prot · FZ0961 · 1975-12-31 00:00:00 — Våraolika meningar bottnar säkert i olika värderingar. Jag vill inte polemisera omdet; jag tycker bara del är angeläget all effekten klarläggs. HerrGUSTAVSSON i (c) kort genmäle: Vi har inte ändrat uppfattning. Vipreciserade våra krav vid förra årets riksdag, och de kraven finns kvar i årelsmotion. Jag vill upprepa atl vårdnadsbidraget är en ersättning för utförtarbele. Det skall då jämföras med vilket annal arbele som helst. Hen () kongenmäle: Del är ingel atl skämmas för alt man ändrar uppfattning. Del kan beropå alt man har fält nya skäl, eller att man har uppläckt vad ens värderingaregentligen går ul på. i var i sitt anförande inne påhistorieskrivning och talade om all yrkat på vårdnadsbidrag ända sedan1960-lalel. Men visst var del väl sä all var för etl obeskattatvårdnadsbidrag t. ex. i samband med skattereformen 1970? Del vill Jag minnas.Har jag fel på den punklen? Hen i (c): blev vi påminda om den både dunkla och tragiska s. k.baltuilämningen . All händelsen salt djupa spår hos härvarandebalter och hos många svenskar omvittnades av de gudstjänster som hölls pä sinahäll till de utlämnade ballernas minne i samband med 30-årsdagen av derasutlämning frän lill . Jagkan, herr talman, inle underlåta all nämna delta emedan jag offentligt itidigare sammanhang givit uttryck för min önskan all regeringen skulle hävahemligstämplingen av de handlingar som rör uilämningen. borde dellavara möjligl, och del skulle förvisso vara ägnat atl skingra myckel av den orooch del obehag som alltjämt mänga känner Ibr del säll varpå behandladede baltiska flyktingarna. Vi berömmer oss ofta och gärna av all ha en mycket högt stående social-och sjukvård i vårt land. Och vi har förvisso fog för del - internationellthävdar vi oss väl på dessa viktiga samhälleliga områden. Det finns emellertidbrister som 'del synes vara svårt att få avhjälpta. Jag avser då främsllångtidsvården. Missförhållandena inom denna vårdseklor har påtalats gång efterannan, men det verkar som om resurserna sländigl skulle tryta när krav päförbättringar skall lillgodoses. Klagomål från både personal och patienter harinle saknats. För alla berörda parter medför bristerna slora påfrestningar. Långvårdspatienterborde rimligtvis beredas ökade möjligheter all, när de så önskar, få ett egelrum dil patienten kan la ägodelar från silt hem och därmed skapa en merhemliknande miljö för sig under den långa vårdtiden. Detla skulle effektivtbidra lill ett bättre hälsotillstånd för resp. patienter och därmed också tillmindre ansträngande arbele för personalen. Brislenpä personal har på sina håll lett lill alt patienter i. ex. tvingats ligga kvari sina bäddar . Det mäsle enbari vara ägnat altförvärra patienternas sjukdomstillstånd när omsorgen om dem blir såbristfällig. Sådana förhållanden kan hell enkell inle accepteras, och deöverensstämmer inte heller med vår grundsyn om en god och human sjukvård. Delär enligt min uppfattning en av de angelägnaste målsättningarna all ökaderesurser ställs till sjukvårdens förfogande, specielll inom långtidsvården,resurser som möjligl för patienterna alt få mer personal för sinaomsorgsbehov. Vidare bör vårdavdelningarna byggas ul så atl egna rum kanerbjudas patienterna i siörre ulslräckning än som är fallet. Många patienterhar ullalat som sill enda önskemål, när de tillfrågats om vården, atl deskulle få tillgång lill eget rum. Jag är väl medvelen om atl alil detta kosiarstora pengar. Men menar vi allvar med värt tal om solidaritet och Jämlikhetmåste behoven inom långtidsvärden beaktas. Den kommande ökningen inom densamhällsekonomiska ramen bör, när resurserna skall fördelas, till stor del styrastill att läcka behoven inom långtidsvården. Denna bör med andra ord ges enmyckel hög prioritering. Detmest bekymmersamma när det gäller arbetslöshetssituationen i vårl land är denbetydande ungdomsarbetslösheten. I massmedia har detta problem aktualiserats iolika sammanhang, och det har visal sig all arbetslösheten är