prot · FY0989 · 1975-12-31 00:00:00 — Vi anser alt de avutredningen beräknade lill försöksverksamhet med läsecirklarpå arbetsplalserna skulle vara väl användna medel och för fram della förslagtill prövning. Biblioteksväsendethar undergått en betydande utveckling , och della är alt hälsamed slor lillfredsslällelse. Men verksamhetens både omfattning och kvalitet ärojämn i olika kommuner. Redan i motion vid böfian föreslog viinförandel av en bibliotekslag, som skulle innehålla normer förfolkbibliotekens verksamhet. Den andra sidan av delta förslag är allstatsbidrag skall ulgä lill kommunerna för uppfyllande av dessa normer. Jagbeklagar alt vpk inte kunnat få stöd för denna tanke hos de övriga partierna.Även om förslaget nu faller, återkommer vi med det, och vi vel all vi därvidhar slöd av mänga som är verksamma inom biblioteksväsendet. Med del anförda yrkar jag bifall till reservalionerna I, 2, 3, 4, 5 och6 lill kulturutskottets betänkande nr 12. är emellerlid att tillägga. Om de förslag som vpk här stöder tillsammansmed socialdemokralerna också vinner gunst har utan tvivel etlvikligl steg tagits för att siödja utgivandet av god litteratur och göra dennatillgänglig för så mänga människor som möjligl. Men är detförändringar som sker inom ramen för en allfiämt Statligtlitteraturstöd, m. m. 3 protokoll 1975. Statligt litteraturstöd, m. m. Möjligen färde mindre förlagen större chanser all driva sinverksamhet och eftersom de ofta ger ut god litteratur är något därmed vunnet.Men del slora problemel finns kvar. Vi delar helt den mening som med skärpaframfördes av i liiieralurulredningen, att en framlidförsvensk bokutgivning som motsvarar de krav som måsle ställas inte kan skapaspå den kommersiella vägen. Bokutgivningen liksom annan kullurproduklion måstefrigöras från sill beroende av de kapitalistiska kraflerna. Möjligheten lillprofil skall inle få avgöra framställningen av kulturella goden lika litet somav andra nylligheler. Denfördyring av böckerna som skett särskill och del ohejdadeprofilmakeri som tar sig uttryck i spridningen av dålig kiosklitteratur harskapat en bokmarknad, som alltmer tenderat alt komma i klar motsättning tillalla demokratiska kultursträvanden. Dessa tendenser måste med kraft bekämpas.Kulluren slår inte över klasserna och klasskampen. Del gör självfallet inteheller kulturpolitiken. För dem som lill äventyrs inbillat sig något annat ärdel nyttigt alt studera de poliliska partiernas ställningstagan'den till deproblem som vi just nu behandlar. iLane-Herreslad (c): befinner sig i en mycket ovanlig, kanske man skulle sägaunik, situation. Under arbetade en ambitiös utredning medlitteraturfrägor och presterade över 3 000 sidor när man lägger sammandelbetänkanden och slutbetänkande. Utredningens arbete fick genomgående ellgott betyg. Säkom då regeringens proposition i vår. När det gällde anslag och systembelräffande den svenska skönlitteraturen fick den inte ett gott betyg. Enpraktiskt taget enhällig opinion vände sig mot den del av förslaget som gälldeny svensk skönlitteratur, som är det viktigaste avsnittet ilitleraturslödsfrägan. Proposiiionenförsatte kuliurulskotiel i en besvärlig situation. Redan elt par dagar efterdel alt propositionen hade lagts var vi pä det klara med att samtligaoppositionspartier var emot regeringens förslag. Därför skulle det blinödvändigt för utskottet att konstruera etl eget förslag om slöd lill utgivningav ny svensk skönlitteratur. Sedanpropositionen lagts kom styrelsen för med ett förslagtill slöd ät ny svensk skönlitteratur som tillställdes partierna. Till dellaförslag anslöt sig vpk, som har redogjort för. styrelses förslag bifogades vpk:s partimolion. Sä småningomanslöt sig också socialdemokraterna i utskollet till det förslaget, och därmedvar propositionen i den här frågan ur bilden. Iproposiiionen föreslogs att . skulle fördelas i eflerhand på ca 50titlar. Dessa titlar skulle väljas ut av en nämnd eller en jury.Socialdemokraterna krävde all stödet till ny svensk skönlitteratur skulle