prot · FZ09132 · 1975-12-31 00:00:00 — Förhela bokbranschen, och inle minst för de små förlagen, är en väl fungerandebokdistribution av slörsia betydelse. Det är vid del här lagd väl känl atlbokhandelns situation är bekymmersam. begärde atlbokhandelns situation skulle analyseras och alt - om det befanns påkallat -förslag om stödåtgärder skulle läggas fram. Ännu har inle gjortnågot ät den saken. Vi anser all den brådskar, och i reservation nr 21 yrkarmoderaier och folkpartister att nu skärper sin lidigare ullalande ochbegär förslag lill åtgärder . Deniredje delen av den nya kulturpolitiken emotsågs med slora förväntningar.Äntligen skulle nu kulturskaparnas ekonomiska problem lösas - efter de nyariktlinjer som uttalade sig för, nämligen att "detaMmännas insatser Kr kulturarbetarna i första hand bör ha formen av ersällningför ulfört arbete". Samma krav hade då åtskilliga år framförts avkulturskaparnas organisaiioner. Besvikelsen blev Slor när del visade sig altdepartementschefen förbigått uppfallning och i stället valt attbygga vidare på olika stödformer. Atl döpa om nuvarande stipendier till arbels-och projeklbidrag och alt döpa om konstnärsbelöningar till inkomstgarantierinnebär ju inte att man övergivit stödlanken som bärande princip. Vidutskottsbehandlingen har det gång pä gång framgått att socialdemokrateruppenbarligen inte kan bringas atl inse all denna lilla,men för kulturiivd avgörande, yrkesgrupp har berättigade krav pä att behandlassom andra yrkesgrupper. Ulskollsmajoriteten hänvisar till juridiska ochpraktiska problem på områdei. Många långt svårare problem, som befunnits angelägna,har kunnai lösas på kort lid. Jag kan bara konstatera alt regeringens godavilja då del gäller denna yrkesgrupp starkt måste betvivlas. Ireservalionen 2 yrkar vi moderater all begär all regeringen utanyiteriigare dröjsmål framlägger ell nytt förslag. Enligt vår mening börföljande gälla för samhällets insatser då det gäller kullurskaparnas arbels-och försöriningsmöjlighder: Samhällel bör aklivl verka förall arbelslillfällen erbjuds kulturskapare och även för all varierande formerav anslällnings- och uppdragsförhållanden kan erbjudas. Samhällel bör aklivl verka förall kulturskapare lillerkänns ersättning för färdiga produkter och utfördaprestationer. Pä grund av kullurskaparnas speciella förhållanden kan särskildaformer för ersällning behöva ulvecklas, t. ex. enligt mönster frånbiblioteksersättningen. Den sociala tryggheten för demsom av ålder och sjukdom inte kan verka inom sitt område bör garanteras inomramen för del allmänna trygghetssystemet. För de speciella förhållandensom kan råda för kulturskapare t. ex. i början av deras verksamhei börsärskilda arbelsslipendier finnas. Häri bör även inkluderas resestipendier,särskilda materialbidrag etc. Ersättningsprincipenblir av föga värde om inle anlalet arbetstillfällen ökar för kulturskaparna.Deparlementschefen intar en anmärkningsvärt passiv hållning till all verka fördelta, då han hänvisar till atl några formella hinder för atl engagerakonstnärer i samhällsverksamheten i regel inte finns. konstaterade vi ien motion all passiviteten frän regeringens sida var påfallande. Vi föreställdeoss atl delta kunde bero på idélorka och föreslog konlakl med kullurskaparnasegna organisationer för atl inventera möjligheterna. Vi upprepar nu dettaförslag i reservalionen 3 - kan ju föra saken pä tal vid de konlaklersom redan förekommer. 