prot · FY0989 · 1975-12-31 00:00:00 — Vi är väl alla i den här kammaren - och jag skulletro att det gäller den allra största delen av folk - överens om att viskall försöka förverkliga de delmål del här gäller inom ramen för de allmännakulturmäl som vi beslutat om lidigare här i . FruDIESEN (m) kort genmäle: Herrlalman!De här delmålen kan visserligen inrymmas i den allmänna kulturpolitiken, meninte desto mindre föreligger etl behov av att här precisera dem och av attriksdagen uttalar sig lill förmän för delmål för språkliga minoriteter. Den sominte fullständigt kan föfia det svenska kullurulbudel kan behöva den härpreciseringen. Del är en linje som vi har kämpai för och häller fasl vid närdel gäller invandrarpolitiken i stort. Vår linje betyder valfrihet förspråkliga minoriteter. FruRYDING (vpk): 1 proposition nr 20 om den statliga kulturpolitiken 2 slårdepartementschefen fast, alt huvudinstrumentet för den statliga film-politikensedan år 1963 är filmavtalet, som är slutet mellan staten och filmbranschensorganisalioner. Ulskoitsmajorilelen inslännner i detta i sill betänkande nr 12. Dettafilmavtal lanserades på sin lid som en unik kulturpolitisk tilldragelse förfilmkulluren i allmänhet, men i praktiken visade del sig vara främst ennäringspolitisk. Vänsterpartietkommunisterna är inle överens om uppfattningen all detta avtal skulle vara ett förträffligt instrument. Inte heller är detta eller Tealerförbundeis uppfattning. säger i sitt betänkande att filmreformen "syflade till att säkerställa möjligheten för 75 Statligtlilieralursiöd, m. m. en kommersiellt drivenbransch alt fortleva". Vi vet all flimavtalet förändrades på någrapunkler. a. fick valda representanter för filmbranschen och filmarbelarnabesluta om förhandsslöd lill långfilms-produktionen. Men della har inte pänågot avgörande sätt ändrat filmpolitiken. Och det är omöjligt all skapa ellannat filmklimal ulan att la ställning också till distribution och visning. Vpkhar kritiska synpunkter på den nya kulturpolitik som utstakats av kulturritdet,men, herr lalman, speciellt inom flimsektorn skulle en tillämpning av dekulturpolitiska målsättningarna i verkligheten skapa radikalt förbättradeförutsättningar för en progressiv filmstrategi. Målet för den nyakulturpolitiken sägs bl. a. vara att främja ökad jämlikhet och inom ramen förelt vidgat kulturbegrepp skapa förutsättningar för att betydligt större grupperän de traditionella dras in i självakliverande verksamhetsformer. De ansatsertill liknande verksamhet pä filmens område som har förekommit har emellertidmåst bedrivas utanför och ofta i strid med det etablissemang som utgörs avFilminstitutet-filmbranschen. Vänsterpartietkommunisterna anser att en dynamisk kulturpolitik pä filmens område endast kanbedrivas av ett filminstitut, som har frigjorts från branschintressena ochmarknadskrafternas spel och där filmarbetarnas fackliga organisationer får ettstort inflytande. Vihar i vår moiion 1928 pekat på all en av förutsättningarna för detta är all detnuvarande flimavtalet sägs upp och att Filminslilulel ombildas lill ensjälvständig statlig kulturorganisation. Vi har också som en alternativlösning pekat på den möjlighet som företräder, nämligen att manlägger filmfrägorna under och bygger upp en icke-kommersielldistribution och produkiion av värdefull film. En fiärde nämnd inom kullurrädelför massmediafrägor skulle dä också kunna inrättas. I detta sammanhang villjag erinra om att det i sammanfattningen av filmutredningens slutbetänkandeheter: "70-talets filmpolitik knyts försl och främst lill filmen som endel av kulturområdet, inte lill den kommersiella filmbranschen eller en vissbranschstruktur." - Herr talman! Också enligtvär mening måste den slalliga massmedie politiken vara en del av kulturpolitiken. Somjag lidigare nämnt kan ett bältre filmklimat icke åstadkommas utan att manockså tar slällning till distributionen. Försl när garantier skapats för enbällre filmdislribution kan etl meningsfylll kulturpolitiskl engagemang kommatill