varaselektivt, att det skulle fördelas i eflerhand av en särskild nämnd och all det skulle utgåendasl till de skönlitterära böcker som föfide Nr 89 'ä8P'"'""J"- den Utskottets viceordförande ville all jag skulle bekräfta vad han hade j-> Q-Jr alt säga om all vi skulleförsöka resonera oss samman. Ja, visst frågade _ om vi inteskulle försöka komma överens. Men han Statligl litteratur-kunde inle ge efterpä del han har framfört såsom reservant, utan stöd, m. m. han krävde altdel selekliva siödet skulle fördelas i eflerhand av en särskild nämnd och föfiaen lågprislinje. När vi frän de icke-socialistiska partierna inte kunde anslutaoss till dessa krav från socialdemokralerna, flck vi påböria ett arbete för attåstadkomma den skrivning som sedan har blivit majoritetens. Intressetför vårt arbete har av pressen alt döma varit stort. Vi är glada för del.Kulturfrågorna är viktiga, och det är bra all de diskuteras. föreliggertvå förslag från utskottet, men del är inte å ena sidan regeringens förslag ochä andra sidan oppositionens. I stället är del ett av majoriteten utarbetatförslag å ena sidan och å andra sidan ett förslag som förts fram i envpk-motion, som stöttas av socialdemokraterna. Som jag redan har sagt harvpk i sin moiion hänvisat till den skrivelse som riksdagspartierna fick fränstyrelsen för . Ireservationen 1 beskrivs förslaget - det skymtar fram också -som etl nyttförslag. Men del aren lätsaslek. De grundläggande tankarna i den nämndaskrivelsen frän styrelsen för är de som framförs iFörfattarförbundets remissyttrande över litteraturutredningens förslag. Förslagethar stått i departementets bokhylla . Hade man från börian ansettatt detta förslag var så förträffligt, hade det funnits möjlighel att ta hänsyntill delsamma redan vid proposilionsskrivningen. Men används förslaget såsomräddningsplanka, sedan det stått klart all propositionens förslag inte kundegodtas av kammaren. Ilitleraturslödsfrägan är motsättningarna koncentrerade till två punkter. Denena är av ideologisk art - vilket gör debatien särskilt intressant - nämligenfrågan om hur litteraturstödet skall fördelas. Den andra punkten är av merpraktisk-ekonomisk natur och gäller villkoren för att elt stöd skall ges - medandra ord lågprislinjen. Regeringen kallar sitt förslag selektivt, vilket detverkligen är. En nämnd skall i eflerhand välja ul 50 titlar som skall få stöd.Reservanlerna har föreslagit att stödet bör utformas såsom ett selektivteflerhandsstöd inom ramen för 400 titlar. Uppdraget all fördela siödet föreslåsatt ges åt . Vi skall således väfia niellan ett syslem med ennämnd, som bestämmer vilka titlar som skall få statligt stöd, och etl system,som fungerar efter automatiskt verkande regler inom på förhand givna ramar. Utskollsmajoriletengodtar inle alt denna nämnd - eller som ocksä kan betecknas som en nämnd - utser vilka böcker som skall fä statligt stöd. Vi föfier i stället litieraturutredningens linje: ingen nämnd som plockar in och ut de titlar som skall fä slöd eller ej. För mig är del en gåta att över huvud tagel kan tänka sig ett nämndförfarande med allt vad del innebär av risker för ovid- 35 Nr 89 kommande politiska, moraliska och konstnärliga värderingar som på- Fredaeenden verkar fördelningen av det statliga slödel. 23 mai 1975 "har i sitt anförande talat om riskerna med detta Reservanterna framhåller helt rikligt alt i skönlitterär form Statligt litteratur- framförs niånga gånger kritik som väcker debatt och all experiment med stöd, m. m. den liiieriira formen kan upplevas som främmandeeller rent av från- Del är rikligt,men vi måste låta författarna skriva, även om del går stick i stäv med våraegna politiska och konslnäriiga värderingar. Del ingår i vär politiska grundsynatt värt samhälle skall frilt få debatteras och diskuteras, och det ingår i vårgrundsyn att samhället skall skapa föruisäilnlngar för ell rikt kullurliv meninle styra det. Del är dessa ideologiska skäl som gör att vi inte vill att ennämnd skall i efterhand fördela stödet, utan vi