prot · FZ0963 · 1975-12-31 00:00:00 — Alt ell lusentalpersoner fåll fängelsestraff lill följd av straff-skärpningen, som infördes1965, tycks inte påtagligt bekymra statsrådet. Men enligt den rapport som jaghär hänvisat till har straffskärpningen varit en ganska meningslös åtgärd. Delfinns ingenting som lyder på att den har haft en påtaglig brottsförebyggandeeffekt. Justitieministern kan alltså acceptera en hårdare slraffpolilik, menkan å andra sidan inte förorda en av allt alt döma myckel effektivarekontrollpolitik genom alkoholpolitiska förändringar. Del är den slutsats somjag måste dra utifrån del svar jag har fått på interpellationen. Underdetta anförande övertog herr förste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Jag delar inlerpellantens uppfattning att det svar som har getts avjustitieministern är rätt intetsägande och alt man saknar slutsatser. Avtidigare anföranden alt döma är justitieministern rädd för att visa sinakänslor. Han säger att man inte får låta känslorna ta överhanden -lugn, framförallt lugn! Är del möjligen den attityden som han bibehåller också i dessasammanhang? Jag tror för min del att det kanske vore mera lyckosamt om vi hadeen justitieminister som inte var alltför sangvinisk utan som vågade ge uttryckåt den oro som jag ändå tror alt justitieministern innerst inne måste kännaöver den utveckling som vi väl alla här verkligen kan notera. Jagvill gärna säga, herr talman, att problemet med den ökade brottsligheten ochspeciellt i det här sammanhanget ökande våldsbrottsligheten inte är så enkeltalt lösa. Del är väldigt komplicerade frågor, och jag vill inte påslå alt delskulle finnas någon enkel schematisk lösning som man kunde presentera. Men delviktigaste är väl att man försöker se sanningen i ögonen och konstaterar allutvecklingen är oroande för att sedan tänka efier vilka åtgärder man konkretkan vidta för att slävja den här utvecklingen. Justitieministernsäger i sitt svar att många av misshandelsbrollen "ägt rum mellan personersom åtminstone känt varandra". Det tror jag är ett riktigt konstaterande,och jag vill för min del i det hänseendet säga att när det gäller varandra närslåendepersoner kanske det kan vara svårt att alltid säga vem som bär skulden till denmisshandel som bryter ut. Det kan vara en som har provocerat och en som begårmisshandeln, och man kanske får bedöma dessa misshandelsbrott på ett annoriundasätt än övriga. Men jag vill påslå, herr talman, att har deltyvärr blivit alltmera vanligt alt helt ovidkommande personer blir utsatta förmisshandel - de som slumpvis råkar vara i vägen för en person som vill begånågon brottslig gärning. Då reagerar vederbörande ofla väldigt hårt, och detspelar lill slut ingen roll om man begår brott som t, o, m. leder lillmordförsök eller lill mord. Ensak i svaret som också förvånar mig är uttalandet att av broilsökningenförklaras av förändringar som inträtt i befolkningens ålderssammansättning.Det är ju detsamma som att notera alt det stora problemet ärungdomsbrottsligheten. Men jag tycker inte att justitieministern drar någonslutsats av konstaterandet. Del är väl det som är alldeles särskilt oroande attjust den unga generationen, tonåringarna, i främsta rummet svarar för den storaökningen av våldsbrotten. Jagsåg en utredning som en yrkesskolerektor har gjort om våldsbrotten bland demånga - han säger ungefär 2 500 - pojkar och flickor som han har följt underåren de har varit placerade på ungdomsvårdsskola och tagits om hand i denyrkesskola där han var rektor, slutsatser är all under de senaste 15 årenhar våldsbrollslighelen bland de här ungdomarna ökat alldeles katastrofalt.Han betonar alt visst spelar spriten 4 Riksdagemprotokoll 1975/76:63-66 Om åtgärder för att minska antalet våldsbrott Om åtgärder för att minska antalet våldsbrott en stor roll isammanhanget, men han menar också att del har kommit in en ny mentalitet, ettförakt för människovärdet som är renl kusligt. Vidare säger han att del är intenog med au antalet våldsbrott