prot · FZ09130 · 1975-12-31 00:00:00 — Del är myckel svårt alt analysera ell muntligt ullalande av en gästandepresidenl som här återges. Jag skall avslå från alt göra ell försök till ensådan analys och frän all sälla det uttalandet i relation lill den aktuelladiskussionen här . Jag har vidare framför mig utlåtande nr 84frän ulrikesulskottet, och jag kan där inle finna någon moderat reservalionbeträffande principerna för ländervald. Kanske har funnit andrasidor i utlåtandet än jag har funnit. Menvad jag bestämt måsle reagera mot är påstående att riksdagenskulle vara moraliskt förpliktad att följa de indikativa planeringsramarna.Jag upprepar än en gång all delta inte har kommil lill kännedom. Dethar angivils i en stencilerad papperslapp försedd med benämningen"Konfidentiellt", som uppvisats i utrikesutskottet. Skulle del bindariksdagen? Jag vet inle hur det står lill med statsrätten påbiståndsavdelningen inom uirikesdepartemeniei, men della kan i varie fall inlevara förenligl med svensk statsrätt. Kan vi inle stryka den diskussionen på engång? Det är inte så att är bunden i della avseende. Sedanvill jag säga: Med vilken raskhet handlade inle regeringen när del gällde allavveckla biståndet lill - för atl la ell exempel - med anledning av vad sominträffade på den kontinenten! Men dét är lydligen sä all för ochför regeringen är etl dellagande i militär aggression långl från hemlandelsgränser till enorma kosinader inle något diskvalificerande för svenskl bisländ. Jagerinrar mig en teckning frän för några månader sedanföreställande två fartyg, som möter varandra pä . Del ena fartyget barbenämningen "Bislånd lill ". Del andra bar benämningen"Trupper och vapen frän ". Är det ett läge som är trevligt när del gäller vårt bislånd? Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Jag vidhåller atl del finns skillnader mellan behandlingen av Tunisienoch hur man vill behandla . Men i del fallet är del ju rikligl som herrförsie vice lalmannen Benglson säger - och det har jag ocksä framhällil i millförsta anförande - all är konsekvent och även i är föreslår enminskning. Dessa 10 milj. kr. innebär en minskning av del som regeringenföreslog i fjolårels budgetproposition. För folkparliel är del däremot fråga ometl hell nyll ställningstagande när man ansluter sig tillmiltenreservaiionen. Del var alllsä en laglig regering, , sombegärde hjälp frän i en för den besvärlig situation, när man hade desydafrikanska trupperna alldeles söder om . HerrBengtson frågar mig vad regeringen vill. Vi har ju i vårt budgetförslagpresenterat vad vi vill. Regeringen får sedan nalurliglvis anpassa sig lillden slällning som kommer all inta när del gäller biståndet tillCuba. Del lycker jag inte att behöver fråga mig om. HerrUllsten återkommer lill della med och och säger alt han finnerdiskussionerna om del svenska bislåndel lill dessa länder besvärande. HerrUllsten framhåller sedan alt det som jag lar upp i min argumentation inlebehöver riktas lill honom. Nej, men del ärjusi del som behöver komma fram i denallmänna debatten litet mer än den enkelspåriga diskussionen om del kubanskaengagemanget i , och jag framhåller del vid varie lillfälle då jag är uteoch informerar om bisiändspolilik. Jag möter kanske oftare än komnien-larer och frågor som dessa: Vel vi all pengarna konimer dil deskall? Hamnar de inle pä grund av korruption i fickorna pä rika människor? Jagskulle från min sfär vilja redovisa alt det är dessa frågor som jag kanskeallra oflasl möter. Visslskall vi kunna diskutera en förändring i form av en avtrappning av biståndet,och della är också vad vi har böriat med när del gäller . Jagifrågasätter inle atl ocksä kommer i en sådan situation all vi kan börjadiskutera en nedtrappning av bidraget dil, men då skall del vara en varaktigförändring. Ulrikesutskotld anförde ungefär detsamma i sillmajoriietsbdänkande , och även slod dä bakom det. hardel skell en nedgång i den ekonomiska ulveck- Internationelltutvecklingssamarbete