prot · FZ09135 · 1975-12-31 00:00:00 — Närdet gäller utmärkning bör det betonas att den görs på sådant sätt auuppmärksamhelsvärdel blir särskilt starkt. Jag vet all del bl. a. sker genomalt märkena och texten på dem ges större format än normalt, eller - om det ären speciellt svår korsning - all ulmärkningen får en särskild utformning somgör den lättare alt avläsa. Detfinns åtskilliga exempel på att sådana åtgärder lett till en betydligt bättreirafiksäkerhelssiluation. Man kan erinra om många platser i vårt land där mangenom att pröva olika sätt att förbättra situationen har uppnått goda resultat.Fru referat av vad som skett i den aktuella korsningen är ell exempelpå del. FruSUNDBERG (m): Jag är nalurligtvis väldigt glad över de åtgärder som kommit tillstånd, och jag hoppas att vi i det här fallet skall kunna undvikaolyckor med dödlig utgång. Samtidigtmåste det vara på del sättet all den här typen av vägkorsningar ökar i antal.Fram lill nu har vi lagt ner vårt arbete på huvudlederna, och småvägarna harfåll vara små. Det är när småvägarna börjar bli stora vägar som den här,egentligen nya, risken uppstår. Jag tycker nog alt del är litet märkligt. Denaktuella vägkorsningen kom till 1969. Där har det alltså varit åtskilligadödsolyckor, och vi skall inte tala om hur många smällar -som de säger pågården alldeles bredvid vägkorsningen - man varit med om. Varför harinte möjlighet getts tidigare all införa sådana här åigärder? Jag skulle igengärna vilja höra hur statsrådet bedömer vägräfflor, som är det mesteffektiva medlet all skärpa uppmärksamheten. Vilka möjligheter härden lokaltstationerade polisen att i samarbete med iraflksäkerheisverket och vägverketpåverka utformningen av säkerhetsåtgärderna? Polisen har gång på gång sagt attåtgärder måste vidtas. Det händer upprepade olyckor, trots fri sikt, ochvägverket har inte gjort något . Den alltmer ökande trafiken innebär naturligtvis i sig många gångersvårigheter att hålla jämna steg i utvecklingen av kanske speciellt del mindrevägnätets utformning. Jag tror emellertid att man Nr 135 rent generellt kan vågasäga att vägmästarna, som har den dagliga lill- den synen av sina speciellaområden, gärna i samråd med polisen och andra 24 nni 1976 som har att fullgörauppgifler i närheten av dessa verksamheter, rimligtvis bör kunna få detförtroendet - de har det också - all bedöma de platser, Om uijörinningen korsningar och andra delar av våra vägar som bör bli föremål för speciella av skattcförfätt- insalser. Jagär alldeles övertygad om alt så också sker, men att vi trots del - som fruSundberg gör - kan peka på platser där man borde ha gåll snabbare fram, det ären sak som jag är rädd för all vi kommer att få leva med även . FruSUNDBERG (m): Jag tackar statsrådet igen, men jag skulle bli glad att få höraslalsrådel säga något om de nämnda räfflorna i vägbanan. Del är nytt i vårtland. Vi har del som försöksverksamhet, och man är på många ställen ute ivägmäslarområdena intresserad av all få reda på hur vi i vårt land kommer attkunna agera i den frågan. Detkanske är svårt för statsrådet att svara här, men då tycker jag all statsrådetNorling kunde säga det. Om del är som säger att man ute i vägmäslarområdena redantalar om räfflor i vägbanan, så är jag alldeles övertygad om att del utan minmedverkan nått till och att man där i så fallundersöker och prövar frågan. Överläggningenvar härmed slutad. § 11 Om utformningen av skatteförfattningar Herr finansministern erhöll ordel för attbesvara i (c) anmiilda inlerpellalion.1975/76:175, och anförde: i har i en inlerpellalion frågat om jag villmedverka till att, i det fortsatta skaltelagstiflningsarbeiel, skattelagar ochtaxeringsförordningar utformas på ett sådanl sätt all lolk-ningssvårigheterundviks och lätlförståelighet uppnås ulan att därmed rättssäkerheteneflersälis. Delligger i allas intresse att reglerna på skatteområdet utformas så enkelt ochlätlfatlligt som möjligt. Möjligheterna att förenkla det nuvaranderegelsystemet är emellertid begränsade, eftersom