prot · FY0997 · 1975-12-31 00:00:00 — De har ett seriöstanspråk pä all fä vara med och utforma den här planen och se hur den skallverkställas. Jag försäkrar att kommunernas representanter ärförhandlingskapabla i alldeles enorm utsträckning och känner sitt ansvar påden punkten. Iövrigt var första inlägg en repetition av vad vi har avlyssnatsä tidigare. Det var en profilering av det kapitalistiskasamhällets jämmerlighet emot hans idealsamhälles förnämliga utformning. Detlönar sig inte mycket att ge sig in i en djupsinnig debatt om detta. Jag fick intrycketnär jag lyssnade till att han hade behov av att verbalt bevakafronten mot vad han själv kallar "avgrunden", och att det varmotivet för hans relativt onyanserade inlägg på den här punkten . Hantog upp en del specifika frågor som det vore frestande att bemöta, men dä blirjag för långrandig, så det hoppar jag över. Han vill som vanligt slopa momsenpä maten, ha en lågräntepolitik, hyressänkning, 6 timmars arbetsdag, användaAP-fonderna föratt bygga starka industrier. Det där är naturligtvis ett fintprogram - det kan vi vara överens om. Men det kostar en rasande massa pengaratt genomföra det, och då är del slaten som skall betala. har ju herrHermansson fått förtroendet att syssla med skattepolitiken, det nya skattesystemetoch dess framtida utformning, och dä kommer han relativt snart underfund med -det har han förmodligen redan gjort, som den intelligente man han är -att detär inte så alldeles lätt all skaffa pengar till statskassan. Påen punkl vill jag emellertid hälla med . Jag skall gärna gehonom ell erkännande för hans deklaration, när han som ledamot avskalteutredningen avslöjade de interna förhållanden i utredningen. Det är eltskrymieri när man från borgerligt håll i kammaren gäng på gång frågar varförfinansminislern inte jagar fram skalteutredningen lill ett snabbi definitivtavgörande i fräga om del fina och förnämliga skallesyslemel - del skulle däske under innevarande sommar - som jusl de borgerligas egnarepresentanter i utredningen inle lägger ned någon mera påtaglig energi pä atteffektuera de beställningar som görs av de övriga borgerliga ledamöterna här iriksdagen. Där är naturiiglvis vittnesgill, och det är möjligtatt han genom Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. detta avslöjande kan fålitet fart pä de slöa själarna, sä alt vi åtminstone kan få förslaget litettidigare än som annars skulle bli fallet. Jaghar hört det här sägas tidigare, så är inte ensam om att drasådana slutsatser. HerrÅslings inlägg var till ytteriighet samförståndsbetonal. Enligt vi vara i stort sett eniga. Men så är det ju inte. Jag har tagit tid pämig för att redovisa vad vi inte är eniga om, och både i sakfrågor och ikostnadsfrågor finns det sä väsentliga skifiaktigheler ati det är felaktigl altbedöma vad som skell i finansutskottet som ett utiryck för något slags enighetöver partigränserna. Socialdemokratintänker inte pä industrins internationella konkurrenskraft, var ett av de mängadåligt underbyggda påståendena i f ö. mycket välpolerade ochförsiktiga anförande. Självfallet finns det inget underlag för denbeskyllningen. Enreduktion av arbetsgivaravgiften med 2 96 kostar 80 mifi. kr., sade . I har vi gjort ett försök till seriösa beräkningarom det, och vi har hamnat pä 200 mifioner, vilket alltså skifier sig starktfrån 80 mifioner. Men det stannar inte bara med det överbudet ifinansutskottets förslag, utan är beredd att ocksä ge exekutivafullmakter till regeringen. Det är vi tacksamma för. Men vad inte taladeom var att han ville själv formulera innehållet i de fullmakterna, och då blirkanske generositeten litet mera begränsad. Ävenherr tog i sitt anförande upp ungefär samma tråd och sade att om målenär vi ense, om medlen är vi oense. Där har han alldeles rätt. Men då är kanskeden enighet som presenterats i finansutskottets betänkande inte såförskräckligt mycket värd, när vi är oeniga om medlen. Vidaresade att vi inte skall ha någon stimulans till konsumtionen . Jag lyssnade med