prot · FZ09135 · 1975-12-31 00:00:00 — Och frågar jag statsrådet: det tillfredsställande att del är tillåtet att använda THX i , med de stora medicinska erfarenheter man har i det landet, medan hundratals och åter hundratals människor här " i landet skall behöva lägga ul stora pengar påresor dit ner för alt bli behandlade medTHX, som förbjuds här i ? Är del en modern, riklig och mänskliguppfattning av situationen? I en av aflontidningarnaslår det så här: "Sådanl är Palmes'mjuka samhälle'. OlofPalme sade senast i TV-debalten med au socialdemokratin kämpat fören varm och generös kontakt mellan myndigheter och enskilda. Stämmer detla medverkligheten?" Jagfrågar statsrådet: del i detta fall med verkligheten att del flnns envarm, generös kontakt mellan myndigheter och enskilda, mellan socialstyrelsenoch allmänheten och mellan och allmänheten? Ni är ju ändå högstestyresman, herr statsråd, med uppgifl all försöka genomföra detta mjukasamhälle, som statsministern pläderade för i TV; och då hoppas jag också allvi i denna debatt skall få någol underlag för denna känsla av värme ochgenerositet. Omanvändningen av THX och liknande preparat i (fp): Debatten om THX är, som tidigare talare sagt, inte ny i denna kammare.Och någonting säger mig alt det inte heller är sista gången THX är uppe. THXär ell märkligt medel - det tycks sälla sinnena i svallning på ell specielltsätt. Det är lusentals människor här i landet som tror på THX - med rätt ellerorätt. De påslår att de har blivit bättre genom alt använda medlet.Socialstyrelsen och myndigheterna betraktar dem som om de vore lögnare elleridioter hela bunten. Det är en djupt otillfredsställande situation. Detär tusentals människor här i landet som på grund av myndighetens uppträdandetappat allt förtroende för myndigheten. Det är ingen tillfredsställandesituation. Vadgör då statsrådet? Jo, han stöttar myndigheten till punkt och pricka, göringenting för att försöka komma fram till en lösning som kan vara acceptabel,hänvisar bara till en uiredning som gjort och som dessalusentals människor inte kan acceptera. Som sade sätts den iivivelsmål även av medicinare. Jagvet att det sedan vi senast debatterade frågan gjortsframställningar till statsrådet om all tillsätta en opartisk, som med hjälp av tillgänglig expertis skulle utredasaken. Att tillsätta en som - förhoppningsvis - harförtroende i alla läger skulle vara ett sätt att lösa problemet. Omdel nu är så, som och dess experter säger, all medlet ärverkningslöst är del tänkbart all människor skulle kunna tro på del också kom lill del resultatet. Om del å andra sidanvisar sig att medlet inte är verkningslöst - och del finns tecken som tyder pådet - kanske det vore dags för och socialministern att börjalyssna. Men statsrådet har intehört någonting alls sedan sist. Omanvändningen av THX och liknande preparat nöjd med all tusentalslappar vad de betraktar som sill sista hopp. Att ta ifrån en människa del sistahoppet är någonting myckel grymt, herr socialminister. När man gör någontingsådant skall man ha myckel klara bevis för att man gör del enda rätta. Ansersig statsrådet ha sådana otvivelaktiga, hundraprocentigt säkra bevis? Eller ärslalsrådel beredd all låta saken utredas ytterligare och tills så sker låtaverksamheten fortgå? Eller är statsrådet nöjd med att i fortsättningen talamaktspråk till människor i nöd? Jag har varii i ganska länge, och jag har många gångerlyssnal lill de här THX-deballerna. 