skattelagstiftningen måsteanpassas till de skiflande förhållanden som gäller för landets skattebetalare. Det stora flertaletinkomsttagare har alt lämna förhållandevis enkla 187 Jagtror inte att skattelagarna i de fallen är särskilt svåra au tillämpa. När delgäller rörelseidkare och andra med mer komplicerade ekonomiska förhållandenmåste reglerna med nödvändighet bli mer invecklade. Men hos dessa deklaranterflnns å andra sidan större vana vid ekonomiska ting och de anlitar i regelockså hjälp lill bokföring och deklaration. Vårnuvarande skattelagstiftning är resultatet av ett samlat arbete av sakkunniga iutredningar, i departement, i riksdagsutskott och i kammare.Strävan hos alla medverkande att skatlelagsliftningen skall skapa rättvisamellan de skattskyldiga gör lagstiflningen i viss utsträckning komplicerad.Det är emellertid en självklar uppgift för alla som medverkar i det fortsattaarbetet med skattelagstiflningen att söka åstadkomma förenklingar. I dettaarbete hoppas jag också på , i hans egenskap av riksdagsman,värdefulla medverkan. HerrBÖRJESSON i (c): Jag vill allra först lacka finansministern för svarel på mininterpellation. Jag uppfattar svaret som positivt. Jagmedger gärna, vilket också framhölls i min interpellation, de svårigheter somföreligger när del gäller att skapa skattelagar och förordningar som är såenkla i sin utformning all de kan lydas även av icke laxeringssakkunniga.Målsättningen bör vara denna, vilkel också finansministern framhållit isvarel, där finansministern säger: "Del ligger i allas intresse altreglerna på skatteområdet utformas så enkelt och lättfattligt sommöjligt." Men finansministern framhåller vidare: "Möjligheterna attförenkla det nuvarande regelsystemet är emellertid begränsade, eflersomskattelagstiflningen måste anpassas till de skiflande förhållanden som gällerför landets skattebetalare." Deltaär i och för sig rikligt, men målsättningen bör ändock vara alt regelsystemetutformas så, genom att exempelvis anvisningarna upprättas på ett enkelt ochlätlfatlligt sätt, alt del stora flertalet medborgare skall kunna få ledningoch hjälp när de deklarerar. Därmed ökas möjligheterna alt deklarationerna blirkorrekta. Detkan vara rikligt all det stora flertalet inkomsttagare har förhållandevisenkla löniagardeklarationer, men det hindrar inte alt även dessa grupper kan hadeklaralionsproblem, t. ex. när del gäller avdragsrälien. Jag vet av egenerfarenhet, genom de många samtal jag hafl med deklaranter ideklarationstider, all man vid konfrontationen med våra skattelagar uppleverdem som någol ytterst krångligt och besvärligt. I många fall blir det fråga omalt skaffa sig hjälp av deklarationsbyråer eller andra, vilket innebärkostnader och lidsförlust. Och del är inte alltid deklaranterna erhåller denbästa hjälpen. Alla byråer och medhjälpare är inte seriösa. är ändåvederbörande deklarant själv ansvarig för sin deklaration och han bär själv detjuridiska ansvaret för dess riktighet. Jagmedger att förhållandena kan vara litet mer komplicerade när del gällerexempelvis företagare, rörelseidkare etc. än när det gäller vanliga löntagare, men del hindrarinte att avdragsrätten för alla kan vara komplicerad. Det är visserligen santalt många av dessa deklaranter har större vana vid ekonomiska ting och anlitarhjälp vid bokföring och upprättande av sina deklarationer. Delblir tyvärr mer och mer så i vårt samhälle , inte minst på skalleområdet,och där har vi lagstiftare vårt ansvar, alt s. k. experter - om jag får användaden benämningen - anlitas gentemot myndigheter etc. för all man skall få sinrätt tillgodosedd. Detär en utveckling som vi måste vara observanta på och som komplicerar ochkommer att komplicera vår tillvaro. Riktmärket måste vara -även om vi kankonstatera att samhällsutvecklingen av det stora flertalet medborgare upplevssom alltmer komplicerad, byråkraliserad etc. - att i allt vårtlagstiflningsarbeie lagar och författningar utformas på ell sådanl sätl att detstora flertalet medborgare