har ökat - de har också blivit grövre, de begåsav allt yngre personer och de riktas i stor utsträckning mot äldre eller eljestförsvarslösa personer, t, o, m, mot svårt handikappade. Jagtror det finns anledning att fästa ett visst avseende vid uttalanden som görsoch slutsatser som dras av en person som har kommit i daglig kontakt med dessaproblem. Den här yrkesskolerektorn säger att tidigare fanns det vissaelementära regler vid ett slagsmål t, ex, - man visade en viss renhårighet, manlät två personer göra upp en affär sinsemellan. Men är det vanligt altflera tillsammans ger sig på en misshaglig person för att märka honom ochmisshandlar honom ganska rått. Är det fråga om en uppgörelse mellan tvåpersoner blir oftast den besegrade slagen och sparkad medvetslös när han intelängre kan försvara sig. Det förekommer alltså många fall av helt onödigmisshandel, när man inte känner gränser för det våld som man kan lillåta sig,menar den här yrkesskolerekiorn. Detleder mig till frågan om del ändå inte är dags all försöka slärkanormbildningen i samhällel emot våldsbrollslighelen. Jag tror del voreangelägel all justitieministern och andra ledande politiker tydligare kundeuttala vad som egentligen bör gälla i umgänget mellan människor. Vi har ju -och jag säger nästan gudskelov - under senare lid fått uppleva en frihet närdet gäller barnuppfostran. Del har varit bra. Men ibland har denna frihet närdet gäller barnuppfostran lell lill en frihet från fostran. Del har medfört altnär ungdomarna kommit ut i livet har de mötts av problem som varit chockartadeför dem, och så har de tagit lill sprit och knark och mellanöl för att liksomklara upp tillvaron. Jagtror inte att man skall nonchalera dessa problem. Justitieministern själv ett tillfälle sagt all av alla allvarliga brott beror på alkohol-och narkotikamissbruk. Jag iror alt ni har rätt på den punkten. Men då väntadejag mig faktiskt all ni mera konkret skulle ha talat om vad ni har för planerjust när del gäller missbruksproblemen, Inlerpellanlennämnde all del i brottsförebyggande rådet borde tillskapas en särskildarbetsgrupp för alkoholproblem, och jag tror del vore viktigt att vi fick engrupp som över huvud taget sysslade med missbruksproblemen, för man kan intese del ena isolerat från del andra. Vidare tror jag del är nödvändigt allskolan drar sitt strå till stacken. Vi har talat om det , men detär värdefullt att understryka den saken i en sådan här debatt. Och framför alltmåste vi finna metoder -jag hoppas alt justitieministern själv är intresseradav del -all ingripa på ett mycket tidigare stadium när det gällerungdomsbrollslighel och förhindra all ungdomar som böriar begå bagaiellarladebrott utvecklas lill professionella gangsters, alltså tillpersoner om vilka justitieministern ibland säger all han har gett upp hoppet.Del är en lålgåpolilik som gör all unga människor som har fått en i och för sig bra start i livet ändåhamnar på brottels bana och blir verkligt grova våldsbrotlslingar,ulan att man egentligen kan finna någon naturlig förklaring på varför de harhamnat i en sådan situation. Jag skulle vilja höra om statsrådet är villig attverkligen tänka igenom metoder för att ingripa på ett tidigare stadium och föralt försöka hejda en brottsutveckling som annars kan leda till alt vi får dessaverkligt svåra fall av professionella gangsters. Slutligenär vi naturiigtvis medvetna om de åtgärder som har vidtagits när del gällerförvaringen av vapen. Där har ju inte minst justitieministern själv befunnitsig i första ledet för att skärpa straffen för olagligt vapeninnehav. Åtgärderhar ju också vidtagits för att kontrollera vapenförråden vid regementena, meni del hänseendet undrar jag om det inte skulle vara möjligt att vidtayttedigare kontrollåtgärder, eftersom de fall som vi har läst om i pressen juändå tyder på alt kontrollen av vapnen vid regementena inte är tillräckligteffektiv. Med dessa synpunkter har jag velat ge uttryck för min oro översituationen. Och del är en oro som