prot · FZ09104 · 1975-12-31 00:00:00 — Att det finns elt dokumenterat behovav fler arbetstillfällen redovisas också i Länsplanering . Jagkan inte se all någon av de borgeriiga ledamöterna från denna landsända nu ärinne i kammaren, men jag vill uttrycka den förhoppningen att de tänker pådelta speciellt . Man har ju från det hållet vid olika tillfällen, bl. a.här i kammaren i form av motioner, interpellationer och frågor, velat verkaför en positiv utveckling i dessa trakter. har vi en möjlighet atl seom detla enbart har varil tomma ord, eller om det verkligen har legat en ärligvilja bakom. Det skall sannerligen bli spännande att få den saken bekräftad häri dag! Ettannat problem, som också var inne på, utgör de mångabyggnadsarbetare i som kommer att sägas upp . Omkring 750byggnadsarbetare väntar man skall bli arbetslösa där. De kommer dels frånoljeplattformsbygget, dels från Uddevallavarvet och dels från motorvägsbygget.Alla de tre slora projekten beräknas ta slut ungefär . har jag docksetl all i har anmält sig på talarlistan, ochhan kommer kanske att närmare gå in på de frågorna. Finessenmed att ha ett särskilt anslag för att främja sysselsättningen är, som jag serdet, också alt det särskilda anslaget är flexibelt. Om får de 200miljonerna över sin ordinarie budget, så är man låst till vissa projekt enligtden prioritering som gäller i flerårsplanerna. Men om de 200 miljonerna istället går till det särskilda anslaget för att fördelas i samråd med AMS, dåär f, n, bara två tredjedelar redan intecknade, I så fall återstår 60 miljoner,som t, ex, kan användas för att lösa sysselsättningsproblemen för de grupperjag nämnde, i och i andra områden där behoven uppstår. Detta var bara några motiv och exempel på viklen av att behålla detsärskilda anslaget i sin nuvarande konstruktion. har tidigare idebatten anfört andra exempel. Avslutningsvisvill jag ändå än en gång framhålla all en avveckling av det exlra anslaget ulantvivel skulle komma att innebära en motsvarande begränsning av möjligheternaatt utnyttja det offentliga vägbyggandet för sysselsättningsfrämjande insatsermed stark betoning på den säsonguljämning, för vilken anslaget har kunnatutnyttjas. Detta har också med skärpa framhållits av i skrivelse lill utskottet. Jag slutar med att yrka bifall till reservationerna 1, 2 och 3 på dennapunkt och i övrigt till utskottets hemställan. Nr 104 I detta anförande instämde herrar och , Fredaeen den 'iJn' herrar , i och 9 aoril 1976 'num samt (samtliga s), Vägväsendet HerrDAHLGREN (c) kort genmäle: säger att jag liksom i harraljerat om ministerstyre här . För min del ber jag om ursäktom han har uppfattat del som elt raljerande. Jag har avsett att vara djuptallvarlig i den frågan. Det är från min sida inte fråga om någol raljerande. HerrÖstrand talade engagerat om situationen för arbetslösa byggnadsarbetare. Jagkan förstå honom. Jag delar hans känsla och hans ansvar. För oss gäller attingen skall gå arbetslös. Därför har också utskottets majoritet visat på attregeringen i sin finansfullmakt har 1 500 milj. kr. Det finns lämpligavägobjekt för 869 milj. kr. Det åligger i en sådan situation regeringen attställa medel till förfogande för atl skapa sysselsättningstillfällen. HerrÖstrand säger att om man nu överför dessa 200 miljoner till vägverketsordinarie budget, så skapar man sysselsättningsproblem. Jag kan inte se detsambandet. Det gör man, , endasl under förutsättning atl regeringeninte använder den fullmakt den har fåll av för att i del här falletbekämpa arbetslösheten. Devägobjekt som då kan komma till är exempelvis väg 82 som taladeom. Den skulle vara elt utmärkt exempel på hur man kan använda pengar frånarbetsmarknadsstyrelsen. Jagskulle kunna spegla den oro som många inom haruttryckt inför anslagsutvecklingen i . har försina vägarbetare haft en regional konferens. Där beslöt man att till kungl.finansdepartementet skicka ett brev, där man redogör för sin situation på grundav anslagsutvecklingen. HerrÖSTRAND (s) kort