själva kan tyda dem och slippa anlita s. k. experteroch sakkunniga och därmed kanske vidkännas betungande kostnader. Det får intevara så när det gäller avdragsmöjligheter, att någon skall kunna erhålla ettstörre avdrag bara därför all han anlitat sakkunnig hjälp. Låtmig, herr lalman, inom parentes säga, även om jag inte har tillgång till någonform av statistik på området, att jag erfarit att del vid inkomsttaxeringförekommit ell siörreanlal rättelser av taxeringsmyndighet lill vederbörandedeklaranters fördel än till deras nackdel, dvs. rättelser som innebär minskningav den beskattade inkomsten och därmed för vederbörande inkomsttagare mindreskatt. Jag tycker alt detta är glädjande. Otvivelaktigtkan många skattskyldiga trots detla komma att drabbas av högre skatt ännödvändigt då de på grund av bristande kunskaper om gällande skaiieräii ejulnyiijar de lagliga möjligheter som föreligger. Vidare har våra skaltelagarskärpts på ett sådant sätt att del största flertalet deklaranter upplever enrädsla över alt göra sig skyldiga lill felaktiga deklarationer med för demobehagliga konsekvenser. Inte minst av den anledningen är det angeläget allvåra skallelagar, författningar och anvisningar utformas på ett förallmänheten lättbegripligt sätt och att exempel ges i anvisningarna som kanvara lill ledning för deklaranten. Det medges att exemplifleringen bara kangälla mer vanliga fall och inie de komplicerade. Jagvill gärna understryka följande uttalande av flnansministern i hans svar:"Strävan hos alla medverkande alt skattelagstiflningen skall skaparättvisa mellan de skattskyldiga gör lagstiflningen i viss utsträckningkomplicerad. Del är emellertid en självklar uppgift för alla som medverkar idet fortsatta arbetet med skattelagstiflningen all söka åstadkomma förenklingar. "Det sistnämnda vill jag alldeles särskilt understryka, nämligen all vilagstiftare har vår del av ansvaret. Som en av dessa många lagstiftare vill jaginte undandra mig mill ansvar. Interpellationen och svarel på den är ett led isyftet all framhålla önskvärdheten av att våra skattelagar, författningar ochanvisningar på skatteområdet utformas på Om användningen av THX och liknande preparat ett lättbegripligt sättför undvikande av lolkningssvårigheter. Jagber, herr lalman, än en gång alt få lacka finansministern för det lämnadesvarel. Överläggningenvar härmed slutad. §12 Om användningen av THX och liknande preparat Herr socialministern erhöll ordet för attbesvara i (c) anmälda inlerpellalion,1975/76:174, och anförde: i har frågat mig om jag är beredd all medverkatill alt sådana ändringar i läkemedelsförordningen vidtas all denna ger utrymmeför alt preparat som THX och liknande skall kunna tillåtas. Jagbesvarade så sent som interpellationer om THX-preparateloch därmed sammanhängande frågor. Som jag då framhöll krävs enligt den avriksdagen beslutade läkemedelslagslifiningen tillstånd av föratt få tillverka läkemedel. Tillverkningen av läkemedel är också underkastaden noggrann kontroll genom . Därvid ställs självfalletbetydande hygieniska krav på tillverkningen av alla läkemedel. Särskiltviktigt är detta då del gäller läkemedel som i likhel med THX är avsedda förinjektion. Syflel med läkeme-delslagsiiftningen och läkemedelskonlrollen är atttillförsäkra allmänheten fullgoda läkemedel under betryggande former. Min inställning till de frågor som lagit upp i sin interpellation framgår klart av del svar som då gavs ochden debatt som då fördes. Jag har inte hafl anledning alt ändra uppfattning idessa frågor . Hen i (c): Jag ber att lill herr socialministern få framföra mill tack förinterpellationssvaret. Jagkänner ett behov av att uttala all socialministern så sent som iår har besvarat en liknande interpellation. Men anledningen till all jag nu pånytt har framställt en interpellation i denna fråga är närmast all jag anseratt frågan under senaste liden i viss mån har aktualiserats och motiverat ettklarläggande. Delframgår av socialministerns svar alt han inte är beredd att