prot · FY0989 · 1975-12-31 00:00:00 — Alla hans glåpord över utskottet träffar ocksålilleralurutredningen. När leker med sina partibeteckningarhamnar han alltså hos högermannen , hö-germannen Per ,högermannen , högermannen och högerniannen PerAhlmark. Inbillar sig verkligen ulbildningsminislern att en enda ledamot av denhär kammaren tror på sådant dravel? Sedanvar det etl helt annat inslag i ordval gentemot bekymrade mig en smula. kallade oavbrutet fören "moderat siren". Han sade all hade varil"förförisk", och ulbildningsminislern gjorde små pikanta reflexionerpä det temat. Ännu under är del alllsä fullt gångbart påregeringsbänken att köra med små naltståndna skämt av förlegad köns-rollskaraklär.Del finns tyvärr ingen bra svensk översättning av det amerikanska uttrycket"male chauvinist pig" - annars skulle jag använda det om den svenskeutbildningsministern. påslår au vi skulle siödja storförlagen, och har redani några klarläggande inlägg visat all del är precis tvärtom. Etl generellt stödav litieraturutredningens modell och av utskottets majoritelsförslag gerframför alll irygghei ät de små föriagen. De slora föriagen kan la risker. alt de har ett antal böcker som går bra, och vinsterna pä dem kan klaraförlusterna på andra böcker. Men de som inte har ett brett sortiment av delslaget, de.små förlagen, talade oavbrutet till oss i litteraturutredningen ochbad oss konima med ett generellt stödsystem som ger en grundtrygghet för variebok. Det gör utskottets förslag. SuneStigsjöö var chef för . Han är nu chef för förlag;båda alltså rätt små förlag. Han skrev i en klarläggande artikel. Eflersom gäng pä gäng påståratt vi går storförlagens ärenden vill jag citera vad skriver:"nådde underde många årens enormt grundliga utredningsarbetefram till problemels kärna och föreslog följaktligen som huvudsak eltgenerellt stödsystem; litteraturen och inte förlagen skulle stödjas, stödetskulle ulgä ulan förhandsprövning med en via Biblioleksfiänsl utbyggd, iprincip klokt konstruerad skyddsmekanism mot missbruk. Låt vara allkostnadsramen var alllför snävt tilltagen och alt vissa detaljer i stödformenvar olympliga. Men principen var riklig och grunden lagd." Stigsjööskriver ocksä så här: "Det finns i del samhälle vi valt ingen väg förbielt generellt stöd - utan förhandsprövning av förlag och böcker." Hansäger om det jurysystem som och talade sigvarma för: "Jurysystemet är som litterär poängbedömning i de flestasammanhang något djupt olustigt och självklart förkastligt som bas för kullurpolitiskaätgärder. Än värre är all i del lotteriet - ell antal i eflerhand premieradeböcker-skulle de kapitalstarka förlagen, som har råd att investera rejält ocheventuellt dra nitar, i del långa loppet hämta hem mestparten av stödpengarna -de små skulle slå där utan sked i guldregnet." Del är alltså chefen förett litet förlag som säger sä. påstår alt när vi följer litteralurutredningens. Siigsjöös ochutskottets linje begår vi ett "kulturpolitiskl svek". Just ordetkulturpolitiskl svek finns ocksä i artikel: "Satsar maninte nu -mot bakgrunden av litteralurutredningens mångåriga ochväldokumenterade undersökning av branschens problematik - på ett generellt ochnågorlunda rejält tilltaget stöd dä slår vi inför ell kulturpolitiskl svek sominte kan försvaras och vars allvarliga konsekvenser inte längre kommer alt låtavänta pä sig." Dagens debatt har på flera sätt handlat om skillnaderna mellangenerellt och selektivt slöd. Del är den sakligt och ideologiskt viktigasteskiljelinjen i den här diskussionen. Jag tänker därför helt begränsa mig tillnågra reflexioner i den saken. Detfinns en begreppsförvirring som vi först mäste la oss ur: generellt stöd kanbetyda dels etl slöd som går till alla. dels elt stöd som automatiskt utgårenligl i förväg fastställda regler. På omvänt säll betyder selektivi slöd Statligtlitteraturstöd, m. m. Statligtlitteraturstöd, m. tn. ibland etl slöd som integår till alla utan bara lill vissa inom en särskild kategori. betyderselektivt stöd att man måste