m. m. lingen pä , menfolkpartiet följer irols del cenlern, som vill minska biståndet. Tillherr vill jag säga all vi kan nalurliglvis fortsätta all diskuteraden moraliska förpliktelsen. Jag tycker au del är en moralisk förpliktelse närman har givii en ulfäsielse lill dt land om en planeringsram, men herrHernelius har lydligen en annan uppfallning. HerrHernelius säger också att vi har avvecklat bislåndel till . Vi har inteavvecklat bislåndel till . Efter kriget, när landei tillkom- men är ju fortfarande kvar - gick huvuddelen av vårt tidigarebisländ lill lill Ösipakisian, som alltså numera är Bangladesh.Bangladesh är ett av huvudmoliagarländerna för svenskt bisländ, och dessuiomfår också landei Pakislan svenskt bislånd. Jag hade egentligen inle avsett atl lala om , men i del föregåendehar del sagts sådanl om , och även om , som ger mig anledning allkommentera också debaiien hiuills. Dethar påsiålts all vi skulle svika våra löften lill . Ja, regeringen har gelllöften, men har inle gjort del. har påpekat all deninformalion som lämnas lill utrikesutskottet för åren framåt är enkonfidentiell handlings och del har åtminstone en gäng framhållits all del ickeär regeringens papper utan en riänslemannapro-dukl. Del förekommer ingendiskussion kring det papperet i utrikesutskottet och ännu mindre i . FruSigurdsen åberopade också SIDA:s pelila på den här punklen. SIDA hadeföreslagil 70 milj. kr. Ja, , men har ju under dehär åren förstått att det inte yänar någonting till att den kommer med motländernas behov avvägda förslag lill regeringen, eftersom regeringen inleintresserar sig för dem. vel alt SIDA:s förslag i del här åretspelila är en ren räkneprodukl, där man pä de olika länderna har fördelat depengar som står lill förfogande. Dessuiom föreslog SIDA högre totalt belopp änvad regeringen sedan stannade för och gjorde en proceniulräkning där Cubahamnade på della högre belopp, men, , det gjorde ocksä en serieandra länder. Sedan går emellertid regeringen och ger detta högre belopp lillCuba men inle till de andra länderna. SlDA:s ställningstagande kan man i delhär fallet inle åberopa. SIDA har inte möjlighel - det har vi förstått - attgöra värderingar olika länder emellan, ulan vi har kommit fram till att det måvara först regeringens och sedan sak att göra de bedömningarna, somlill övervägande del är poliliska. Centernföreslog en nedtrappning - del är vi ändå överens om - avbislåndel lill , och har sagt alt vi är konsekventa när vigör del också. Då måsle jag säga all del är märkligl om regeringen inlehar informerat om atl det i i Ool fanns och rimligen iär finns kvar en bred uppslutning kring en nedtrappning av bislåndel lill Cuba.Regeringen måste ha kunnai in- formera omatt det i är som fattar beslul i anslagsfrågor och anregeringen inte har majoritet i sin hand. Vad vi nu föreslär är alla vlalade och pågående insatser fullföljs - inget avbrott i vad som avtalats. Fören månad sedan fick jag samtala med en riksdagsdelegalion från ell utvecklatbiständsgivande land i vår närhet. Delegalionen kom just från några dagarsbesök i och berättade all en framstående företrädare för den kubanskaregeringen med, som jag ser del, berättigad stolthet framhöll atl gavförhållandevis mer bislånd lill andra än vad det annars föredömligaSverige gjorde. anser alltså självi alt resurser kan användas bättre iandra länder än på , och då måste man ha förståelse för all vi delar denuppfallningen. Delhar gjorts jämförelser mellan och . Jag vill underslryka allriksdagens beslul inte innebär ell beslul om avveckling av bislåndel tillTunisien. Den diskussionen hör framtiden till. har en storunderutvecklad sektor pä ett annat säll än , och jag är inle beredd allulan vidare jämföra de ivå länderna. Detfinns en formulering i utrikesutskottets beiänkande när del gäller Tunisiensorn jag nu böriar bli tveksam lill. Vi har sagt att utskoltet har"inhämtat alt frågan" - avvecklingen av del reguljära svenska bislåndeltill - "varii