prot · FY0940 · 1975-12-31 00:00:00 — Även ur den synpunktenbör stödfonden kunna vara ell medel som bidrar till all begränsa strävandena iprotektionistisk riktning. Från sida hävdar vi alt regeringen i dennafråga bör agera med en högre ambitionsnivå än den som regeringsdeklarationenlåter antyda. Enintressant bieffekt av den förändrade internationella situationen är att detnordiska samarbetet pä det ekonomiska området förefaller att la ny fart. Denomständigheten all nu garanterar leveranser av vete på ett sättsom gör lill något av en svensk hemmamarknad är en intressant utvecklingmed vidare aspekter lill andra varugrupper och branscher. roll somenergiproducenl bör i del längre perspektivet kunna vara en grund för etlomfattande ekonomiskt samarbete i . Den kanske allra mest intressantaeffekten av elt utbyggt nordiskt ekonomiskt samarbete är den stabiliserandeverkan på utvecklingen i della skulle kunna ha. Etl ökat nordisktsamarbete kompenserar och avbalanserar etl växande inlernalionellt beroendeför . Sammanfattningsvis,herr lalman, aktualiserar den utveckling som regeringsdeklarationen redogörför den allmänna handels- och näringspolitiska målsättningen. Tyvärr har ialltför slor utsträckning de korta perspektiven fält dominera handlandet. Ilider av underskoll i handelsbalansen ligger det nära till hands all ensidigtgynna exportindustrin i omsorgen om vår betalningsförmåga. I alltför slorutsträckning har emellertid delta mönster också gällt i tider närbelalningsproblemen inte varit akuta. Del säger sig självt att vår ekonomi hadevarit mindre beroende av internationella konjunktursvängningar om vi bättrevårdal oss om också hemmamarknadsindusirins och hemmamarknadsnäringarnas produktionsförmåga.Den ensidiga prioriteringen av exportnäringarna har inneburit ett slöseri medproduktionsresurser vilka inte varit möjliga alt transferera. Lantbruket är idel sammanhanget ell bra exempel pä regeringens bristande långsiktigaperspektiv i näringspolitiken. Denhandelspolitiska utvecklingen aktualiserar alltså behovet av en långsiktignäringspolitik med en klarare politisk målsättning när det gäller näringslivetsstruktur såväl branschmässigt som regionalt och i fråga om fördelningen päslora och små arbetsplatser. Försl då kan vi på ett mer medvetet sätt driva enhandels- och valutapolitik som tar vara på frihandelns fördelar och undvikerde negativa effekterna av en dogmatisk integrationspolitik. Vi behöver en starkregionalpolitik för att kunna rå med det uirikeshandelsberoende vi kommit altfå. Också en genomförd konsumentpolitik skulle ge ell säkrare underlag för vårexterna ekonomiska politik. Jagtror all behovet av dessa avvägningar också finns på andra håll i världen.Särskilt de mindre länderna torde i många avseenden befinna sig i samma lägesom . Våra möjligheter att direkt påverka världsekonomin är små, mengenom all bilda opinion bland andra länder i samma situation kan maneftersträva ell ökat engagemang, bl. a. i de internationella organisationerna,för en politik som betraktar frihandeln som elt redskap för ökat välstånd ochbättre handelsbalans snarare än som ell självändamål. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Hen (): Ett växande välstånd har möjliggjorts genom en ökandeinternationalisering av ländernas ekonomier. Denna internationalisering i formav vidgad handel och rörelser över gränserna av arbetskraft, kapital ochförelagande har skapat ell starkt beroende mellan länderna. Detta beroende ärpä både gott och ont. Till fördelarna hör all elt ökat beroende tvingar lillstörre hänsyn och lill mer samarbete som för länderna närmare varandra. Men därfinns också avigsidor. Ökat beroende medför en sårbarhet. Man är utsatt förkrafter över vilka man har ett ringa inflytande. Konfliktylorna blir på sä visbredare. Företl litet, höginduslrialiseral land som blir utlandsberoendel ännustörre än för andra länder. Delta är del hell dominerande faktum på vilketSveriges internationella ekonomiska politik måste grundas. Den deklarationhandelsministern