verkligt intresse till detta tillkännagivande attdet kan behövas en stimulans till konsumtionen. Men har manmed en underiig konjunkturpolitisk motivering av och andra velatstimulera just konsumtionen genom tidigareläggningen av barnbidragen. Det varingen famifiepolilisk motivering - på den punkten är vi eniga - utan det varjust en konjunkturpolitisk motivering för den tidigareläggningen. Jagvet inte om har nägon specifik kalenderberäkning som göratl deltagär ihop. Det går i alla fall inte ihop för mig när jag funderar över det. Hanhar här en möjlighet alt förklara del litet närmare. HerrLöfgren slutade med att säga att de som sitter centrall inte fattar de bästabesluten. Jag kan ge honom rätt i det. Men sade detta i sambandmed sin analys av hur frisläppandet av investeringsfonderna skulle verka. Omman generellt släpper invesleringsfonderna fria fattar vafie företag beslulutifrån sina ekonomiska utgångspunkter. Och det kan vara kloka beslut, sedda urföretagens synvinkel. Men om man håller kvar kontrollen över hurinvesteringsfonderna hanteras finns det möjligheter att lägga in andravärderingar när man fattar beslut om frisläppandet av fonderna,värderingar av regionalpolitisk och lokaliseringspolitisk karaktär, och detsysslar inte företagen med. Även om jag erkänner att allt förstånd sanneriigeninte behöver vara koncentrerat i den centrala administrationen måste jag hävdaatt utgångspunkterna för besluten i detta speciella fall är olika, och detförklarar de skifiaktiga verkningarna av besluten. kom i sitt inlägg med en högtidlig deklarationsom vi väl alla uppfattade som något av ett avsked, en svanesäng. Jag tyckernog att skall försöka hänga med ett tag till. Han är ju en habilman i mänga avseenden. Att vi nu har fått en borgeriig kartell bör inte haskakat honom så förtvivlat mycket att han går . Men det kan jag ju talapersonligt med om i stället för att orda om det offentligt. Detvar i varie fall stora ord och klatschiga formuleringar använde.Det lyssnar man naturligtvis alltid på med stort intresse. HerrBurenstam var den siste av talarna före mig i talarstolen. Han böriademed att jämföra hur finansministern bedömde situationen i januari och februarimed hur han bedömer den . Jag har redan förklarat att om man inte är absolutorörlig i hjärnkontoret och dess vindlingar så blir deklarationerna olikaberoende på att den omvärld man har att leva i förändrar sig. HerrBurenstam sade ocksä att man skall skynda på de kommunalaförhandlingarna så att kommunerna när de fixerar sina budgetar förnästkommande är vet vad de har att röra sig med i avseende pä barnomsorgen. Denåsikten är han inle ensam om. Jag tror att den formuleringen kan återfinnas ifinansutskottets majoritets skrivning. Jag ser det emellertid som omöjligt attfölja den rekommendationen. Även med en forcering av förhandlingarna kanresultatet presenteras tidigast . De kommunala staterna hållerman redan på att preparera i de nedre regionerna ute i kommunerna. Jagföreställer mig alt de konimunala finansministrarna redan har offereral sinaekonomiska ramar på de olika avsnitten inom den konimunala förvaltningen. Detär inte möjligt att vara färdig med en uppgörelse månad, närslutjusteringarna görs. Vi har en sommar framför oss, och även regeringensledamöter och kommunernas förtroendemän gör vissa anspråk att få några veckorssemester. Innerstinne blir man nästan litet rörd när man hör lovsång övermervärdeskattens absolut avgörande konjunkturpolitiska effekt. Jag skulle,herr talman, enkelt kunna kommentera det med att säga - mina synpunkter päfrågan har redovisats i komplelleringspropositionen - att här nog är offer för en barnatro som vi sannerligen inte har hört såmycket om sedan de dagar då Lapplisa åkte omkring här i landet och sjöng omden. Jagbör kanske inte gratulera så förskräckligt mycket förframgångarna i utskottet, men de är ändå ganska remarkabla. Det finnshögermotioner som har accepterats där, och delta är en fram- Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. Men