föremål för ingående överläggningar mellanbisländsmyndigheterna i och , vilka lell lill samförstånd bådeom sättet för biståndets avveckling och om dess avlösning av samarbete i andraformer". Jag har inte från tunisisk sida kunnai fä fram uppgifter om alldel skulle råda ett samförstånd. Vi har fått den uppgiften i utskottet, ochdärför har formuleringen blivil denna. Men jag skulle gärna vilja få bekräftatfrån regeringen an del verkligen är ell samförstånd på den här punklen. Ireservalionen 1 yrkar cenlern pä en parlamentarisk uiredning om konsekvensernaför del av givna och framtida löften om slöd för en ny ekonomiskvärldsordning i linje med de program som gjordes upp vid FN:s sjätte och sjundeexlra generalförsamlingar. Vi yrkar också på en ökad insals för informalionlill svenska folket om dessa konsekvenser. Närman en gång i FN formulerade an 1960-ialei skulle bli dl ulvecklingsärliondetrodde man all del räckte för atl lösa världens utvecklingsproblem all föraöver leknik och resurser till de fattiga länderna och göra dem lika de rika. Viinser nu att den vägen inte leder till målet, och del har mänga omvittnat . Världen har fier fatliga än då, och den har fler analfabeter. Om viskall komma någon vari i kampen mol nöd och fattigdom och i kampen för globalräiivisa och jämlikhel fordras någol mer. De fattiga folken måste hjälpas allmobilisera sina egna mänskliga och materiella resurser. Samiidigl måsleemellertid vi i de rika länderna lägga vår egen livsföring så att denunderlättar och inte försvårar de falligas möjligheter lill en mänskligtillvaro. De rika folken kan inle ilängden forisalla med all förslila jordens Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. lillgängar och belastadess mänskliga miljö. Vi kan inte för vår inbillade trygghet göra livet otryggtför de mänga människorna i den falliga världen, lika lilel som vi för en falsktrygghet för vår generation får göra livet otryggt för kommande generationer.Arbetet på en ny ekonomisk världsordning måsle alllså också innebära ensuccessiv anpassning av del svenska samhällel. För all vår anslutning inleskall stanna vid lomma ord är del därför nödvändigt att vi ser över vilkaförändringar som kan bli nödvändiga i vårt eget land. Det är ocksä enförutsättning för att förändringarna skall kunna förenas med en fortsaltharmonisk utveckling av vårt eget samhälle. Då behöver vi inte gå lillbaka iutveckling ulan bara förändra ulvecklingen i en mänskligare och medmänskligareriktning, i en mindre materialistisk riktning. Dådenna anpassning påverkar hela folket, måsle de utfästelser som görs och debeslul som fattas vara förankrade hos hela vårt folk. Därför måsle älli ske medså slor öppenhet som möjligt och under medverkan av skilda partier ochorganisaiioner. HerrArne sade lidigare all vi inle kan uireda konsekvenserna förSverige av en ny ekonomisk världsordning, eflersom ingen närmare vel vad manskall lägga in i begreppet. Ja, men något har vi väl ändå menat med att geprogrammen vår anslutning. Just nu medverkar ju den inord-syddialogen i och i den Oärde i . Inomkorl börjar i , och har vi . Alla dessa konferenser skall ge infallsvinklar förförsök lill lösning av problemet med väridsnöden. Vare sig vi vill det ellerinte, ges därmed också signaler för en alternativ utveckling i värt eget land.När en svensk regering i fortsällningen medverkar i arbetet på en ny ekonomiskvärldsordning, måste den därför kunna åberopa en upplyst och ansvarsbereddsvensk folkopinion. Delär mot denna bakgrund som vi föreslår att en parlamentarisk utredningtillsattes med uppgift all se över vilka förändringar som måste lill i värlland, när ell framväxande internaiionelll program för en ny ekonomiskvärldsordning förverkligas. Mol samma bakgrund föreslår vi ocksä ökadesalsningar pä information om de krav som en successiv anpassning lill en nyekonomisk världsordning kan komma alt slälla på folk och samhälle. Därmed,herr lalman, yrkar jag bifall lill reservalionerna 1 