prot · FZ0994 · 1975-12-31 00:00:00 — Sammanlagtkommer således stödet till tidningar och tidskrifter att uppgå till 600 000 kr.Som jämförelse kan nämnas att det fasta bidraget till svenska fådagarstidningarenligt förslaget i propositionen 1975/76:131 kommer att höjas från nuvarande300 000 till . Dessutom föreslås ett fast bidrag om . tillsvenska fådagarstidningar med riksspridning. Lägsta bidrag förflerdagarstidningar i storstäderna föreslås i propositionen 131 uppgå till 2milj. och för landsortstidningar till . Regeringen säger vidare idenna proposition att bedömningen av invandrartidningars behov av stöd måstegöras på andra grunder än för tidningar på svenska. Förordningen om statligtstöd till dagstidningar bör enligt propositionen utformas med hänsyn till attstödet är förbehållet tidningar på svenska språket.Regeringen hänvisar således till projektbidraget som har att fördela 400 000kr. till tidningar och tidskrifter och enligt förslaget . StatsministerPalme har, enligt vad som uppgivits, i tidningen uttrycktföljande: "Det är svårt att direkt anpassa de stödformer som gäller fördagstidningar i allmänhet till tidningar som utges i på andra språk änsvenska och som riktar sig till invandrare och språkliga minoriteter i Sverige.De arbetar inte pä samma marknad som de tidningar som får presstöd. Motivettill presstöd i allmänhet är att man vill upprätthälla mångfald i pressen ochundvika monopol. Frågan om presstöd till invandrartidningar har en delvis annanutgångspunkt. syftar ofta till att ge samhällsinformation påden egna gruppens språk och till att utveckla den egna kulturella identiteten.Dessa behov skall i princip tillgodoses inom ramen för invandrar- ochminoritetspolitiken och inte inom ramen för presspolitiken. kan mannaturligtvis hävda att en del nyhetstidningar som utges inom etablerade ochstora invandrargrupper i i vissa avseenden är jämförbara medsvenskspråkiga nyhetstidningar." TidningenFinn Sanomat har hamnat i en krissituation, enligt vad tidningen självuppgivit. Snar och verkningsfull hjälp är av nöden och den måste komma snart,annars är en kanal till den stora gruppen finska invandrare sannolikt borta.Förmodligen råder liknande förhållanden för övriga invandrartidningar på andraspråk än svenska, även om de icke uttryckt sin belägenhet så drastiskt som FinnSanomat. Invandrarverketsstyrelse med representanter frän de fyra största riksdagspartierna harenhälligt beslutat uttala som sin uppfattning att tidningarna (), Ruotsin och bör omfattas av detallmänna svenska presstödet. Styrelsen beslöt vid sitt sammanträde den 11 marsi år att bringa detta beslut till kännedom.Invandrarverkets styrelse påpekar också att just , när invandrare utansvenskt medborgarskap skall få deltaga i kommunalvalen,tidningarna pä invandrarspråk är särskilt värdefulla. Det är då också angelägetatt statsmakterna markerar detta genom att innefatta därtill kvalificeradetidningar i det ordinarie presstödet. Inrikesutskottethar emellertid måst utgå ifrån nuvarande förhållanden, som alltså innebär attdessa tidningar och tidskrifter erhåller bidrag enbart via projektbidraget ochinte via presstödet. Motdenna bakgrund ter sig enligt mening ett bidrag på sammanlagt . Detta motsvarar ju i själva verket enbart detlägsta stöd som enligt propositionen 131 skall kunna utgå till sammantaget 11/2 tidning. Somjag redovisat i det föregående hänvisar regeringen till projektbidraget närstöd till här aktuella tidningar och tidskrifter kommer på tal. Det ärbeklagligt att man inte från regeringens sida tagit konsekvenserna härav ochföreslagit en större höjning av projektbidraget än man Åtgärderförinvandrare, m. m. Åtgärderförinvandrare, m. m. Frånprojektbidraget utgår vidare medel till invandrar- och minoritetsorganisationer,trossamfund, svenska organisationer, fackliga organisationer samt kommuner ochlandsting. För dessa verksamheter föresläs en höjning från 1,8 milj. kr. till2,0 milj. kr., vilket efter prisomräkning innebär en höjning med allenast , således knappast