stånd. anser vi, i likhet med Svenska teaterförbundel, kanåstadkommas t. ex. genom att de privatägda biografkedjorna överförs i statenseller kommunens ägo. Mol bakgrunden av bl. a. Filininslilutets brist påinflytande över distributionsapparaten - vilkel t. o. m. medförtsvårigheter vid distributionen av dess egna pro dukter - äger inte ens i en förbättrad skepnad styrka nog all på filmens område kunna driva den aktiva kulturpolitik som förordas bl. a. i kulturrådels belänkande. Vänsterpartietkommunisterna häri motionen 1928 yrkat påatt regering- en skulleges till känna vad vi anförl om en genomgripande ändring Nr 89 av eller en eventuell överflyttning av filmfrägorna Fredie-nden underkulturrådet och dessutom att omedelbara åtgärder skall vidtagas 23 ma'1975 för altsäkra ökat samhälleligt inflytande över distributionskedjan vad Ulskottsmajoriteten ställer sig emellertid helt negativtill della yrkan- stöd, m. m. de och tror tyvärr att de åtgärder somföreslagits i propositionen skall kunna minska de negativa effekterna av del kommersiellasystemet pä filmområdet. Jag vill, herr talman, med hänvisning till vad jaganförl yrka bifall till reservationen 8 i utskottets betänkande nr 12. Den fond som enligl avtal mellan ochSvenska filminstitutet skulle upprättas och förvaltas av börenligt vår mening inte komma till stånd. Anledningen lill vårlställningslagande är bl. a. karaktär, vilkel framgått av vadjag sagt. Dessutom har filmarbelarna i elt uttalande på ell synnerligenträffande sätt karakteriserat läget om en dylik fond bildades. Och jag ber,herr talman, få cilera föfiande frän delta uttalande: "Medel ur radiofonden resp. licensmedel frän SverigesRadio skall pumpas in i en ny produktionsfond pä iavsikt alt framför alll stödja en kommersiell spelfilmsproduklion, avsedd försåväl biografexploatering som TV-visning. Vi vet alt av intäkternafrån denna biografexploatering i vanlig ordning, genoin biografägare ochdistributörer, tillfaller den svenska filmbranschen. Vilka är då intresseradeav en dylik filmreform? Jo, de som önskar elt ökal slöd ål den svenskafilmbranschen. Vi vet alt knappast har råd all avstå fråntelevisering av dessa produkter. kommersialiseras på så sättbakvägen." Ochfilmarbetarna fortsätter i delta uttalande: "Vi vel ocksä all medel till denna reform tas ur dendel av budget som använts för utläggning av produkiionpå fria filmare. Del är dessa filmare som gjort många av bästaprogram och ställ för en viktig del av informationen om svenska samhällsproblemoch förhållandena i tredje världen. Vilka är intresserade av en dylik film- ochTV-reform? Jo, de som genom spekulationer i utläggningar och samproduktionerönskar en uppluckring av radioavtalet samt de som önskar en stark begränsningav yttrandefriheten. Medel från två av produktionsfonder, påvilka fllinar-belarna utöver ett avtalsfäsl inflytande, överförs till den nyafonden, på vilken fllmarbelarnas inflytande föresläs bli begränsat. Detta skeri dä fllmarbelarnas fackliga organisation - Teaterförbundel - kräverökal inflytande över ." Avtalet har drivits fram av Filmbranschenssamarbelskommillé. Film utredningen har anslutit sig till förslaget om samarbete mellan och och har 1. o. m. önskat driva på ett sådant sam arbete genoin an hota med lagsliflning och ingripande från statsmakterna. Statligtlitteraturstöd, rn. Eltargumeni för samordning skulle vara de akuta sysselsättningssvårigheterna förfilmarbetarna. Till detta vill jag invända att sysselsättningsproblemen lösesinte genom direkt eller indirekl slöd lill den kommersiella filmbranschen.Filmbolagen har nämligen genoin rationalisering avhänl sig så mängaskapande krafler alt branschen nu huvudsakligen består av etl antal rentadministrativa organ, vars främsta uppgift är av rent affärsmässig karaktär. Jagvill ocksä, herr talman, i delta sammanhang gärna nämna vad ordföranden iFilminstitutet i en intervju i den 8 i sade närhan ombads kommenlera della avial. Uilalandel Slår i skar|) kontrast lill vad utbildningsministerZachrisson här sade om sin slora lillfredsslällelse med della avtal.Ordföranden i sade följande: "Avtalet är en nödlösning.Ell 'tvångsäktenskap'. Principerna bakom avtalet är riktiga, menförhandlingarna som ledde till avtalet var mycket otrevliga och obehagliga. Vadman gjorde var att sopa problemen under mattan." Vpkvill medverka till att detta tvångsäktenskap inte kommer alt äga laga kraft,och vi yrkar på att de 4,5 mifi. som skulle fä i anslag föratt fullgöra sin del av ifrågavarande "nödlösning" icke skall utgåsom anslag. Då kan nämligen heller inle delta avtal träda i krafl. 