det väsentligaär väl ändå, sett från utgångspunkt, den politiskaframgång som högern har nätt genom enigheten i finansutskottet. Den borgerligakartellen har ju etablerats i en absolut avgörande politisk fräga. haft en svär tid i sin ökenvandring, sedan han kastades ut frän Il-förhandlingarna. - Nej, det är fel: hansprang självmant; vi gjorde vissa försök att hålla honom kvar, men han hade redan bestämt sig för att gå. Sedan har det varit något av en politisk ökenvandring för honom, men får han komma tillbaka igen. På nytt kan man tala om att del finns etl borgeriigt regeringsalternativ, och om nägon är glad och entusiastisk över detta är det själv. haren benägenhet att föra en diskussion som - om man inte kommit upptill min mogna ålder, med det sinnets lugn som särpräglar just den åldern - skulle kunna föranleda att man blir irriterad när man lyssnar pä honom. Del är något slags gymnasistteknik i hans debatleringssätt som gör det omöjligt att besvara alla hans ut kastade frågor och påståenden. Jagskall emellertid ta upp en av de där frågorna. Han frågade - och där fanns deten mycket glad triumf i hans röst - hur mänga sådana investeringsärenden somhar kopplats ihop med en investering i glesbygden och i stödområdet. Han haderingt till men inte fått något besked om detta. Ja, jaghar inte tagit med mig något kartotek hit, men om jag bara repeterar ur minnet,kan jag svara att en sädan investering har gjorts iÖstersundstrakten, en i , en i norra och en i Boräsområdet -som ju är ett stödområde - som direkta resullat av att man har kunnat kopplainvesteringarna till platser där de stora industrierna bedriver sin grundläggandeverksamhet. - har fält svar på den frågan. Iallmänhet sker detta när de stora industrikoncernerna kommer med sinainvesteringsprojekt, som dä rör sig om väldiga belopp och som spelar över ettpar är. Det är just vid sådana tillfällen som möjligheterna flnns - och det har mängagånger, del kan jag avslöja, förekommit ganska hårda förhandlingar. Dessa möjligheter har inte utan vidare gett sig själva. För en värdefull investering uppe i behövdes det en för handling pä innan företaget behagade acceptera att placera sig där. Andra förhandlingar har tagit halva år eller tre kvarts år, medan återigen andra har gåll snabbare. Men sä mycket kan jag säga utifrån de erfarenheter jag har, all avstår man från dessa förhandlingar, blir det en avgörande nedgång i filialinvesieringarna, som trots allt har varit de mest stabila och givande investeringarna i stödområdet och uppe i glesbygderna. HerrBurenstam trodde väl att han hade fått in den verkliga femeltan påfinansministern när han sade: kan ni ju inte längre skylla pä inflationutifrån, utan nu är det en hemmalagad inflation som ni får ta ansvarel för.Tidigare skyllde ni på den importerade inflationen. Men, säger med triumf i rösten, vad skall ni skylla på nu? finns det ju ingenimporterad inflation! Hurunderligt del än låter - och försök föfia med , - ärdet faktiskt på det sättet att importerar man inflation,vid andra tillfällen importerar man inte inflation men kan få på sig eninflation i alla fall, i regel av blygsammare format. , närvi hade den enormt kraftiga internationella råvaruprisstegringen ochofieprisslegringen, importerade vi en stor del av inflationen. Delärsånaturligt som allra helsl. Sedan härden stagnerat; ofiepriserna harstabiliserats och råvarupriserna har stabiliserats. Dä importerar vi inteinflationen 1975 pä samma sätt som vi gjorde 1973 och 1974. Menvi har här hemma en utveckling pä lönesidan som i sin tur naturligtvisinitierar påslag på priserna. De svenska jordbrukarna kräver, som det anmäldesI dag pä morgonen, åtskilliga pengar -jordbruksministern säger att det rör sigom 10 96 - i prisförbättringar . Där har vi att väfia mellanom det skall betalas över priserna eller över statskassan. Förra gången valdevi all halvera den utvecklingen, har jag ännu ingen uppfattning om hur viskall göra. Men det här kravet är ett uttryck för att även om råvarupriser