utomordentligtpåfrestande för de unga. All den för samhällel innebär slora förlusler slårutom alll tvivel. Jag skulle, herr lalman, i detla sammanhang vilja peka på demöjligheler som enligl niin mening bör finnas inom vår sjukvård. Delråder som bekani stor brist på utbildad vårdpersonal vid våra sjukhus ochandra vårdinrättningar. Vårdutbildningen har inte utökats i takt med expansionenav vårdsektorn. Starka skäl lalar för atl AMS bör inrikla sina insatser påutbildning av arbetslös ungdom för vårdyrkesseklorn. För de unga skulle entjänstgöring på della område vara en merit även om de senare söker sig tillandra utbildningar eller yrken. Det kan erinras om atl alll fler män numeraarbeiar inom vårdsektorn vilket innebär en önskad könsuljämning. Blandarbetslösa unga män återfinns säkert rnånga som tacksamt skulle la emolerbjudande om viss utbildning för värdyrket. För övrigi har det Ju ocksåframkommil genom bl. a. sysselsältningsulredningen och långtidsutredningen atlden framtida ökningen av antalet arbelslillfällen till mycket stor del måstehämtas inom den offenlliga sektorn. Den akuta situationen vid våra sjukhus, däravdelningar varslar om stängning på grund av personalbrist, är emellertid ettstarkt skäl lill att man från samhällets sida nu måste börja beaktamöjlighelerna atl utbilda arbetslösa ungdomar inom vårdsektorn. sombehovet av vårdpersonal åtminstone lill viss del därmed skulle kunna tryggasbereder man ungdomar en meningsfull sysselsällning. Avslutningsvisvill jag, herr lalman, med nägra ord beröra SJ:s aviserade nedläggningar avytterligare Järnvägslinjer som berör inte minst . Förutom den avregeringen redan godkända nedläggningen av persontrafikenFalköping-Ulricehamn-Landeryd skall det enligt SJ:s planer bli fråga omnedläggning av femlon linjer - dock inte alla i . Till dessa hörHåkanlorp-Gärdsjö och . Jagvill uttala min förvåning över all man frän SJ:s sida, lydligen även med stödav regeringen, beslular om nedläggning av bandelar i en lid då vi i ställetborde salsa ökade resurser på atl stärka den kollektiva irafiken, inle minstden spårbundna, som bl. a. av såväl miljö- som trafiksäkerhetsskäl rimligtvisborde prioriteras. Från SJ - som jag anser vara huvudansvarig förnedläggningarna - åberopas bristande lönsamhet som orsak till denna ulveckling.Men det måste också finnas anledning till varför dessa bandelar blivitolönsamma. Ulantvekan lämnar irafikservicen på dessa järnvägslinjer myckel övrigt atl önska.Jag skulle vilja säga så här: Låt oss rusta upp dessa olönsammajärnvägslinjer, se lill all den resande allmänhelen erhåller enlillfredssiällande service i alla avseenden! Jag är övertygad om atl vi iframliden kommer att inse att den förda trafikpolitiken har varil olycklig.Vad man vill önska av ansvariga bäde i SJ och i regeringen är nya djärva mål itrafikpolitiken, innebärande ökad satsning på den kollektiva. Ochlill sisl vill jag beröra frågan om regionalpoliliken ur synpunkl.Cenierledamölerna på Skaraborgsbänken har i en motion med somförsta namn hemställt om all hos regeringen begär att länbör bli föremål för regionalpolitiska insatser. Vi har i motionen pekat på atlnäringsliv och offentliga myndigheters verksamhel är decentraliserade till etlflertal orter i länet. Vi menar att bör kunna bli föremål förelt studium av de fördelar -ekonomiska och inle minsl sociala och miljömiissiga- som en sådan deceniralisering innebär. Vihar emellertid problem vad del gäller den obalans som råder pä arbelsmarknaden,bl. a. på grund av nedgång i sysselsättningen inom jordbruket. Vi har imotionen krävt lokaliseringspoliliska insatser i form av lån och bidrag vidlokalisering av nya sysselsäliningslillfällen, specielll sysselsiiilning förkvinnor och för dem med högre utbildning. Trots vad Jag nu sagt om den obalans som råder i fråga omnäringsstruktur kan Jag ändå inle komma ifrån all är möjligheternaslän, etl län i ulveckling som kan erbjuda sina invånare goda levnadsbetingelsersom bör vidareutvecklas. Hen (): Ämnesfördelningen för den