1och med inrättandet av denna.fond skulle de medel som tidigare utgåtftillH-fonden upphöra. anser vi felakligt och yrkar i stället påatt juslH-fonden skall få de föreslagna 4,5 miljonerna. Med det anförda vill jag yrkabifall till reservationerna 10 och 16. Centrumbildningarna i spelar en nyckelroll i det friauppsökande kulturarbetet, men centrumbildningarna har fåll bedriva sitt arbeteunder myckel bristfälliga förutsättningar. Anslagen frän arbetsmarknadsstyrelsenför den arbetsförmedlande verksamheten har liksom anslag' varilhelt otillräckliga i förhållande lill verksamhetens oinfattning. Helaverksamheten på den fria uppsökande kullurens område befinner sig fortfarande iett skede av snabb utveckling. Det vore angeläget att möta denna med en kraftigekonomisk satsning. Dessulom föreligger behov av att läcka in den ackumuleradeeftersläpningen när det gäller de fria gruppernas och centrumbildningarnasekonomi. regeringspropositionen nr 20 föreslagna anslagsökningen på 1 mifi. tillfria grupper och mindre ensembler på teater-, dans- och musikområdei kan i vissutsträckning anses tillmötesgå den expansion av verksamheten som är alt vänta.Men däremol tror jag knappasl att ökningen räcker för att ge de utövanderimliga ekonomiska villkor; Man måste, anser jag, i della fall gecentrumbildningarna de ekonomiska möjligheter som behövs för all de skallkunna motsvara de ökade krav som redan ställts på dem från utövare ochavnämare, krav som ytterligare kommer all öka, då efterfrågan och produkiioninom det berörda området kan förväntas expandera mycket slarkl. Delär en hell orimlig siiualion all nu låta de förmedlande och distribuerandeorgan som centrumbildningarna utgör stagnera i sin verksamhet. Del kominernämligen att bli fallet om regeringens förslag i fråga om den knappaanslagstilldelningen till centrumbildningarna antas. Departementschefenoch även ulskottsmajoriteten säger all formerna för stödet tillcentrumbildningarna kommer alt prövas i samband med ställningstaganden i frägaom de slalliga insatserna till kulturarbetarna och arbetsförmedlingen inomkulturområdet. Detta belänkande har emellertid alldeles kommit och harväl knappast böriat all remissbehandlas, varför del torde dröja en avsevärdtid innan någon ändring sker. Vpk anser del därför fullt försvarligt att redanför näsla budgetår ge centrumbildningarna en välbehövlig och erforderligekonomisk förstärkning. Jagvill särskill påpeka, alt vid en bedönming av den fria uppsökande verksamhetsom ryms under rubriken i regeringensproposition nr 20, så måsle man beakta de nära samband som reellt föreliggermellan centrumbildningarna och de fria grupperna. Annars kan resultatet bli,att man ger den fria uppsökande kulturverksamheten ett handlag somman sätter krokben för bl. a. den progressiva och samhällsengageradekulturaktivitet som de fria grupperna och centrumbildningarna i storutsträckning representerar. Jag vill med det sagdayrka bifall till reservation nr 26. Slutligen,herr talman, några ord om . Vi lär alla vid delhär laget känna till att enligt intentioner är del viktigastekulturpolitiska målet all begränsa kulturkommersialis-inens skadeverkningar,vilkel skall ske genom att del seriösa kulturutbudet når människornasnärmiljöer, kulturlivet decentraliseras och människor engageras. Ingenannan kulturverksamhet har bättre än konstföreningarna lyckats all föra ut denseriösa bildkonsten lill just närmiljön. Detberäknas