1 början ställde jag mig ganska skeptisktill den här formen av sjukvård, eflersom jag har del största förtroende förden svenska sjukvården och för våra läkare och forskare. Men efler hand har jagvid kontakter med läkare fått klart för mig all många av dem egeniligenaccepierar THX-behandling av palienler som ingen annan medicinsk hjälp kan få.Del är hell klart att det flnns sådana palienler, och de är dessutom bereddaatt undergå den här behandlingen på egen risk. Aujag nu begärt ordet i den debatten beror på alt jag , speciellti vår, fåll många kontakter. Jag flck t. ex. ett fem sidorlångt brev från en person som jag inte närmare känner. Jag vill gärna citera endel ur detla brev -jag skall inte läsa hela brevet; det är alldeles för långtfördel. Jag förmodar att man i har fåll mängder av sådanahär brev och känner igen tongångarna, men jag tycker ändå alt del flnnsanledning att citera någol ur detla brev. Brevskrivarenberättar alt han - han är - har lidit av diabetes.Ursprungligen ordinerades han fel mal för all kaloribehovet skulletillfredsställas ulan tillförsel av socker. Gymnastik, lek och idrott skulleidkas sparsamt och försiktigt, alltefler läkares dåtida ordinationer. 30år senare är åsikterna de rakt motsatta, skriver han. Längre fram i brevet heterdet: "Minsockersjuka har lill inte gell mig några större men. Sedanbörjade ögonen blöda, sår uppstod mellan tärna, sår hade svårt all läka ochinsulinkänningar uppstod allt oftare. fick väckamig, ställa om insulinmängden, ordinera läkemedel för läkning av uppkomna sår.För läkning av blödningarna i ögonen fanns och flnns fortfarande intet au fåtrots rådfrågan hos läkare i , , m. m. gickoch höger öga blev hell förmörkat av blod medan däremot vänster öga klarade signågot bättre." Tvåår senare fick den här mannen komma lill kliniken i . Där gjordes eningående undersökning. Del heter vidare i brevet: "Inställningen av mittsocker har hela liden kontrollerats av både mina ordinarie legitimerade läkare ochdoktor . Dagliga THX-behandlingar under gör alt jag i dagbara har knappt hälften 24 lE insulin mot vad jag tidigare log52 lE. Insulinkänningarna är borta, såren mellan tårna har försvunnit och andrauppkomna skador läker bättre. Blödningarna i ögonen (obs!) har upphört ochsynen förbättrats. Vad begär Du mera av ett primitivt kalvbrässextrakl? Varklok, ställ upp och hjälp till så att della fltntastiska THX-preparal kan fåflnnas kvar och kanske göras ännu effektivare! Det måste ju gå med de finatekniska resurser och duktiga forskare vi har . Bråketalldeles - då THX-verksamheten helt stängdes - gjorde all jag igen höllpå att förlora synen, då jag inte hade tillgång till THX. Del öga jagfortfarande kunde se bra på höll på att tilltäppas av små, små blödningar innanjag åter fick THX och blödningarna åter igen kunde stoppas." Islutet av brevet frågar brevskrivaren: "Varför har inte majoriteten avsvenska folket rätt all få sin vilja igenom i THX-frågan enligtSIFO-undersökningen den 5/2 1976?" Sedan följer ytterligareåtta frågor: Varför har viinte räll att bestämma över vår egen kropp? Varför har inte legitimerade läkare och övrigsjukvårdspersonal rätt att arbeta tillsammans med doktor utanrisk för trakasserier från ? Varför har inte THX-patienterna - angående sinaförbättringar -rätt att bli trodda lika seriöst som övriga människor? Varför skall vi diabetiker inte få behålla synen nunär vi vet alt del finns ett medel som hjälper? Varför skall våra barn vara tvingade att ha enblind förälder? Varför skall vi inte få hjälp när andra lidande fårhjälp av samhället? Varför skall vi lida och dö tidigare än behövligt? Hur kommer del sig slutligen all det från andraländer nu inströmmar resultat som bekräflar doktor ?" 1ett PS skriver den här mannen: "Skall jag" - här skriver han sillnamn - "verkligen behöva bli blind i framliden? Om den konventionellasjukvården har något botemedel mot blodkärlsförändringar i ögonen, var godmeddela detla!" Jag tycker verkligen attdelta är ell nödrop. Nusäger slalsrådel Aspling i sill svar lill i all det"krävs enligt den av beslutade läkemedelslagstiflningentillstånd av för all få tillverka läkemedel. Tillverkningen avläkemedel är också underkastad en noggrann kontroll genom . "Ja, del är helt klart all det är en korrekt återgivning, och den principen villväl inte heller någon ändra på. Del är lika viktigt all läkemedel som skallinjiceras är så rena som möjligt, och det är samhällets skyldighet all se tillall så också blir fallet. Närdel gäller THX är det väl närmast den hygieniska frågan som har vållatbekymmer. Jag vet inte hur farligt THX-preparatet anses vara från hygienisksynpunkt, men del har ändå använts så länge alt man har fåll ett statistisktunderlag även belräffande riskfaktorn. Omanvändningen av THX och liknande preparat Nr 135 såvittjag vet, varit förvånansvärt lilen, inte minst med tanke på alla Månd'igen den andrahygieniska olyckor som trots allt inträffar på våra sjukhus. 