1molion 2305 refererar vi bl. a. en verksamhet, "Arlisls-in-Schools",som pågår över hela och som fyller den dubbla funktionen atl målmedvetetsätta barn och ungdom i kontakt med kulturskapare och kulturyttringar och allge kulturskaparna arbetslillfällen. Vidare nämner vi ochspecielll TV, som ju är vårt förnämsta bildmedium, men där sensationellt nogprakliskl tagel inga representanter för den bildande konsten finns med iarbetet. Påett enda område har deparlementschefen anslutit sig till ersättningsprincipen,nämligen belräffande ulslällningsersällning. Dock begränsar han denna lill denulslällningsverksamhel som bedrivs av slalliga organ, och han anvisar ingamedel. Vi kan inle finna annal än all frågan om ulslällningsersällning nu är såväl ulredd atl man kan gå längre än så. Slaiens kullurråd har presenleral ellkonkrei förslag lill sialsbidrag för ersättning i sambandmed offentlig utställning som kommun själv driver eller stöder. Koslnaderna harberäknats lill 3 milj. kr. Det finns ingen anledning all dröja med beslut,hävdar vi i reservalion nr 7. Enligtpropositionen kan man inte vidta olika åtgärder i kulturskaparnas intresseinnan den aviserade översynen av den samnordiska upphovsräilslagsliftningenslutförts. Dd låler ana alt departementschefen hoppas på avsevärda förändringari gällande regler. kommer senare alt närmare gå in pä dessafrågor. Men jag vill ändå här understryka all vi inle kan acceptera någonurholkning av den enskildes principiella upphovsrätt lill sin verk.Socialdemokraterna i ulskollel har i reservalion nr 4 inle funnit någotriksdagens ullalande nödvändigl. Var och en som har hört lalaom s. k. kulturell allemansrätt inser alt ett besläml avståndslagande fråndetla är nödvändigt. Ocksädel krav pä förslag lill om förändringar och förbällringarav litteraturstödet som framförs i reservalion nr 20 kommer all behandlas avherr . skall nu omorganiseras och överta destipendieuppgifler som åligger i samråd med KRO saml Musikaliskaakademien i samråd med Föreningen . Del är etl bra förslag.Enligt proposilionen skall dock della nya organ inte får förtroendet all utdelade nu lill inkomslgaranlier omdöpta konstnärsbelöningarna, utan regeringenskall handha detta. Någon molivering anges inte i propositionen. Vi kan inlefinna annat än alt slaiens kullurråds förslag all ocksä denna uppgift skallligga pä den föreslagna konsinärsnämnden bör bifallas, vilkel vi anför ireservalion nr 6. Föralt stimulera tillkomsten av nya sceniska verk finns en särskild stödform, Slödlill sceniskt verk. Vi har ansett del självklarl all verken finnsdokumenterade, bäde för atl möjliggöra uppsättningar på skilda håll och fränforskningssynpunkt. All dokumentation kan ske i olika former är nalurligl -verk med slarka inslag av improvisalion liksom kollektivt framarbetade pjäser,som utskoltet anför som hinder för etl dokumentalionsvillkor, kan givetvis omså är nödvändigl bandas i samband med uppförandel. Jagyrkar, herr talman, bifall lill de reservalioner jag här berört, nämligenreservalionerna nr 1,2, 3, 6, 7, 10, 20, 21 och 24. Övriga moderatareservalioner kommer all behandlas av . HerrWIKSTRÖM (fp); Utgångspunkterna för en liberal kulturpolitik finns formulerade ifolkpartiets program, där det bl. a. heter: "Etllevande och vitalt kullurliv är en omisllig del av etl mänskligare samhälle.Kulturpolitikens syfte skall vara all frigöra, slödja och utveckla individensförmåga till upplevelser och engagemang i dagens värld, med dess historiskabakgrund. Människans egen skapande förmåga, hennes förulsällningar all skapainle blott ting ulan även relationer lill med- människorna är central. Kulturpoliliken måste präglas av vidsynlhei,öppenhet och tolerans. är en förulsällning för ell dynamiskt kulluriiv,där del finns ulrymme för såväl del traditionella som del okonventionella, delsökande och det stridande. Den måsle lämna ulrymme även för långtgående politisktengagemang och samhällskritik. Alla tendenser lill värdemono-polisering måstemotarbetas." Motdenna bakgrund har förordat en kulturpolitik som kan sammanfallas ifyra punkier: Dekullurpolitiska insalserna bör bygga på en långtgående decentralisering och iförsta hand utgå frän fasta lokalt eller regionalt förankrade institutioner. Slal,landsling och kommuner måste motverka del ensidiga kullur-ulbud sommarknadsmekanismerna kan medföra och sträva efter atl garantera kulturiivdallsidighet. Verksamhetersom ligger vid sidan av de etablerade kulturinstitutionerna skall stödjas ochstimuleras. Delallmänna måste medverka lill all ge kulturarbetare av olika slag möjlighet allarbela under Irygga ekonomiska och sociala förhållanden. 