och 8. Under förulsällningall fattar beslul i enlighet med reservalionen 8, yrkar jag ocksåbifall lill reservalionen 5. Anslag av den storleksordning som skall ta Slällning till kräver naturligtvis genomgång, analys och deball. Det är emellertid inlemin avsikt atl i detla anförande la upp omfallningen och inriktningen av densvenska biståndsverksamheten i annan mån än all, som varie gång då jag här ikammaren begärl ordet i denna fråga. ullala min belänksamheloch oro överalt tyngdpunkten alltmera förskjuts från multilateral tillbilateral verksamhei. Riksdagenhar i sill principbeslut på biståndsområdet , följande på denhistoriska propositionen 1962:100, gett dl klart förord för del multilateralaulvecklingssamarbdd. Ingeniing som jag känner lill har förändrat de skäl som däanfördes lill förmån för den formen. Tvärtom behöver utvecklingssamarbetetgenom FN värt slöd mer . Men andelen multilateralt bistånd hargradvis minskat från omkring hälften av de totala anslagen lill en tredjedel.Jag flnner detla, som lidigare, illavarslande. Men,herr talman, jag tror all del är väsenlligl alt vi nu ser bortom den tid dåbislåndsanslagen är de vikligasle inslagen i de rika ländernas relalion till defalliga. Del är nalurligtvis rikligl när den falliga väridens ledare kallarbislåndel för välgörenhd, när presidenl säger - i ell lal i inovember 1975 - all bislåndsidén är felaklig därför att den slora majoritetenav världens folk ivingas upplräda som ovärdiga tiggare, när u-landsdelegatervid 4 säger sig inle vilja ha u-hjälp av de rika länderna ulan i slällelsin rättvisa andel av världsekonomin. Och om jag säger all förkaslelsedomensärskili drabbar del bilaterala biståndet, därför all del bygger på en ensidigbeslutsprocess i det rika givarlandei och delta är något som är principielllovärdigt etl världssamfund som grundas på jämlikhet och de fattigas värdighetoch tro på sig själva, så skyndar jag mig ändå, herr lalman, all tillägga auden svenska bilaterala biståndsgivningen i ålskilliga avseenden är mer föredömligän de flesia. Del råder en kris i relationerna mellan världens fatliga ochrika. Jag säger della trots allt lal om en ny samförsländsanda ochkompromissvilja som uppges ha ådagalagts vid den sjunde exlrageneralförsamlingen . lal, som enligi min mening börbetraktas som ullryck för diplomaliskt-taktiskt manövrerande, kan inle leda ossalt glömma verklighetens bistra realileler. Del råder en kris i fråga om denekonomiska och sociala ulvecklingen i både och i-länder. Del råder enkris i de ekonomiska relationerna mellan etl fätal dominerande länder och demånga dominerade länderna. Del råder en kris i fråga om de strukturer ochinstitutioner som reglerar samspelet och samarbetet mellan länder i en snabbiföränderlig värld. Detär mol denna bakgrund som man skall bedöma krav på en rättvis andelav världens ekonomiska resurser och världssamfundets framlida ekonomiskautvecklingsmöjligheter, dvs. kravet på en ny ekonomisk världsordning, som sämänga talare redan har berörl här . Ålskilligahar i de två senasle årens debatt om den nya ekonomiska världsordningen tycktall den har alltför myckel inriklals på makropland, de inlernalionellarelationerna, och alltför lilel fört fram den grundläggande frågan, somåterfinns på mikroplanei. den ekonomiska och sociala utvecklingens mål ochsyfte, enskilda människors välfärd. Jag tror än del är av vikt all klarläggaall del ena inte utesluter dd andra. Internatlonentutvecklingssamarbete m. m. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. alt dessa tvägrundläggande frågor för mänsklighetens framtid är tvä aspekter av sammaproblem. Det är därför av stor vikt alt klarlägga vad som är den nya ekonomiskavärldsordningens syfte och förutsättningar. Allutveckling måste syfta lill alt de grundläggande mänskliga behoven av mal, rentvatten, boslad, elementär ulbildning och hälsovård lillfreds-slälls och allmänniskan frigörs på grundvalen av själviillit och självrespekt. Eller som dens. k. Riorapporten -jag återkommer lill den senare - formulerarvärldssamfundels grundläggande uppgift: atl uppnå ell liv i värdighet ochrimligl välstånd för all världens människor. falliga världen måsle detla ske genom tvä jämnlöpande strategier. För delförsta: Resurser frigörs för syftet atl lillfredsslälla de grundläggandebehoven. För del andra: De produktiva krafterna stärks för ekonomisk ochsocial utveckling. All skapa förulsällningar för dessa ivä strategier måslevara syftet med den nya ekonomiska världsordningen, icke atl flylla över maklfrån den rika makteliten i industriländerna till en fålalselit i etl anlalu-länder. Avskaffandet av de orättvisa ekonomiska relationerna i världen blirdärmed grunden för en process i riklning mot tredje världens förmåga tillutveckling i själviillit. Delär påfallande, herr lalman, hur tillfredsställande av enskilda människorsgrundläggande materiella och immateriella behov, som en integrerad del av dennya ekonomiska väridsordningen, alllmer skjuls i förgrunden i deninternationella utvecklingsdebalten. var fallet iHammarskjöldsiiftelsens . Det sker, som statsrådet har påpekat, i Internationella arbetsbyråns rapport lillvärldssysselsällningskonferensen : Sysselsättning, tillväxt ochgrundläggande behov. Det är ledtemal i den rapport, An omskapa den rådandevärldsordningen, som om kommer au avges av den s. k. Riogruppen underledning av den holländske ekonomen och nobelpristagaren . Eftersomjag är medlem av denna grupp skall jag la mig friheten all i all korthet återgenågra huvudpunkter av vad jag vid en internationell konferans i Philadelphiaför en månad sedan hade atl säga om den snart kommande rapporten. Påpekandetom alla problems och krisers ömsesidiga samband är nalurliglvis inget nyll ochoriginellt. Men rapporten pekar ut tre slora problemområden framför andra,alla nära sammanhängande med varandra, nämligen: 1. kapprustningarna, 2. det hotande sammanbrottet i världens strukturer i fråga om livs-medelsdislribulionen,ulvecklingen och användningen av energi, valutafrågorna och miljöbalansen. 3. den tillvaro i djupaste och mesl förnedrande fattigdom som är verklighetenför I 000 miljoner människor i världen . Ochdella är nyll för rapporter av della slag, all man binder sammanvärldssirukiurerna på makronivå med de växande sociala och politiskaspänningar, ledande till allvarlig risk för en betydande militär konfron- lation - och här fär inleförbises iredje världens pågående upprustning och risken förkärnvapenspridning-som blir följden om massfatligdomen inle utrotas. Dennauppgifi blir därmed för RIO-gruppen den vikligasle liksom för sä mänga andrasom arbelar med världens dominerande problem. Gruppen föreslär enöverenskommelse mellan världens rikaste Oärdedel och dess fattigaste Oärdedel,där varje grupp pålar sig sill särskilda ansvar. De rika skulle kraftigl ökaresursflödet till de faltiga, som i sin lur skulle förbinda sig all inriktautvecklingsprogrammen på all tillgodose de grundläggande mänskliga behoven försina medborgare. Någrasiffror belyser vad det kan vara fråga om. Regeringarna i de fattigasteländerna skulle kunna avsätta , molsvarande 65kr. per capita mol f n. , för insalser för all läcka medborgarnas mestgrundläggande behov av varor och riänsler. Omkring 20-25 miljarder kronorlorde, med förbällral skalleunderlag och förbälirade beskaliningssyslem, defaltiga länderna själva orka med. Återstoden, 45-55 miljarder, skulle de rikaländerna garanlera genom fleråriga överenskommelser. molsvarar myckelnära kravei alt den industrialiserade världen äntligen uppnår del av FN salta0,7 procents-målet för offentligt utvecklingsbistånd. Rio-gruppenhar ocksä försökt bedöma effekten av ett sådant program, mätt i enskildamänniskors välfärd. efter programmets start skulle medellivslängdeni de fattigaste länderna stiga med mer än lio är, barnadödlighden sjunka medmer än hälfien, läskunnigheten fördubblas och födelsetalen drastiskt minska.Och programmet skulle ge