inte lugnas av statsrådets något sangviniskasvar . Omåtgärder för att minska antalet våldsbrott i (c): Jag har här tagit fram ett tidigare interpellationssvar, som jag fickav statsrådet . Den gången hade jag ställt frågan vadstatsrådet ville göra för all nedbringa brottsligheten, och finner jagmyckel stora likheter mellan de båda svaren. Statsrådet redovisade även dengången en statistik, men han menade alt man får vara försiktig med sådanstatistik eftersom det inte går att dra några säkra slutsatser av den. Nuframgår det emellertid av dagens svar att det finns ett orsakssammanhang mellansprit och brottslighet, I varje fall har jag tolkat svaret så. Och kan manju ställa frågan vad orsaken kan vara till det ständigt ökade bruket avnarkotika och alkohol, I det svar som jag fick sedanredovisade statsrådet olika orsaker och sade då bl, a, följande:"Brotlsulvecklingen måste ses i samband med den allmänna tekniska,ekonomiska och sociala utvecklingen. Befolkningsomfiyllningar, storstädernassnabba tillväxt, del hårda arbetstempot och rationaliseringarna i företag ochpå arbetsplatser är några faktorer som utsätter människorna för en allt hårdarepress." Den gången tolkade jag del uttalandet så all man från regeringenssida är medveten om all del finns vissa orsaker till brotlsulvecklingen, bl. a.den starka befolkningskoncentralionen. Men då blir ju frågan: Vad gör dåregeringen för att minska och stoppa upp denna koncentration? Viskall inte -jag sade det i den allmänpolitiska debatten - förvånaoss över de ungdomsproblem som så ofta rapporteras, inte minst från de sterilabostadsområdena i tätorterna. Sannolikt kommer de problemen inte att minskautan att öka åren framöver. Koncentrationen i samhället får vi dyrt betala.Många människor blir utsatta och hamnar på livets skuggsida. Nr 63 Liksom de övriga talarna tycker jag att statsrådets svar inte säger så Tisd'ieen den mycket.Jag tror att allmänheten, som ständigt får höra att brottsligheten lOfehruiri 1976 °''" °''' ''''' grövre och grövre, vill ha ett besked från landets justi- lieminisler om vilka åtgärder man avser att sälla in för att försöka komma Om åtgärder jör att tillrätta med problemet. Statsrådet har här redovisat att en ganska stor minska antalet ökning av brottsligheten kan tillskrivas den ökadealkoholkonsumtionen. våldsbrott Idet sammanhanget pekas också på mellanölet. Men statsrådet drar inte några slutsatser av delta. Statsrådetsäger att människorna reagerar hårdare nu emot våld . Jag skulle dåtill sist vilja fråga justitieministern: Hur reagerar justitieministern självpå det ökade våldet i samhällel? i fiiste sig vid att jag i interpellationssvaretsade alt utvecklingen i inte var unik och undrade vad jag menade meddel. Jag menar all vi därav kan dra slutsatsen alt orsakerna inte bara är attsöka här hemma ulan all det kanhända flnns orsaker till delta som ligger på etthelt annat plan. Vi har anledning att också följa utvecklingen i oss närslåendeländer och se vad man där kan vidta för åtgärder för all minskavåldsbrollslighelen. sade all jag här varit nödsakad all erkänna ett samband mellan alkoholoch brottslighet. Om hade hört de anföranden jag i olikasammanhang hållit skulle han ha vetat att jag anser att om man kunde tvingatillbaka alkoholkonsumtionen, så skulle man därmed angripa en av dehuvudfaktorer som skulle kunna verka minskande på våldsbrollslighelen. Jag villt, o, m, påstå att alkoholen fortfarande i är ett mycket störreproblem än narkolikan. Alkoholproblemet rör många fler människor och griper sådjupt omkring sig. Mendetta är väl alla som sysslar med dessa frågor överens om. Del är också lättall konstalera alt det förhåller sig på detta sätt; det har åtskilligaundersökningar visat. När det gäller brottslighet i allmänhet beräknar man attbrotten i av fallen begås i alkoholpåverkat tillstånd. Vaddrar då justitieministern för slutsatser av detta för sitt område? Kan dettaförhållande i och för sig föranleda en lagstifining om strängare