någon reell höjning alls. a. att bidragsbehovet är särskilt stort för kommunerna. Tillgängliga medelför dessa har varit helt otillräckliga. Avdet anförda framgår att anslaget till projektbidraget måste höjas. Folkpartietföreslår för sin del i partimotionen 2130 en höjning med . Jagber därför, fru talman, att fä yrka bifall till reservationerna 2, 3, 4, 6 och7. i (vpk): i debatten yttrade att man skulle upplysainvandrarna om olustiga förhållanden i . Jag håller gärna med om det.Man borde upplysa om den diskriminering de blir utsatta för, i första hand avarbetsköparna när det gäller löner, rättigheter och övriga anställningsvillkor. Närherr sedan talar om kravet på objektivitet instämmer jag också idet, och det bör ta sig uttryck i att man har en text med varning för svenskaarbetsköpare. Invandrarnahar utgjort och utgör alltjämt en mycket stor del avstorfinansens arbetskraftsreserv. Många lockas hit under falska förespeglingarom de sociala, ekonomiska och kulturella förhållanden som de kommer att levaoch arbeta under. Men när de kommer hit präglas deras tillvaro i storomfattning av tungt arbete, låg lön, sociala problem samt språklig ochkulturell isolering, som också är uttryck för den diskriminering de utsättsför. Invandrarnamåste tillförsäkras samma rättigheter och samma ställning som de svenskamedborgarna. Den statliga och kommunala kulturpolitiken måste kompensera fleradecenniers försummelser och avsevärt kraftigare inriktas pä att tillgodose deinvandrade minoriteternas behov och intressen. Detta måste innebära attminoriteternas språk och kultur bevaras, inte att de utplånas i namn av ensuccessiv anpassning till svenska förhållanden. Invandrarnautsätts för systematisk disktriminering och har genomsnittligt avsevärt sämrelöner än svenska arbetare. De är ofta hänvisade till arbetsplatser medundermålig arbetsmiljö och dåliga anställningsvillkor. De har på grund avbristande språkkunskaper svårt att hävda sina rättigheter. Huvuddelen av arbetetpä att förändra dessa förhållanden måste utföras av fackföreningsrörelsen, mendet framstår som helt nödvändigt att staten griper in inom ramen för social-,utbildnings- och kulturpolitiken. Det blir här fråga om riktade åtgärder, ochdet är därför nödvändigt att förstskyndsamt företa en noggrann utredning av den invandrade arbetskraftensförhållanden i syfte att samla de nödvändiga kunskaperna för att vidta dessaåtgärder. Invandrarnasmöjligheter att bedriva studier är ytterst begränsade. Ändå har de ett stortbehov av studier både i svenska språket och i samhällskunskap, och detta behovkan betecknas som genomsnittligt större än för de svenska medborgarna. Mångainvandrare lider av isolering vistelse i på grund avbristande språkkunskaper. Möjlighetentill meningsfulla studier är ett jämlikhetskrav, som för invandrarna dessutominnebär en förutsättning för grundläggande sociala funktioner. Språkliga hinderär ett svårt handikapp i dagens samhälle, där god utbildning krävs även i enklavardagliga kontakter. Utan möjlighet att lära sig språket i det samhälle därde lever och bor blir invandrarna en diskriminerad grupp, och klyftan mellandem som är högt utbildade och dem som är språkligt handikappade ökar. Det skallinte förnekas att statsmakterna har gjort insatser pä detta område, men tyvärrhar dessa ännu inte slagit igenom och blivit så verkningsfulla som man kundekräva. Studietillfällenaför invandrarna behöver ökas. Den kommunala vuxenutbildningen bör byggas utoch följas upp med en bättre information till invandrarna om denna möjlighet.Många invandrare har en relativt god skolutbildning från hemlandet, menskillnaderna mellan olika nationaliteter är stora. Finnarna kan ofta ha en godutbildning, genomsnittligt i antal skolår räknat kanske motsvarande densvenska befolkningens, medan andra invandrare kan vara analfabeter eller ivarje fall ha mycket bristfälliga kunskaper. Men även de som har en god grundutbildninghar sämre möjligheter till högre studier. Manborde därför ordna korta kurser för invandrare