alt ca 500 000 medlemmar är anslutna till konstföreningarna och attylleriigare slora grupper nås genom utställningar på arbetsplatser, ikonstlokaler och genom medlemmarnas familjer. Dessakonstföreningar har sammanslutit sig till , som organiserar och samordnar verksamheten inom föreningarna. Manhar sökt anslag för sin verksamhet, men utan framgång. Jämförtmed andra organisalioner och institutioner, som verkar inom kultursektorn,måste konslföreningsrörelsen anses vara diskriminerad. Så uppfattar ocksårörelsen själv silualionen. Man kanske ser t. ex. Konstfrämjandet med 20 000medlemmar, som bevifias miljonanslag. Manhar också gjort en utredning och presenterat denna för ulbildningsminislern idecember förra årel, vilken ulredning man har kallat "Den glömdafolkrörelsen". MUS 65 har i sill belänkande SOU 1974:43 behandlalkonstföreningsrörelsen och konstaterat ett behov för riksförbundets centralaverksamhet på f n. Statligllitteraturstöd, m. m. Nr 89 Utskottsmajoriteten anser det nödvändigi att riksförbundet fär Fredaeen den dessaminimiresurser, då del annars är omöjligt att igångsätta angelägna 23 mai 1975 organisatoriska,konstpedagogiska och informativa aktiviteter. -------------- Viär medvetna om att dessa liksom andra anslagsfrågor inom området Statligt litteratur- kan komma att prövas av , men det synes som om utredningar .töd, m. m. och adminislrativa omorganisationer inomkultursektorn har lett till stilt- je och stagnation på fleraangelägna sektorer inom kulturpolitiken. Det föreligger stor riskall "kon dör medan gräset gror". I föreliggande fall finns ingetsakligt skäl lill dröjsmål med angelägna insatser, och det är alltså inte allssom reservanterna påslår föga meiiingsfulll att i är bevifia . della anslag i avvaktan på en proposilion näslaår, som skall komma med anledning av MUS 65:s förslag. Jag yrkar alltså pådenna punkt avslag på reservation nr 21 och bifall till utskottets förslag. HerrMATTSSON i Lane-Herreslad (c) kort genmäle: Herr talman! Det är riktigt, somfru säger, att centrumbildningarna haren betydande uppgift, utgör entillgäng osv. Men man måste ju alltid göra avvägningar. När man nu fär beskedelall formerna för slödel till centrumbildningarna kommer all tas upp i sambandmed ställningstagandet i fråga om de statliga insatserna för kulturarbetarnaoch arbetsförmedlingen inom kulturområdet, och att vi kan vänla oss ett förslaglill näsla , har utskottsmajoriteten anseit att man borde följaproposiiionen. Jag har lidigare yrkat bifall till utskottets hemställan på deolika punkterna, med undanlag avsnitt där jag står antecknad för enreservation, och jag finner alt della är etl välbetänkt ställningslagande. FruRYDING (vpk) kort genmäle: 1 den reservation belräffande bidrag lill centrumbildningarna som herrSundman och jag avgivit har vi myckel tydligt pekat pä att fria grupper ochensembler får ökade anslag. Det är bra. Men deras samarbete medcentrumbildningarna är sä vikligt att också dessa måste få något biiltreekonomiska möjligheter för alt kunna ta till vara den verksamhet som friagrupper och ensembler kan genomföra med hjälp av sitt ökade anslag. Del blirannars en s. k. diskrepans mellan dessa två typer av aktiviteter. HerrMATTSSON i Lane-Herreslad (c) kort genmäle: Herr lalman! det har ändå föreslagits en höjning med , och vi kan dessutom lill näsla förvänta oss ett förslag, som ger ytterligare förbäiiringar. Vi får väl under sädana förhållanden ge oss till tåls lill dess all detta förslag framläggs. Det är ju inle fråga om någon misshandel av centrumbildningarna utan det har tvärtom inlagits en positiv attityd såväl i proposiiionen som av ulskotts- 80 majoriteten. (vpk) kortgenmäle: Nr 89 Jag har intetalat om någon misshandel av centrum- Fredaeen den bildningarna ulan om enstagnation i deras verksamhet, som i franniden 23 mai 1975 kommer att vara lillförfång för de fria grupperna med uppsökande verk- Jag tycker alldel inte finns nägon anledning all vänta med Statligtlltteratur- att hjälpa dem utöver vadsom sker genom de fulliga . som stöd, m. m. anslås. FrökenELIASSON (c): Riktlinjerna för en framlida, mer målmedveten statlig kulturpolitiklades fast av så sent som . 