straff, t, ex.längre fängelsestraff, om brottet begås i alkoholpåverkat tillstånd? Eller kandet vara en självständig orsak till att öka antalet poliser? Jag tyckte inteatt i drog den slutsatsen; framhöll t. o.m. själv att den slraffskärpning för vanlig misshandel som infördes ibrottsbalken inte hade givit något påtagligt resultat. Denuppfattningen delar jag. menar tydligen liksom jag att delta inteär någon framkomlig väg. Vilka vägar skall vi dågå? Att jag inte har tagit upp del i mill svar beror helt enkelt på attdetta är problem som sträcker sig långt utanför justiliedeparlementetsområde och som sammanhänger med de frågor 52 som vi skall diskutera i när denalkoholpolitiska utredningen är klar. I denallmänna debatten om hur vi skall kunna minska människors beroende av alkoholfår vi, särskilt från den sida som jag representerar, anledning att framhållahur angeläget delta är med hänsyn till del påtagliga samband som föreliggermellan alkoholkonsumtion och brott. Allavet ju att många våldsbrott, för att inte säga majoriteten av dem, begås mellanbekanta och ofta i familjer eller i lägenheter mellan bekanta som har blivitalkoholpåverkade och sedan övergått till handgripligheter. Det är mycketbeklagligt och tragiskt, men det är oerhört svårt att förebygga del med demöjligheter som står till buds. Poliserna kan inte veta ivilka lägenheter man sitter och super och sedan övergår lill handgripligheteroch misshandel. Det är också oerhört svårt att förebygga huslrumisshandel. Manfår alltså ha i minnet att den som vill undvika all bli utsatt för misshandelhar en viss möjlighet all göra det genom att välja sällskap och bekanta. Det ärhär de större riskerna ligger; risken att utsättas för oprovocerat våld isamhället är betydligt mindre. När vi i prövaransökningar om ersättning till brottsoffer har vi funnit alt de oprovoceradeöverfallen på människor är i minoritet i förhållande till de fall därmisshandel har ägt rum mellan släktingar och bekanta. IJustitiedepartementet har vi i alla fall försökt all gå något utöver våri egetområde i och med all vi har fåll lill stånd det brottsförebyggande rådet.Därmed har vi velat rikta uppmärksamheten på att de brottsförebyggandeåtgärderna är allra viktigast, I brottsförebyggande rådet har vi ettantal arbetsgrupper som skall ta upp olika sidor av brottsförebyggandeverksamhet och komma med förslag och uppslag till direkta konkreta åtgärder.Bl, a. har vi en särskild grupp som sysslar med narkotikaproblem. kom till diskuterade vi också om vi skulle ha ensärskild arbetsgrupp som sysslade med alkoholproblem. Men vi fann att del vidden tidpunklen - och den ligger inle så långt tillbaka, eftersom rådet bara ärett par år gammalt - inte var lämpligt med hänsyn lill den då pågåendealkoholpolitiska utredningen. Vi menade att man borde avvakta vilka resultatden utredningen kom fram lill när del gäller olika samhällsområden innan viinrättade en särskild arbetsgrupp i brottsförebyggande rådet. Det är alltsåförklaringen till all vi inle har någon särskild arbetsgrupp som sysslar meddelta. Det är klart att andra arbetsgrupper - t, ex, den som sysslar medsamarbetet mellan skola, polis och barnavård och den som sysslar med ungdomsbrottslighet- inriktar sig på att också försöka komma fram lill förslag om åtgärdersärskilt när det gäller ungdom och alkohol. Kontentanav detta är att del inte finns någon motsättning mellan i Alingsåsoch mig när det gäller uppfattningen att en minskning av alkoholkonsumtionensäkert skulle medföra en minskning av våldsbrotten. Men detta är inte begränsattill frågan om mellanölet, utan det gäller över huvud tagel frågan omalkoholkonsumtionen i samhället. Om åtgärder Jör att minska antalet våldsbrott Om åtgärder för alt minska antalet våldsbrott Detta är knappast någotsom kan föranleda direkta åtgärder från polisens, domstolarnas ellerkriminalvårdens sida. vilka är de områden som jag har att svara för i del härsammanhanget. Som jag sade får vi diskutera detta problem i dess störresociala