete ävenunder sådana här förhållanden, och det rikliga hade ju varit all man antingeninformerat de värnpliktiga på ett ordentligt satt om hur de skulle arbeta medsläckningsarbetet eller också anlitat civil brandkår. Nr 32 Hen (): Tisdagenden '' talman! drar slutsatser som haninte bör dra, "" ' er att man här skulle ha gjon en annan bedömning. --------------- Eltfaktum är att om del brinner på ett skjutfäit är riskerna desamma. Avskaffande av oavsettvilken typ av personal man sänder in i området, om personalen odemokratiska och inte harspecialutbildning för just dessa förhållanden. Och jag tvivlar auktoritära inslag i på au den civila har nämnvärt bättre utbildningän den per- värnpliktsutbild- sonal som användes i detta sammanhang. ningen Det viktiga är alltså all man tillgodoser de krav på säkerhet och in- formation som är möjligaall tillgodose och att man utifrån det handlar med hänsyn till skyldigheten attmöta de risker som sådant här arbete för med sig. Överläggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs på bifall lill dels utskottetshemställan, dels motionen nr 1181 av m. fl. i motsvarande del,och förklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr Måbrink begärt votering upplästes och godkändes följande voleringsproposition: Densom vill atl kammaren bifaller försvarsutskotlels hemställan i betänkandet nr12 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammaren bifallitmotionen nr 1181 i motsvarande del. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för Ja-propositionen. Då herrMåbrink begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparal.Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 299 Nej - 16 4;7 Föredrogs 1975/76:1 med anledning avpropositionen 1975/76:21 med förslag till lagom ändring i jordabalken 1975/76:2 med anledning av propositionen 1975/76:28med förslag till lag om uppgiflsskyldighelrörande mottagande av olja Kammarenbiföll vad utskottet i dessa betänkanden hemställt. § 8 Rätt för offentligtanställd läkare med privatpraktik att ansluta sig till sjukförsäkringen Föredrogs socialförsäkringsutskottets belänkande1975/76:14 med anledning av motion om rätt för offentligt anställd läkare medprivatpraktik atl ansluta sig till sjukförsäkringen. Idetta betänkande behandlades motionerna 1975:109av m. fl. (c), vari hemställts att uttalade altoffentligt anställd läkare, som önskade bedriva läkarverksamhet på tid utöverordinarie arbetstid skulle tillerkännas samma rätt att bli uppförd påförteckning hos allmän försäkringskassa som övriga privatpraktiserande läkare, 1975:337av m. fl. (m), vari i yrkande 8 hemställts att uttaladeall offenlliganställd läkare som önskade bedriva privatpraktik på sin fritidskulle tillerkännas samma rätt att ansluta sig till den allmänna försäkringensom den som tillkom icke offentliganställd privatpraktiker, och fl., vari hemställts all uttalade att reglernabeträffande ersättningen för privatläkarvård ändrades så, all densjukvårdsresurs som de s. k. fritidspraklikerna representerade kunde tas tillvara. Rättlör offentligt anställd läkare med privatpraktik atl ansluta sig lill sjukförsäkringen attriksdagen skulle avslå motionerna 1975:109, 1975:337, yrkande 8, och 1975:1808. 1.av herrar i Vikmanshytlan (c). Hylländer (fp), i (c)och i (c) vilka ansett atl utskottet bort hemställa atlriksdagen med bifall lill motionerna 1975:109 och 1975:1808 och med anledningav motionen 1975:337, yrkande 8, uttalade all offentligt anställd läkare somden regelmässigt bedrivit privatpraktik vidsidan av sin tjänst skulle ha rätt all för bli uppförd på förteckninghos allmän försäkringskassa. 2. av herrar Ringaby (m) och () vilkaansett att ulskoltel bort hemställa atlriksdagen med bifall till motionen 1975:337, yrkande 8, och med anledning avmotionerna 1975:109 och 1975:1808 uttalade att offentligt anställd läkare somönskade bedriva privatpraktik på sin fritid skulle tillerkännas samma rätt atlansluta sig till den allmänna försäkringen som icke offentligt anställdprivatpraktiker. Rättför offentligt anställd läkare med privatpraktik att ansluta sig tillsjukförsäkringen iVikmanshytlan (c): förevarande belänkande avser frågan om rättför offentligt anställd läkare med privatpraktik atl ansluta sig lillsjukförsäkringen. Den rubriken kan te sig något egendomlig. Verkligheten ärdock den alt patienterna hos vissa läkare inte erhåller ersättning frånsjukförsäkringen för kostnaderna för sin läkarvård. Detta kan verka märkligt,men det förhåller sig ändå på det sättet. Principenär ju den, när det gäller läkarvård och sjukvård, all man vill söka ge allamedborgare rätt till den vård som med hänsyn lill patientens allmäntillståndär erforderiig. Inom ramen för vårt sjukförsäkringssystem vill man ocksåundanröja de ekonomiska hinder som finns. Genom centrala beslut har fastställtsvad patienterna har atl betala för såväl öppen som sluten sjukvård. Delprimära och centrala är och måste vara patienten och hans vårdbehov, atl hanerhåller erforderiig vård lill den av statsmakterna fastställdalaxebindningen. Ekonomin får helt enkelt inte vara avgörande för patientensmöjligheter lill läkarvård. Det aren princip som är godtagen inom vårlsocialförsäkringssystem och som jag här starkt vill understryka. Genomriksdagens beslut har också de privatpraktiserande läkarnataxebundits, en reform som trädde i kraft den . Beslutet innebäratt den vårdsökande som regel betalar . för elt läkarbesök. Resten avarvodet till läkaren får denne från sjukkassan. Denna anslutning av deprivatpraktiserande läkarna till sjukförsäkringen gäller också deoffentliganslällda läkarna i viss utsträckning, nämligen de som på sin ledigalid bedriver privatpraktik. Anslutningen till sjukförsäkringssystemet innebär,atl vederbörande läkare blir uppförd på en av allmän försäkringskassa upprättadförteckning över lill försäkringen anslutna läkare. Därmed har läkaren atlfölja den fastställda läkarvårdstaxan, som också anger vad patienterna har attbetala. Denna förteckning upprättas i taget. Närprivatläkarna inordnades i försäkringssystemet infördes vissa övergångsbestämmelserom de offentliganslällda läkarnas möjligheter att för sin s. k. fritidsprakiikansluta sig till försäkringssystemet.