vill ha, som jag harsagl, ett automatiskt verkande system. Utskottethar vall alt föfia litieraturutredningens förslag lill slöd för ny svenskskönlitteratur, dvs. att stöd skall utgå till alla böcker som enligtbibliografiska institutet vid kungl. rubriceras som samlingar,romaner och noveller, aforismer, dramatik, poesi och essäer. Utskollet betonaralt bedömningen av vad som är skönlitteratur mäste vara generös, detta medtanke pä samhällsdebaiterande böcker. Jagvill här betona att det är angeläget alt den enkla trivialaunder-hållningslilteraluren inle erhåller nägol statligl stöd. Av detta skäl föreslog lilleralurutredningen en spärregel. Stödet skulleutgå bara till de titlar som i minsl 40 exemplar inköpts av minst 24 bibliotek.Regeln 24 bibliotek och 40 böcker har kritiserats något. Risken skulle varastor att den s. k. triviallitteraturen fär stöd, böcker som det inte flnnskullurpolitiska skäl att gynna. Jag vill dä nämna all enligt färska uppgifterfrän Biblioteksfiänst i har landets folkbibliotek under senare är föfit enalltmer kvalitetsmedveten linje i vad gäller bokinköpen. Vidare har dethävdats all vissa mer exklusiva böcker skulle falla utanför slödel därför altde inle inköps i 40 exemplar. Utskottsmajoritetenhar lagil fasta på den kritiken. Därför föreslär vi att prosadebuter, lyrik,dramalik, essäer och aforismer skall fä statligt stöd om de inköps av 24bibliotek. Vi föfier här det förslag som framförts av Biblioteksfiänst iremissvaret över uiredningens belänkande. Jag vill påpeka alt del finns 24länsbibliotek i landel och att dessa regelmässigt inköper all s. k. exklusivlitteratur. 1 vad gäller lyriken kan framhållas att Lunds stadsbibliotek enligtden ordning som vi kallar för ABC-ord-. ningen inköper all nyutgiven lyrik.Enligt de uppgifter vi fått är det nära nog helt säkert att nyutgiven lyrikinköps av minst 25 bibliotek i landet. Majoritetens förslaginnebär att avgörandet om stöd lill ny svensk skönlitteratur förflyttas från en liten central nämnd till vårt lands bi bliotek. Enligl vår mening är denna decentralisering av besluten av slor betydelse. De beslutsprocesser som avgör folkbibliotekens inköp av ny 36 svensk skönlitteratur framstår för oss iulskottsmajoriteten som förtroen- Vi har deluppfattningen att del inle finns någon bättre urvalsprincip lill hands än densom förordas av lilleralurutredningen. Den bör prövas och förbättras, omerfarenheterna visar all detta behövs. Vihar slort förtroende för biblioteken och deras bibliotekarier. Vårl landsbibliotekarier har kulturpolitisk medvetenhet och känsla av ansvar för sinauppgifter att sprida bokläsandet och stötta litteraturen. Att vi i värt landhar elt biblioteksväsende som hävdar sig gott vid internationella jämförelserär lill slor del deras förfiänst. Om vårl förslag vinner bifall, ärjag övertygad om att vårl lands bibliotekarier också kommer all bli medvetna omatt de fält en ny kulturpolitisk uppgift. Nyssframhöll jag att del är på två punkler som majorilelsförslaget i principskifier sig från minorilelsförslaget när del gäller slödel till litteraturen.Den ena punklen, frågan om siödet skall utdelas av en nämnd eller efter eltautomatiskt verkande system, har jag nu behandlat. Den andra punkt där viskifier oss ät är den som reservanterna kallar för lågprislinjen. Jag villframhålla att vi inom majoriteten är bekymrade över prisutvecklingen på böcker.Frågan om lågprislinje berörs inte alls i regeringens proposilion, men den ärsom jag sagl inte aktuell på det här området. har framfört förslaget om lågprislinje, och delär ju della förslag som utgör grundvalen för reservaiionen. Jagvill gärna säga all vi inom cenlern är myckel intresserade av eltlilteraiurslödssystem som leder till lägre priser pä böcker. Jag vill erinra omall vi i cenlerns partimotion med anledning av proposiiionen framhåller justdet väsentliga i all ell statligt litteraturstöd bör få prispressandeeffekter. Detta häller vi fast vid. Menden bittra sanningen är att vi i den dagsaktuella silualionen