sammanhang. kom också in på nerbusningen på sina håll i . Vi hade ell tagsamma problem i när del gäller tunnelbanorna. Polisen har därvidtagit en hel del åtgärder, och man har fått ABAB-vakter påtunnelbanestationer. Såvitt jag har förstått det, har förhållandena härförbättrats. Även i har polisen ansträngt sig för att sätta in merapersonal på de utsatta ställena. Även om de som kommer och gör uppvaktningarsäkerligen kan ge exempel på all detta inte alltid har lell lill någotresultat, tror jag - med den kännedom jag har om del intresse som polisen iGöteborg visar för saken - att man också där skall kunna komma lill rätta medde värsta avarterna. Hon klagar över att ungdomar nu visar asociala beteenden iallt yngre åldersgrupper. Hon klagar också över att jag inte gör någonting åtdetta. Men delta är myckel egendomligt, , harsjälv tagit upp de synpunkter jag har framfört om nödvändighetenav att samhällel i myckel större utsträckning än satsar på alt skapaaktiviteter för dem som är i dessa känsliga åldrar, dvs, tonåringarna. Jag harockså skissat vissa förslag till åtgärder som jag tycker all man skulle kunnapröva här i , åtgärder som man prövat i andra länder. Jag har också bettatt brottsförebyggande rådet skulle intressera sig för delta. Mennär jag gör allt detta därför all jag är övertygad om att del är bättre allstämma i bäcken än att stämma i ån, då går upp och lalar omuppfostringsdiktatur. Hur vill ha det? Jag har svårt att hängamed här. Ena gången är det fel när jag säger alt man skall satsa på ungdomen -då är det uppfostringsdiktatur. Om jag råkar underlåta att sägadet, då är del fel att jag inte sagt någonting sådant. Del här får fruKrisiensson försöka förklara för mig. i nämnde urbaniseringen, som vi talade om förra gången ochsom ju också kommer in i bilden när man diskuterar bl, a, våldsbrollslighelen,Alla är väl tämligen överens om all del i storstäderna i rätt storutsträckning samlas människor som är uislötla eller asociala, I siorslädernaflnns vad man ibland brukar kalla en subkultur, där del kan frodas asocialiteloch även brottslighet. Delta är naturligtvis någonting som i allra högsta gradkräver åtgärder från polisens sida, men de polisiära åtgärderna kan egentligeninte innebära något annat än all problemen överförs från en plats till enannan. Vi upplevde det i när polismästaren satte in extra åtgärderpå . Då blev inte den platsen intressant för de här människorna, dåflyttade de på sig. Mankan inte rimligen begära att polisen skall lösa dessa sociala problem.Insatser krävs från många håll: från kommunala instanser, so- Delär frågor som vi givetvis kan diskutera här, men jag kan inle komma med någradirekta förslag från sida, eftersom dessa frågor liggerutanför de områden där regeringen har att framlägga förslag till . i frågade mig hur jag reagerar inför våld. Den frågan äregentligen inte myckel alt diskutera. Vi reagerar väl alla mycket starkt motvåld. Jag har försökt belysa att bara under vår egen livstid har människornahär i landet mer och mer reagerat mot olika former av våld. Det är något som vimåste hälsa med tillfredsställelse men också något som det finns anledning attobservera när man beklagar sig, som gör, över det ena eller detandra. Om åtgärder jör att minska antalet våldsbrott i (fp): Justitieministern säger många bra saker men alltför ofla överraskar hanmed att ta tillbaka en hel del av det bästa. Slutintrycket blir en alltför storpassivitet. Det som görs på olika håll är ofta otillräckligt och sker ialltför långsamt tempo. Justitieministernlog upp brottsförebyggande rådets möjlighet att syssla med alkoholproblemet.Jag har den ganska bestämda uppfattningen alt om en särskild grupp aktiveradesoch fick arbeta ordentligt skulle den kunna få fram ell myckel bra underlag församhälleliga insatser. Justitieministern säger alt det varit för tidigt alttillsätta en särskild grupp, man skulle vänta på APU. Behöver man göra det? APUkom 1971 med sin mellanölsrappori, som pekade på samma