prot · FZ0915 · 1975-12-31 00:00:00 — Nuhar vi dem, nu är diskussionen i gång om en projektering som skulle kunna gå iriktning mot atl vi delar upp projektet i etapper, så att vi bygger ett förstavalsverk efter första masugnsetappen och sedan fortsätter med nästamasungsutbyggnad och ett yllerligare valsverk. Tillyttermera visso har också inträffat att andra företag inom järn-ochstålindustrin har anmält intresse för en samverkan med staten. söker att ur mina uttalanden läsa ut ett mycket bestämt motstånd motsamverkan med andra förelag. Jag var inle benägen alt gä in i en diskussion omen samverkan i fråga om och i fråga om NJA och stålverksprojekiet, men jagär intresserad av alt vi kan få till stånd en samverkan med andra företag iutbyggnaden av föräd-lingsverksamheien. Jag har också tillåtit mig säga att omman från t. ex. svensk järn- och stålindustri på handelsstålsidan skulle kommamed ett erbjudande lill staten alt gå in i deras verksamheter och samiidiglange alt de skulle vara intresserade av atl gå in i en diskussion om andel istålverket, tycker Jag alt det vore rimligt att ta upp en sådan diskussion. Jagkan väl begripa om de järn- och stålindustrier som vi diskuterar medframför allt vill koncentrera sig på en utbyggnad av förädlingsindustrin.Detta är utomordentligt angeläget av flera skäl - inte minst därför att densvenska järn- och stålindustrin , speciellt dess senaste del,inte har investerat - borisen från NJA-in-vesteringarna - i någon sådanutbyggnad av kapaciteten, att man kan säga alt en påtaglig konkurrenskraft harförts in i företagen. Man medger det klart. Del framgår bl. a. av de uttalandendirektör i har gjort i häromdagenliksom i Dagens Nyheter, där han går ettsteg längre och ger uttryck för den meningen att man väl kan länka sig ettsamarbete med staten för att på det sättet åstadkomma en utbyggnad av svenskJärn- och stålindustri, så atl den blir konkurrenskraftig ute påvärldsmarknaden. Det ligger ingenting orimligt i detta, allra minst med hänsyntill att anspråken på kapital är så omfattande att det är svårt för de enskildaföretagen att bära dem. Vi står alltså öppna för en sådan diskussion, är inbegripnai den och kommer att genomföra ett utredningsarbete för att undersöka hur långtvi kan gå i denna samverkan. Jagtycker att man här skulle kunna ha del betraklelsesätlet alt vi diskuterar ABSveriges affärer, våra möjligheter att hävda oss ute på världsmarknaden, våramöjligheter alt investera så myckel kapital som del här är fråga om för attförstärka och ge effektivitet ål en viktig del av den svenska basindustrin. Ensamverkan mellan stat och företag kan le sig ganska naturlig. Jag tillåter mig ännuen gång atl åberopa direktör uttalande atl "det blir alltvanligare med statlig medverkan i basindustrier runt om i världen, att detknappst längre byggs några stålverk utan att siaterna är med". Det ärdärför ingenting nytt som inträffar på den svenska marknaden - det förekommer ien rad länder. Därför ser man också från den svenska industrin inom dettaområde inga större problem när det gäller all gå in i en sådan diskussion omsamverkan. Borde vi då inle ta vara på de här möjligheterna? Borde vi integranska förutsättningarna för en sådan samverkan och våra möjligheter attbibehålla effektiviteten i denna vikliga industrigren? Detär ungefär så jag ser på detta - med de förutsättningar som nuföreligger. Det är ulomordenlligl inlressanl, men del ställer naturligtvisockså mycket stora anspråk på det svenska samhällei i form av åtaganden - detär betydande investeringar som här kommer i fråga. Jagskall naturligtvis inte på någol sätt krypa bakom det förhållandet altriksdagen har följt regeringen i dess förslag om utbyggnad av stålverket. Mendet är rimligt erinra om att del var ett enhälligt beslul, så långt jag kanerinra mig. Näringsutskoitet hade samma materialunderlag för granskning somregeringen i sin bedömning av projektet. När vi kom fram begärdes ikammaren att frågan om den fortsatta anslagsbevillningen