inte ser någramöjligheler alt etablera statligt stöd som ger omedelbara effekter på priset påny svensk skönlitteratur. Del kunde inte liiieralurulredningen heller göra,fasl den arbetade med detta och hade en avsevärt lill förfogande änden vi hade i utskottet. Icenlerns parlimotion framhåller vi att det som motprestation från förlagen iförsta hand bör övervägas alt slälla krav pä visst rnaximipris för de böckersom skulle fä statligl slöd. Vi har kritiserats för detta. Och i har kritiserat oss för alt vi inle i utskottet höllbenhårt pä den linjen. Del skall då sägas all vi under utskotlsarbetet fann attvi inte kunde uppnä den önskvärda prispressande effekten med del fätalmifioner som inledningsvis kunde lösgöras för slöd lilj ny svenskskönlitteratur. Del är bara så. Enliglreservaiionen bör statligt slöd utgå endasl till de böcker som håller etlförlagsnetto i den storleksordning som angivits i Författarförbundetsstyrelses skrivelse av , som erinrat om. Del innebäralt boken kommer att kosta ca . litet mer oansvariga debatten har det sagts all om antarFörfattarförbundets styrelses förslag - alltså reservationen 1 - skall man meden insats av totalt 3,3 mifi. uppnå den effekten att all Statligllitteraturstöd, tn. Statligtlitteraturstöd, m. m. ny svensk skönlitleralurskulle kosta högst , i bokhandeln. Sä blir naturligtvis inle fallel. Situationenär den, som litteraturutredningens branschstudie visar, att de flesla titlarsom utges i går med förlust och att förlagsverksamheten bygger påsystemet "gungorna och karusellen". Ett fätal titlar går ihop ellerger vinst och med den vinsten liksom subventioneras utgivningen av de mångatitlar med fä köpare som går med förlust. Vadman kan anla skulle komma alt hända om reservanternas förslag går igenom är allförlagen skulle ta emot statligt slöd för den litteratur man vel kommer all geförlust, men avslä frän statligt stöd för de titlar som man kan räkna med skallsäljas i hyggligt antal. Vi skulle därmed fä tvä olika typer av böcker, Iutskollet har vi, under den korta tid som slätt till vårt förfogande, vidanalysering av bokutgivningens ekonomiska villkor inte kunnat komma fram tillannal än alt det är en omöjlighet alt med de få mifioner som ställs tillförfogande åstadkomma en ordentlig sänkning av bokpriserna. Det går inte attmed några få miljoner i statligt stöd nä fram till den radikala sänkning avbokpriserna som man i propagandan söker göra gällande. Jagvill i det här sammanhanget påpeka alt en radikal sänkning av bokpriserna i höggrad också påverkar författarnas ekonomiska villkor. Del är här fråga om ettulomordentligt stort och komplicerat problem där det ena griper in i del andra.I den silualionen har vi valt all föreslå all förlagens motprestation inför ellstatsstöd skall begränsas till att de gratis levererar ett exemplar av vafietitel som erhållit stöd till alla landets s. k. A-bokhandlare och något sä närsorterade B-bokhandlare. Denna motprestation kan genomföras smidigt. Dettasäkerställer att den nya litteraturen verkligen finns tillgänglig för inköp ivåra boklådor. Det är givetvis av värde att den kan demonstreras, levereras ochflnns pä plats. Ilikhet med och därmed reservanterna föreslär viatt stödet skall utgå enligt den arkersäiiningsregel som formulerats avlilleralurutredningen. Prisfrågornabör upp genom överläggningar niellan slalens kulturråd, förlagen,bokhandeln och författarna. Biblioteken kanske också skall vara med i bilden. Ioch med all sådana förhandlingar komnier lill stånd har vi fäll etl inslrumentför diskussion och för analys av bokpriserna. Jag skulle bli myckel förvånad omdel inte vid varie sådan överläggning kommer att finnas en punkt som handlarjust om prissättningsfrågorna. Delär min uppfattning att författarna-upphovsmännen bör fä en tung roll vid dessaförhandlingar. Dem förutan skulle vi ju inle ha nägon svensk litteratur. Detfinns etl annal avsnitt där meningarna också går isär - och det har tagils uppav de tvä lalare som varit uppe före mig - nämligen barn-och