bekymmersamma utvecklingsom jag har larmat om och som framgår av den rapport ochalkohol som ligger till grund för min interpellation. Nog hade justitieministernlitet tidigare kunnat gå ut och göra någonting. Del är lill en del fråga omalkoholpoliliska spörsmål men också rätt myckel fråga om vilja och ambition.Jag är litet rädd för att den ambitionen inle finns i tillräckligt hög grad ien alltför stor grupp som det samlade brottsförebyggande rådet med dessomfattande uppgifter. Närman tittar på vad som ullalats från brottsförebyggande rådets sida finner mant. ex. i en lidningsarlikel alt rådet liksom andra iakttagare slagilsav det nära sambandet mellan utvecklingen av alkoholkonsumtion ochvåldskriminalitet . Detta konstaterar alltså brottsförebygganderådet men framhåller sedan att det är ell myckel komplicerat fenomen och varnarför en alltför schematisk syn. Under alla förhållanden kommerbrottsförebyggande rådet, enligt tidningsartikeln, i fortsättningen att ägnastort intresse ål problemet alkohol och brott. Som ett led i detta skall manbl. a. ha en konferens . Jag tycker att del är lite väl fattigt altdetta är det enda konkreta resultat man egentligen kommit fram lill. Där är manlitet väl tomhänt när det gäller alt finna lösningar på vårt största socialaproblem. a. om att vi borde se på hur andra länder har del. Jag har i mittinlägg anlyll all jag finner ell sådant resonemang litet långsökt. Vi kangivetvis studera förhållandena i andra länder, men Omåtgärder jör att minska antalet våldsbrott vi vet ju redan atierfarenhelerna i t. ex. inte är särskilt positiva. I släppteman mellanölet fritt än vi, och erfarenheterna där ärpåfallande lika våra. Jag vill också påminna 1963, somäven den slog fast det myckel klara sambandet mellan våldsbrott ochalkoholkonsumtion. Det finns f ö. anledning all observera att det egentligeninte är storkonsumenterna som slår för de flesta våldsbrotten, ulan i ställetde som mera sällan berusar sig och som kan kallas för"lågkonsumenier". Del behövs ingen hög grad av berusning för att ensådan skall ge utslag i våldshandlingar, utan detta sker redan efter en konsumtionav några mellanöl. Del är ju detta förhållande som är så trisl ochbekymmersamt. nämnde något om att vi i vår samlevnad borde slärka normbildningeni samhällel. Detta är naturligtvis riktigt, men när man nu måste konstatera attbrottsligheten går allt lägre ner i åldrarna kan del väl inte vara rimligt allhelt bortse från alkoholkonsumtionens roll i denna ökade brottslighet. Jagmenar all vi mycket snabbt raserar en stilbildning som vi försöker bygga upp omvi tillåter en allt stridare ström av alkoholvaror. menar att skolan måste dra sill strå till stacken och ingripatidigare. skulle jag vilja fråga . som mankonstaterar att mellanölsmissbruket breder ut sig i skolan påträffar manibland konservativa politiker-jag hoppas all inte hör till dem- som ulan vidare accepterar delta och säger all den nya skolan harmisslyckats. Jag anser all vi måste försöka undanröja orsakerna till att vårskola misslyckas allt emellanåt, och i detta sammanhang spelar alkoholen enalltför stor roll för all vi skall kunna lämna den åt sidan. Justitieministernberörde i sitt anförande del förhållandel alt våldsbrotten ofla sker"mellan bekanta". Detta är helt rikligt, men de människor som blirutsatta för våld utan att tillhöra gruppen "bekanta" blir ju alltflera. Justitieministern uttryckte sig minst sagt en aning cyniskt när han sadeatt "man får välja sill sällskap". Hur skall man göra del? Skall degamla tanterna undvika all åka tunnelbana, och skall t. ex. biljettkontrollanternavid spårvägen i också välja sitt sällskap? HerrGeijer berömde den ambition alt anställa fler poliser som man har i Göteborg.En sådan åtgärd kan säkert bidra lill att lösa problemen, men vi får inleglömma bort alt man också måste vidta andra åtgärder. För all undvika alltförmånga våldsbrott måste spårvägen i nu köra allt färre turer. Ettsådant förhållande är naturligtvis ganska alarmerande.