1 en andra eiapp läggs nuåigärder på ivå belydelsefulla sekiorer av kuliurlivei lill det reformarbetesom inletts och som kommer att bli av långsiktigt slag. .11del måste bli fråga om ell långsiktigt arbete framgår bl. a. av att regeringensreformprogram i årets upplaga är starkt nerbanlal och i vissa avsnittförsiktigt avvaktande. På den första belydelsefulla sektorn, litteraturen,ärdet pengar och principer man prutat på. På den andra sekiorn, filmen, uteblirde genomgripande förändringarna. Regeringens förslag inskränker sig tillåigärder som i huvudsak faller inom ramen för hur filmfrågorna hittillshanterats. Utformandet av vad som skulle kunna kallas en fllmpolitik skjuls påframtiden, och det är mol den bakgrunden inte förvånande att deballen i daghitintills i stor utsträckning gällt lil-leralurfrågorna. Justpä liileralurområdel anser jag att det flnns anledning bemöta några grovtfelaktiga påståenden som den socialdemokratiska ulskoiisrepresen-tanten ochdess värre också utbildningsministern gjort sig skyldiga till i debatten. Manhävdar att del bara är tomt prat när utskollsmajoriteten anser detbetydelsefullt all det komnier lill stånd en försöksverksamhet med läsfrämjandeåigärder i samarbete med barn- och ungdomsorganisationerna. Man pastarättutskotlsmajorilelen rycker undan själva förutsättningarna för sådana ätgärderoch att majoriteten berövar organisationerna, barnen och ungdomarnaläsfrämjande ätgärder. Vadman gör sig skyldig till för felaktighet när man påstår delta är att manallvarligt blandar samman de förslag som gäller litteraturstöd och de förslagsom gäller läsfrämjande åtgärder. Vi har inom majoriteten inte prutat en krona,inte prutat elt öre på de läsfrämjande åtgärderna. Vill man verkligen hävda från socialdemokratiskt håll ser det som en förutsättning för allorganisationer skall kunna engageras i en sådan här försöksverksamhet, att ennämnd sätter utvalda boktitlar i händerna på organisationerna? Vad är det för tilltrotill organisaiionerna? Menar socialdemokraterna dä att om utskottsniajorileiensförslag skulle vinna bifall i kammaren, kommer inte regeringen och.socialdemokraterna all lägga tvä strån i kors för all fä till stånd en sådanförsöksverksamhet? Är del på det sättet, då är del sannerligen minoriteten somstår för del tomma pratet när del gäller de läsfrämjande åtgärderna. Vi finner del angelägetatt del komnier till stånd en sådan verksamhet, 81 6 prolokoll 1975. Nr 89 det finns pengar för den och vi är fast förvissade om attorganisaiionerna Fredaeenden '' "" °' utforma riktlinjerna för den. 23 mai 1975 ' gäller filmomrädet kan man fråga sig: Varför händer det inte Varfinns regeringens reformambilioner? En anledning lill att re- Statligl litteratur- geringen skjuter filmpoliliken är att del nu löpande filin- stöd, m. m. avtalet går ut först . Som framgårav propositionen kom- mer filmavtalei alt liggakvar som ett huvudinstrument för ålgärderna på filmomrädet. Enannan anledning, som man ulan svårighet kan uttolka ur propositionen, är attregeringen är trevande osäker om hur den framtida film-politiken skallutformas. Det är all beklaga all det inle nu lycks finnas några förutsättningarför nya, radikala grepp på filmomrädet. Att filmen när ul lill myckel bredagrupper av människor som möjligheterna alt ta del av ettkvaliietsmässigi utbud av filmer är högst begränsade, för alt inte sägaerbarmligt dåliga, på många håll i landet är en allvarlig situation, och delställer krav på insalser framöver som går längt ulöver dem som föreslås . Påett angränsande område är regeringens osäkerhet särskill påtaglig och direktoroande. Det är ett område där vi ser nya problem torna upp sig, det är ellområde där det poliliska handlingsutrymmet inle låses av några långsiktigaavtal som i fråga om filmen, det är etl område där del nu i högsta grad ärangeläget all