vid landets folkhögskolor,vilket skulle vara en bra möjlighet för dessa att höja sin utbildningsnivå. F.n. finns bara en folkhögskola, som tar emot finska invandrare, nämligenSverigefinnarnas folkhögskola i , med i som huvudman. De stora invandrargrupperna finns dock intedär uppe i norr utan i och i . Självfallet borde invandrarnaha samma möjligheter till folkhögskolestudier i de områden där de bor. Verksamhetenbör inledas med kurser i svenska och samhällskunskap med utgångspunkt iinvandrarnas eget språk . Ämnesvalet bör utvidgasetappvis. Studierna bör vara tillgängliga även för invandrare som skaffatsvenskt medborgarskap. Medelåldernbland invandrarna är låg, , och den största gruppen består av barn ochungdomar. Det är alldeles klart att den diskriminering som de vuxna är utsattaför även överförs till den kommande generationen. a. det faktum attinvandrarungdomen i avsevärt mindre utsträckning än övriga fortsätterstudierna efter tyder på detta. Enligt denna undersökning blandinvandrarna fortsätter bara 8-10 96 av dessa ungdomar efter , medansiffran för ungdomar är tio Åtgärderförinvandrare, m. m. Åtgärderförinvandrare, m. m. Dettamåste bero på det handikapp som dåliga språkkunskaper innebär. Barnen har fåtten dålig start från början. Föräldrarnas språk har i skolan blandats medsvenskan, som också har blivit bristfällig, och barnen och ungdomarna saknarofta begrepp och uttryck för känslor och nyanser. Detta handikapp kan i sin turbli förödande för möjligheterna att skapa utvecklande sociala relationer,varför psykiska störningar också är mycket vanliga bland invandrarbarn ochinvandrarungdom. Invandrarnaställs i allmänhet utan möjligheter att studera på gymnasial nivå och påhögskolenivå på grund av att det i allmänhet inte är möjligt för dem attstudera på svenska. Det vore därför rimligt att det skapades sådanastudiemöjligheter pä i första hand de största invandra rspråken. Väsentligaåtgärder kan vidtas för att bryta invandrarnas sociala och kulturella isoleringgenom att programtiden i radio och TV på invandrarspråk utökas. Därigenomvinns det dubbla syftet att informationen om förhållanden i ökarsamtidigt som invandrarnas kontakt med det egna språket och kulturenförbättras. Invandrarnafår ofta inte heller fullgod social service och sjukvård. De har vidare svårtatt hävda sig i rättsliga sammanhang, med uppenbar risk för rättsövergrepp som följd.Anledningen till detta är bristen på tolkar med speciella kunskaper. Densituationen kan närmast betraktas som katastrofal. Särskilt har denna bristuppmärksammats när det gäller den psykiatriska sjukvården och rättsväsendet.Just i dessa sammanhang är språket direkt avgörande för hur man betraktas ochbehandlas, varför det språk som man meddelar sig på måste vara nyansrikt. Jaghar som nämndeman i egna erfarenheter av detta. Det ärofta skrämmande exempel man där kan möta. Det har funnits tillfällen dåtingsrätten, som jag är nämndeman i, har varit nära att döma till långvarigafängelsestraff men av en händelse underrättats om att språkförbistring råderoch att den åtalade kanske borde frias eller i varje fall få en betydligt sänktstraffutmätning. Man kan ju fråga sig hur som detta inteuppmärksammats i sista stund. Enförbättrad tolkservice i detta sammanhang skulle avsevärt förbättrainvandrarnas rättsliga ställning. Detta har inte minst betydelse för de förstautredningarna, som polisen gör, och som kan väga mycket tungt irätten och där språkförbistringen kan orsaka svåra felslut. Ocksånär det gäller sjukvården är det mycket viktigt att invandrarna får enordentlig tolkservice. Jag behöver ju inte exemplifiera så mycket i den frågan- det är bl. a. lätt att tänka sig vad som kan hända om man råkar säga fel namnpå den kroppsdel där man har ont, och inte bara i sådana fall, utan även närdet gäller exempelvis katastroflarm eller påringning till sjukhusen borde detfinnas möjlighet för invandrarna till direkt tolkservice, så att de kan bliförstådda när de talar om vad saken gäller. Det har uppmärksammats fall