diskuleramöjligheterna lill några som helst ändringar i gällande läkemedelsförordningför en sådan uppmjukning att preparat som THX kunde bli föremål föromprövning. Socialministern upprepar i sitt svar fakta som redan är kända. a. alt den av beslutade läkemedelslagstiftningen krävertillstånd av för tillverkning av läkemedel och vidare atttillverkningen av läkemedel är underkastad en noggrann kontroll genomsocialstyrelsen. Jaghar inte ifrågasatt riktigheten i en noggrann kontroll - en sådan är ju avseddall skydda människor, och i synnerhet sjuka, från skadeverkningar. Så långttorde den gällande läkemedelslagslifiningen inte ifrågasättas av någon. Däremothar det ju visat sig alt preparat - s. k. örtmediciner och liknande samt THX,det mest omdebatterade - blivit åtråvärda för många människor som stundom, märkväl i en förtvivlad situation, då ingen vanlig medicinsk behandling kunnathjälpa dem, un-dergåll en kännbar förbäilring genom preparat som den s. k.skolmedicinen fördömer som helt värdelösa. Den fråga dessa människor ställersig är om valfriheten i vårt samhälle inte sträcker sig lill rätten all i ennödsituation gripa lill de medel som visat sig just för dem ha den effekt somde förgäves hoppals på av den medicinska behandlingen. THX-deballen har i höggrad enligt min mening aktualiserat frågan om valfrihet i dessa stycken.Självfallet bör det här understrykas all det gäller preparat som skolmedicineninte funnit farliga, dvs. att de skulle försämra eller rent av påskynda ennegativ utveckling av sjukdomstillståndet. En försämring påslås ha inträtt isamband med THX-behandlingen i några fall då patienter nonchalerat heltnödvändiga ingrepp eller annan medicinsk behandling. Huruvida della har kunnatklart bevisas föreligger det olika meningar om. Denprincipiella frågeställningen i dessa sammanhang är enligt min uppfattning omvi verkligen kan stifta lagar - och där känner jag mitt ansvar - som förbjudermänniskor att tro på en behandling - och, herr socialminister, djupast är deldetta frågan gäller. Vi är alltid angelägna om att framhålla vikten av attlagar som stiftas måste ha en bred förankring i det allmänna rättsmedvetandet.Den mångåriga debatten kring THX och andra preparat visar med all önskvärdtydlighet att den av beslutade och gällande läkemedelslagstiflningeninte har den starka grund hos allmänheten som vi vill all våra lagar skall vilapå. Detta,herr lalman, gör att jag personligen ställer mig synnerligen tveksam lill dentotala obenägenhet som socialministern liksom chef demonstrerarnär del gäller THX-preparalels vara eller inte vara. Jag har en stark känsla avall såväl regering som myndigheter i dessa stycken glömmer bort människan ochhennes behov av all gripa varje chans i en svår nödsituation. Jag vet att detinte är så i verkligheten, men jag vill säga all jag tror att många människorkänner del så. Vi upplever just della, att den lilla människan är bortglömd isammanhanget. Handlingsfriheten kommer bort - lagstiftningen dikterar densjukes villkor även då den av samhället godkända och accepterade medicinenvisar sig verkningslös. Några andra utvägar har hon inte att välja. Om den debatt som förts kring THX och andra preparat inte väcktuppmärksamhci och oro bland alla dessa hjälpsökande människor hade jag aldrigframställt den interpellation jag här har fått svar på. Och förvisso hadediskussionerna kring dessa preparat i så fall Omanvändningen av THX och liknande preparat Omanvändningen av THX och liknande preparat inte heller blivit sålångvariga och livliga som de blivit. Men ingenting har förekommit som bevisatfarlighet av della slag. Man har bara kunnat få fram att behandlingarna skullevara verkningslösa. Mot detla slår de många människornas vittnesmål om enavsevärd förbättring i hälsotillståndet genom THX-behandling och annanbehandling som skolmedicinen enhälligt avvisar. Frågan är således: Kan vi medstöd av vår lagstiflning och av utlåtanden från medicinsk expertis - jag trorf. ö. all vi kan notera olika meningar - omyndigförklara