fatta beslut om vafie särskilt fall på grundval avregler som är vaga och lämnar utrymme för helt olika bedömningar. Delär en smula opraktiskt att arbeia med båda definitionerna. Man talar lätt förbivarandra. Ändå är det svårt att konsekvent bestämma sig för en enda definitionav generellt resp. selekfivi stöd och fä den definitionen accepterad.Presstödel, som framför allt utgår till s. k. andratidningar, är knappastgenerellt eflersom del alllsä inte delas ut till förslatidningarna. Däremolutgår det i de flesta fall enligl regler som genom sin utformning ger klartbesked om vilka tidningar som skall få hur myckel pengar. Det förslag lill slödät ny svensk skönlitleralur, som lilleraluruiredningen och kulturutskottetsmajoritet ställt sig bakom, är inte hell generellt eflersom endast böckerinköpta i ett visst antal exemplar av elt visst antal bibliotek får det. Menman kan inte heller kalla det selektivt: det är ju ingen central nämnd somsitter och fattar beslut om vafie särskild bok. Jagkan därför inte komma fram lill annat än att vi alla bör tala om pä vilket sättvi använder orden "generellt" och "selektivt" när vinyifiar dem. vilken innebörd vi ger begreppen. Annars blir del svårt all få allmänhetenatt förstå vad vi egentligen menar. Iflera år diskuterade vid de här problemen i litteraturutredningen. I sammanfattningenbeskriver vi skillnaden på följande säll: "Selektiva stödformer skiljersig principiellt från de generella därigenom all de förutsäller någon form avbedömning i det enskilda fallel. Fördelarna med sädana stödformer är uppenbara:stödet kan styras till den del av utgivningen som verkligen behöver det ochstödets siorlek kan väl avpassas efler behovel. Nackdelarna ligger i de problemmed bl. a. risker för otillböriig styrning som alltid är förknippade medfördelningen av allmänna medel inom kultursektorn. Utredningen finner därföratt förhandsslöd lill tidigare opublicerad svensk skönlitteratur bör ske efterautomatiskt verkande regler inom på förhand givna ramar." Detsynsättet mottogs posilivi av de flesta. Invändningarna mot litteralurutredningensförslag låg pä ell annat plan: slödels storlek, avgränsningen lill vissagenrer, den exakta utformningen av förlagens motprestation och en del annat.Men den generella stödformen i meningen bidrag lill böcker enligt pä förhandfastställda regler mötte inte särskilt stort principiellt motstånd. Enav dem som till synes med entusiasm anslöt sig lill litteralurutredningensprinciper var utbildningsminislern själv. Del var värt intryck både när viavlämnade betänkandet och när vi resonerade nägon månad . Det är mindrevikligl. Avgörande är all längt därefler sympatiserade statsrådet med utredningens teserom det generella stödets fördelar. I etl tal iBrunnsvik uttalade utbildningsministern följandeomdömen: "Utgivningenav litteratur behöver stödjas, men hur? Selektiva stödformer kan göras billigamen ändå effektiva i fräga om det man vill stödja. är en risk för betänkligstyrning och i sisla hand censur, Generella stödformer Nr 89 medför inte denna risk men blir dyrare ulan alt garantera etl tillräckligt Fredaeen den stöd till den litteratur som verkligen behöver stöd." haralltså här använt formuleringar som är betydligt Selektiva stödformer riskerar "betänklig Statligt litteratur styrning och i sista hand censur". stöd, m. rn. Isamma tal vid lanserade utbildningsminislern den "kulturellaallemansrätten", dvs, att man skulle avskaffa författares, konstnärers ochtonsättares upphovsrätt. Om det hade vi för tvä månader sedan etl meningsutbytehär i kammaren. flydde då undan från sina tidigareställningstaganden. För omdömena i Brunnsvikstalet ville han inte längre stå. Delvar bra alt flydde den gången. Det är sämre all han övergerocksä de rimliga principer som han hafl om litteraturstödet. inte längre slå för för vad han sade i Brunnsvikstalei om olika former avstöd. I stället har lanserat en alldeles motsatt teori:generellt stöd är ett hot mol yttrandefriheten. Eflersom jag antar att BertilZachrisson