genmäle: säger att alla som vill ha etl arbete också skall få det.Och så hänvisar han till finansfullmakten på 1 500 milj. kr. Men även denfinansfullmakten skall regeringen ha i beredskap för att kunna göra insatserdär de behövs, vilket har varit inne på. När ni nu ocksåhar föreslagit alt det särskilda anslaget skall föras över till del ordinarieanslaget har ni därmed inte skapat större möjligheter all hålla ensysselsättningsberedskap. Ni vill alltså inle gå med på önskemålet frånregeringen och oss reservanter att dessa 200 milj. kr. skall hållas i beredskapför att kunna sättas in i de regioner där de behövs och därmed bli till nyttaför människorna där. exempel på en sådan region är södra . Viskall ha sysselsättningsberedskap på alla fronter, men vid plane ringen måste man naturiigtvis ha uppmärksamheten speciellt riktad på 150 de verkligt konjunkturkänsliga branscherna ochbland dem byggnads- En del avStatsanställdas förbunds medlemmar arbelar åt entreprenörer och har denotrygghet i anställningen som det innebär atl vara objektsanställd. De som ärtillsvidareanställda i företag - vilkel är den vanligaste anställningsformen -har ett myckel slörre mått av anställningstrygghet. HerrDAHLGREN (c) kort genmäle: har sagt att finansfullmakten på 1 500 milj. kr. avregeringen skall användas för beredskapsålgärder där sådana behövs. Det är vadjag också har sagt. Vi är alltså överens på den punkten. Jag delar herrÖstrands uppfattning att del kan behövas beredskapsåtgärder i södraHälsingland. Jag hoppas alt regeringen delar vår uppfaltning och anslår medelfrån finansfullmakten till så att insatser kan göras. Får jag sedan bara påminna om atl de 9000 privatanslällda i , av vilka enligl uppgifi ca 20 96i dag är arbetslösa, är anställda hos underentreprenörer till . Fårinle mera medel för driflsidan så att mera beläggningsarbeten kanulföras blir det ökad arbetslöshet även där. () kortgenmäle: För att skulle få sitt resonemang att gå ihop borde hanha föreslagit ytteriigare medel för det här ändamålet. Men det har han integjort, utan han resonerar bara om en omfördelning inom de anslag som finns. Detframgår också av utskotlsmajoritetens skrivning att det inte är de anställdainom de branscher jag har nämnt som ligger utskottet närmast om hjärtat. Detstår på s. 12 i betänkandet: "Sysselsättningseffekten i de bådahuvudalternativen anges, under hänsynstagande till berörda förhållanden, kunnabli närmast likvärdiga - dock alt alternativ innebär att dess egendriftpersonal kan beredas effektivare sysselsättning samt att utnyttjandet avextern arbetskraft blir förhållandevis mindre." Här har vi ju kärnpunkten.Reservanterna har för sin del sagt, atl om behov föreligger bör medel anvisaspå tilläggsstat. Låtmig inom parentes säga att jag vid en debatt i den här frågan, speciellt medherr , osökt kommer att tänka på motvilja motflyttningsbidragen. har starkt kritiserat dessa, eftersom man, som mansäger, vill motverka flyttningspolitiken. Men vad händer nu med de arbetslösa it. ex. och , om regeringen inte får möjlighet att isamarbete med från sysselsältningsmässigautgångspunkter fördela dessa 200 milj. Jo, många tvingas givetvis attflytta och söka sig till regioner med bättre sysselsättning. Ulskottsmajoritelensförslag i det här fallet innebär i realiteten detsamma som att man stöder enflyttningspolitik, åtminstone när det gäller de grupper som jag lidigare harnämnt och kanske framför allt bygg- Det kan välaldrig vara så att inle anser att det är så noga med att justbyggnadsarbetarna skall få bo kvar i sina hembygder. Jag tycker attutskottsmajoriteien bör tänka efter en gång lill och ställa sig frågan: Varförskall vi låta människor gå ulan jobb, bara för att vi skall följa uppgjordaplaner vid vissa bestämda tidpunkter? Planer är säkeriigen bra, men man börinte fullfölja dem vid vissa beslämda tider om del får till följd allmänniskor blir utan jobb. Herr förste vice talmannen anmälde att herrDahlgren anhållit att lill protokollet få antecknat