prot · FZ0943 · 1975-12-31 00:00:00 — Vad som anges av reservanterna vill Jag på intet sätt bestridariktigheten av, i och för sig, men reservanternas invändningar riktar sigsnarare mot motionärerna än mot utskoiismajoritelens mera restriktiva bedömningav hembegreppet. Självfalletkan man inte, herr talman, laborera med ett alltför vidsträckt bostadsbegrepp.Del ligger redan i den av alla delade principiella uppfattningen att det iförsta hand gäller sädana tillgrepp som innebär störningar av den personligaintegriteten, och del skall sammanställas med lagtextens uttryck"gärning av hänsynslös art". uttrycker reservanternadelta förhällande genom att hänvisa till de särskilt försvärande fall, dä andramänniskors integritet och känsla av trygghet och säkerhet verkligen kränkseller hotas på ett allvarligt sätt. Möjligen kan det föreligga en gradskillnadmellan utskotlsmajoritetens och reservanternas uppfattningar. Denna äremellertid inte större, såsom Jag ser det, än att den ryms inom den ram inomvilken rättstillämpningen kommer alt hälla sig med utgångspunkt i lagtextensordalag, dvs. "hänsynslös gärning". Samtidigtmåste vi väl från utskotlsmajoritetens sida medge att inte heller uttrycket"hemfridsbrotl i dess mest typiska eller ursprungliga form" är heltfritt frän invändningar. Klart står emellertid lill en början att s. k. olagaintrång enligt - jag avser nu olaga intrång i kontor, fabrik,annan byggnad eller fartyg, på upplagsplats eller på annat dylikt ställe -självfallet inte avses. Deiia område var över huvud lagei inte skyddat avbestämmelser om hemfridsbrott före införande 1962. intrångi den nuvarande utformningen är förvisso inte heller ett "typiskthemfridsbrott". Detta framgår f ö, av själva brottsrubriceringen: olagaintrång. Utöver alla olaga intrångsfall kan man dessutom kort och gott skalabort alla de ytterlighetsfall, bl, a. del som fröken hänvisade till,nämligen gårdsfallet, som i och för sig korrekt redovisas som gällande rätt avreservanterna. SomJag ser det gäller det alt i första hand bedöma allvaret i den störning av denpersonliga integriteten, tryggheten och säkerheten som ingreppet innebär ochatt därefter med hänsyn till alla föreliggande omständigheter bedöma i vad månhemfriden kränkts. Störningens inriktning, omfattning och allvar bestämmeralltså hemfridens gränser och innebörd. Medundantag för den utpräglat centrala hemmiljön som skyddat område, del vipopulärt brukar tala om som "inom hemmets väggar", är alltsåhemfridsbegreppel inte entydigt och del är heller inte oföränderligt. Begreppetkan variera från fall lill fall alll efter omständigheterna. Även om det skerutifrån något olika utgångspunkter uttrycker såväl utskotts-majoriteten somreservanterna situationen på det sättet all frågan om tillgrepp i hemmet underalla förhållanden bör grundas på en allsidig bedömning av samtligaföreliggande omständigheter. Vi kan - det tycker jag nog - på goda grunder utgåfrän att det jusl är en sådan bedömning som kommer alt ske i rättstillämpningensedan i lagstiftningen det närmast absoluta inbrottsrekvisilet utmönstrats. Personligenutgår jag från att domstolarna kommer alt tolka utskottsmajoriletens ochreservanternas skrivningar som en i stort sett gemensam uppslutning kringkravet på ett bibehållet förstärkt skydd mot sådana tillgrepp som samtidigtinnebär allvarliga kränkningar av den personliga integriteten och tryggheten. Meddetta, herr talman, ber jag att få yrka bifall lill utskottets hemställan idess helhet. Jag känner behov av att redovisa mina invändningar till utskottetsställningstagande och vill till en början göra del genom att erinra om vissafakta som ätergivits i propositionen. Närbrottsbalken trädde i kraft höjdes minimistraffet för grov stöld tillfängelse . Detta förslag hade under remissbehandlingen föranlettviss kritik. Flera remissinstanser påpekade att det fanns risk för att det i endel fall skulle leda lill förlängningar av strafftiderna. I anledning däravbetonades i propositionen att ändringen innebar en förskjutning av gränsenmellan normalfallen och den grova formen av brottet och att syftet alltså intevar att åstadkomma en allmän straffskärpning vid ifrågavarande brott. Nå,hur gick del? Del material som jag redovisat i den proposition vi nu behandlartalar sitt tydliga språk. Före genomförande tycks genomsnittsstraffelför grov stöld ha uppgått . Därefter har motsvarande tidgradvis höjts lill uppemot 8 månader. När det gäller medelvärdet på straffetför slöld så har detta sänkts från till ungefär . Mankan konstatera att dömdes 4 541 personer för slöld och 5 072 för grovslöld. Jag har svårt att tro att detta är en riklig avvägning frånkriminalpolilisk synpunkt. Redan slraffrättskommitlén betonade dessutom att manbör undvika en lagtillämpning som leder till att brotts-benämningarna mistersitt värde som uttryck för brottels