just gjort vittnar också om alt han både i teori och i praktikär väl medveten om detta. Frän moderat sida, herr lalman, vill jag uttrycka denuppfattningen alt den handelspolitiska deklarationen innehåller väl avvägdaställningstaganden. Deklarationenvisar slor förståelse för betydelsen av ett långtgående inlernalionelltsamarbete, där ell litet land som har särskilda fördelar av altsamarbetet kan ges en fast form. har naturligtvis genom sinprivilegierade ställning skyldigheter gentemot men måste också somindustriland fästa stor vikt vid vårt nationella intresse av samarbete mellanindustriländerna. Handelsministerns deklaration avviker, anser jag, pä ett brasäll frän de frasrika ultalanden som i internationella ekonomiska sammanhangibland har gjorts från annat håll i regeringsbänken. Jag tänker dä påstatsrådet . Påenergiområdet framträder nu del internationella beroendet som allra tydligast.Ofieblockaden och oljeprishöjningarna visade dramatiskt vår sårbarhet. Detfordras därför internationellt samarbete för att begränsa riskerna. Mot denbakgrunden finner vi att del befrämjar svenska intressen att delta i det nyainternationella energiorganet lEA. Vi stödjer alltså regeringens beslut ochinstämmer även i de motiveringar som givits för att skall ingå i deltaorgan. Jagvill bara i det sammanhanget parentetiskt påminna handelsministern om någrasaker. De har att göra med de diskussioner vi bedrev här ommöjligheterna för all bli medlem i EG. Utrikes-, handels-och valutapolitisk debatt Enviktig anledning lill att regeringen dä ansåg all man inte borde fullföfiaförhandlingarna var de eventuella förpliktelser ell sådant medlemskap skullekunna tänkas innebära, inte minst i etl krisläge. kan vi se att verkligheteni etl annat men inle alltför annorlunda sammanhang framtvingat internationellaöverenskommelser om hur man skall gemensamt förfara just i en krisläge.Regeringen har funnit delta förenligt med svensk neutralitetspolitik. Dethar också vi gjort, och utan alt detta ändrar den principiella grunden förbedömningar som vi gjorde när ett svenskt medlemskap i diskuterades och undersöktes. Formelltoch reellt har överenskommelserna i det internationella energiorganet försvensk del möjliggjorts genom att i likhet med andra neutrala länderhar gjort ett neutralilelsförbehåll. All ell sådant förbehåll har gjorts, ochatt det av också tillmätts den betydelse del onekligen har, anser vi ärbra. Även delta ställningslagande kan vi moderater göra med utgångspunkt isamma principer som låg till grund för våra ställningstaganden iEG-förhandlingarna. Vi förutsatte nämligen alt ett neutralilelsförbehåll av dentyp som gjorts också då skulle ha kunnat göras. Regeringenanser att bör ansluta sig lill den stora stödfond som OECD-ländernagemensamt bildar för all ufiämna belalningsba-lanspäfreslningarlill föfid av ofieprissiegringarna.Även det engagemanget i den internationella energipolitiken accepterar vi, ochdel säger jag med desto större övertygelse som de motiv regeringen nu redovisarför sitt ställningstagande hell stämmer med de synpunkter som jag själv framfördei en interpellalionsdebatt med handelsministern . Vi haruppenbarligen elt stort intresse av att della i överenskommelser som mildrar deekonomisk-politiska svårigheter som industriländerna befinner sig i, eftersomvi för vår sysselsättning och vårt konjunkturläge är så beroende avutvecklingen i andra länder. Som regeringen säger: "Av detta allmänna skälbör stödja OECD-fondens tillkomst." Mendet är också pä det viset - vilket även regeringen nu medger - all vi kan haetl mera direkt intresse av fonden. Det svenska betalningsbalansläget ärnämligen sådant all vi inte kan utesluta alt även vi kan behöva utvidgadelånemöjligheter. Vadsom i första hand ligger lill grund för stödfonden är behovet av samarbete föralt undvika att länderna undei påfrestningen av inflation ochbelalningsbalanssvårigheter försöker driva en kortsiktig, protektionistiskpolitik. Försök all undvika arbetslöshet i del egna landet