somkunnat få nära nog katastrofala följder och som berott enbart päspråkförbistringen. Detär alltså helt klart att en kartläggning är nödvändig av den diskrimineringsom invandrarna utsätts för samt att tolkservicen till invandrarna måsteförbättras. Meddetta, fru talman, yrkar jag bifall till reservationerna 8 och 9 som fogatstill inrikesutskottets betänkande nr 36. HerrSTRINDBERG (m) kort genmäle: Jag brukar inte gå i replik mot kommunisterna i onödan,men det finns ändå gränser för vad man kan acceptera i denna kammare. i talade om att vi här borde ha varnat för de olustigaförhållandena på den svenska arbetsmarknaden. Jag begränsar mig, iStockholm, till att påpeka att man borde ha varnat för det olustigaförhållandet att vi har någonting som heter kollektivanslutning till SAP. Omvi i en broschyr skulle ta upp en varning för alla de olustiga förhållandensom eventuellt finns i landet, då skulle vi i objektivitetens intresse, herrOlsson, tvingas att påpeka att här finns ett politiskt parti, vänsterpartietkommunisterna, som sprider helt felaktiga informationer om förhållandena på densvenska arbetsmarknaden. Man talar inom kommunisterna, som herrOlsson i gjorde, ständigt om arbetsköpare, när man i ställetborde tala om, att här i landet finns små och stora företag som görbetydelsefulla insatser i det svenska samhället och som just genom dessainsatser ger möjlighet för invandrarna att få arbete och även en hygglig lön. Åtgärderförinvandrare, m. m. i (vpk) kort genmäle: säger att han inte brukar gå i polemik mot vpk-are häri . Det kan väl bero på brist på argument, och därför borde han ävenden här gången ha avstått från polemiken. Detär klart att kollektivanslutningen är ett problem - har uttalat sigom det och också vpk har tagit ställning - men det är inte den som är den storadiskrimineringen mot invandrarna på svensk arbetsmarknad, det är inte den somorsakar dålig lön, dåliga anställningsförhållanden och tunga, slitsammaarbeten, det är inte den som orsakar att invandrarna har svårt att hävda sinrätt och ofta sätts på arbeten som arbetsköparna mycket väl vet att de inte kanfå svenska arbetare till. Jagskall inte ta upp någon polemik direkt om ordet arbetsköpare. Jag tycker attdet ordet är självklart, och det ligger väl inte heller något speciellt fult idet; det är bara ett relevant ord. Jag har själv sålt min arbetskraft i mångaår ute på arbetsmarknaden och förhandlat om dess pris. Det har varierat iförhållande till tillgången på arbetskraft och hur mycket snö det har varitute. Om det är mycket is och många arbetslösa sjunker priset. Det fastställsständigt till olika antal kronor från tillfälle till tillfälle. Termenarbetsköpare tycker jag alltså inte att vi skall debattera. Åtgärderförinvandrare, m. m. Hert () kortgenmäle: Det är väl väljarna här i som är arbetsköpare närherr i sitter här? Det är ju de som har sett till att han fårsin försörjning f n. FruLUDVIGS.SON (s): Invandrarna är en viktig tillgång för vårt land, började här debatten med att säga, och jag skulle kunna börja mitt anförande medatt instämma i det uttalandet. 1det avsnitt av bil. 13 till budgetpropositionen som vi nu behandlar berörsinledningsvis den målsättning för invandrar- och minoritetspolitiken somfastlades i och med beslut . En rad konkreta åtgärder harsedan följt som resultat av detta beslut - bidrag till invandrarorganisationer,stöd till tidningar och tidskrifter, satsning på samhällsinformation, för attnämna några exempel. Inom utbildningsområdet pågår arbete med att förbättrasituationen för både barn och vuxna, bl. a. i form av förbättradhemspråksundervisning både i förskola och på övriga skolstadier. Förbättrademöjligheter att delta i svenskundervisning liksom åtgärder som stärkerinvandrarnas förutsättningar att få del av yrkesutbildningen är också aktuella. Beslutetom rösträtt för invandrare som bott i landet är självfalletett viktigt led i strävandena att åstadkomma jämlikhet mellan invandrare ochsvenska medborgare. Resurser har i detta sammanhang