här allmänpolitiska debatten gör alt viltskilda ämnen kommer in under samma rubrik. Jag länker la upp några frågor somtillhör ell annal område än det som varit föremål för behandling,nämligen rättstryggheten och kriminalpolitiken. "Finnsdel egentligen en gräns för hur många lagar och förordningar en företagare kanläsa in och få att sitta kvar i huvudet?" - Sä ställde en hantverkarefrågan vid en debatt om lagsliftningen och företagarna. En annan ansågall med all den lagstiftning som har tillkommit, inle minsl på delnäringsrättsliga området, känner sig småföretagaren ibland som en - som hanuttryckte del - retroaktiv brottsling. En tredje menade all om samhällelförfaiiningsvägen reglerar mer än folk kan hålla reda på, då bäddar man för enlaleni rättslöshet. Rättssäkerhetoch rättstrygghet är nägra begrepp som ideligen återkommer i samhällsdebatten.Alla anser säkerligen att krav på rättssäkerhet och rättstrygghet måsteuppfyllas när det gäller både lagsliftning och lagiillämpning. Men trots del ärdet nog så, att det är många människor som - i likhel med de tresmåföretagare Jag refererade - anser atl del är si och så med derasrättstrygghet jusl på grund av den normgivning som statsmakterna utövar genomlagar och förordningar. Ochkritiken kan kanske sammanfallas så: Vi har i vårt samhälle en mycketomfaltande författningsreglering - mänga menar alllför omfallande. Vi har enhög lagsiiftningsiakl, där nya författningar ofta tillkommer, ofta reglerandenya sektorer av samhällslivet. ändringar i gällandeförfattningar och dessulom - faktiskt då och dä - ändringar i aniagnaförfattningar som ännu inte trätt i kraft. Vi får författningar som iräder ikraft alltför kort lid efler det all de funnits att tillgå iförfaltningspublikalionen. Vi har förfaliningsbesiämmelser som allijäml gällermen som har lillkommil under andra förhållanden och som kanske saknarpraklisk belydelse men ändå finns kvar. Delär utomordenlligt vikligi att lag - och förordning - är förankrad hos deenskilda människorna. Lagstiftning som av många upplevs som onödig är farlig,inle bara för risken alt inte Jusl den särskilda lagen efterlevs utan ocksä -och del kanske är värre - därför att respekten för lag i allmänhet urholkas.Och det är ur rättssäkerhetssynpunkt utomordentligt farligt, därför att statenju alllid med kraft mäsle hävda alt gällande lag skall följas. Svårighetenatl i mängden av nya beslämmelser känna lill vad som är gällande rätt finnsinte endasl hos den enskilde individen. Föreirädare för myndigheter,organisalioner och näringsliv har vid olika .tillfällen framhållit problemenall numera följa ändringar på lagslifiningsområdei. Det ökar riskerna atl handlafelakiigl pä grund av brisiande kunskap om gällande räll. Okunnighetom rättsregler anses Ju inte befria frän rättsligt ansvar för den som brytermol dem. Med den mängd av rättsliga regleringar som sker varje är är delnödvändigt alt författningarna publiceras i sådan lid att man kan la del av demi god lid innan de iräder i kraft. Så sker i många fall inle . Detsker också ändringar av författningar i så hög grad alt del är en risk alt maninte vel vad del är som gäller. Som exempel kan Jag nämna all under 1974ändrades följande lagar och förordningar om deras lill-lämpning ochikraftträdande, nämligen lagen om allmän försäkring genom 15 olikaförfattningar, sekretesslagen genom 13, kommunalskattelagen genom 17,räitegängsbalken genom 7, arvs- och gåvoskaiieför-ordningen genom 8. ärbara några exempel. Man kan dä slälla frågan: Är del verkligen nödvändigi allgenomföra alla dessa ändringar vid så många olika tillfällen genom olikaförfattningsbestämmelser, då det Ju i hög grad bidrar till all skapa osäkerhetom vad som verkligen gäller vid elt särskilt lillfälle? Eltannat förfarande som strider mol väsentliga rätlssäkerheiskrav -men som t. ex.finansministern inte lycks vara hell främmande för -är all stifta lag medlillbakaverkande effeki, dvs. Det kan inte accepteras,därför all en sådan lagsliftning omöjliggör den för