till stålverket skulleåterremitteras. Vi motsatte oss det - det är riktigt. Men beslutadeom åierremiss. Så långt jag är underrättad kallade näringsutskoitet företrädareför projektledningen och för NJA-ledningen, liksom också företrädare förSlatsförelag, lill hearings i utskottet - och kom tillbaka med ärendet ochföreslog au skulle bevilja medel. Jag upprepar: Näringsutskoitet hadevid det tillfället samma materialunderlag för bedömning som industridepartementetoch regeringen hade haft. Jaghar redan tidigare talat om alt jag blev överraskad av den nya situationen. Viden närmare granskning har Jag kommit fram lill all de myckel storakostnadsökningarna har sin rimliga förklaring men att man behöver ytterligarelid för att granska dels kostnadsutvecklingen. dels förutsättningarna föratt genomföra projektet i en ny utformning, dvs. etappuppdelning och byggandeav valsverk. Jagutesluter inte, herr talman, att vi i den fortsatta debatten och överläggningarnamed övriga delar av svensk Järn- och stålindustri också kommer atl ställasinför en prövning av möjligheten att bygga ett ytterligare - dvs. ett tredje -valsverk. Detta skulle i så fall innebära all praktiskt laget hela denproduktion av stålämnen som vi kan få ut från 80 kommer att varaplacerad på den svenska marknaden för vidare förädling. Naturligtvisär det nödvändigi au i det sammanhanget göra en grundlig studie av lönsamheten.Projektulredningen kan stå för alt lönsamheten hos 80 inte kommer attbli sämre än hos konkurrerande verk som byggs vid samma lid, underförutsättning alt dessa verks priser tillåts anpassa sig till den faktiskakapitalkostnaden. Och det är ju inte minst i det här sammanhanget som vi harbegärt att få de jämförande kostnadsanalyserna beträffande motsvarande projekti andra länder. Vi förväntar, som jag har sagt, atl få in detta material ibörjan , månad. Del är i och för sig inle fråga om någon dramatisk omläggning avsjälva ämnesverket. Det är oförändrat i fråga om layouten. Det nya ärkopplingen till valsverken. Dessa valsverk har i sin tur kommit in idiskussionen, närmast genom det beslut om ämnesverket som harfattal. Det är klart att det ligger en ökad styrka för projektet 80 iden uppläggning som vi kan vänta oss under den fortsatta prövningen. Men vi haravstått från att göra andra uttalanden än att vi förväntar oss alt få inmaterialet samt alt regeringen efter sin prövning kommer atl föreläggariksdagen sin syn på förslaget i det skick som det då har. Jaghar med detta velat ge min syn på problemet, och jag hoppas att jag också harsvarat pä de frågor som har ställt om kostnaderna och hurvi ser på möjligheterna till samarbete med andra företag. BeträffandeNJA:s ulveckling har jag klart angett att förutsättningarna för NJA alt kunnauppleva en ny situation föreligger samt all projekten och investeringarna blevklara just när vi fick en konjunkturnedgång, som då verksammare har påverkatresultatet för NJA än för något av de övriga företagen. Men Jag vill än en gångåberopa direktör i Grängesbergsbolaget, som i sitt uttalande iSvenska menar att den internationella konjunkturnedgången är dendjupaste under efterkrigsliden. Det upplever Grängesbergsbolaget, det uppleverstålindustrin ute i och runt om i världen. Del är inte märkligt alt deldrabbar NJA och drabbar företaget hårt. Men tillåt mig ändå uttala enförhoppning om en förändrad situation för NJA:s vidkommande i samband med enkonjunkturuppgång som vi hoppas kommer . Till att börjamed kanske vi skall slå fast alt när frågan om 80 ursprungligenbehandlades i förelåg det från vår sida en reservation som gick ut påatt man borde söka samarbete med andra företag för att redan från början fåtillgång till den expertis som vi ansåg behövdes för alt man inte skulle råkain i ell virrvarr i vad gäller planering och kostnader. Detär riktigt att vi med hänsyn till inle motsatte oss idén att manskulle göra en satsning; affärsidén i sig själv kunde del finnas fog för. Mendet hade -jag upprepar del - med