all han inte ägde rätt tillytteriigare replik. Den här debatten har redan pågått i tre limmar. När jag i gåranmälde mig på talariistan trodde jag inte alt debatten skulle bli sålångvarig, och jag har en känsla av att vi ännu inte är färdiga på en långstund. Jag ber därför herr talmannen och kammaren om överseende med om jagkommer att använda litet än jag anmält. Jag gör det med destolättare hjärta som mina värderade kolleger inom oppositionen också haröverskridit sin tid. Jagskall börja med att ta upp några av de frågeställningar som representanter föroppositionen här har tacklat. Låt mig då först göra en övergripande värderingav dessa frågor, alltså anslagen till vägarna och vägbyggandet. Allarepresentanter för oppositionen som hillills har lalat har pekat pånödvändigheten av ett ökat vägbyggande och en ökad satsning på vägunderhåll.Över huvud taget har deras inlägg andats en mycket slor ambition att lägga nedmyckel mera pengar på våra vägar än vad vi gör. Det må vara enoppositions rättmätiga ambition. Men det kan väl ändå inledningsvis varatillåtet att säga att om man har så långtgående planer, som i och för sig kanrespekteras som en ambition, fordrar ändå uppriktigheten att man ocksåredovisar vilka vägar det rör sig om. Det går inte gärna att laborera medbestående, oförändrade anslag och tro att man därmed åstadkommer underverk påvägsidan. Närjag hörde , i och döken alldeles förvirrande tanke upp i min hjärna, som egentligen inte hade däralt göra. Jag erinrade mig att jag i av såg enuppgift om att den trafikpolitiska proposition som regeringen avser lägga frami höst bl. a. kan medföra en åriig skatteökning med . per personbil.Uppgifien som tidningen hade hämtat från ett räkneexempel använt vid seminarium , betraktade jag när jag läste det tidigtpå morgonen som ett försenat aprilskäml . Nuär emellertid inte vilken förening som helst. Jag har vidflera tillfällen deltagit i sammankomster med denna förening, och jag vet averfarenhet att man i för resonemang när det gällervägproblematiken som inle alltid har något samband med vår förmåga atl arbeta meddessa problem seriöst. Påståendetatl bilskatteproblematiken, som det stod, kommer att behandlas i dentrafikpolitiska propositionen jag avser atl lägga fram för saknar allgrund. Traflkpolitiska utredningen, i vilken alla partier ingår, har i uppdragatt utreda frågor om kostnadsansvaret mellan trafikgrenarna. underhösten 1977 får vi vela vilka tankar ulredningen har. Somvarje insiktsfull bedörhare förstår är sifferuppgifterna i Svenska Dagbladethelt grundlösa. Enligl artikeln skulle exempelvis SJ:s underskott uppgå tillca 2 300 milj. kr. Jag behöver väl inte tala om för kammarens ärade ledamöteratt under de år man åsyftar i artikeln, 1974-1975, gav SJ ett överskott på 134milj. Vad vi sedan lade till när det gäller dettrafiksvaga nätet känner också kammarens ärade ledamöter till. Manpåstod vidare i artikeln att den ökade kostnaden efter valet med . perpersonbil skulle ha elt samband med väganslagen och bilskatterna. När det gällerväganslagen och bilskatterna är jag angelägen att nämna atl slatens,kommunernas och landslingens samlade utgifter för väg- och gatuhållning detaktuella årel, 1974, uppgick till ca 4 450 milj. kr. och att inkomsterna avbilskatter för bilismens specialbudgel utgjorde ca 3 640 milj. kr. Dessasiffror, herr talman, visar också del orimliga i Svenska Dagbladets uppgifter. Vadannu sambandet mellan dessa uppgifter i och den debatt jag harlyssnat på? Ja, man söker ju, när man sitter och lyssnar på oppositionen, efterett halmstrå att haka upp deras stora ambitioner på. Vad är det oppositionentänker göra om den till äventyrs skulle vinna valet ? Del vore på tidenatt tala om det . kommer det - o, hemska tanke - att i ell borgerligtregeringsprogram finnas någon skrivning om moderata samlingspartiels tullvägar?Kommer moderata samlingspartiet i en eventuell regering, med den styrka man nupåvisar, atl i ett regeringsprogram kräva, som säger, snabbareinförande