inte kan hälla på båda ståndpunkterna - alt selektivt stödkan leda lill "censur" medan generellt stöd hotar "yttrandefriheten"- utgår jag nu ifrån alt den senast uttalade uppfallningen är regeringens. Dettycks stämma med utbildningsministerns tal . Dentankegängen är ny. Att generellt stöd kan hota yttrandefriheten i motsats lillselektivt slöd är en princip som lanserats denna vär av menlidigare inte spelat någon viktig roll i vår politiska debatt. blevsnart på det klara med att denna ideologiska nyvinning borde beskrivas merutförligt. Det skedde i en artikel i : "Omskönlitteraturen får elt generellt stöd finns det en risk alt all svenskskönlitteratur mycket snart i praktiken blir beroende av statligt stöd för sinutgivning. En reslriktivitet i ett trängt budgetläge kommer dä lätt att tolkassoni repressalier och hot mol yttrandefriheten. Faran skall visserligen inteöverdrivas, men är det inte lika viktigt för litleraturen som för pressen attinle bli totalt beroende av statsstöd?" Tanken är intressant. Jaghar tre frågetecken. Alt "all svensk skönlitteratur" blirberoende av statligt stöd om detta slöd går till all svensk skönlitteratur ärknappasl riktigt. Det finns ju böcker som klarar sig förträffligt utan stöd.idag. De säljs bra och ger författare och förläggare hyggliga inkomster. Om ettgenerellt slöd skulle gå också lill sädana böcker i enlighet medlitteralurutredningens förslag innebär det endasl att vinsten något ökar pådenna bok vilket bl. a. gör det något lättare att ta förluster pä andra böcker.Det är ju så förlagsvärlden har fungerat mycket . Men de framgångsrikaböckerna blir inle "beroende" av statligt slöd i nägon rimligmening. Skulle siödet dras in kommer de här böckerna ut i alla fall. Vad menas med "reslriklivitet i etl trängtbudgetläge""' menar all 4.8 mifi. somutskottet föreslår blir för dyrt 95 Nr 89 om andra ulgifler tränger sig på. Det är visserligen en obetydlig delav Fred-ieen den enbudget pä niellan 90 och 100 mifiarder. Men antag all dessa anslag mins- 23 iirt' 1975 kar-vadhänder? Ja, troligen skär förlagen ner på de böcker som inte lönar de somgår med förlust. Effekten blir dä ungefär densamma som när Statligl lilteratur- ett selektivt stöd skärs ner, under förutsättning att det selektiva stödetgetts stöd, m. m. till böcker som inte går med stor vinst. Skillnadenär den alt vill man begränsa ett generelltstöd som redan utgår måsle del ske sä att säga generellt, dvs. rikta sig mothela branschen. Minskar man ett selektivt stöd kan man la bort del för vissakategorier, vissa typer av böcker med visst innehåll eller skrivna av vissa författareeller med en estetisk inriktning som för tillfället inle passar de makthavande.Sädana "repressalier", med ord, kan man vidta medetl selektivt system genom olika tilläggsbestämmelser eller genom att utselämpliga personer i nämnden som delar ul stödet. Det går inte all genomföra medett generellt system, där bidragen följerautomatiskt verkande regler, ulan hell upphäver delta generella system genom ett beslul i . : "---------------- är del inte lika viktigt för litteraturen som för pressen att inlebli totalt beroende av statsstöd?" Det är en mycket bra fråga. Den ställsalltså av en ledamot av en regering som genom annonsskatten drar in massor avmiljoner kronor frän dagspressen och som sedan genom riktade subventionerlämnar tillbaka en del av de pengarna. Inför den konstruktionen har viliberaler sagl: Annonsskalten i kombination med selektivt presstödär orimlig - den gör en allt större del av pressen beroende av presstöd. Densynpunkten har dä alltid mottagils med hån eller likgiltighet av herrZachrissons parti. ställer utbildningsministern själv just den frågan omlitteraturen. Detär alltså en bra fråga. Allmänna åtgärder för alt förbättra det ekonomiskaklinialet för del tryckta ordet vore av värde bl. a. därför alt det skulle göralitteraturen mindre beroende av statsstöd. 