hänsyn lill Luleåregionen och varitbälire om man redan från början tagit fasta på vårt krav all man skulle sökakontakt med annan sakkunskap för all få bättre ordning i själva projektet. Sedanhar vi frågan om kapiialiillgången och de krav som del utvidgadestålverksprojekiet kan komma att ställa. Till att börja med har Jag inte fåttriktigt klart för mig huruvida indusiriminislern håller med om att om man serpå stålverksdelen för sig själv är kostnaderna för den enligt de planer som nuföreligger uppe i drygt de 7 miljarder som jag angav och somindustriministern då ironiserade över. Vidaresade industriministern i sin redogörelse här att krav kommer alt ställas påkapitalmarknaden på 1,2 miljarder . Men det blev inte klarlagt omindustriministern då menade vad han faktiskt sade, att det ärkapitalmarknadskraven som är så stora - alltså upplåningsbehovet påkapitalmarknaden - eller om han menade all det är de samlade anspråken på pengarför all förverkliga planerna som uppgår till 1,2 miljarder. (Herr industriministernJohansson: jag menade del sistnämnda.) Iså fall är det väldigt slarvigt uttryckt i interpellationssvaret, men då har vii alla fall fått klarhet på den punkten. Sedansade industriministern att även om detta är en mycket stor satsning, så är detändå inle en så förskräckligt stor del av de samlade årligaindustriinvesteringarna, vilka han angav till 25 miljarder. har inte jag häri kammaren, till skillnad från industriministern, ett antal medarbetare som kanstå lill förfogande lill min hjälp, men Jag undrar om inle denna siffra, 25miljarder i industriinvesteringar, är en bruttosiffra. Det är detantagligen. Men skall vi göra en sådan beräkning, så är del väl rimligare atljämföra med de årliga nettoinvesteringarna. Och mitt bristfälliga minne sägermig atl nettoindustriinvesteringarna uppgår till 15 miljarder , och dåkommer Ju denna proportion i en helt annan dager än den som indusiriminislernhär försökie framställa den i. Därmed kommer också frågan vad som egentligenkommer att hända med andra intressanta projekt här i landet i en helt annandager, t. ex. mindre och medelstora förelags möjligheter att erhållakapitalförsörjning. Hur kommer det alt gå för andra företag, som vill försökaatt investera föratt klara sig bättre igenom en hårdnande utländsk konkurrens?Kan de få pengar till del? Den frågan är inte be- svarad avindustriministern, och den fordrar absolut ett svar, om inte sådefinitivt när regeringen kommer till med förslag. Del ingick också ivad Jag försökie säga från början, när jag bl. a. krävde en delegation somskulle göra en utredning av dessa frågor och följa planerna på detta projekt.Herr hemställde också om en, som han uttryckte det, övergripandesamhällsekonomisk finansieringskalkyl samt en mera detaljerad kalkyl förprojektet som sådant. Del anser jag vara ett mycket motiverat krav, och vi villgärna höra vad industriministern säger om det. Närdet sedan gäller specialfinansieringen av detta projekt kvarstår också fråganom det går att hitta pengar. Industriministern måste väl ha tänkt igenom hurkapitalmarknaden fungerar. Såvitt Jag förstår finns det inga möjligheter attlåna upp dessa pengar utomlands, kanske inte ens med svenska statens garanti.Och under alla förhållanden kommer det att fordras en sådan garanti. Men enulländsk skuldsättning är inte alldeles entydigt välkommen med tanke på att viredan för att täcka det allmänna underskottet i vår bytesbalans lånar ungefär10 miljarder kronor , vilket är oroväckande. Och jag undrar om det påden inhemska kapitalmarknaden finns några långivare som är beredda atl Slällaupp med dessa pengar. Men det skulle vara spännande alt höra industriministernsbedömning av den saken. Industriministern ärju expert på planmässighushållning och måste naturligtvis ha denna del av planeringen alldeles klarför sig. Finansieringskalkylen kan inte förenklas av att det som vi nu hörde avindustriministern - Jag hörde väl rätt på den punkten? - plötsligt är fråga omtre