den enskilde sä vikligarällssäkerhelsregel som säger au han vid sill handlande också skall kunnaförulse de rälisliga följderna av della handlande. De handlingsregler som slalsmakierna fasiställer är medborgarnaskyldiga atl följa. De allvarligaste överträdelserna mot dessa, den egentligabrottsligheten, är etl av de mesl besvärande samhällsproblemen i dag.Rättsskyddet är inte tillfredsställande. kriminalpolitiken har inieförmält au hejda den ökande brollsligheien. Människorna har inle denrätlslrygghel som de bör kunna göra anspråk på. Statsmakterna kan intesägas ha brotisulvecklingen under konlroll. Det är knappast troligt och möjliglalt man kan hilia enskilda, konkreta åtgärder som pä kort sikt kan lösa det härproblemet. Varken slraffskärpningar eller av- och nedkriminalisering avgärningar som är belagda med slraff, varken ensidig satsning på kriminalvårdi anstalt eller ensidig satsning på kriminalvård i frihet lär kunna medföra ensnabb minskning av brottsligheten. Insatser är i stället nödvändiga över heladel kriminalpol il iska fäliel och där har naturiigl vis en siändig moderniseringoch nyanseringav brottspåföljderna och förändringar inom kriminalvården sinplats. Nya åtgärder måste prövas vid sidan av många av de nuvarande somfortfarande fyller en viktig - men kanske inte lillräckligl effektiv - funktioni kampen mot brottsligheten. 1budgetpropositionens jusliliebilaga framlägger juslilieminislern vissasynpunkter på kriminalpolitiken, tankar hur brottsligheten skall bekämpas. "Vi måste skapa förutsättningar för en ökad förståelse mellan människorna",säger justitieministern, och ingen lär göra någon invändning mot det. Hanforlsäller: "Det enklaste och mest naturliga hindret molkriminalitet ligger i en samhällsgemenskap som genomsyras av en allmän respektoch hänsyn för människors liv, hälsa, integritet och rättigheter." Imoderata samlingspartiets slora partimotion sägs del i kapitlet omrättstrygghet och kriminalvård alt lagen skall tillförsäkra den enskildamänniskan erforderliga fri- och rättigheter och skydda henne mot övergrepp tillliv, hälsa och egendom. "Den enskildes irygghel är grunden för eu frittoch oberoende samhälle, byggt på inbördes förståelse och solidaritet." Medanvi från moderat håll föruiom skyddet lill liv och hälsa också lar upp skydd förrättigheter och egendom, begränsar justitieministern sin del det lill attuttrycka skyddet för rälligheier. Jag vel inte om del innebären saklig skillnadeller inle. Naturligtvis Ar//; juslilieministern säga att i begreppeträttigheter kan också ligga sådanl som skydd för egendom: äganderätt,nyttjanderätt osv., men del är i sä fall opreciserai och långsökt. Det kanockså, kanske mesl mot bakgrund av vissa ultalanden som ibland har skett ifrånregeringshäll, tolkas som alt man inte fäster sä stort avseende vid skyddet förden enskildes egendom. I sä fall är det beklämmande och beklagligl, inie minslmot bakgrund av den ulveckling av egendomsbrotten som har skell på senare år.Alt del finns olika synsätt visade Ju debatten här i kammaren, dåfrågan gällde vilkel skyddsvärde hemmet skulle ha i förhållande lill andralokaler när det gällde tillgrepp av egendom. Juslilieminislernaviserar nu atl en utredning skall tillsältas som skall göra en översyn avförmögenhetsbroiten i . Jag iror atl en sådan utredning ärerforderlig och behövlig. Men jag tillåter mig undra om del är räll tid atlföra ullankar om en avsevärd nedkriminalisering av vad man nu betraktar somallvarliga förmögenhelsbrolt, vilkel jus- titieministern aviserar ipropositionen. Av den kan man utläsa att direktiven kommer all innebära allutredningen skall undersöka förutsättningarna för att få borl fängelse urstraffskalan för ringa brott, att böter tas in i straffskalan för normalbrottoch atl gällande minimi- och maximitider för fängelse vid normala eller grovafall sänks. Vihar en statistik som direkt ger belägg för en ökning av brottsligheten på delhär området. nämnde i sill anförande en del av den statistiken.Au dä säga all