24 mni 1976 '"' ' ändra på de regler som har beslutat om och inteheller för att diskriminera den svenska medicinska vetenskapen. Oni användningen Jagsade inledningsvis att jag har del största förtroende för den. I stället av THX och vill jag enbart vädja till socialministern attmedverka till att social- liknande preparat styrelsen omprövar sittställningstagande till THX-preparatet. Man behöver inte frångå riksdagensbeslut av den anledningen, såvitt jag förslår. Den hillillsvarande verksamhetenbör trots allt kunna ligga till grund, allra helst som så många människorupplever förbättringar till följd av det här preparatet. Jag förmodar också atthygienen kan förbättras. Personligenhar jag en stark medkänsla med de här olyckliga människorna, vilkas sista hopptycks vara THX. De vädjar också till doktor all hjälpa dem, ochde medverkar på det sättet även till en otillåten handling från doktorSandbergs sida, som ju under ålalshot ständigt arbetar i humanitetens tjänst.De här människorna vädjar också till socialministern att han skall ställa uppoch hjälpa dem. Och min fråga är naturligtvis: Finns del, herr socialminister,ingen mänsklig lösning på del här så djupt medmänskliga problemet? Jag skall inte la upp någon debatt här utan vill bara i korthetsäga följande. Deärade talare som har yttrat sig - flera har diskuterat dessa frågortidigare och upprepar sina synpunkter - går på nytt förbi det grundläggandesyftet med vår läkemedelslagsliftning, nämligen all den skall lillförsäkraallmänheien fullgoda läkemedel under betryggande former. Erfarenheterna visarhur viktigt detta är och hur viktigt det är att läkemedelslagstiflningengrundas på vetenskap och beprövad erfarenhet. Tillherr vill jag bara i korthet säga följande med anledning av all hantog upp . Jag upplyste honom och andra i debatten attFörbundsrepubliken nu planerar en läkeme-delslagsliflning som i alltväsentligt överensstämmer med den svenska. HerrLindahls i tal om all jag skulle föra ett maktspråk gentemotpatienterna är en sådan beskyllning som jag, herr talman, inte skall ta upplill någon diskussion. Jag vill göra del tillägget att vad man tycks mena äratt vi skulle gå fram bokstavligen med maktspråk gentemot ochtvinga landels högsta medicinska myndighet att mot sitt samvete och sitt ansvarhandla mot vetenskap och beprövad erfarenhet. Jag vill delserinra om att beslutat uppskjuta behandlingen av demotioner som väckts rörande THX-preparatet och därmed sammanhängandefrågor - de av i berörda frågornakommer då upp lill behandling - dels påpeka 198 all riksåklagaren vid en samlad bedömning av THX-ärendet funnit vä- gande skäl tala för auTHX-verksamhelen på nyll bör prövas av domsiol. Mot den bakgrunden anser jagdel inte vara meningsfullt all gå in i någon debatt om användningen avTHX. HenLOTHIGIUS (m): Del meningsfulla i alt föra en diskussion ligger väl i att demänniskor som vill använda THX skulle kunna få någon känsla av attsocialministern är beredd att ytterligare fördjupa sig i problematiken ochförsöka att gå igenom det hela igen, alltså inte säga: Nej, vad jag har sagt,det slår jag vid. Vihar här i kammaren bett slalsrådel om följande: Låt THX få användas framåt, under läkares kontroll - av de läkare som vill, av depatienter som vill. Läkaren skulle då meddela patienten sin inställning ochredogöra för ståndpunkt, och patienten skulle med denkännedomen få uttrycka sin önskan att fortsätta behandlingen eller inte. Ochlåt det material som kommer fram utgöra underlag för en stor undersökning omvad som händer och sker. Undersök varför människan mår bra när hon använderTHX. Del är ju numera en vetenskaplig