valsverk; det har jag inle hört tidigare. Vadär då motivet för denna satsning, vilken är den näringspolitiska idén bakomden? Jo, det är - del har vi hört tidigare, och vi fick nu höradet på nytt - att vi i skall vidareutveckla våra råvaror. Det låter såsjälvklart. Men i det svar som industriministern kommer att lämna till mig omen stund om läkemedelsindustrin säger han att läkemedelsindustrin är entekniskt avancerad industri där vi av olika anledningar har speciallaförutsättningar all göra oss gällande -alltså en helt annan näringspolitiskstrategi. Man undrar därför om kappan svängs efter vinden när det gäller att hittamotiv till att staten skall göra den ena eller andra satsningen. Sedannågra ord om återremissen till näringsutskoitet. Industriministern säger attnäringsutskoitet då hade samma material som regeringen, och därmed anser hanatt han är fullständigt ursäktad och att närings-utskott och riksdag bär precissamma ansvar som han. Men om det är så - del vill jag verkligen klart sägaindustriministern - är del skräp till regering som inte har setl till att detså sent som i så fall fanns underiag för det som vi nu presenterarsom något alldeles självklart, rimligt och riktigt att göra. Det är en mycketdålig industriminister som försöker att urskulda sig på det viset. Ni borde vara glada, sadeindustriministern. har ni ju fått som 3 proiokoll 1975/76:15 Han syftade dådels på att projektet nu skall delas upp i två etapper som vi krävde, dels påatt NJA nu söker samarbete med andra som vi önskade. Ja, så långl är det bra.Men man får komma ihåg på vilket sätl som saken har kommit i detta läge. Del ärsåvitt jag begriper på grund av en mycket slor brist på planering som man harhamnat i denna situation. sade - ochdet refererade jag i milt första anförande - all man endast i ellkrisartat läge kunde tänka sig att dela upp projektet i två etapper. Jag frågade industriministern om det nu är en kris. Det måste ju vara del, eftersom , som är med i styrelsen för NJA och är näringsutskotlets ordförande, sade att det var endast i ett krisläge som man kunde länka sig alt dela upp projektet i två etapper. Om del är den bedömning som ligger bakom de åtgärder som vidtas kan väl inle industriministern begära alt vi skall vara glada! Vi hade varit glada om man från början hade satsat efter de linjer som vi angav. Jagfick inle heller något riktigt svar på frågan hur NJA:s finansiella läge i dagär. Vi kan vara helt överens om att det är angeläget alt del skall bli enförbättring. Vi kan också vara överens om atl NJA på grund avkonjunkturnedgången har svårigheter f n. Men det är väl så att NJA - av de speciellaanledningar som vi här diskuterar - har exceptionella svårigheter, som har förklaringar som går långt utöver den nuvarande konjunkturnedgången. Denfråga jag ställde var: Är del meningen alt NJA skall begära nya pengar för attfinansiera underskottet i den redan existerande verksamheten? Vidare frågadejag: Är det så att stålverket, alltså NJA, redan har tagit i anspråk förexisterande verksamhet de pengar som man fått för finansiering av 80? Del vore bra om vi fickförbättrad inblick i de båda frågorna också. Underdetta anförande överlog herr förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Hen (): Efter industriministerns långa och utförliga svar med anledning av mitttidigare inlägg här i debatten måsle jag konstatera att väl ändåhar framträtt som den främste och starkaste kandidaten tillfinansminisierposten. Den grundläggande förutsättningen för atl bli en framgångsrikfinansminister och sitta ett antal årtionden här i landet är tydligen att varaen otrolig optimist, en överoptimist. Det är precis vad industriministern gavintryck av i delta inlägg, inte minst när han bollade med de olika siffrorna. Sombassiffra tog han investeringarna i näringslivet och del är, som herrBurenstam sade, uppenbarligen bruttosiffran han nämner. Neltosiffranligger lägre och uppgår till ca . Detger en hell annan bild av läget. Dessutom