1 har man tagit bort momsen päböcker, och i en reservation i litteraturutredningen har jag uttryckt sympatierpå sikt fören sådan reform. Etl skäl ärjust att man därmed minskar behovel avannal litteraturstöd. Men en sådan generell lättnad för bokmarknaden skulleinte ge en tillräcklig stimulans för t. ex. kvalificerad svensk skönlitteraturulan måste kombineras med ett stödsystem av litteraturutredningens lyp, som juutgår från den norska stödköps-ordningen. Det intressanta i det härsammanhanget är att i sitt letande efler argumeni för en snål,selektiv linje har hamnai i en ståndpunkt som han i andra sammanhang alltidbeskärmar sig inför. Vivet alla varför har hamnat där. Finansministern körde över utbildningsministern. lyckades inte fä tillräckligt med pengar för sin kulturproposilion. Han var tvungen all helt avskriva slödel till ny, svensk skönlitteratur. Det arbeie som pågått i litteratur utredningen och som hade mottagits så positivt fördes åt sidan. bestämde, och fick lyda. 96 Sedan startade pressdebatten, framför allt genoinell antal utoniordenlliga Oroad av den opinion, som ryktena från kanslihuset skapade, kastademan på propositionens korrekturstadium in till den nyasvenska skönlitteraturen. I eflerhand skulle 50 böcker fä selektiva bidrag. Enhalv miljon kronor är ungefär en tiondel av del belopp somlilleralurutredningen föreslog för den kategorin. De här hastigt instoppaderaderna var ell klumpigt försök alt blidka kritikerna. T. o. m. ulbildningsministernsegna partivänner övergav regeringens linje i utskottet. Ingen har i dagensdebatt yrkat bifall till proposiiionen. värsta är alt finansministerns snålhet har utbildningsministern tvingatsgöra ideologi av. Eflersom man bara ansåg sig ha råd med . till nysvensk skönlitteratur, kunde slödel inte bli generellt i nägon som helstmening. Del blev en nämnd som skulle dela ul priser i eflerhand. Och så troddeherr att han var tvungen att förgylla den här konstruktionen. Pä delviset har utbildningsministern och hans partivänner kommit i en alltmer omöjligsituation. Iproposiiionen säger att del är "naturligt all elt statligllitteraturstöd utformas sä all bidragsbehovel kan prövas i det enskilda falletoch så all stödet kan begränsas till den utgivning man vill främja". Vidden lidpunkten ville man främja utgivningen av 50 svenska skönlitterära böcker,främst debutanter. Nusäger utskottets socialdemokrater och kommunisten all de delar "denallmänna syn pä del statliga lilteraturslödel som kommer till ullryck i propositionenoch konstaterar all de konkreta förslag som regeringen lagt fram väsentligenuppfyller de krav som det från principiella utgångspunkter finns anledning attställa". Men efter denna bugning mot kanslihuset lar man helt avstånd frånproposiiionen och ansluler sig i stället till en skiss som har lagl fram. Enav utbildningsministerns ledsamma utgångspunkter bevarar emellertid ocksåreservanterna: man vill ha ett selektivt slöd som fördelas genom en centralnämnd. Man försöker däremot tona ner skillnaden mellan generellt och selektivistöd medan utbildningsministern sökt markera jusl denna skillnad.Reservanterna säger: "Även den generella stödform som lilleralurutredningenföreslagit bygger ytterst pä urval. För au en bok skall fä slöd fordras alt ellvisst antal exemplar av boken inköpts av etl visst antal bibliotek. 1 regelfattas inköpsbesluien av enskilda bibliotekarier." Härmissar man poängen med elt slöd som bygger på automatiskt verkande regler.Anknyter man en slödköpsordning lill bibliotekens inköp av böcker, sädecentraliserar man makten över litteraturstödet. säger attstödet dä bestäms så "anonymt" vilket lydligen skulle vara någolfull. Del är på sätt och vis rikligt all denna ordning kommer att präglas av enanonymitet. Det blir elt slort antal lilteraturkunniga personer, spridda överlandel, som i praktiken kommer att besluta över vilka böcker som skall ingå islödköpsordningen. De kommer inte all i någon rimlig mening vara likriktade,kan inle utsättas för centrala påtryckningar, kommer inle all utgöra del avnågon sorts kulturpolitisk elit i kanslihusels närhet. De behöver inle fallanågot samfällt beslut. Gränsen för bibliotekens inköp Statligl litteraturstöd, m. m. 7 prolokoll 1975. Nr 89 är ocksä satt så pass lågt att man knappast behöver riskera altnägon vär- Fredaeen den defulleller kontroversiell litteratur faller utanför stödet. 