fråga och ingen fråga som ställs av mereller mindre seriösa politiker. Jagvill, herr talman, ta upp den här frågan ur seriösa aspekter, och jag har delstörsta förtroende för läkarkåren. Jag känner massor av läkare av allakategorier från professorer till underläkare som jag umgås med. Många av dem ärväldigt förvånade över att myndigheterna inte intar en lilel varmare attityd iden här frågan. Jag är övertygad om, efter en del diskussioner som jag har förtmed tyskar, att man i Väsilyskland kommer alt vara betydligt mera liberal i denhär frågan, delta mol bakgrund av en vana man där har all handskas med sådanahär frågor -jag behöver bara la naturläkemedlen som exempel. På den punktenvisade socialministern i alla fall en mera öppen och generös attityd, vilkethar åstadkommit en betydligt bättre situation för de människor som önskaranvända sådana mediciner. Jag tycker all ni bör uppträda på precis samma sätt idet här sammanhanget. Trädner, herr statsråd, från ert elfenbenstorn och möt människorna på del säii vivill och på det sätl som statsminister säger att han vill möta människorna,på ett varmare sätt . HerrLINDAHL i (fp): Det här är ett ganska svårt problem. Den saken borde vi vara eniga om. Vadjag har efterlyst här är en parlamentarisk , som medstöd av tillgänglig expertis skulle gå igenom frågan. Det är ett sätt att få igång en dialog med desperata människor, en dialog med människor i nöd. Slalsrådelär nöjd då man lar ifrån människor deras sista hopp ulan att ens vilja tala meddem. Är inte det att tala maktspråk, herr statsråd? Om användningen av THX och liknande preparat Nr 135 Vore det så fariigt att låta denna utredning göras? Måndagenden ' '' n skulle visa? HenBÖRJESSON i (c): Om användningen Herrtalman! Jag vill gärna deklarera att jag känner mig ödmjuk när av THX och vidiskuterar den här frågan därför att jag upplever min egen litenhet liknande preparat införproblemen. Jaghar läst igenom utlåtandet av experlulredning om THX. Jag känner migkonfunderad efler den läsningen. Men kommer jag i kontakt medmänniskor som ringer mig eller brevledes vädjar om all THX skall få vara kvaroch säger: Det har räddat mitt liv. Det har kanske medverkat till alt jag fåttleva lilel drägligare, men framför allt lill all jag fåll leva litet längre. Del är inte doktor jag ömmar för, utan jag ömmar fördessa människor som behöver hjälp, människor som är i nöd. Kanske jag låterlitet patetisk när jag säger all det är människor i nöd som ropar om hiälp. Jaganvände inte ordel maktspråk i mill anförande därför alt jag tyckte att ordetvar litet för starkt. Jag övervägde all använda del, men jag gjorde del inte.Om emellertid alla de som kontaktat mig kunde stå här i talarstolen skulle detala om maktspråk därför att de upplever det som ett maktspråk frånmyndigheternas, från , från och frånstatsrådet sida. Jagtror mig känna socialminister väl . Och jag vetau har - om jag får använda del uttrycket - ell gott hjärta ochförstår människor i nödsituation. Men jag undrar i detta fall om statsrådetAspling verkligen förstår vilken nödsituation många av dessa människor befinnersig i. Jag gör det inte. Menom jag komme i den situationen all jag inte hade någon hjälp att få på delvanliga, traditionella sättet via vår förnämliga sjukvård -internationellt setthar vi en förnämlig sjukvård, men även den har gränser och kan inte bota allasjukdomar - skulle jag myckel väl kunna länka mig att som ett sista desperatförsök pröva THX. Ingen skulle väl klandra mig för del. Men jag får del inte.Jag förvägras denna rätt. Och del är detta som människorna upplever som någotgrymt. Del är inte mina egna ord, men människorna upplever del som grymt. Tusentalsmänniskor har svårt att förstå varför de ej får fortsätta med sina injektioner,såvida de inte har ekonomiska resurseratt få injektioner i någol annat land.Den upplysning vi fick innebar bl. a. au en lagstiflning liknande vår. Då stängs även den dörren. Ja, nog hardessa människor anledning att känna sig olyckliga. Jag är