sadeindustriministern atl energin -atomkraftsuibyggnaden. oljeraffinaderierna ochallt detta - av de samlade investeringarna tar . Jag har förståssetl andra siffror som ligger på ungefär 10 96, men det må vara hänt. Detta äremellertid den procentandel som dessa investeringar har . Men satsningenpå atomkraften accelererar på grund av del stora program som ärbeslutat och tar alltså i rullande takt i anspråk en mycket störreprocentandel än dessa 8-10 96. Dessutomsäger industriministern att 80-projeklet skulle la ungefär 5 96 av desamlade nettoinvesteringarna. Där får Jag ålerigen åberopa Per . Närindustriministern säger att projektet kostar 1 200 milj. kr. , sägerStatsföretags chef atl det kostar nog 2 000 milj. kr. Närindustriministern säger atl delta lar 5 96 av de samlade investeringarna, sägerPer all det tar . Jag skall inte försöka upphöja mig lill något slagsdomare och tala om vem som är mest vederhäftig, industriministern ellerStatsföretags chef, men låt oss säga att sanningen ligger någonstans mittemellan. Då får vi en helt annan bild av anspråken på kapitalmarknaden. Kvarstår den utomordentligt oroande situation som resten av förelagen iSlatsförelagsgruppen måste hamna i och kanske framför alli de merskräckblandade utsikterna för det övriga näringslivet när det gäller möjligheterlill investeringar i fortsättningen. Vår svenska kapitalmarknad är nämligeningen amerikansk kapitalmarknad. Den bygger på ett folk på 8 miljoner människoroch den är begränsad. Våra upplåningsmöjligheter i utlandet är snart uttömda.Vi kan inle ulan vidare låna flera tiotal miljarder kronor lill. Med en sialligsvensk borgen kanske det går, men så hanterar man inle sådana här saker. Fortfarandehar jag inle fåtl svar på frågan hur ni tänker klara finansieringen. Del svarsom gav var inte något svar över huvud taget på den frågan - hanbara anförde vissa siffror och förhoppningar om att detta skulle ordna sig bl.a. genom bostadsbyggandets minskade anspråk på kapitalmarknaden, vilket Jagsjälv var inne på. Medförlov sagt tycker Jag, herr talman, atl delta är något slags sjö-rövarfilosofi:det svenska statsskeppet seglar på en vid, tom ocean och hoppas atl delplötsligt skall dyka upp någol guldskepp som man kan kapa och därmed förbättrakapitalsituationen. Men det blir inle så. Det dyker inte upp några guldskepp på1970-lalel. Vi slår inför den bistra verkligheten att kapitalmarknaden ochupplåningsmöjligheterna i utlandet inte räcker till. Och vilka drabbar delvärst? Industriministernsäger i svaret all den svenska indusirin inte ser något hinder att gå in idella projekt. Nej, det är möjligt, men della gäller den verkligt stora,svenska multinationella industrin. Jag har sagt att företag iStatsföretagsgruppen säkerligen ser med skräck på den här utvecklingen, därföratl det inle blir mycket kvar åt dem. Industriministern räknar med att hälftenav den aktiva investeringssatsningen till Statsföretagsgruppen skulle kunnakomma de övriga företagen till del. Omfinansieringen av Stålveik 80 tror alt den siffran äroerhört överoplimislisk. Jag tror inte ens all det blir 10 96, men denuppskattningen får ju slå för min räkning. Överhuvud taget lycker jag all dessa investeringsfrågor som har att göra medStatsföretag, atomkraftssatsningen och övriga Jättesatsningar inom entioårsperiod, med de anspråk på kapitalmarknaden som de kommer alt medföra,borde föranleda en rundabordskonferens. Visserligen har regeringenvaril i del närmaste allergisk mot runda-bordskonferenser, sannolikt därför inte vill blanda in oppositionspartier och fackliga organisationer, menhär borde ni ha en rundabordskonferens alldeles för er själva, enrundabordskonferens där industriministern. Statsförelags chef ochKrister var med och där ni analyserade dessa saker ordentligt, inteminst genom atl lyssna lill vad riksbankschefen har alt säga.Jag tror att det vore myckel nyttigt att man gjorde så. Jagåterkommer lill detta att den svenska industrin möjligen kan gå in i deltaprojekt. Del