23 mai 1975 '"° ' '''teraturutredningen. Vi visade att debutanter på prosa, lyriker .-------------- osv.kommer i åtnjutande av della stöd, i motsats till vad ulbildnings- Statligl lilleratur- ministern har pästått i den här deballen. slöd, m. m. Nusäger i en formulering, som också reagerade mot: men det härkomnier ju att leda till all bibliotekarierna utsätts för påtryckningar, påsamma säll som personer pä vissa andra håll är utsatta för fränläkemedelsföretagen. Alltså: bibliotekarierna i olika delar av landet skullebli manipulerade av - fär jag anta - , osv. Och sedan skullede strunta i de mindre förlagen. Det måste vara lanke - om hanhar någon tanke på denna punkt, vilkel inte är helt klarl. Påslåendetall de stora förlagen genom en kampanj av det här slaget mot bibliotekariernaskulle kunna manipulera dem och få dem att utestänga böcker från de småförlagen är en förolämpning mot bibliotekarierna. Jag tror att vi alla ilitteraturutredningen med skärpa skulle ha tagit avstånd från en sådan tanke. säger att i stort sett allt här i världen är ett urval. menar att det är ett kommersiellt urval. Men dä har de båda tvämissat poängen. Ty frägan är: är det en maktgrupp i samhället eller är detniånga människor, oberoende av varandra, som gör det här urvalel? Är det etlcentralt urval på en plats, eller är del elt decentraliserat urval på mångaplatser' Vihar niånga förlag i det här landet. Jag vet att tycker att detär fel; han vill all det skall vara en statligt förlag. Blir man refuserad påett förlag kan man gå lill elt annat och bli anlagen där. Det harmångaförfattare varil med om. Det finns massor av bibliotek här i landel som handlaroberoende av varandra. De kommer alt bestämma, enligt vär modell, vilka somskall ingå i slödköpsordningen. Med en slödköpsordning, som lägger ell slags boltentrygghetför vafie ny svensk skönlitterär bok, minskar man ju också de kommersiella krafternasintressen - och vi gör del mer än reservanlerna. med 4,8 mifioner mot 3.3mifioner. Med ett centralt urval finns alltså risken för "ett otillbörligtundertryckande av det fria ordet", som talade om menaldrig i sill politiska liv begripit innebörden av. Detär just det här som är den viktiga skillnaden mellan generellt och selektivtstöd. Med generellt stöd i meningen stöd enligl automatiskt verkande reglerfinns inte risken för "otillbörlig styrning" (som litteraturutredningensade), finns inle risken för "censur" (som utbildningsministernkallade del). Med selektivt stöd finns alltid risken, särskilt i mera kritiskalägen, alt del oppositionella diskrimineras, att det politiskt eller estetisktavvikande bekämpas, all del blir en anpassning till den centrala nämndensvärderingar. Jagär på det klara med, att vi redan har selekliva stödformer på flera 98 områden och alt vi får ännu fler efler dagensbeslul. När det t. ex. gäller filmen är del svårt altfinna aulomaliskl verkande regler; likaså när del Nr 89 handlar om nylryckav klassiker i vär lilleratur. Men det viktiga är all Fredaeen den pä deområden där man kan flnna sådana automatiskt verkande regler 23 mai 1975 skall man använda sinupptäckt. Klyftan här i deballen går mellan dem som principiellt föredrarett generellt slöd, där sådant är möjligl, och Statligl litteratur-deinsom principiellt avvisar ett generellt stöd, där sådant är möjligt. slöd,m. Här handlar det om en rörelseriktning för kulturpolitiken. Utbildningsministernoch reservanterna talar sig alltså varma för ell "urvalsförfarande",när del gäller slödel lill ny svensk skönlitteratur. Tänk om de nytfiade sammatanke för de svenska tidningarna! Tänk om de sade sä här: här finns delvisserligen regler som är automatiskt verkande. Men de kan lätt leda lill atttidningar som inte behöver stöd ändå fär det