ochofiepriser har stabiliserats har vi incitamenl i den egna ekonomin som i sintur föranleder prisstegringar. Självfallet är det så all lönehöjningar inomhandeln, transportnäringen, restaurangverksamheten, pä fiänstesidan därproduktiviteten inle är densamma som i den tekniskt avancerade induslrin slårigenom i prisstegringar för konsumenten. Såenkelt är det, . Jag är alldeles övertygad om all herrBurenstam förstår detta , när jag har talat så sakta och tagit så långtid pä mig för att klara ul denna enkla och banala sak. Varförhar inte skattedebatten avstannat, slutar med att säga.Del finns enkel förklaring lill det. Om och alla hanseftersägare använder all sin lid lill att resa omkring och försöka övertygasvenska folket om alt här har det inte blivit någon skattesänkning och attskatterna är det absolut omöjliga problemet sä kanske en och annan lyssnar pådella och säger sig: "Ja, visst är del besväriigl med de högaskatterna." Och sä föfier man med i irritationen över dem. Emellertidhar de åriigen återkommande skattesänkningar som vi har genomfört inneburitstandardhöjningar för de svenska konsumenterna som i annat fall skulle ha varitouppnåeliga. Om i sill allmänna politiska budskap villnyansera sig litet och tala om vad vi fär för skatterna och inte bara berättaatt de är elt otyg som den där finansministern hittar på för alt gissla svenskafolkel med, sä är det möjligt att attityden från svenska folkel blir litetvänligare i avseende pä skattepolitiken. "Här silierfinansministern och skrvler i TV", sade Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. i dubbla ochtredubbla omgångar. Det där med att jag skryter i TV fär väl andra bedöma. Jagskall väl inte ha någon uppfattning om det - jag kan ju säga som skåningen:"Jag skyler inte, jag säger som del är." Och det står ju herrBurenstam fritt när han nästa gång uppträder i TV att skryta om hantycker det är roligt. Men felet är kanske att han inte har någonting att skrytamed, och då är det litet besvärligare. Under detta anförande övertog herr förste vicetalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. HerrÅSLING (c) kort genmäle: Efter denna stimulerande och av kammaren livligt uppskattade showkanske jag fär återföra debatten till några av sakfrågorna. Detär fascinerande att lyssna på finansministerns sätt att addera oppositionensalternativ. Det sker obesvärat och utan hänsyn till de sakligt grundadefaktorer som ändå måste tas med i beräkningen. Det är ett patentargunnent somfinansministern gärna använder att leka med miljarderna när vi har framförtvissa förslag. Jagvill piistå - och det är ett mycket allvariigt påstående - att ansvaret för denekonomiska politiken, för en lugn ekonomisk utveckling, känner vi lika tungt isåväl oppositionen som regeringen. Det har också präglat finansutskottetsbetänkande och dess, som sade, skrivning i långa stycken. Därförreagerade jag mot denna benägenhet alt mer eller mindre diskontera i ettlängre perspektiv framförda synpunkter, önskemål och politiska vifieyltringar.Om man på ett korrekt sätt summerar det betänkande som ligger på riksdagensbord kan man inte komma fram till en budgetkonsekvens som är större än 225mifi. under delta är. HerrSträng sade att de 200 mifionerna för sänkningen av den allmännaarbetsgivaravgiften var en seriös siffra frän . Jag villpåstå att även finansutskottets beräkning pä 85 mifi. Skillnadenligger kanske i att vi har anknutit till det budgetår som dis-kuleras ochinte svävat ut eftersom vi inte vet hur konjunkturen ser ut ifortsättningen. När det gäller frisläppet av investeringsfondernaär det, herr finansminister, inte fråga om att bara ge företagen pengarna inäven. De skall göra en motprestation i form av investeringar, som skallstimulera och säkra sysselsättningen. Mot den bakgrunden bör det inle kunna blifräga om någol missbruk ur regionalpolitisk synpunkt. Hen ()kort genmäle: sade att om man inte är alldeles oröriig i sina bedömningarmåste man ändra uppfallning om ekonomin i avgörande stycken. Men jag gjorde