satts in på omfattandeinformationsinsatser med sikte på att nå ut till alla dem som på grund av dettabeslut genom att rösta har möjlighet att påverkautvecklingen i det samhälle de verkar i. Det samrådsorgan, invandrarrädet, somär knutet till och påbörjade sitt arbete ,är tillkommet för att vara ett forum där man genom samverkan söker nå bästamöjliga resultat i del viktiga anpassningsarbetet. Glädjande nog har det råttstor politisk enighet kring målsättningen för invandrarpolitiken. Självfalletär vi också överens om att vi ännu har mycket ogjort innan vi kan vara tillfreds med situationen. Vi får emellertid göra här som på andra områden -vi fårta ett steg,i taget. Vad som är viktigt i sammanhanget - och som ocksåfastslogs av statsrådet när vi antog riktlinjerna för invandrarpolitiken- är att det fortsatta arbetet sker i samverkan med invandrarnas egnaorganisationer. Det är den enda garantin för att de åtgärder vi fattar beslutom leder till den samhörighet och förståelse och de bättre förhållanden förinvandrarna som vi vill åstadkomma. Detbetänkande vi behandlar kanske inte så mycket präglas av enighet, då intemindre än nio reservationer är fogade till detsamma. Egentligen är det väl dockinga större principskiljande frågor det handlar om. Det är inte så mycket frågaom arten av insatser som om graden, och det är väl så att frestelsen att bjudalitet mer pengar till det ena och det andra blivit för stor som detta.Det gäller på det här området som på så många andra. Jagskall nu försöka att helt kort beröra de olika reservationerna. 1 reservationnr 1 yrkar moderata samlingspartiets ledamöter bifall till en motion som kräverinrättande av ett samrådsorgan för flyktingfrågor. talesman harhär redogjort för motionen. Man framhåller att det förhållandet attflyktingarna numera ofta kommer från har medförtspeciella problem, som ökar behovet av samråd. Fråganbehandlades av utskottet . Ett enigt utskott avstyrkte dåett liknande motionsyrkande med hänvisning till att behovet av ett särskiltsamarbetsorgan i flyktingfrågor prövas inom isamråd med berörda myndigheter. Utskottet ansåg att man borde avvaktaresultatet därav och fann det inte motiverat att i detta läge ta någotinitiativ i frågan. Tremånader senare begär nu att ett samrådsorgan inrättas.Utskottsmajoriteten kan inte finna att det på dessa skulle hainträffat något som motiverar att man inte skulle kunna avvakta resultatet avde överväganden som pågår inom departementet. Vi får ju ändå utgå ifrån att manpå departementsnivå har goda förutsättningar att pröva sig fram till den bästaformen för ett samrådsförfarande, och jag tycker nog att det finns anledningatt anslå den tid därtill som rimligen kan krävas. Jag yrkar alltså på dennapunkt bifall till utskottets hemställan, innebärande avslag på reservationen1. Ireservation nr 2 behandlas bidrag till . Tidningendrivs av en stiftelse som erhåller statsbidrag, som uppgår till 1,8 milj.kr. 1 propositionen föreslås nu att stiftelsen skall få ytteriigare 325 000kr,, vilket alltså motsvarar en nästan 20-procentig höjning i förhållande tillnuvarande anslag. Folkpartietyrkar i reservationen 2, med stöd av en motion av m. fl., att detaktuella anslaget skall höjas med ytteriigare , alltså en sammanlagdökning med . höjdes anslaget med 300 000 utöver regeringensförslag på utskottets initiativ, och med den höjning som tillkommerförutsätter utskottsmajoriteten att det skall vara möjligt att drivaverksamheten i den utsträckning som var en utgångspunkt för fjolårets beslutoch som vi då vareniga om. Utskottsmajoriteten avstyrkte därför propositionensförslag på denna punkt och avstyrker yrkandet om ytterligare höjning. Ireservationen 3 är det också fråga om en uppräkning av statsbidraget. Centernsoch ledamöter har ställt sig bakom en höjning av bidraget tillinvandrar- och minoritetsorganisationer med . I den motion som reservationen grundar sig på hävdas också attinvandrarverket inskränker bidragsgivningen till organisationer vilka byggerpå etnisk eller språklig