ungdomslitleratur.Proposiiionen föreslär . i förhandsslöd lill vissa böcker som är dyraatt producera, inte minst med hänsyn lill illustrationerna.Utskottet vill höja beloppet till . Vidare föreslås Nr 89 i proposiiionen att . skall anslås till eflerhandsstöd. ulgä lill andrabarnböcker. Ulskottsmajoriteten harefter ingående diskussion inle kunnai accep- : Vi avvisardel selekliva systemet när det gäller ny svensk Statligtlitteratur-skönlitteratur för vuxna. Av samma skäl måste vi avvisa ettselektivt stöd, m. m. urvalssyslem när det gäller barn- ochungdomslitleratur. Här kommer man äter in på det ideologiska ställningstagandet.Vi kan inte acceptera att en liten snävt sammansatt grupp utser de böcker somskall fä stöd. arbeie framgår att det är svårt att konstruera ettautomatiskt verkande syslem för barn- och ungdomslitteratur. Men enligl ulskollsniajoritelensmening bör del ändå, med utgångspunkt i litieraturutredningens betänkande ochavlämnade remissvar, vara möjligt att bygga upp regler för ett sådant systemocksä för barn- och ungdomslitteraturen. Utskottethar därför föreslagit alt beställer etl förslag från regeringen idenna fråga till nästa . Jag vill betona att vi alla inomutskottsmajoriteten är utomordentligt väl medvetna om betydelsen av att vi fårell effektivt stöd till barn- och ungdomslitteratur. Delta är egentligen dengrundläggande förutsättningen för en på vettig litteraturpolitik.Del är ju i barnaåren som man grundlägger de goda läsvanorna. Vihar således inte avvisat ett slöd till barn- och ungdomslitteratur, men vi harbegärt ett bättre förslag och ell bältre slöd från regeringen. som stått utskottet lill buds har vi inle själva kunnat åstadkomma ettsådant förslag, och del må vara oss förlåtet. Men skulle del vara så allregeringen inle anser sig kunna komma med lillfredsslällande förslag lillnästa är, skall vi naturligtvis i utskottet göra vad vi kan för att få fram eltförslag. Vi känner emellertid mycket varmt för ett omfattande och rejält stödlill denna sektor av litteraturen. Jag troralt såväl barnboksförfattare som barnboksläsarekan lita på därför alt vi alla har etl stort inlresse av denna fråga. Meddelta, herr talman, ber jag att få yrka bifall till reservaiionen 7. I övriglyrkar jag bifall till vad utskottet hemställt. HerrANDERSSON i (s) kort genmäle: Herr talman! Jag ber försl all få lacka utskottels ordförande för att han har bekräftat all min version av utskottsbehandlingen är den riktiga. Sedan sade i Lane-Herrestad att jag i de försök till över läggningar som gjorts ställde två krav: dels alt siödet skulle vara selektivt, dels att det skulle innehålla en lågprislinje. Det är i och för sig rikligt. Jag sade här tidigare att vi i det avseendet utgick från förslag. Jag tyckte att vi kunde göra det ocksä därför att i sin partimotion hade gått väldigt långt när det gäller lågprislinjen. Jag vill fortfarande slälla frågan: Varför avstår ni från all pröva en stödmodell som innebär krav på låga priser pä böckerna? Statligtlitteraturstöd, m. m. Ier partimotion skrev ni: "När det gäller frågan om motprestationer fränförlagen bör det enligt vår uppfattning i första hand övervägas alt ställa kravpå ell visst inaximipris. Frågan måste i så fall lösas genom förhandlingarmellan staten och bokförlagen. Går det inte att uppnå sådan överenskommelse,bör förlagen efter beslut av regeringen åläggas all som motprestation förlämnat slöd slälla elt visst antal exemplar till bokhandelns förfogande,"Frän menade man all försl om det absolut inle går alt tillämpa enlågprislinje kan man pröva den andra motpreslationsmodellen - gratisexemplar avelt visst antal böcker. Del skrev man i sin parlimotion, men senaresall man i utskottet för alt behandla detta och gjorde inget försök att prövaden linjen, I ulskollels belänkande hänvisar man lill lilleralurutredningen,som ingående skulle ha penetrerat delta problem. Del kan ifrågasättas om utredningen:yort detta. Hur som helst var utredningens belänkande känt när motionenskrevs. haren