förmögenhetsbrotten har ell för högt siraffvärde tillåter jagmig verkligen vara tveksam om. Man kan inte komma ifrån att en väsentlig ökninghar skett som i hög grad oroar. Denutredning som justitieministern aviserar borde bl. a. mot denna bakgrund inlefä så snäva direktiv, ulan mer förutsättningslöst kunna pröva kriterierna förtbrmögenhetsbrotten i framliden och påföljderna för dem. Fröken (); Jag vill härla upp nägra synpunkler på vårdulbildningen. Landslingenplanerar eller har antagit planer för sjukvården inom länet. Del är angelägelatl denna planering kan fullföljas, så atl de människor som är i behov av värdocksä kan få sådan. Bristenpå vårdpersonal, främst sjuksköterskor, har förvärrats 1975 och är nu så storalt den kan spoliera hela sjukvårdsplaneringen om inle snabba åtgärder vidtas.Del hjälper Ju inte all vi bygger sjukhus, om vi inle har personal alt placerai dem. Förall planeringen skall kunna fullföljas och vårdbehovet lillgodoses krävs delsomedelbara åtgärder, dels planering på . Vadkan man då göra genast? Enligl min mening mäste del bli utbildning av flersjukskölerskor och ökad tillgäng till praklikplalser. Tillgångentill praklikplalser och dessas inriktning mol olika vårdområden har kommit attbli styrande faktorer för vårdutbildningen. Utvecklingen med en ökad satsningpå långtidsvård och öppen vård i kombinalion med den ökade specialiseringeninom hela vårdsektorn innebär au praktik fordras från en rad specialiteter.Samiidigi som antalet praklikplalser i mindre vanliga specialiteter varilotillräckligt, slår praklikplalser outnyttjade inom långtidsvården - densektor som är under stark tillväxt och har etl stort personalbehov. Delär viktigt atl landslingen får ökade möjligheler att intensifiera sinutbildningsverksamhet. då vårdsektorn byggs ul kraftigi haranlalel examinerade sjukskölerskor stagnerat eller t. o. m. gäll tillbakanågot. Delär alldeles nödvändigi alt angripa dessa problem, både med sikte på atl lösa deakuta problemen och för all finna mera långsiktiga lösningar. Det måste finnasprakiikplatsersom svarar mot vårdsektorns kvantitativa Ulveckling och framtidainriktning. 1 nuvarande situation gäller del alt särskill öka prakliken inomlångvården och den öppna vården. Dessutom måste det satsas mer påvidareutbildning för sjukskölerskor. dagsbeslul 1968 planeradesfören vidareutbildning med 70 96. Ökat ansvar och siörre krav påsjuksköterskorna medför alt behovef av vidareutbildning är siörre än dessa 70"n. Alla behöver faen vidareutbildning. Denna måste dessutomdecentraliseras lill fler orter. Mänga av dem som vill vidareutbilda sig ärbundna av hem och familj och har inte möjlighet atl ta del av en utbildninglångt frän hemorten. Ibudgetpropositionen anmäler statsrådet alt alla kurser för vidareutbildninginte har kunnal komma lill stånd de senasle åren. Jag är säker på att endecentralisering av kurserna skulle medföra ökad uppslutning kringvidareutbildningen. En sådan decentralisering bör prövas . Man bör ocksåpröva om man kan ge dispens från eller slopa praklikkravet för vidareutbildningen.Brisiande tillgång pä praktikplatser har nämligen medfört problem för dem somönskar vidareutbilda sig. Förall man skall ha tillgäng till god utbildning fordras det också lärare. Bristenpå värdyrkeslärare kräver alt kraftiga åtgärder sätts in för att förbällrasituationen. Av 1 873 tjänster är 314 besatta med obehöriga lärare och 110obesatta enligl SÖ:s senasle redovisning, . Variationernamellan länen är stora. I en del län saknas behörig lärare på mer än var tredjetjänst. Del är och blir slora problem inom vårdulbildningen om inte antaletvärdyrkeslärare snabbt ökas. Enannan yrkeskår som efterfrågas är sjukgymnasterna. F. n. är 10 "n avtjänsterna vakanta. Sjukgymnastikens positiva betydelse för folkhälsan står utanför all diskussion. Under de senasle decennierna har ständigt ökadekrav ställts pä sjukgymnastiken. Långvård och rehabilitering är områden inomhälsovården, där utvecklingen går myckel snabbt och där