1974presenterade regeringen ett förslag lill riktlinjer och handlingsprogram förden statliga kulturpolitiken. Det skulle markera att utredningarnas lid varförbi, all del var dags för konkreta insalser för atl Irygga ell rikt ochniångfaselterat kulluriiv. Tyvärr har del inle blivil så. En rad mål ställdesupp för de statliga kulturinsatserna - mål kring vilka del rådde slor enighetvid riksdagsbehandlingen. Men de ekonomiska åtagandena för all ge liv ochmening ät målen har hitlills varit slarki begränsade. "Delär svårt all se hur de på något avgörande säll skall kunna förändra delkullurpoliliska klimatet och öka medborgarnas möjligheter atl medverka ikullurella aktiviteter eller la del av del kullurella ulbudel", framhöllfolkparliel med anledning av den första "kullurproposilionen" 1974. "För atl förverkliga de uppställda målen fordras under de återstående årenav treårsperioden insalser av annan storieksordning än de som nuföreslås", anförde vi ocksä. Fördem som hoppals all de blygsamma insalserna 1974 skulle uppvägas av destoslörre de tvä följande åren har regeringens "kulturpro-positioner"inneburil nya besvikelser. behandlades framför alll lil-teraiuren,filmen och invandrarna. Alla dessa områden hade varit föremål för omfattandeoch långvarigt utredningsarbete. Det fanns alllså ell väl genomarbetat materialall bygga förslag på. Men del mesla av della material lämnades obeaktat ellerslussades vidare lill nya utredningar. Silualionenär densamma när del gäller årets proposilion. Den präglas liksom sinaföregångare mer av verbala än av reella reformer. De få förbällringar, i. ex.i vad gäller kullurarbdarnas villkor, som föresläs är välkomna. Men påålskilliga punkier fordras slörre insalser. Nuförbigår jag hell ulslällningsersätlningen, som har lalal Nr132 om, och kulturminnesvården, som i senare kom- Torsdaeen den mer att beröra. Litleralurutredningensutgångspunkt för del omfattande förslagel lill statligt lilteralurslödkan sammanfallas i ell citat: Kulturpolitiken "Kulturpolilikeninom lilieralurens område skall ge fler människor möjligheter och impulser allläsa bra böcker, medverka lill atl Irygga yttrandefriheten, bidra lill ökadeyiirandemöjligheler och på sä sätl möjliggöra konstnäriig och kulturellförnyelse, la lill vara och levandegöra äldre tiders och andra länderslitteratur och därigenom Irygga den svenska litteraturens fortsattautveckling." molion lill anslöt sig folkparliel lill denna grundsyn.För att kunna förverkliga den fordras alt god litteratur görs lillgänglig förfler människor, dels genom att utgivningen får tillräcklig bredd, dels genomall allmänheten har möjlighet all enkell - via län eller köp - få lag i bra böcker.Det förutsätter i dagens läge etl brell statligt litteraturstöd. Grundenför etl sådant måste utgöras av ell generöst slöd lill den nya svenskaskönlitteraturen. På denna kan man sedan bygga vidare med slöd lill andraformer av angelägen litteratur: klassiker, översättningar av utländskskönlitteratur, barn- och ungdomsböcker elc. Därförvar del allvarligt all regeringen lade fram etl så snäll och dåligtförslag lill stöd ål den nya svenska skönlitteraturen. Därmed raserades heladen noga övervägda modell för en bred lilleratursalsning somliiteralurulredningen lagl fram. I slällel föran ta fasta pä dess förslag om engenerell stödköpsordning valde regeringen all föreslå ett selektivteflerhandsslöd till ell 50-lal titlar . Delvar glädjande all samlliga riksdagspartier tog avslånd frän della förslag. Delrådde allmän enighet både inom och utom om atl dt stöd av dennabegränsade omfattning och med den föreslagna konstruktionen inte skulle kommaatt förändra silualionen för den svenska litleralurutgivningen och intestimulera föriagen all ge fler författare chansen all nä en bredare publik. Denmodell för stöd till ny svensk skönlitteratur som vann majoritet i riksdagenkarakteriserades av förespråkarna som en lågprislinje. framstår det sommycket tveksamt om