gäller de allra slörsla företagen, de multinationella företagen.Dessa måste se till sina intressen och om det kan vara förenligt med dem atlmedverka. Om det är så vet jag inte - del kommer väl utredningen atl visa. Menhur går det för de svenska småföretagen? Företagen i tydligen på svältkost, men delta gäller i ännu högre grad de mindre ochmedelstora företagen i den privata industrin. Dessa företag tycker Jag att manbör la med i bilden även i sådana här sammanhang. Jagtycker att industriministern har all anledning atl försöka slå vakt om dessaföretag. Jag frågar än en gång: Vilket utrymme på kapitalmarknaden kommer allslå lill deras förfogande för högst nödvändiga investeringar? AP-fonden kan vipå en gång saklösl föra bort ur diskussionen. Jag lycker alt det är bra ochriktigt atl industriministern inte försökt att dra in den i delta sammanhang.Där finns uppenbarligen inte särskilt stora möjligheler. Jagåterkommer lill någol som jag sade tidigare och som industriministern inlesvarat på. För atl riksdag skall ha möjlighel all göra den allvarligaoch nödvändiga analysen av dessa Jätteprojekl måste regeringen när den enligtindustriministerns löfte återkommer till vårriksdagen med Stålverk80-projektei presentera en övergripande finansplan för hela detsamhällsekonomiska komplexet i de här sammanhangen och även en detaljplan. Jagvill fråga om industriministern är beredd att tillmötesgå detta mycketväsentliga krav. Sedanhar Jag, herr talman, anledning alt med några få ord uppehålla mig vid vadindusiriminislern sade om åierremissen lill närings-utskoitei.Industriministern sade alt exakt samma material presenterades förnäringsutskotiel som för regeringen. är fel, herr talman. Eftersom jaghar suttit i näringsutskotiel hela liden och eftersom del var jag som stod iden här talarstolen och begärde åierremiss har Jag möjlighel alt tala direkt iden här frågan. Anledningen lill all vi begärde åierremiss var att det idagspressen, i veckotidningar och på andra håll förekommit en rad uppgifter om dettaprojekt som vi i näringsutskotiel inle hade haft en aning om. Vi blev lindrigtsagl uppretade och förtörnade över en sådan behandling, den saken omvittnade vimyckel ordentligt den gången. Delfanns fiera anledningar till all vi begärde åierremiss, men della varhuvudanledningen. Vi hade alltså inte till vårt förfogande haft samma materialsom regeringen haft, och vi begärde åierremiss för alt få det. Då fick vi del,och näringsulskollets ordförande sade: "Del kunde ni väl ha fåtl om nibegärt det." Del skall inle gå till så i svenska riksdagsutskott. Därskall hela materialet fullödigt och hundraprocentigt presenteras förledamöterna. Man skall inte behöva ana sig till var det finns luckor ochspringa till ordföranden och fråga om man möjligen kan få litet merinformation. Men det var den historien. Jag gnolar inte över gammalt, utan jagser framåt. Vadjag nu ser fram emot är den övergripande finansieringsplanen, som jag hoppasskall komma. Men hur del skall kunna med tre valsverk har jag, herrtalman, ytterst svårt att begripa. Finansieringsfrågorna är fortfarandeulomordenlligl vanskliga, för all inle säga - med dagens belysning - olösliga. Det borde väl ändå vara möjligt att genomföra denna deball utan atlmissförslå varandra. Jag sade alt näringsutskotiel fick ärendet återremitterat.Vi reste motstånd mot det, men biföll ålerremissyrkandet.Näringsutskoitet hade haft tillfälle all ta del av samma material somregeringen vid sin bedömning. Detta var vad Jag sade. säger atlutskottet efter återremissen fick exakt samma material och det är ju ingentingannat än vad jag sade. Delta material föranledde alltså näringsutskotiel attkomma tillbaka till och föreslå alt anslagel skulle beviljas. Sedanvar det ju så, och , atl fördein i debatten också frågan om kostnaden för utbyggnaden av vårenergiproduktion, framför allt kärnkraft. I det läget måste jag åberopa detotala siffrorna för investeringar i såväl industri- som energiproduktion ochmotsvarande.