sjukgymnastiken harkommil atl spela en alll viktigare roll för patienternas välbefinnande ochtillfrisknande. Elt ökal antal irafikskador och därtill en snabb utvecklinginom intensivvården har ocksä ställt slora krav pä sjukgymnastiken sombehandlingsform och därmed också på den enskilde sjukgymnasten. Moldenna bakgrund är del av slor belydelse alt utbildning och utexa-minering avsjukgymnasterna motsvarar de ständigt stigande kraven från samhällets ochpatienternas sida. Bristen pä sjukgymnaster är eu faklum, och åtgärder måstesättas in för atl möta det ökande behovet. I försia hand måste antaletutexaminerade sjukgymnaster ökas. lorde kunna ske genom all nyautbildningsinstitut skapas. Destigande kraven på sjukgymnastisk behandling gör det enligt vår meningangeläget att statsmakterna också prövar förutsättningar för och möjlighelerlill en utvidgning av sjukgymnastutbildningen med exempelvis . Om högakrav pä sjukgymnastisk behandling skall kunna tillgodoses måste samhälletgarantera hög kvalitet på utbildningen av sjukgymnaster. Delta kan ske genomatl möjligheter skapas för utbildning av särskilda lärare i sjukgymnasliskaspecialiteter. Centerpartiethar lill årets motionerat om tillsättande av en utredning med syftealt se över delta problem, dels när det gäller atl utbilda flersjukgymnaster, dels när del gäller alt fä fler lärare med en förbättradutbildning i sjukgymnasliska specialiteter. I en annan moiion har vi hemställtalt mätte hos regeringen begära en utredning, vilken skyndsamt seröver utbildningen pä vårdområdet och framkommer med förslag, innebärande enbättre samordning av utbildningsresurserna, varvid särskill beaktaspraktikplaissiluaiionen och behovel av ett intensifierat läroplansarbete. Menför all man skall kunna ha en fullgod utbildning krävs också atl man harvårdskolor. Vi måste, om det hela skall fungera bra, ha en samordning mellanberörda myndigheler. Det är verkligen inte godtagbart som det nu fungerar. Socialslyrelsenoch landslingen har ambitioner alt förbättra och bygga ut sjukvården, så attden svarar mol de höga krav som ställs. Skall detta kunna ske måste del lill ensamordning med SÖ, som har alt la slällning lill organisationsplaner ochlokalprövning för vårdskolor. Del finns exempel på landsling som fält vänta iåratal på besked frän SÖ när del gäller organisationsplaner och prövning avlokalbehov för värdskolor. Så fär del helt enkell inte gä lill. Kontakt ochsamarbete mäste komma till stånd mellan olika myndigheter. Del är elloeftergivligt krav. Vi fär inte glömma all del är sjuka och värdbehövandemänniskor som i sista hand kommer i kläm om del inte finns personal pä vårasjukhus och vårdinrättningar. Lål mig sammanfalla; Fler sjukskölerskor måsteutbildas. Tillgängenpå praktikplatser mäste ökas, t. ex. inom långtidsvård och öppenvård - övervägäven praktik . Flermäsle vidareutbildas - på fler platser i landei. Ge dispens från, eller ta bortpraklikkravet före vidareutbildningen. Vårdlärarutbildningenmåste ökas - bristen är stor . Handläggningenav berörda myndigheler vid planering av vårdskolor måste ske snabbt. Samarbeieoch samordning är helt nödvändiga. Genomförsde här nämnda förslagen är Jag säker på all vi kommer atl få en väl fungerandesjukvård i framliden i vårt land. Hen (): talade om THX-preparalet, och Jag tänkteockså säganägra ord om samma sak. Jag hoppas atl inte de av kammarens ledamötersom lill äventyrs hörde skall fara illa av alt fä yllerligare endos av den här medicinen. Jaghade tillfälle att della i ell opinionsmöle i Slockholm, som varanordnat av , dvs. av THX-preparateisanhängare och företrädare. Själv har jag inte lidigare haft någon som helstpersonlig anledning atl fundera på preparatets effektivitet, över frågan omTHX verkligen är ett läkemedel eller om användningen av det bara ärett uttryckför något slags kvalificerat kvack-salveri - för alt nu spetsa till saken. Jagär inte heller särskilt sakkunnig Jag varutskickad som en sorls stånd in för en kollega, som man förmodade visste mer omsaken.