man aktivt griper sig an att skapa handlingsberedskap och läggagrunden för ställningstaganden under de närmasle åren. Jag länker påvideogrammen - den nya möjligheten att med olika tekniska lösningar programmerarörlig bild och fiud på band. skivor, kassetter osv. För inte så många månadersedan förde vi en debatt om della här i kammaren, och jag kan för att sparakammarens tid i långa stycken hänvisa lill vad vi dä anförde frän cenlernssida. Jag beklagar att vi i ocksä nu får ge uitryck för våra krav påaktiva samhällsinsatser reservalionsvägen. Utskoltsmajoriteten håller fasl viden vänta-och-se-atlityd. Som framgått av debattenlidigare är del inte ovanligt att ut bildningsministern ändrar åsikt om så behövs, men i jusl den här frägan sitter han och regeringen förunderligt fast i etl stelt presligeiänkande och vägrar hell enkelt att medge vad som blir alltmer uppenbart för alla, nämligen alt regeringen inte hafl ögonen öppna för vad som händer på videoområdel. Man häller på all försätta sig själv i en ohållbar situation -ohållbar om man har ambitioner alt vara med och påverka utvecklingen. Det är möjligt att regeringen flnner det genant att vi från driver frågan och att del är regeringspartiet som mer än någol annat parti bromsat, men förhalningsiaktik hjälper inte hur länge som helsl. Oron och osäkerheten inför regeringens passiva hållning växer också inom de socialdemokraliska leden, och alll fler frannrädande kritiker kräver att regeringen griper sig an med dessa frågor. a. oroar man sig för det hot man tycker sig uppleva frän videoindustrin mol folkrörelsernas 82 verksamhel och mot kulturpolitiken. Bland de härkritikerna befinner sig t. ex. kulturrådetsordförande, , för alt nämna bara elt namn men etl namn som bör hatyngd både hos regeringen och i de socialdemokraliska leden. Varför lyssnarinle regeringen pä de alll fler kritiska rösterna från alll fler håll? Varförslår man dövörat till? Del är väl inle sä all man lyssnat alltför myckel pä devältaliga företrädarna för videoinduslrin och deras försäkringar om vilkamöjligheter den nya tekniken har öppnat för framliden? 1den centermolion som har väckts till årets riksdag återflnns en prognos förutvecklingen på den svenska marknaden. Den prognosen kan vara av inlresse. Jagtänker inte gä in pä den närmare här , men den är ell tecken på hur man päbranschhåll bedömer utvecklingen på den svenska marknaden. Att del är fräga omen mycket snabb ulveckling är ju helt klart. Liknandeprognoser om en snabb marknadsutbredning kan hämtas från andra länder, t. ex.USA. Så här informerar man om videons möjligheter från ett av de störstavideoförelagen här i , EBAV, dvs. "1 är videonredan etablerad. kommer den i ! Statligtlitteraturstöd, m. m. 1USA ärdet nu konstaterat all videomarknaden verkligen flnns. Omsättningenunder 1974 var 312 mifioner dollar, varav 146,8 mifioner dollar utgörprogramproduktion. finns en välunderbyggd prognos som tyder pä entotal videomarknad om 457 mifioner dollar, varav ca 239 mifioner dollar förprogramproduklion. program har under 1974producerats för amerikanska företag. Mer än 450 slörre förelag i användernu regelbundet video för informaiion, iniernutbildning och försäfining. Videoulvecklingen har ocksä kommii till Sverige.Del finns mer än 3 000 TV-kasselispelare i användning på den svenska marknaden. Allt della gör att vi på EBAV/AVT nu finner lidenmogen för alt erbjuda produklionsfiänsler pä den svenska marknaden." Delär långt framskridna marknads- och produktionsplaner man har inom den svenskavideoinduslrin. Jag vill bara peka på att EBAV kommer att hålla enkonferens där man klargör sina möjligheter i fräga om programproduklion, attverkligen lansera ocksä mjukvaran på det här området. Enillustration lill hur snabbt marknaden reagerar är kasseilmarknaden, där manhär i på mindre än fåll ca 4 000 kassettspelare. Delta har - välalt märka - skell ulan vare sig försäfiningsdriver eller erbjudanden om färdigaprogram lill företag, institutioner och enskilda konsumenter.