della var en riklig beskrivning. I årets proposilion nöjersig ulbildningsminislern försikiiglvis med atl säga atl stödel konstruerats"så atl del också bör verka dämpande på prisulvecklingen på böcker". Detgångna årets erfarenheter visar all en snar omkonslrukiion av stödel ärangelägen liksom alt etl slörre slöd fordras om inle den pris-dämpande effektenskall bli enbart symbolisk. Enligt vår mening bör efter delförsta året under vilkel lineraiurstödet utdelats noggrani utvärdera detla ochlägga fram förslag om ändringar och förbällringar. Förslagel bör föreläggasriksdagen . beslötriksdagen all stödet lill översättningar av utländsk 59 Nr 132 skönlitteratur skulle ulformas som ett selektivt stöd lill eu 60-taltitlar Tnrsdaeen den årligen.Ell slöd av denna ringa omfaiining är otillräckligt. 20 mii 1976 seriösaöversatta skönlitteraturen som drabbats hårdasl av den minskade Från millen av 1960-lalel har antalet utgivna översäll- Kulturpolitiken ningarminskal med drygt 30 96. 1 en lid då internationell samverkan och förståelse förändraländers sociala och kullurella förhållanden spelar en alll siörre roll blir delalll färre böcker frän omvärlden som när svenska läsare. Viföreslår i reservalion 20 all begär atl regeringen näsla år läggerfram ett förslag om en stödköpsordning för översättningar av utländskskönlitteratur. Detär en allmän uppfallning all författare har räll lill ersättning närderas verk lånas ul på bibliotek. majoritet har vid flera lillfällenhöjl ersättningsbeloppet sä all det ligger på en mer tillfredsslällandenivå än lidigare. Skälkan anföras ocksä för en biblioleksersättning lill förlagen. Man kan antingense det som en ersättning för all vissa exemplar av föriagens försäljning,nämligen de som går lill biblioteken, står till allmänhetens förfogande ochofta lånas ul lill etl stort antal människor. Eller man kan betraktabiblioleksersättning till förlagen som en sorls stödform. Biblioteksersäliningenlill förlagen bör i någon form knytas lill bibliotekens inköp av böcker. Manfår på så säll ell slags kvalitetsgaranii och kommer i praktiken att näslanhelt slödja seriösa förlag. Man får ett beslulsfaltande om stödel som är slarkideceniraliserai genom all den sammanlagda effekten av inköpen från biblioteköver hela landei blir avgörande för ersättningen. Man kan vidare ulan tekniskasvårigheter avgränsa stödel lill vissa genrer eller vidga slödel till områdensom inte läcks av den siödköpsordning som ulredningen förordar. Genom ett lakför högsla ersällning eller nerirappning av beloppet vid större försäljning kanman hindra all de böcker som ändå säljs bäsl lill biblioteken och troligenekonomiskt klarar sig hyggligl får en alllför sior del av denna ersällning. Viframhåller i reservalion 20 atl kullurrådel bör ges i uppdrag all lägga framförslag om hur en biblioleksersättning lill förlagen kan konstrueras. Engod, rikhaltig och allsidig facklitteratur är i mänga fall en förulsällningför en meningsfull samhälls- och kullurdeball. Facklitteraturen är också envikiig förulsällning för undervisningen vid universitet och högskolor. Undersenare tid har av olika skäl ulgivningen av facklitteratur i stagnerat.Del kan nämnas all anlald 1974 ulgivna böcker inom ämnesområdena polilik,socialpolilik, juridik och ekonomi bara var hälften av motsvarande antal år1970. Viföreslår därför i reservalion 20 all slaiens kullurråd fär i uppdrag all näsla är lägga fram förslag om ulformningen och omfallningen av ell Slarki utvidgat slöd lill facklitteraturen. 