genom alt tillgripahandels- och valularestriklioner har gjorts förr, och har alllid visat sig ledatill att andra länder vidtar motsvarande motåtgärder och till att, i änden pårepet, alla länder förlorar pä della. Som elt led i ansträngningarna för altvärlden inle skall kastas in i en sådan nedåtgående spiral har OECD:s- stödfondsin stora betydelse. Menriskerna för proteklionism måsle mötas också på andra sätt. I likhet medhandelsministern välkomnar vi frän moderat sida att de sedan ganska längeförberedda GATT-förhandlingarna nu ser ul alt kunna föras in i en mera aktiv fas. Ettsyfte med dessa förhandlingar är att åstadkomma ytterligare tullsänkningar.Del är elt viktigt mål i sig självt, och det rimmar med traditionell svenskhandelspolitik, men i nuvarande läge är det kanske ännu viktigare att man genomde här förhandlingarna kan både psykologiskt och praktiskt resa hinder mol attden internationella handelspolitiken spårar ur och kastas ät det protektionistiskahållet. Oroande tecken på protektionistiska strömningar har, som tidigaretalare anfört, inte saknats. Det förhandlingsmandat som den amerikanskepresidenten har fått ger utrymme också för restriktiva åtgärder,någonting som f ö. påpekas i den resumé av handelslagen som finns ihandelsdepartementets lilla skrift Aktuellt i handelspolitiken. Jag vill gärnapassa på tillfället alt ge handelsministern beröm för den. Del är en väldigtbra skrift med lättillgänglig information om saker och ting sorn inte alltidstår att finna i den svenska dagspressen. IGATT-förhandlingarna kommer stor uppmärksamhet att ägnas åt hur man skallutforma s. k. skyddsklausuler, dvs. regler för hur man skall ha rätt attingripa mol importökningar när del gäller den ena eller andra varan som ledertill marknadsstörningar i den egna ekonomin. Sädana regler som finns pä detområdet kan behöva förtydligas, alldeles särskilt om tullpoliliken medför allolika näringsgrenar ligger allt öppnare för snabbt skiftande internationellakonkurrensförhållanden. Jag anser dock all det är ett väsentligt svenskiintresse all dessa skyddsklausuler inte utformas så all de blir en oftautnytfiad ersättning för tullar. Vi kommer då ur askan i elden. Risken medskyddsklausuler är att de blir selektiva åtgärder som kan vara besvärande försmå länder, vilkas protester inle hörs och vilka får svårt att själva tillämpasådana regler, eftersom andra, större länder kan lägga tyngd bakom sinaprotester mol sådana åtgärder. Enform av handelshinder som under senare lid utnylfials under stor dramatik ärhandelsblockaden. Vi har all anledning all t. ex. i de kommandehandelsförhandlingarna reagera mol sådana medel. Frän amerikansk sida har manockså tillgripit olika motåtgärder. Men den amerikanska förhandlingssilsen påden här punkten vore bättre om inle amerikanarna själva så ofta använtexportrestriktioner som ell politiskt påtryckningsmedel. Undersenare år har en mycket obehaglig form av export och import blivit mycketuppmärksammad. Jag tänker på det tilltagande flödet över gränserna avproduktionens restprodukter, mifiöföroreningarna. Den finska giftdumpningen ihavet är elt exempel pä sådan icke önskvärd utrikeshandel. Del är glädjandeatt man lyckats förhandla sig fram till en konvention avsedd att förhindrasådan dumpning. Det är bara alt hoppas alt länderna ratificeraröverenskommelsen och sedan också efterlever den. Landbaserade utsläpp avföroreningar i luft och vatten ulan respekt för några gränser är ett ännustörre problem, och del är alt hoppas att ansträngningarna all medinternationella avtal begränsa denna icke Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt 5 protokoll 1975. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt önskvärda form avutrikeshandel skall bli framgångsrika. Ävenom dessa mifiöpoliliska överväganden gäller en form av utrikeshandel hör deinle precis till den traditionella handelspolitiken. Del är ändå så, attmifiöpolitik kommer in också i handelspolitik i snävare bemärkelse. Olikanationella mifiölagar får nämligen en växande betydelse i utrikeshandeln genomall sådana lagar inverkar på olika näringsgrenars relativa konkurrensläge. Detär med våra höga och fina miljöpolitiska strävanden lämpligt all man frånsvensk sida vid handelsförhandlingarna ägnar uppmärksamhet ät deicke-lariffära handelshinder som det förhållandet att länderna har olikamifiöbestämmelser kommer all utgöra. Ideklarationen sägs att växelkurspolitiken är oförändrad och all vårt deltagandei valutasamarbetet inom den s. k. "ormen" fungerar väl. Ja, herrhandelsminister, men om samarbetet inom "ormen" skall hålla för vår delfordras det all regeringen bedriver en bättre ekonomisk politik än den förnärvarande gör. Vårt kostnadsläge - det har många påpekat - hotar att stigamycket snabbare än kostnadslägel i de andra länder som deltar i dettavalutasamarbete. I så fall kommer vi inte att kunna hålla vår valutakursgentemot valutorna i de andra "ormländerna", främst gentemot dentyska marken. Närvi förra årel diskuterade all genom en aktiv valutapolitik möjliggöra ettförsvar mol inflationen utomlands menade regeringens talesmän att delta varomöjligt med hänsyn lill alt en gradvis uppvärdering av den svenska kronangentemot D-marken och de andra "ormvalutorna" var ogörlig och intetrovärdig. När man förra årel av denna anledning ansåg sig förhindrad att taell rejält grepp mot inflationen efter linjer som då nästan alla ekonomerförespråkade vore det för illa om man , av just den anledningen, harförsall sig i ell sådant läge all kostnadsstegringarna blir så slora alt dettavalutasamarbete för vår del ändå spricker. Ihandelsministerns deklaration finns inget som berör den debatt som förekommitom svenska företags villkor och uppträdande utomlands. Del internationellaberoendets problem kommer här lill uitryck på del viset alt del ofta uppstårkonflikt om vilket lands lagar som skall till-lämpas. Skall ursprungslandetgenom att lägga regler på dotterbolag försöka hävda sina lagar i värdlandeteller är det värdlandels lagar som skall gälla? Vadbeträffar utländska investeringar i lar vi för givet att det är våralagar som skall gälla. Vafie antydan om något annat skulle möta våldsamma ochberättigade protester. Samma betraktelsesätt bör man då rimligen anlägga närdel gäller svenska dotterbolag i andra länder. Det måste vara värdlandets lagarsom skall gälla. Detta hindrar inle att olika grupper här hemma har rätt allutöva tryck på förelagsledningarna att i utländska dotterbolag inom ramen förvad som är legalt föfia principer som dessa grupper anser vara lämpliga. Om det är på det viset allregeringen uppfattar svenska invesieringar i något visst annat landvara förkastliga på grund av de lagar som gäller i del landet, är delregeringens uppgift att med lagstiftning förhindra att sådana investeringarkommer lill stånd. Däremot kan man inle bara gräla på det ena eller andraföretaget för att investeringar som är lagliga genomförs. Det är nämligen integodtagbart att del är företagen som skall bedöma om den ena eller andra affärenav politiska skäl skall göras eller inte. En sådan uppläggning av politikenvore alt inbjuda till en system där företagen för utrikespolitiken och inleregeringen. Med dessa anmärkningar har jag kommenterat en regeringsdeklarationvars principer vi inle har någon svårighet alt ansluta oss lill. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Hen (): Ett huvudtema i förra veckans finansdebatl var; Hur bemästraunderskottet i utrikeshandeln? Det temat kommer också igen i handelsministernsdeklaration . Finlandhar sett sig tvingat all genomföra allmänt prisstopp och beläggaimporten med avgifter. Detta är framtvingat av valutabrist och underskott ibytesbalansen. Danmarksutomordentligt kritiska situation känner vi till. Medicinen med bl. a.oförändrade reallöner är besk, men handlingsfriheten är bortapå grund av de usla utrikesaffärerna. Mankan fråga om vi snart har samma bekymmer. Ja, att vi skulle vara på väg mol endansk situation är dess bättre osannolikt. Men att vi ser skuggor falla