och till alt tidningar som behövermera slöd inte fär tillräckligt med pengar. Därför borde dagens produktionsslödtill pressen ersättas av ell "urvalsförfarande" med en central nämnd,med erfarna, kunniga personer, som granskade tidningarnas kvalitet ochekonomiska behov. Dåskulle alla inse all tryckfriheten var i fara. Ett sådant slöd har ingen här ikammaren krävt för pressen. Men när del gäller böcker är del för halva kammarensjälvklart att så skall man ha det. Åter gör man hell onödiga skillnader mellanolika delar av del tryckta ordel. Och de som resonerar pä diametralt motsattsätt i ganska likartade lägen avslöjar bara en sak: de saknar genomtänktaprinciper när de diskuierar stöd åt kullur och massmedier. är principlöshelens främste talesman. varhan anhängare av generellt slöd enligl automatiskt verkande regler till nysvensk skönlitteratur. För tvä månader sedan ville han knappt ha något slödalls till ny svensk skönlitteratur; de pengar som ändå utgick skulle varaextremt selektiva. vill han åter ge ett betydande stöd, men enligl enselekliv modell. Så kan man kasta mellan åsikterna, om man är beredd all bytaprincip som man byter skjorta. För den svenska litteraturens skull hoppas jagatt en sådan häll-ningslöshet inte kommer alt prägla vår kulturpolitik iframliden. Urval är alltid en grannlaga fräga, det häller jag med om.Det är en åsikt som jag har hävdat vid etl flertal tillfällen, och den står jaggärna för ocksä . Men det oaktat är vi ju tvingade - precis som herrAhlmark mycket rikligt konstaterade -att på en rad kulturområden ha en ordningför all göra urval så alt man når kullurpoliliskt önskvärda effekter. Lät migla ell enda. Tidskriflssiödetfördelades ursprungligen av en lidskriftsnämnd, och har den uppgiflen övergått till i statens kul turråd - f ö. en nämnd som komnier all bli ansvarig för fördelningen av litteralurslödel om reservanternas linje skulle vinna. Där har man under myckel uppskattad enighet delat ut ett ganska begränsat stöd till tidskrifler - med myckel stor omsorg och myckel slor grann- 99 Statligtlitteraturstöd, m. m. Ingen har käntsig hotad av det, såvitt jag förstår. Tvärtom har mångsidigheten i detta urvalprisals. Jag tror all det är vikligl all man föfier just den öppenhet ochgrannlagenhet som den här niimnden har visat i sitt sätt all agera när detgäller tidskriflssiödet. Den har skaffat sig slor respekt för omdöme och oväld. Mensom vet flnns det i denna nämnd inbyggt vissa garantier mot etl -skall vi säga - majorilelslryck. Sådana garantier är ju på sätt och vis vadherr och andra då och dä gör sig till talesmän för. Det flnns enmöjlighel att en minorilet kan väcka förslag i denna niimnd om slöd tilltidskrifter, om majoriteten skulle vara emot. Den regeln har, såvitt jag kännertill, aldrig använts, men jag kan myckel väl länka mig all , somskall utforma förslag om hur det framtida litteraturstödet skall fördelas, närdet skall lägga upp riktlinjerna för försöksverksamheten tar upp liknanderesonemang om att man skall bygga in skydd mot ett majorilelslryck. Del lyckerjag kan vara rimligt. Man kan t. o. m. tänka sig all kräva enhällighet för allen bok skall avvisas av en sådan här nämnd. Mendet intressanta i diskussionen nu är all i litteralurutredningens hårtkritiserade förslag om del generella siödel är ju sitsen den all det egentligeninle ärell generellt slöd. Om man kan hitta former förgenerelll stöd som haravsedda kullurpolitiska effekter, så har de ell värde - del medges. Men del somni föreslär är ju inle ell generellt stöd, del är etl selektivt stöd, fastän påetl hell annat säll. Jag vidhåller att det är ett selektivt stöd i en anonymform. Det är fräga om en grupp bibliotekarier och ell antal anonyma lektorer iförlagen som man inte har någon möjlighet all ta upp debatl med. Det råder välinget tvivel om all betydande marknadsintressen styr vad det är för lypav böcker man väljer ut. Dessutomär det faktiskt så all de regler, som ni har föreslagit för hur automatikenskall se ul. slår egendomligt snett.