inte mitt påstående för att fä attframstå som en opålitlig figur, vilkel han ur vissa synvinklar inte är, utandärför all vi moderater redan i januari gjorde denbedömning som nu tvingas göra. Jag påpekade detta inte som någonsorts rättshaveri utan för att påminna om att när vi gjorde värbedömning och talade om hur del skulle bli sade socialdemokraterna alt det varsvartmålning. kommer väl snarl i debatt med , och dåkunde det pä nytt heta att det var svartmålning. Närvi i det här fallet talade om vad tvingades erkänna i majär det f ö. någonting som vi har all anledning att skryta med i TV-rutan. Vadjag avsåg med skryt i TV-rutan var att när socialdemokraternakommer med förslag på nya, stora utgifter -oavsett om de är till för att stödjakonjunkluren eller inte - breder ut sig i TV om hur bra delta är.Men när oppositionen för all bota och hindra arbetslösheten kommer medolika konjunkturstabiliserande förslag heter det att vi är oansvariga. Det ären felaktig uppläggning av er debatt. Ingenlinghar hänt , säger , som ger anledning lill en ändradbedömning av hur det kommer att gå med priserna i landet. Men under dessa fyramånader har faktiskt dessa enormt kostnadshöjande avtal slutits. Bedömerverkligen dem så att ingenting har hänt? Viär tacksamma över all i klartext redogjorde för all den nu rådandeinflationen i värt land inte är importerad utan hemlagad. Del sades med alltydlighet, vilkel vi är tacksamma för. Det kan vara bra att veta när året hargått till ända. HerrSträng behöver inte tala långsamt för att förklara detta för mig. Jag haralltid förställ detta, , och jag förstod det också . Men det varbra att talade långsamt sä alt en del av de kammarledamöter somofta låter sig imponeras av vad vanligen säger nu förslår attinflationen i landet inte alls är beroende av någol ulland. Denekonomiska politiken m. m. () kort genmäle: Myckel av del sade till mig och till oss inom folkpartietär angeläget att ta upp. Jag skall emellertid försöka koncentrera mig till vadjag tycker är väsentligast. Detråder en diametralt motsatt situation, säger om majoritetsförhållandeti finansutskottet nu jämfört med vid Hagaöverenskommelsen. Vad beror det på?Jo, att vi har kommit lill liiet olika svar pä de frågor som ,och socialdemokraterna förklarade att vi skulle återkomma till.Fördel första skulle barnbidragen äter övervägas. Socialdemokraterna vill inte. Fördet andra skulle barnomsorgen tas upp inom ramen för beredskapsplanen.Folkpartiet har kommit fram till att höjningen av anslagen skall tas ut nu.Centern och socialdemokraterna vill vänta. Denekonomiska politiken m. m. Fördet tredje var vi alla överens om alt investeringsfonderna skullesläppas fria. vill och se lill att det sker utanvillkor. Socialdemokraterna vill ha kontrollen kvar i kanslihuset - för attkunna avslä en del investeringsprojekt, antar jag. Dellaär det faktiska förhållandet beträffande de tre punkler som diskuterades imars mellan , och socialdemokraterna. Att vi har kommit tillolika ståndpunkter är beklagligt, men ansvaret kan inte socialdemokraternaskjuta ifrån sig. Vihar ftän er sida fått ett klart nej på alla dessa tre punkter. Hur kan ni däbli förvånade över att majoritetsförhållandet ser annorlunda ut ifinansutskottet? Kanske ni ell ögonblick har glömt bort alt socialdemokraternainte har majoritet vare sig i finansutskottet eller i kammaren? Men -jagupprepar det - gör del inte lill en större sak än del är. Regeringen skall, hoppasjag, konima till kammaren med förslag om stimulansmedel lill hösten ellervintern. Vi skall försöka låta bli att säga tvärt nej, som ni nuhar gjort vid förhandlingarna inför finansulskollel. Mervore kanske alt anföra, men jag vill avslutningsvis förklara för jag har talat uppriktigt - även om säger att det skett medstora ord - beträffande en hjärteangelägenhel. Betraktar detta somen svanesäng, sä kanske det inte är sä konstigt om man får lov alt böfia dennasvanesång ovanligt tidigt, eftersom del tydligen kommer alt ta mänga är innanman har chansen all få