av avgifter för bilisterna på våra vägar? Här har manhafligt och kraftfullt klarat ut att regeringen inte harvelat följa moderata samlingspartiets råd att la ut avgifter såväl avlågavlönade som av förmögna bilägare för all de skall få använda sina egnavägar. Jag kan försäkra att den viljan aldrig kommer alt finnasi en socialdemokratisk regering. Vi kommer aldrig att lämna vår jämlikhetstankepå den punkten. Men jag tror att viljan blir större när de tre borgerligapartierna skall sätta sig ned och börja kompromissa om både det ena och detandra i vårt samhälle. Därför,herr talman, kan kanske även jag litet försynt få ställa en fråga till ledningför den fortsatta debatten: Var står och i fråganfullbelagda vägar? Är det på det sättet ni tänker lösa finansieringsfrågornadå det gäller det svenska vägnätets fortsatta utbyggnad, eller är deltaytterligare en sak, vid sidan av alla andra, där ni inte är överens? En litenspecialfråga till : Kommer ni att av- giflsbelägga Seskaröbrontill där det bor 500-600 människor, som längtar efter en fastförbindelse som, inom parentes sagt, inle kan komma till utförande, om inlereservaiionen bifalles. Vihar alltså, , en annan metodik än ni när del gäller sättet attjämlikt angripa även frågor om vägbyggande. Jag menar att i anständighetens ochklarhelens namn kan man här kräva konkrela uttalanden om var den borgerligaoppositionen står efter och moderata samlingspartiets kraftfullayrkande på att det snabbi skall införas avgifier för användningen av detsvenska vägnätet. Tillherr vill jag inledningsvis säga all jag icke kornmer att inlåta migpå någon ylierligare debali om hans begrepp "ministerstyre". Det ärbara som har använt det ordet i den här debatten. Han lorde,såviu jag förstår, också bli ensam om della. Det gjordes ett försök, om det nuvar av eller av någon annan, för sedan att föra fram dennafråga lill . Den kom aldrig på konstitutionsutskottetsbord, inle ens för behandling. Jag utgår från au , näsla gång somjag eller någon annan kan anklagas för ministerstyre, använder den riktigavägen över . Del bör rimligtvis vara det utskottet somskall bestämma i en sådan här fråga. Jag kommer alltså icke att vidarediskutera den. Tillherr vill jag säga ytterligare en sak. Även om klaradeden lika bra som någon annan, finns det ett tillägg all göra. Mankan naturligtvis, menar , inte ha hur många uppfattningar somhelst. Har man som en uppfaltning som ledamot av vägverketsstyrelse, så driver man den sedan vart man än kommer. Ett ekonomiskthelhetslänkande, elt samhällslänkande är fullständigt främmande för herrDahlgren. Är man överens i en fråga inom en styrelse där man sitter - SJ:sstyrelse eller vägverkels styrelse - då driver man den frågan. Ja,herr talman, varför skall vi syssla med politik i så fall? Då är det egenlligenbara att skicka in sin uppfattning med posten, och sedan har man klarat avsaken. Nej, så kan vi inle arbeta, vi andra som är ansvariga parlamentariker. Detgår inle att som , och hela förresten, ageralättsinnigt i dessa viktiga frågor. Man kan inte, herr talman, somcenterpartiet gör i den stora trafikpolitiska molionen - som jag salt ochbläddrade i medan jag väntade på min tur - när del gäller insatserna för denkollektiva trafiken säga: "Insatserna skall ske på sådant sätt atl behovetav personbilsåkning minskas." På nästa rad, herr talman, står det:"Detta får dock inte åstadkomma någon onödig irritation bland bilisterna." Detär alldeles klart att har man så vida ramar för sitt agerande, lär man aldrigkunna bli osams med någon. Då torde man kunna leva lycklig hela livet, vare sigman sitter i eller sitter någon annanstans. Jag säger det bara därförall det måste finnas litet av ryggrad - och inte så litet heller - ioss, om vi skall kunna slå emot alla de krav och önskemål om prioriteringar somvi får vara med om här i huset. Jagvill rent allmänt säga alt det är inte så konstigt att den diskussion som försnu har kommil att kanaliseras till del s. k. Detta ärnämligen ett