sysselsättningstillfällen och en årlig 10-procentigköpkraflsökning för den falliga majoriteten i de falliga länderna. Delär vikligl all stryka under all della är en möjlig utveckling under vissaförutsättningar men däremol tyvärr inle den mesl sannolika ulvecklingen, såsom världen ser ul . Men detta, herr talman, är det yllersla syftet medden nya ekonomiska världsordning som vi nu försöker definiera och vara med omatl förverkliga: uriämnandel av den ekonomiska makten och rättvisareekonomiska relationer i världen. Självklarl men beklagligivis blir delta engradvis och långsam process, framför allt pä grund av de sloraindustriländernas fortsatta envetna motstånd. Vi vel inle i vilken takt,i vilken ordning och på vilka områden krav kan komma atl leda lillresuliai. Därförgår det inte heller atl en gäng för alla, 1. ex. genom en uiredning, klarläggade prakiiska konsekvenserna för del av del slöd ät u-landskraven somvi upprepade gånger har uttalat. Atl det kommer atl påverka och förändra svenskekonomi, svenska konsumtionsvanor och livsstilar är emellertid säkert. Del blirnödvändigl all etablera en kontinuerlig bevakning av della, jämnsides med ettgradvis genomförande av en ny världsordnings konkreta innehåll. Många sektorerav svenskl näringsliv och svensk ekonomi är berörda, och de olikafack-deparlemenlen - handels-, indusiri- och jordbruksdepartementen, för an Internaiionelllutveckllngssaniar-bete m. m. Inlernatlonelllutvecklingssamarbete m. m. bara la några exempel -måsle se del som en nödvändig och självklar uppgift all gemensami organisera ensådan bevakning och atl i lämpliga former redovisa resullalel av dessa förriksdagen. Enförsta börian är, som också påpekats i ulrikesulskottels belänkande, gjordgenom en snabbundersökning om effekterna av vissa av krav påinduslriområdel, verksiälld på regeringens uppdrag under årets första månaderav industriverket. lade industriverket fram en första översiktligstudie, som i grova drag illustrerar hur vissa produktionssamband och sysselsättningsförhållandeni den svenska industrin kunde komma atl påverkas vid en anlagen fördubbling avden svenska importen från , jämfört mednärmasl föregående femårsperiod. Verkel undersiryker att man bara kunnai ge enillustration, eflersom de nödvändiga förutsättningarna ännu saknas för atl manskall kunna presentera en mer fullständig bild. Industriverketpåvisar både negativa och positiva effekier på produktion, sysselsättning ochinkomster efter en anpassning av svensk industri lill kraven pä eliminering avhandelshinder, överföring av produktion och exporifrämjande åtgärder föru-ländernas del. Till de posiiiva effekterna hör prissänkningar med åtföljandeinkomstökningar för ifrågavarande konsumenter, produktionsökningar inom desektorer till vilka konsumenterna dä styr sina ökade realinkomsler ochproduklionsök-ningar inom de branscher som på grund av ullandets ökadeinkomster fär exportera mer. Negativa effekter kan förutses t. ex. påsysselsättningen inom branscher som berörs av produktionsminskningar, liksom ifråga om underleverantörer. Sammanfattningsviskonstaterar industriverket att de totala effekterna av dl ökat lilllräde föru-länderna till den svenska marknaden kan väntas bli jämförelsevis små. Underförulsällning att omställningstaklen är måttlig räknar verket med atl detotala produktions- och sysselsätiningsminsk-ningarna blir marginella. Mensjälvfallet kan verkningarna av en ökning av importen frän blipåtagliga inom vissa branscher. Det gäller naturligtvis i första hand leko-,sko- och läderindustrin. Effekterna är emellertid beroende av en radförhållanden - produktions- och marknadsförhållanden, liksom tekniska ochkommersiella möjligheter all er-sälla akluella i-landsprodukter medu-landsproducerade varor. Del är all märka all verkel inle här haft att väga inberedskapssynpunkter i sin studie. Den grundläggande frågan gäller över hurläng lidsperiod en omstrukturering av de här berörda branscherna skullegenomföras.