in molden svenska ekonomin är odiskutabelt. Frågan är närmast hur länge del dröjer,innan vi pä allvar näs av den internationella depression som pressar praktiskttaget alla industriländer. Riksbankschefen betecknade den nuvarandeinternationella lågkonjunkturen som den längsta och djupaste underefterkrigstiden. Tillväxten i OECD-området blev lika med ingen 1974 och tycksbli lika usel 1975. Arbetslösheten ligger i genomsnitt på 5 96 avarbetskraften. Självklartmedför en sådan omvärld slora svårigheter för den svenska utrikeshandeln. Allhålla i gång den svenska exporten och som finansplanen förutsäger öka exportenmed blir inle lätt. Vårredan tidigare mycket svaga handelsbalans har också försämrats ytterligare.Under januari blev underskottet 1 200 mifi. mot 850 mifi. Vifår hoppas alt sysselsättningsläget i våra viktigaste handelsländer tvingarfram en stimulanspolitik som sätter fart på väridskonjunkluren igen.Industriländernas regeringar bör vara förståndiga nog att inse att problemeninte kan genom att man skyfflar underskotten mellan varandra. Tyvärrhar stimulansåtgärder av tillräcklig storlek dröjt i de viktigasteindustriländerna, och . Och när väl dessa åtgärder kommer, tardet innan de fortplantar sig genom världsekonomin. Handelsministerngör nu bedömningen all det blir en uppgång i den Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt ekonomiska aktiviteten iflera av de större industriländerna . Lål oss förresonemangels skull utgå ifrån an handelsministern har rätt. Vi kan då draendera av tvä slutsatser för vår egen ekonomiska politik: Lål oss vänta och se. vänder det uppåtute i världen. Då får vi den draghjälp vi behöver. Låt oss nu se lill all vi håller i gäng vår egenekonomi och ulnytfiar våra tillgångar av människor och maskiner så att vidirekt kan hänga på en uppgång i världsekonomin. Denförsta linjen är ungefär den som regeringen valde 1971. De goda tiderna påstodsvänta bakom nästa hörn. Så tilläts arbetslöshetenstiga. Så fick två förlorade år i ekonomin. Delmisstagel fär inte upprepas. som vi arbetar internationellt för attförhindra proteklionism och befordra samarbete och som vi trycker päför att kampen mol arbetslösheten skall bli viktigare än kampen mol deninflation som redan viker, bör vi själva hålla den ekonomiska aktiviteten uppeoch arbetslösheten nere. Vårtutlandsberoende gäller i särskilt hög grad energiförsöriningen. Oljehandelnhar vållat speciella problem för alla industriländer. Ofiepriserna har närapåfemdubblats. Det har medfört alt de ofieexporterande länderna - OPEC-stalerna -hade ell handelsöverskoll på 97 mifiarder dollar jämfört med 22miljarder . Industriländerna uppvisade däremot elt handelsunderskoll på 67mifiarder dollar, mer än iredubbelt jämfört med . De som inteär oljeproducerande hade ell handelsunderskott på 26 mifiarder dollar 1974. Snabbaomkastningar i världens kapitalslrömmar av den här storleksordningen skaparkonvulsioner och osäkerhet i banker och näringsliv. Vidnågra tillfällen har dessutom ofielillförseln hotats pågrund av krissituationer i . Särskilt hotfullt såg det ut . Det vi då betecknade som "ofiekrisen" varframför allt en politisk kris. Deltahar naturligt lett fram lill försök från och andra ofieberoende länderatt bättre kunna behärska sådana här "fredskriser". Iregeringsdeklarationen redovisas hur olika åtgärder vidtagits för att klaraäterflödet av kapilalslrömmarna från OPEC-länderna. Med hjälp avofiefaciliielen, bilaterala lån och bidrag till de icke-ofieproducerandeutvecklingsländerna och en del andra åtgärder har störningarna kanske blivitmindre märkbara än vad man hade anledning alt förmoda i ett tidigare skede. Delfinns därför inget att invända från vårt håll mol all nu går vidare ochgår med i stödfonden inom . Även om vi sannolikt inle behöver anlitafondens fiänster, är del ändå en trygghetsåtgärd om en radikalt försämradsituation för oss skulle uppslå. Dessutom är del elt säll att stödja ochstimulera hela världsekonomin, vilket barett stort egenvärde i