inte, med mittinlägg här, ute efler all cyniskt spela med sjuka Jag hoppasstatsrådet förstår all della för mig är Jag harförsökt undvika denna debatt för jag trodde 200 man kunde föra den med . Jag har fåll brevsvar från so- Men jagfinner all det är uteslutet att gå fram den vägen. Därför vädjar jag lillsocialministern, inte för min egen del, men väl för de tusentals människor dethär är fråga om: Hjälp dem i deras förtvivlade silualion! För den är förtvivladför många. Överläggningenvar härmed slutad. §13 Om en redogörelse för överläggningarna i stat-kyrka-frågan Omen redogörelse för överläggningarna i stat-kyrka-frågan Herrkommunminislern erhöll orilet lör all besvara herr .Antonssons (c)anmälda inlerpellalion, 1975/76:180, och har frågat om jag vill lämna en redogörelseför överläggningarna i stat-kyrka-frågan mellan regeringen och svenska kyrkanoch för de ståndpunkter regeringen därvid intar i de väsentliga delfrågorna,särskilt den om församlingssiyrelselagens bibehållande. Överläggningarnamellan staten och företrädare för inleddes förraåret. De skall enligl vad vi gemensaml har kommit överens om avse frågan omvilka möjligheter del finns all förverkliga de grundläggande principer som 1968års beredning har föreslagit, med beaktande av de synpunkter som har förts frami remissyttrandena. Jag vill i sammanhanget påpeka, att remissinstanserna intealls var så entydigt kritiska till beredningens förslag som i interpellationen synes ge vid handen. De kritiska synpunktersom anfördes finns emellertid med i del pågående arbelei. Som jag i olika sammanhanghar understrukit är målet för överläggningarna att nå fram till samlandelösningar. Vidde inledande överläggningarna framhöll jag, all jag för min del betraktarreligionen.och därmed trossamfunden som ett så viktigt element i vårt samhälleatt vi bör eftersträva all nå sådana lösningar som främjar och icke försvårartrossamfundens framtida arbetsmöjligheter. Men del är också en grundläggandeprincip att staten skall vara neutral i livsåskådningsfrågor, och det är somjag ser del ett grundläggande rättvise-och jämlikhetskrav att trossamfunden fårarbeta under så långt möjligt likartade villkor. Jag framhöll också all maninte borde söka lösningar genom fortsatta principdiskussioner ulan pröva om delvar möjligl att komma fram lill en lösning som hade ett konkret innehåll. Jagmenade alltså all man borde gå ett steg längre än beredning, som hadetill uppgift att lägga fram förslag till principlösningar. Vid de inledandeöverläggningarna redovisade jag också fyra olika områden där jag ansåg deltänkbart att i praktiska frågor söka sig fram på delvis andra vägar än de somberedningen hade föreslagit. Det egentliga arbetetbedrivs i fyra arbetsutskott som vi gemensamt Nr 135 harenats om att tillsätta. 1 utskotten ingår företrädare för den arbetsgrupp den ' '''förankring inom olika kyrkliga kretsar, som ärkebiskopen har 24 mai 1976 tillkallat,och en arbetsgrupp som har bildats inom utbildningsdeparte- --------------- menlel.Arbetsutskotlen har vart och ett sill särskilda ämnesområde alt Om en redogörelsebehandla. för överläggningar- - i vilket också ingår en representant för kommunerna na i stat-kyrka-frå- - har hand om begravningsväsendet. Enligt 1968 årsberedning skall be gå/? gravningsväsendet vara en uppgifl förde borgerligakommunerna. Enligt min mening talar praktiska skäl för att kyrkan ändå i åtskilliga fall har hand om den faktiska förvaltningen av kyrkogårdar och andra begrav ningsplatser. I de allra flesta fall ligger kyrkobyggnaden och begravnings platsen intill varandra och samma personer sköter både kyrkobyggnaden och begravningsplatsen. 1 slal-kyrka-arbeiel prövar man nu en ordning enligl vilken huvudmannaskapet för begravningsväsendet förs över till de borgerliga kommunerna, men kyrkans församlingarges förutsättningar - om de så önskar - att mot ersättning av kommunerna fortsätta med förvaltningen. 