grupptillhörighet. Man anser att detta ej stämmeröverens med beslut och vill att skall ge till känna attorganisationer med medlemmar av olika nationalitet inte skall utestängas fråndet här bidraget. Till detta är att anföraatt det enligt beslut ankommer på Åtgärderförinvandrare, m. m. Åtgärderförinvandrare, m. m. invandrarverket attutforma reglerna för bidragsgivningen. Enligt verkets bedömning kan man inteplottra bort de här medlen på alltför många organisationer. De får då ickeavsedd effekt. Eftersom stödet skall gå till rikstäckande organisationerbehöver det göra det möjligt för dessa att hålla ett centralt kansli medanställd personal. Urvalet av organisationer har därför med nödvändighetblivit starkt begränsad. Ett tiotal organisationer har fått bidrag. Som framgårav utskottsskrivningen har ansökningar inkommit från ca 50 organisationer,varav således ett fyrtiotal fått avslag. Med anledning av motionen förtjänardet påpekas att de organisationer som fått avslag på sina ansökningar iväsentlig grad fått detta på grund av att de inte uppfyllt övriga av riksdagengodkända krav, exempelvis kravet på rikstäckning. Utskottsmajoriteten har ingetatt invända mot den prioritering som invandrarverket gjort i det här skedet menbetonar att organisationer som består av medlemmar från flera nationer i ochför sig inte bör uteslutas från bidrag om de uppfyller övriga förutsättningar. Angåendeyrkandet om förhöjt anslag vill vi framhålla att det här är fråga om enförsöksverksamhet, som man bör avvakta utfallet utav innan ytteriigare medelbeviljas. Jag yrkar alltså avslag på reservationen 3. Sånågra ord om reservationen 4. yrkar på mera pengar till tidningaroch tidskrifter, och har här tidigare i stor utsträckning i sittanförande uppehållit sig omkring presstödet. Men det är j,u en sak som vi intehar möjlighet att debattera i det här sammanhanget - det får vi återkomma tillsenare, när den propositionen blir föremål för behandling i . vill man räkna upp anslaget med utöver propositionens förslag.Utskottet anser naturligtvis också att det är angeläget med fortsatt stöd tilldetta ändamål. Anslaget infördes på förslag av utskottet och var då400 . föreslås i propositionen en 50-procentig ökning. Utskottetanser sig kunna biträda detta förslag och avstyrker den motion på vilkenreservationen 4 bygger. Reservationen5 av ledamöter i utskottet grundar sig på en motion av . Kravet i motionen går ut på att information om kollektivanslutningen viafackklubbar till det socialdemokratiska partiet bör lämnas i samband medarbetsmarknadsintroduktion och upplysning i fackliga frågor till invandrarna. Utskottethar precis som tagit del av den information som fråninvandrarverket delats ut till samtliga invandrare. 1 publikationen Invandrarei står bl. a. följande att läsa på s. 40: "LOoch socialdemokratiska , , har ett nära samarbete. Det finnsäven ett organisatoriskt samband. En fackförening kan nämligen ansluta sig tillortens arbetarkommun (dvs. den socialdemokratiska lokalorganisationen) ochdärmed till SAP. En enskild medlem kan reservera sig mot detta och därmedslippa bli partimedlem." Vi tycker det är en klaroch redig information som inte kan missförstås. Det har inte heller deövriga partiernas representanter ansett med undanlag för moderatasamlingspartiet. Vi kan naturiigtvis förstå om tycker att delär genant att del i den här informationen finns med en beskrivning av hur detsåg ut i del här landet då parti hade ett avgörandeinflytande i politiken. Vidare kan jag hålla med om att informationen är litetknapphändig om de aktuella förhållandena. Men enligt vad utskottet har inhämtathåller denna informationsskrift på att delvis omarbetas och kompletteras. Jagyrkar avslag på reservationen 5. Sedanåterstår i sak två vpk-reservationer. Den första, reservationen 8, anslutertill motionen 2146 av m. fl., i vilken man begär utredning avinvandrarnas situation på arbetsmarknaden. Man vill ha en kartläggning av allade former av diskriminering som invandrare kan bli utsatta för.