60 När del gäller uigivningsslödel i dess helhel ärdel alliså viktigt all vi nu får till slånd enordentlig utvärdering och en deball om hur detta fungerat. Naturligtvis har detgjort en del nytta, men del har ocksä skapat viss förvirring och varit tungtoch komplicerat atl administrera. När fattade beslutel förra åretvalde man den selektiva modell som lanserats på ett sent stadium avFörfattarförbundet. Del var synd att man inte ville pröva det väl genomtänktaoch generelll konstruerade stöd som liiteralurulredningen skisserat och istället satsade på ganska hastigt hopkomna förslag.Uigivningsslödel hargivil förlagen ett handlag, det skall inte förnekas. Menselektiviteten har varit nyckfull och ofta svårförståelig. Den utlovadeprissänkande effekten har varit obetydlig, och dess så blåögt uträknadeföljdeffekt alt de sänkta prisernaskullestimulera försäljningen i bokhandelnhar hell uteblivit. Det har tagit orimligt alt få fram riktlinjer ochblanketter för stöden och an få fördelning och fördelningsprinciper allfungera. Man kan inte vara säker pä att detta är barnsjukdomar som skallkunna vara överständna, utan del är också möjligt all del finns grundläggandefel i konstruktionen som bör rättas lill. Allt del här för man undersöka nogautan att hysa någon hindrande käriek lill del syslem majoriteten valde attsalsa på. Beträffandebokhandeln har utbildningsministern återigen svikit. Han fick riksdagensuppdrag all utreda bokhandelns situation och komma med förslagom stödåtgärder. Det enda han hiuills åstadkommil är ett löfte om all hantänker anlita experter för all undersöka saken. Del finns en beklämmandeofullständighet och brist på helhetssyn i utbildningsministerns kulturpolitik.Han rycker loss bilar ur den konstruktion litteraturutredningen med möda ficktill slånd och tror all man på del sättet löser problemen. De kulturpolitiskakraven på litteraturområdet rör ju inte bara ulgivningen, utan ocksädistributionen. Detborde vara en självklarhet att uigivningsslödel följs upp idis-tribulionsledel, dvs. genom etl stöd lill bokhandeln. Sä var del ju ocksätänkt i liiteralurulredningen och i del förslag som folkpartid. cenlern ochmoderalerna förde fram . Därav blev ju lyvärr intet, och bokhandelnlämnades alllså hell utan slöd. Givetvis borde ell förslag lill bokhandelsslödha kommil samiidigl med förslagel lill massmarknadsförlag. Bokdislributionenär ell problem som kräver en helhetslösning, och det är därför olyckligt atldessa tvä saker inte frän börian kunnai kombineras och bedömas lillsammans. Nufär depariemenld se lill att del blir någol gjort pä den här punklen och all -som vi framhåller i reservalion 21 - ett förslag till statliga stödåtgärder förbokhandeln föreläggs . Bokhandelnsproblem handlar naluriiglvis ocksä om kommunernas ansvar. Del är vikligl attden kommunala kulturpoliliken kan hälla någorlunda jämna sleg med denstatliga. Kommunerna måsle värda sina boklådor, betrakta dem som de fränkullursynpunkl viktiga insliluiioner de är. De bör anlita dem själva, bl. a.för inköp av skolböcker, i slällel för alt köpa genom andra kanaler. sitt ansvar när det gällerinköpen av böcker till biblioteken. Tyvärr har anslagen för bokinköp inle allsökat så all uigivningssiimulansen kunnai fångas upp. Anslagen i är för bokinköpär i genomsnill högre än . Del räcker förmodligen inteens lill inflalionsreglering. Ännu mindre kan det nalurliglvis räcka lill allfånga upp den ökning av anlald utgivna lillar som är en avsedd effekl avuigivningsslödel. Tiielbreddningen hos Biblioteksriänsl var förra årei ca 22 96jämfört med . Del är klart atl den breddningen har all göra också med uigivningsslödel. Menbiblioteken har inle haft anslag nog för alt fånga upp denna kullurpolitiskasalsning. Effekten har blivit markanta sänkningar i de genom-snillsupplagorförlagen säljer lill biblioteken, vilkel naturiiglvis drabbar förlagen ochdärmed författarna. På detla säll håller uigivningsslödel på all urholkas. Delär bra all vi fäll fram ell förslag lill ett massmarknadsförlag förkvalilelsuigivning så all vi får pröva om della kan vara dt sätl all föra utbra böcker lill låga priser på etl nytt sätt. Tyvärr visade utbildningsministernnär propositionen arbetades fram en märklig oförståelse för all della ocksä ärnågonting som angår den bokbransch som arbetar - bokförläggare ochbokhandlare - och nalurligtvis författarna. Självklart måsle alla dessaintressenter vara med på noterna, om en massmarknadsutgivning avkvalitetsböcker skall ha förutsättningar alt