sysselsättningsanslag. Del tillkom på initiativ av AMSför att användas som buffert i svåra situationer runt om i landel, där deordinarie vägplanerna inte räcker till. Dessa är långsiktiga, de omfattarminst femåriga objekt. Del måste finnas någonting däremellan, och det är klartatl diskussionen då kommer atl röra sig för eller emot sysselsällningen. Jaghar uppfattat oppositionens talesmän här som atl det är omöjligt attlänka sig någol vägbyggande av den typ som vi förordar. Man måste ha en hellannan planering, menar oppositionen, innan man ger sig in på saker av dettaslag. Jagskall lämna_och vända mig till i Göleborg,som var inne på en diskussion om hur många från mitt parti som har instämt ihans och utskotlsmajoritetens tankar om 200-miljonersanslaget. Vi kan stå häroch läsa upp lelegram och ullalanden hur mycket vi vill. Jag tog med mig etlfrån FCO, som konstaterar att de nu har väntat påKiruna-Narviksvägen, och de vill inte vänta . Jag kan också lill herrGustafson säga - även om del är meningslöst att tala om vilka som är politiskameningsfränder eller inte - att log jag på mitt rumi emot representanter för och kommuner.Kommunalrådet i , som har samma partifärg som , ochvice ordföranden i kommunstyrelsen i , som är centerpartist -åtminstone sade han det - pläderade för att man skulle ta av200-miljonersanslaget och ge till deras område. Jag respekterar det. Somansvarig för denna verksamhei är jag skyldig att lyssna till alla, och gördelockså. Ställningstagandet får inte, i , varaberoende av hur många som från tid till annan kan mobiliseras från det enaeller det andra politiska lägret för en viss ståndpunkt. Man måste se tillsakfrågorna - det rör sig om litet för vikliga ting för atl räkna människor ochpartifållor. Den regeln har regeringen följt och det har även reservanternagjort. Jagvill bara tillägga att om uiskottsmajoritelen vinner bifall till sitt förslagär det helt omöjligt att tänka sig att människorna i i inreVästerbotten, att människorna i , atl människorna i det inre avJämtland, alt de arbetslösa i - här stannar jag och slutaruppräkningen, men jag skulle kunna fortsätta - skulle kunna få arbete. Dessavägplaner som vi har talat om kommer inte med om det inte sker specialinsatser.Jag måste säga det med hänsyn lill alla dessa dimridåer som här läggs ut, tyman skulle annars kunna få den uppfattningen atl dessa arbeten skulle kunnakomma i gång ändå - så enkelt är det ju inte. Del är klart, herr talman,all vi bör diskutera i en sådan här debatt både frågan om vägnätetsutformning och frågan om omfallningen av vägbyggandel. Jag är också fulllmedveten om all oberoende av vilka utgångspunkter man har kan man komma tillskilda bedömningar. Men en seriös analys av vårt vägnät - jag vill gärna hasagt det - utgående från faktiska förhållanden om trafikmängd,beläggningsandel, bärighet och standard i övrigt visar den väldiga förändring avvägnätet som skett under gångna år - delta sagt som en liten balans mot densvartmålning som här gjorts. Vägnätel kan - även om brister ännu återstår påmånga håll - väl fylla sin uppgift i trafikförsörjningen enligt min mening. m. är mer än halva det vägnät, som staten är väghållare för,asfaltbelagt eller försett med oljegrus. Del får ses som en viktig milstolpe iden ombyggnad och förbättring av vägnätet som skett under hela efterkrigstiden.År 1960 var ca 18 96 av vägnätet belagt. När jag togemot belänkandet från kommittén för långsiktig vägplanering observerade jagatt man i fråga om utvecklingen av slitlageriypen följt upp utfallet av debedömningar som Vägplan 1970 gjorde utifrån sina förutsättningar. Dessa förulsällningargrundades på en antagen tillväxt av medelstilldelningen som jag tror inte ensden ivrigaste förespråkare för ett ökat vägbyggande vill förorda,nämligen en tillväxt i fasta priser. Trots all dessaförutsättningar ej uppfyllts konstaterade kommittén att den i Vägplan 1970beräknade fördelningen mellan grusvägar och belagda vägar har fram till i fjoluppfyllts, dvs. andelen