avsluta en sädan svanesång - åtminstone om jag skalltolka uppfattningen beträffande lidrymden för alt uppnå resultat iskatteutredningarna. Hen (vpk) kortgenmäle: tyckte att jag i milt anförande hade profileratkapitalismens jämmerlighet, som han sade. Kan det skada? När man hör de övrigatalarna här i debatien, inklusive , grips man av en obetvinglig lustatt följa den rekommendation som slutade sitt lal med, nämligen attsäga som del är. Det var del jag försökte att göra. Nutror jag all ocksä bör observera att han faktiskt fortfarande harpartivänner som anser att de svåra problem som arbetarrörelsen möter ärskapade av kapitalismens ekonomiska syslem. En del är t. o. m. sä funtade attde vill ha socialism i stället. Jag tror inte alldeles skall bortsefrån dessa politiska realiteter. Nuerkänner all del var ell fint program som vpk hade lagl fram, menhans invändning var all det kostade för mycket pengar. Dä komnier man till denavgörande frågan, som jag försökle ställa i milt inledande anförande, nämligenfrägan hur man skall använda samhällets resurser. Det är den som man måste taslällning till. Jag kritiserade både de borgeriiga och socialdemokralerna ifinansutskottet för att de hade sagt att det samhällsekonomiska utrymmet intemedgav att man byggde 50 000 nya daghemsplatser , som vpk hadeföreslagit. HerrSträng trodde att jag var emot att staten förhandlade med kommunerna ombarnomsorgen. Jag har inte protesterat mot det, och jag vill absolut inte attherr Sträng skall sälla sig på kommunerna - sådant har kanske förekommittidigare, men del är absolut inget krav frän min sida, tvärtom. Antagemellertid att skulle komma till kommunerna och säga så här:Regering och riksdag anser att man skall bygga 50 000 nya daghemsplatser omåret. Vi anser också att staten skall ta hand om den avgörande kostnaden fördaghemmen, och vi föreslår konkret nu att staten skall la hand ompersonalkostnaderna för daghemmen. Dä tror jag att kommunerna skulle tacka jamed uppsträckta händer. Det är ett litet tips till förhandlingarna, herrSträng. Denekonomiska politiken m. m. Efter dessa sä utomordentligt koncentrerade inlägg skall jag försökaatt bara till säga alt när vi lalar om 80 mifioner och 200 miljonerså är del helt enkelt därför alt nedsättningen av arbetsgivaravgiften med 2 96i del inre stödområdet icke har presenterats från sida som entillfällig nedsättning. Den är presenterad såsom en permanent sådan, och denskall dessutom kunna efterföljas av att man tar bort de kvarvarande 2 procentenoch vidare att man ger sig ut i det yttre stödområdet. Det är ett permanentprogram, och bara den första etappen, att reducera procentsatsen från 4 till 2i det inre stödområdet - jag räknar på ett kalenderår, och det bör jag göra närdet är fräga om en permanent åtgärd - kostar ungefär 200 mifi. Tillherr vill jag säga att när han presenterar den poliliska situationenmed de drastiska formuleringar som han har en benägenhet att använda, då harhan läst sin kommunistiska bibel men glömt bort att se på vad som har hänt isamhället. Vårt land är ingen nation där kapitalismen dirigerar samhälle ochutveckling. Jag behöver inte säga mera. Därför blir pä något underligt sätt en karikatyr. I en nation, därarbetarrörelsen har suttit och lett regeringen i över 40 är, där vi har byggtupp ett välfärdssamhälle och där vi har en fackföreningsrörelse som bevakarlöntagarnas intressen pä ett sätt som jag inte tror har sin motsvarighetannorstädes på jordklotet, där sitter inte kapitalismen och dirigerar vad .somhänder i samhället. får försöka hamna mer på verklighetensgrund när han drar den här historien. Det verkar på mig så förbluffande, förherr är ändå en människa som lever i det praktiska livet och vel hurlingen förhäller sig. Det var egentligen bara de kommentarerna jag ville göra. () kortgenmäle: När det gäller sänkning av den allmänna arbetsgivaravgiften förutskottets majoritet ett konjunkturpolitiskt resoneniang. Det är därmed ocksäunderförstått att detta är en konjunkturpolitisk åtgärd.