lyckas. Självklart måste de fålillfälle alt dela med sig av sin kunnande och ges insyn och inflylande iarbetet. Självklarl måste de kunna förvissa sig om all verksamheien inlebedrivs pä ell säll som skadar deras normala arbele och hantering med godlitteratur. Delär beklagligl att ulbildningsminislern inle velal ta dessa synpunkier påallvar. Del är desto mera glädjande all kulturutskollel insett allmass-marknadsförslagd är en idé som behöver alla kompetenta krafters slöd ochalt man nalurliglvis först och främst måste vara överens med dem som i dagyrkesmässigt arbelar med böcker och bokspridning. Ulskollel har alltså försettden lösning utbildningsministern föreslagil med viktiga reservationer.Ulskoltet har sagt alt man kan godla all ulgivningen knyls lillLilleraturfrämjandel men har som en förulsällning salt upp atl samförstånduppnås mellan de berörda parterna. Delär vikligl all lägga märke lill utskottets uttalande atl den i proposilionenskisserade organisationsformen självfallet måste underordnas den grundläggandeidén atl en bred icke vinstgivande ulgivning kan komma lill slånd ulan men förden fortlöpande ordinarie ulgivningen av kvalificerad litteratur. Om det motförmodan skulle stöta på svårigheter all uppnå nödvändig enighet kringsamarbetsformerna, förutsätter utskoltet att regeringen återkommer tillriksdagen med nya förslag om uppbyggnad och organisation av en siatsstöddmassmarknadsutgivning. Del här belyder att regeringen får se till allbokförläggarnas, bokhandelns och författarnas synpunkter pä etl vettigt sällbeaklas och atl de kan fä del infiytande över verksamheten som på samma gångtillvaratar deras kunnande och gör delmöjligt för dem all bevaka sina fullt legitima intressen. Författare,förläggare och bokhandlare måste vara med på lösningarna för atl del här skalllyckas och för all vi skall vara säkra på all vi inle säller krokben för osssjälva och förslör den allmänna utgivningen av kvalitetslitteratur, som vi juredan stöder genom del statliga uigivningsslödel. Atlsälla i gång massmarknadsförlaget på ell velligl och rikligl säll aren svår sak-del skall man inle slicka understol med -och regeringens förarbete har ju inteprecis varit del bästa. måsle man ägna lid och krafl ät all repareraförsummelserna och se till all det hela går ihop, men man kan ändå inte bortsefrån risken alt man inte lyckas fä fram någon enighet om hurmassmarknadsförlagd skall organiseras och drivas. Gör man inle det, måsteregeringen komma lillbaka lill med frågan - det är vad somförulsalis i kullurutskolleis belänkande. Men lål oss hoppas alt regeringen laritu med det här uppdraget på allvar och atl de berörda parterna finner samarbelsformersom alla kan accepiera. Denvikligasle principfrågan i ulskottds belänkande gäller upphovsrätten. Underett par års lid har del pägäll en deball kring begreppspard upphovsräli ochkulturell allemansräll. Debatten böriade med all ulbildningsminislern i ettstort upplagt tal pä gick lill attack mol upphovsrätten. Han sade bl.a.: "Så länge upphovsrätten gäller, sä länge existerar ingen kulturellallemansräll och förfoganderätten är begränsad. Det belyder all färremänniskor får glädje av kulturarbetarnas insatser." Isamma tal fortsatte han: "Vi måste som demokraliska socialister fundera påom det inte kan finnas andra och bäilre sätl än hiuills all ge kullurarbdarnaen rättmätig ersällning för deras arbele." Straxdessförinnan hade i en intervju i Norrländska Socialdemokratensagt; "Kullurutbudet skall inle bli föremål för någon ägorättsfilosofi,som enligt min uppfallning hör hemma i ell gammall samhälle. Jag har i slällelsagi all man borde se pä kullurutbudet på samma sätl som man ser påforskningen, dvs. del som produceras borde ingå i hela samhällets samladeresurs." Efterdessa ullalanden drogs en omfattande debatt i gäng som visade allkulturarbetare och jurister var överens om vikten av att slå vakl omupphovsrätten. Utskottethar del angelägel alt söka precisera vad som kan ligga i begreppetkulturell allemansrätt.