framstående ledamot i utskottet som ocksätillhörde'lilleralurutredningen och var med om all penetrera den härproblemaliken. Ändå skrev i partimolionen att lågprislinjen iförsta hand borde prövas - jag skulle vifia säga prövas till vafie pris. Säframställs det i motionen. Varförhar ni inte i utskottet begärt ordentligt underlag för en prövning avlågprislinjen? har ställt det kravel. och vi harocksä fältdel frän de små förlagen. Del kan under alla förhållanden vara värt alt göraell försök under försöksverksamheten. HerrMATTSSON i Lane-Herrestad (c) kort genmäle: Utskottets vice ordförande upprepar frågan varför vi avstår frånförslaget om en lågprislinje. Jag försökte - även om kanske min pedagogiskaförmåga inle räckte - all redogöra för alt vi under värt arbete med frågan komunderfund med att de fä mifioner kronor vi hade till förfogande inte kommer attha nägon större inverkan pä lågprislinjen. Del går inte all försöka säga tillmänniskorna att om vi anslår 3,3 mifioner kommer man all kunna köpa ny svenskskönlitteratur för ca per band. Altvi har hänvisat till lilleraluruiredningen är väl inget egendomligt. Den höllju, som jag sade, på i fem och ett halvt är. Del är inle underligt om man litarpä vad den har all säga. Den har ju i Boken, som betänkandet heter, givitexempel pä hur svårt del är. För resten sade i själv allliiieraturutredningen kommit fram till att det finns fä prispressandemöjligheter i det syslem som man har här i vårt land då det gäller bokutgivningmed olika förlag. i (s) kort genmäle: i Lane-Herrestad upprepar alt man vidutskottsbehandlingen kom underfund med att några få mifioner inte kunde hanågon större verkan på priserna. Jag är överraskad över detta. Jag har inteupplevt någon ingående diskussion, någon ingående pene- trering av den härproblemaliken i utskottsbehandlingen. Litieraturutredningenssynpunkler var kända när ni skrev molionen. Fredasen den Ni ställde ändåförslaget alt pröva lågprislinjen, och förslaget backades 23 mai 1975 upp frän den fackligaorganisationens sida och ifrån de små förlagen. Men ni var ovilliga attdiskutera den här frågan, det vill jag verkligen Statligt litteratur- betona, stöd, rn. Nukryper ni bakom liiieralurulredningen. Det är ett dåligt skydd i det härfallel, för den var redan känd när ni skrev motionen. Jagställde i mitt huvudanförande också frågan om ni har bedömt effeklerna av ermolprestationsmodell, som innebär utdelning av gratisexemplar lill bokhandeln.Jag frågade hur slor del av de 4,8 mifi. som ni vill salsa pålitteraturstödet som kominer att ätas upp av er konstruktion medmotprestationsexemplar. Det har hävdats all er modell skulle garantera ett slödåt debutanter och lyriker. Jag vill hävda att er stödmodell med krav påmotprestation i form av gratisexemplar innebär, att kosinaderna blir så storaför förlagen i de fall när säfiförväntan är mycket låg, all del finns uppenbarrisk för all förläggarna söker stöd endast för de böcker som de bedömer kommeralt gä bra, dvs. böcker som i själva verket inte behöver stöd. För de böckersom man bedömer kommer att gå dåligt söker man däremot inget stöd; och därmedär det risk för all de över huvud taget inte kommer ul. Jagvill upprepa frågan: Har ni verkligen analyserat denna aspekt eller är den likadåligt penetrerad som ert resonemang beträffande lågprislinjen? Vidaresade i sitt huvudanförande att man på hans håll inte har avvisatsiödet till barn- och ungdomslitteratur utan har begärt ett bättre stöd. Nej,ni har avvisat barnboksstödet. 1 propositionen föreslås 1,3 mifi. i sådantslöd, och delta tillstyrker vi i reservationen 1. Ni tillstyrker 500 000 kr.Det går väl inte all förneka all ni har prutat på stödet till barn- ochungdomslitteraturen med . HerrMATTSSON i Lane-Herrestad (c) kort genmäle: Del verkar som om .Andersson är överraskad när man ärligt ochuppriktigt redovisar hur det ligger till. .Andersson vet lika väl som jagatt motionen om stödet till barn- och ungdomslitteraturen skrevs undertidsmässigt mycket pressade förhållanden.