1 del utskott som har hand om begravningsfrågorna un dersöker man nu samspelet mellan kommun och församling vid en lös ning såsom den angivna. Ettannat utskott behandlar ekonomifrågorna. En viktig del i det arbetet gäller hurkyrkans medlemsavgifter skall uppbäras. På den punkten föreslog 1968 årsberedning att staten som en serviceåtgärd under en övergångstid på tio årskall kunna erbjuda sig alt uppbära medlemsavgiften lill kyrkan. Jag menar all mankan länka sig att förlänga den perioden. Från denna utgångspunkt försöker mannu inom ekonomiutskoilet all finna metoder för staten att medverka när delgäller att uppbära medlemsavgiften till . Del är i mångaavseenden en tekniskt besvärlig fråga, där man emellertid har kommit en bit påväg. Också ekonomifrågorna i vidare mening bearbetas av utskottet. Dettredje utskottet behandlar frågor om den kyrkliga egendomen. Beredningens förslag att liksom skall ha tillgång lill den kyrkliga egendomen utsattes för en hel del kritik. En huvud invändning var alt eller dess organ borde ha tillförsäkrats äganderätt lill all eller en del av egendomen. .Andra invändningar avsåg all beredningens förslag var oklart. Man begärde från en del håll ytterligare uiredning om vad förslaget skulle innebära för kyrkan. Del utskott som har hand om egendomsfrågan undersöker på vilket sätt som egen domen kan ställas till kyrkans förfogande så alt kyrkan inte får sämre möjligheter än alt utnyttja den. måste man se lill att egendomen alltid finns bevarad för religiöst arbete här i landet. Jag kan nämna, alt man f n. prövar en modell, enligl vilken egendomen alltefler det ändamål den skall tjäna förs samman till olika förmögen hetsmassor i form av stiftelser. Den som känner lill en del om de kyrkliga egendomsfrågorna inser alt det här gäller ett omfattande och komplicerat arbete. 202 Det fjärde utskottet slutligen överväger de olikafrågor som har sam- band med kyrkans framlidaorganisation och själva övergången till ändrade relationer mellan staten ochsvenska kyrkan. Det är besvärliga frågor, delvis av komplicerad tekniskkaraktär. Inom ramen för detta utskottsarbete överväger kyrkans företrädaresedan en längre lid hur kyrkan bör vara organiserad. Resultatet av dessaöverväganden, som självfallet kräver mycken tid, föreligger ännu inte. Arbetetinom della utskott rör också bl. a. frågor som hur förändringen tekniskt skallgå till samt hur man i ett övergångsskede skall lösa personalfrågor och fråganom församlingarnas skulder. Vad gäller särskilt frågan om ell framtidaregel-syslem för förklarade jag redan när vi inledde överläggningarnaatt jag kunde tänka mig all det övergångsvis kan komma alt behövas vissalagregler. 1 övrigt har jag sagt, all del från regeringens sida inte flnns skälall föreslå särskild lagsliflning rörande . Om man från kyrkanssida emellertid har önskemål om lagsliflning har jag framhållit alt man fåröverväga om della önskemål kan tillgodoses ulan all man kommer i konflikt medgrundläggande principer. Situationen är alliså den all man i första hand inomkyrkan måste enas om hur kyrkans framtida organisation skall se ul och hur manvill ha del när det gäller lagstiftningsfrågan. Man måste inom kyrkan klara utvilka konkreta regler rörande kyrkans struktur som man anser bör gälla förframliden. Först därefter kan ställning tas till den mer principiella frågan omreglernas form. Så långt har emellertid arbetet ännu inte fortskridit och delskulle därför vara ett otillbörligt ingrepp i de pågående överläggningarna omjag här kom med några deklarationer i denna fråga. Låtmig bara avslutningsvis säga några ord om hur jag mera allmänt ser på deframtida relationerna mellan staten och . Jagbetraktar kyrkan som ett trossamfund bland andra och delar därmed ocksåberedningens uppfattning all inget trossamfund skall ha en i princip annorlundaställning än andra. Det är ell rällvise- och jämlikhelskrav att trossamfunden idella land får arbeta under såvitt möjligt likvärdiga förhållanden. Mensamtidigt som jag jämställer kyrkan och övriga trossamfund måste jagkonstatera att kyrkan ändock intar en särställning.