nuvarandekonjunkturläge. Av samarbete i stället för isolering föfier expansion i ställetför depression. Vårt deltagande istödfonden kan knappast utgöra något hinder för den svenska upplåningenutomlands. Den måsle fortsätta för att vi skall kunna investera oss lill ökadkonkurrenskraft och äter uppnå jämvikt i vår bytesbalans. Tvä synpunkter vad gällerinternationellt samarbete och energifrågorna. Fördet första; Det viktigaste på både kort och läng sikt är att de rika ländernasätter in beslulsamma åtgärder för alt spara energi. Det är till fördel föri-länderna. Det minskar mifiöpåfrestningarna som det är ekonomisktfördelaktigt framför snart sagt varie form av ökad energikonsumtion. Iinternationella sammanhang bör pä allt upptänkligt säll stödja sådanainsatser och också medverka i forsknings- och utvecklingsprojekt. Idetta sammanhang kan del påpekas att de sparinsatser som kommer att äga rumi åtskilliga industrialiserade länder bl. a. måste stimuleras fram viaprisökningar på energi - inle bara ofia. Del är möjligl all hårdahushällningsinsalser på kort sikt kan föra med sig vissa övergångsproblem. Menpå skapar de en gynnsammare situation för svensk industri eftersomandra länders industrier kommer all fä dela samma öde. Därför är det bra om vikan vara snabbt ute. Fördet andra: Ofiekrisen och ofieprisökningarna har satt i gång en febril jakt pånya energikällor, fossila och andra. Den stora satsningen gäller jukärnkraften. Men dagens kortsiktiga problem för inle leda lill alt vi iförskräckelsen kastar mifiökraven över bord. Tvärtom borde utvecklingen halärt oss alt mifiökraven bör skärpas, inle lättas, om vi skall fä en godenergihushållning och en mänsklig mifiö. Detär utomordentligt viktigt att den benhårt slår fast vid eriliberal syn på världshandeln. När vårt östra grannland , som jagtidigare nämnde, tvingas lägga införselavgifter på pä importen, så är deljust en sådan för världshandeln hämmande åtgärd som bör undvikas. EftersomFinland är en för betydelsefull handelspartner och vi har ett närasamarbete i övrigl vore del intressant att höra om handelsministern har någonkommentar lill de beslutade importavgifterna. Risken finns att de tullförhandlingarinom ramen för , som från börian syftade till en liberalare väridshandel, ielt besvärligt ekonomiskt läge kan leda till bakslag och tvärtom öppna för merav proteklionism. Detär då också angeläget all stöder krav från de icke ofieproducerandeu-länderna på en förmånligare behandling. sägs det i debatten all enliberal väridshandel är ett hot mol dessa länder. Och visst måste de, när debygger upp sina ekonomier, få sätta upp vissa skydd mol utländsk konkurrens pähemmamarknaden. Menu-ländernas största problem är ändå all de rika länderna på sina hemmamarknaderär för lite liberala, har för mycket av både tullar och andra handelshinder.Verkan av dessa handelshinder kan bli särskilt slor när de rika ländernaavvecklar tullar inbördes, t. ex. inom ramen för EG-samarbelet. Dådiskriminerar vi inte bara i förhållande lill våregen industri utanockså i förhållande lill de varor som produceras Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt av andra industriländer. Försökenatt via utvecklingsbistånd och andra åtgärder utveckla näringslivblir meningslösa om industriländerna inte är beredda all tillåta ökad importfrån . Vi bör inle med handelsåtgärder motverka en industrielluppbyggnad i etl u-land som vi med bistånds-åtgärder främjar. Nuär export av industrivaror koncentrerad lill elt fätal ,med i täten. Del nyinrättade importkontoret för u-landsprodukier, somomnämns i regeringsdeklarationen, har en viktig uppgift i all öka exporten frände fattigaste och låta dem få fördelarna av all dras in i en expanderandevärldshandel. Men för att också de fattigaste skall våga satsa påall bygga ul sin exportkapacilet pä områden där de har särskilt godaförutsättningar måste de vela all deras varor inle stängs ute vid de rikaländernas gränser. Delär bra all särskilda tullpreferenser för nu införts i flertaletindustriländer.