belagda och oljegrusade vägar hade ökat i den snabbatakt som Vägplan 1970 antog. Vägnätelsbärighet är en annan viktig standardkomponent, vilken är av stor betydelse bl.a. för vår skogsindustri men även för andra. kunde övervägandedelen av vägnätet upplåtas till 8 tons axellryck och kunde vissaviktigare riksvägar börja upplåtas till 10 tons axeltryck. förungefär sex -kunde en fjärdedel av vägnätet ges detta axeltryck. Iår medges 10 lons axeltryck och 16 tons boggitryck på drygt 92 96 av vägnätet. Denutveckling av vägnätet som skett, och som jag har illustrerat genom alt peka påutvecklingen av beläggningsandelen och tillåtna bärigheten, har kunnat skelack vare en omfattande investeringsverksamhet. Denna investeringsverksamhethar möjliggjorts, dels genom en betydande ordinarie medelstilldelning, delsgenom beredskapsmedel i sysselsältningsfrämjande syfte. Jaghar, herr lalman, velat nämna dessa uppgifter om vårl vägnät mot bakgrund avall det ibland t. o. m. hävdas att vägnätet skulle ha varit bälire förr, vilketalltså inte är i överensstämmelse med det faktiska förhållandet, även medhänsyn tagen till trafikutvecklingen. Enligt min mening har alltså deborgerliga svartmålat den allmänna situationen, men del må, herr talman, varaen borgerlig ambition. har emellertid det borgerliga agerandet i vägfrågorna fått en allvarligareinnebörd. Man drar sig inle för atl offra viktiga arbetsmark-nadspoliliska ochregionalpolitiska intressen i sin iver all vinna några Jag finnerdet därför synnerligen angeläget att - med anknytning till herrar ochÖstrands tidigare anföranden -göra klart vad som håller på att ske. Och delräcker inle att det klargörs här i kammaren. Det måste i den fortsattapolitiska debatten föras vidare så all man ute i de berörda regionerna i landetblir på det klara med vad man håller på att förlora i fråga omregionalpolitiska satsningar och sysselsättningstillfällen genom vissa av deborgeriiga förslag vi behandlar. Bakgrundenär ju den - som vi redan har hört - atl regeringen vid sidan om de ordinarieanslagen till byggande och drift av statliga vägar föreslagit fortsattanvisning av 200 milj. kr. till särskilda byggnads- och förbättringsåtgärderavseende sådana vägar. Det är ett anslag som skall användas till vägobjektvilka på en gång tillgodoser väg-, regional- och sysselsättningspolitiskaaspekter. Anslaget skall disponeras i samråd mellan vägverk ocharbetsmarknadsverk. Och vid den överprövning som naturiigen ankommer på regeringenskall frågorna på motsvarande sätt beredas i samråd mellan kommunikations- ocharbetsmarknadsdepartementen. Justdet förhållandet, herr lalman, att della anslag visat sig vara ett i hög gradfiexibelt och verkningsfullt instrument har tydligen varit för mycket föroppositionen. Det bidrar ju till all lösa angelägna behov, som inte går atttillgodose inom ramen för de mera begränsat trafik-ekonomiska vägplaner somvägverket arbelar med. Och kan man på detta sätt hjälpa olika regioner ochbygder, så kan det för oppositionen vara svårt att där odla det missnöje somtydligen är den nödvändiga grunden för oppositionspolitiken. Så har man då enatsig på den borgerliga sidan om alt försöka få borl det här anslaget och attöverföra medlen till de ordinarie anslagen så att de följer sedvanligaplanerings- och handläggningsrutiner. Vi har suttit här och lyssnat under tretimmar på att herrar , och Lolhigius inte kan tänka sigall bygga en enda väg med mindre än all det finns planer färdiga till sistapunkten i varenda liten promemoria som länkas kan. Någol snabbt igångsättandeav sysselsättningen, om en bygd råkar ul för akut arbetslöshet, är föroppositionen helt främmande. Borta är genom oppositionens förslag de föroppositionen besvärande sysselsättnings- och regionalpolitiska insatserna. Delhar dock inte besvärat de borgerliga riksdagsledamöter och kommunalpolitiker,som enligt vad vi hört deltagit i uppvaktningar och begärt alt särskild hänsynskall tas lill deras bygder med anlitande av del här anslaget.