en del av vårbefolkning? Omyndigförklarade är nämligen vad dessa människor upplever au deblivit, och de kommer i kläm, anser de. Jag efterlyste i min inlerpellalion socialministerns medverkan tillsådan ändring i gällande läkemedelsförordning att utrymme kunde ges förpreparat som THX och liknande, som inte annat än möjligen i något enstaka fällkunnat bevisas vara i någol hänseende skadliga. De bör kunna tillåtas dåpatienten upplever dem som klart positiva för sitt hälsotillstånd.Socialministern har emellertid svarat nej på min fråga. Därvid hänvisar han bl.a. till all betydande hygieniska krav måste ställas, i synnerhet då det gällerläkemedel som i likhel med THX är avsedda för injektion. Ja, ingen i den härriksdagen, och knappast någon utanför heller, bestrider att delta är etträltmäligl krav och alt, som jag tidigare nämnde, läkemedelskonlrollen skall tillförsäkraallmänheten fullgoda läkemedel genom betryggande former. Visst - men vi vetalla att våra s. k. fullgoda läkemedel har sina brister liksom denkonventionella medicinska behandlingen i olika avseenden, brister i så måttoatt alla sjuka människor inte blir botade av helt naturliga skäl. Det finns välingen medicin som kan bota alla sjukdomar. Jagupprepar au om människor tror på läkemedel, tillverkade av ihy-mus, örter etc,skall man inte förvägra dem dessa läkemedel, när de visar sig ofarliga. Förmånga utgör de, vilkel ofla framhållits, ett sista halmstrå i en svårbelägenhet, ett halmstrå som dessutom hos många har visat sig ge en god effekt.Om delta bara är inbillning, vilket den medicinska vetenskapen med vissaundantag gör gällande, har vi då rätt förvägra människorna denna inbillning?Jag beklagar att socialministern av svarel att döma är ointresserad av att överhuvud tagel diskulera dessa, som jag tycker, i och för sig mycket känsligafrågor. För många människor är de emellertid synnerligen viktiga och påtagliga.För mig framstår del som om själva principfrågan - berörda människors rätt alttro - kommit i skymundan i den stundom affekterade debatt som uppstått främstkring THX. Som jag framhållit ter det sig motbjudande och närmast tragiskt attgenom lagar påbjuda au människor i nödsituationer skall välja de medel som vi idenna lagstiftande församling anser vara de enda rälla. Sådana lagar kanknappast någonsin få den förankring i allmänhetens rättsmedvetande som vi sågärna önskar. Jag ber all få tacka socialminister för detlämnade svarel. Hen (): När socialministern och jag och några fler i denna kammare hade denförra debatten om THX, tillät jag mig säga: Herr socialminister, den härdiskussionen tar inte slut, den kommer att fortsätta så länge ni är så ihärdigi ert avslagsyrkande i denna fråga all ni inte är beredd all ändra uppfattningoch se hurdan verkligheten är. Densom egentligen nu skulle vara expert på THX-frågor, som vi hardiskuterat dem, vore herr talmannen, som har avlyssnat flera långa debatter iämnet. Jag har också varit förmäten nog all della mot bakgrund avall jag har mött så många människor som har använt THX. Jag har försökt sägaatt när man uppträder både i miljöfrågor och i medicinska frågor, måste mangöra del med en viss grad av ödmjukhet därför alt det är så mycket som man ickekan och så myckel som man icke förstår. Men ändå är det vår uppgifl all försökatränga in i problemet mot bakgrund av de erfarenheter vi har. Manfår emellertid inte vara så ödmjuk att man övergår lill flathet i dessa frågor.Del är därför, herr talman, som jag ständigt tar upp frågan, och jag är också tacksammot min vän i som har interpellerat. Denuiredning som giort är helt enkelt, såsom sagts från flerahåll, inte tillräckligt underbyggd. Del är en seriös undersökning som gjorts avsocialstyrelsen, men man anser även på experthåll - vilket framkommit idiskussioner mellan läkare som förts i pressen - att det flnns för litetmaterial att arbeta med. Delta framgår också av vederbörande länsåklagaressalt alt handskas med frågan. Del visas därvidlag stor försiktighet. Man har juinte tagit upp saken i form av ett åtal på grund av all man velatvänta och iaktta situationen. Man har varit osäker. Detvore värdefullt om socialministern ville säga alt han ändå är litet grandosäker i denna fråga och inte bara så där kavat uttala att han inte har ändratuppfattning sedan den förra diskussionen. Varförär denna osäkerhet så djupt känd hos så många människor? Jo, därför att man harmött den verkliga situationen - den situation som herr statsrådet och socialstyrelsenicke på samma sätt har fått möta. Statsrådet har fått möta arga uttalanden ochuppvaktningar, inträngande brev från människor som fåll THX, beskrivningar avderas silualion eller anhörigas silualion, böner från anhöriga och andra om auTHX fortfarande skall få användas. Varförär del då så nödvändigt all man får använda THX i fortsättningen, till dessall ett nytt preparat kommer i marknaden? Jo, del beror helt enkelt på attsocialstyrelsen själv försatt sig i denna situation genom att THX fått användasunder lid. Som vi sagt har tiotusentals människor fått användaTHX, och så skall man då med olika medel bryta hela utvecklingen i ett läge,där världen börjar upptäcka möjligheterna au hitta ett motsvarande medel justgenom brassen som ett vatienpreparat fast på ett annat, mera intensivt ochvetenskapligt Omanvändningen av THX och liknande preparat 13 protokoll 1975/76:134-135 Nr 135 sätt än del som går till väga på. Måndagenden '" ° levat med människor somvarje vecka 24 mai 1976 använderTHX. Del är inga anhöriga lill mig som gör del men däremot en rad människorsom jag känner. De anser all de inte kan leva som Om användningen vanliga människor utan THX. De har varit hos läkare och fått viss hjälp av THX och men upplever ändå sin situation så, att THX ger demen stor lättnad. liknande preparat Kaninte herr statsrådet erkänna det psykosomatiska innehållet i del hela, själens inverkan påkroppen i della sammanhang? Del finns en mycket intressant artikel i av , vilken ansluter till artiklar av professor i samma tidning . Där säger man all del inte ärtillräckligt med de undersökningar som gjorts, ulan i rådande silualion börman göra en dubbellesl av preparatet. Sjuka människor säger att de mår bättreefler behandling med THX, och vad beror då del på? I artikeln i del: "Svaret ges icke på denna fråga." Och säger författarna: "Från vetenskapligsynpunkt är della förhållande utomordentligt nedslående, då det för den storaallmänheten kommer att starkt begränsa förtroendet för vetenskapliga uttalandeneller i varje fall för experter." Bakgrunden är alltså att man uppleverhela situationen som förändrad, och detta har inte tagits med i någonvetenskaplig undersökning. Som Slalsrådel väl vet är det professor ochLars - som arbetar med statistiska uppgifter på det medicinska området- som tar upp denna fråga till analys. Jag lycker också alt man frånsocialstyrelsens sida borde undersöka della mera effektivt. Sedan,herr statsråd, har jag både här i och på annat sätt hävdat, att allade tiotusentals människor som använt THX känner ett behov av en fri och obundeninstitution i detla land, som kan stå emellan den enskilde patienten ochsocialstyrelsen och till vilken både patienten och läkaren kan vända sig föratt informera om sina erfarenheter, uttrycka sina önskemål och framställa sinafrågor. Därigenom skulle vi komma bort från hela denna inflammerade diskussion.Både patienten och läkaren som har personlig, praktisk erfarenhet av vad somhänder, skulle på så sätt få möjligheter att nå , som också dåkunde sorlera alla de synpunkter som kommer in. Men socialministern har intevelat höra heller på det örat. Situationenär sådan all 10-15 sjukhus i har börjat eller kommer att börja med au använda THX. Jag har varit hos i bara en gång för att kolla en del uppgifler. 1 övrigi har jag arbetat med denna fråga uteslutande mot bakgrund av människors allmänna syn pä THX-preparatet. Men den gången när jag var i upplevde jag au läkare från hade samlats där därför att man skulle arbeta fram THX i .