svårighetsgrad. Detär ocksä min bedömning att flertalet av de brott det här är fråga om torde varaoöverlagda och begångna under påverkan av alkohol. Undersökningarvisar att nära 80 96 av de ca 5 000 personer som döms för grov stöld ärarbetslösa och företer tecken på alkoholism. Det är dem kallaryrkesförbrytare. Syftetmed det nu aktuella förslaget är i första hand att korrigera de vidbrottsbalkens tillkomst icke avsedda följderna av höjningen av mi-nimistraffen.En sådan åtgärd är berättigad. Ett straff som är längre än sex månaderbetraktas som ganska strängt medan det inte ansågs varasärskilt kraftigt. Tanken med föreliggande förslagär att endast gärningar som är verkligt Nr 43 kvalificerade skall betecknas som grova. Torsdaeenden ' utskottet föreslagna skrivningen kommer detprimära syf- '' " reformen i storadelar att gå förlorat. Det räcker emellertid inte Ipraktiken medverkar utskottsmajoriletens uttalanden till Ändring i brottsbal- direkta skärpningar genom att nya brott förs in under den strängare straff- ken skalan. Låtmig illustrera det sagda med några exempel. En yngling bryter sig ini en sommarstuga och tillgriper där en del matvaror och kläder. Ett bud somskall leverera varor lill en olåst bostad upptäcker att ingen är hemma ochbegagnar tillfället att ta en del saker. Tillgrepp sker på ett hotellrum, i enbåthytt eller ur ett tält. I samtliga dessa fall har gärningsmannen i praktikengjort sig skyldig till ett hemfridsbrott, vilket enligt utskotlsmajoritetensuppfattning skall leda till att tillgreppet regelmässigt skall bedömas som grovstöld. Detär ytterst angeläget att skydda medborgarnas personliga integritet och föra ensådan kriminalpolitik att medborgarna kan känna trygghet och säkerhet. Vissainbrott sker under sådana förhållanden alt gärningen bör betecknas som grov.Enligt propositionen skall domstolen ju alltid ocksä göra en bedömning av denhänsynslöshet som gärningsmannen visat i det enskilda fallet. Men dekategoriska uttalanden som utskotts-majoriteten gjort kan leda lill strängarestraffan enligt nu gällande regler i många fall. Studera mina exempel. Isamtliga fall skulle, enligt utskottets skrivning, domslutet bli grov stöld.Och, mina damer och herrar, det är utskottets skrivning som gäller fördomstolarnas tolkning av förslaget, inte de tolkningar som man står och gör häri kammaren. torde kunna intyga att det är propositionens ochutskottsbelänkandets skrivningar som ligger till grund för domstolarnaslagtolkning i rättspraxis, inte vad som sägs i kammaren. Uttalandenai betänkandet leder alltså till att man påtagligt vidgar till-lämpningen avbestämmelserna om grov stöld. Dä måste konstateras att utskottsmajoritetendärmed ocksä är beredd all ge uttrycket "särskilt hänsynslös art" enmycket vidsträckt och urvattnad betydelse. har godtagit de av mig föreslagna ändringarna i lagtexten. Jagifrågasätter därför om inte dess uttalanden innebär ett försök att motivledesge den aktuella straffbestämmelsen en helt annan innebörd än lagtexten medger. Hurstämmer delta överens med den fundamentala legalitetsprincipen, nämligen atttolkningen av ett strafföud inte får gå över dess ordalydelse? Det är förövrigt Just den principen som har föranlett de ändringar beträffande rånholelsom utskottet enhälligt ställt sig bakom. Jagförutsätter således att domstolen i enlighet med normall språkbruk måste kräva mer för alt en gärning skall betraktas som av "särskill hän synslös art" än enbart del förhällandet att gärningsmannen vid tillgreppet visserligen gjort sig skyldig till kränkning av hemfriden men all kränk ningen framstår som mindre allvarlig. 196 Lagrådet har yttrat sig över det aktuellaförslaget. något att erinra mot altinbroit i fortsättningen inte tas upp som exempel på kvalifikalionsgrund förgrovt brott. Däremot avstyrkte lagrådet förslaget att införa ett nyttkriterium pä grov stöld som lar sikte på hänsynslösheten i gärningsmannenshandlande. Som skäl härför åberopades bl. a. att det i remissen saknades beläggför att domstolarna inte redan nu iakttar sådana omständigheter. Enligtregeringens mening var detta inte tillräckligt för att framhäva medborgarnasrätt lill ett starkt skydd mot kränkningar som hotar deras integritet, trygghetoch säkerhet. Vi vidhöll sålunda förslaget att lagtexten borde kompletteras medett exempel som särskilt tar fasta på den visade hänsynslösheten. Jaganser således att det varken från saklig eller principiell synpunkt finnsanledning att beträffande grov slöld göra en annan gränsdragning än den jagföreslagit i propositionen. Utskottets skrivningar skulle - om de godtas - ledatill en överdriven kriminalisering och motverka syftet med lagändringarna. Jagär övertygad om att domstolarna med utgångspunkt i de föreslagna ändringarna ilagtexten och de i propositionen angivna motiven kommer att kunna lösauppgiften och värna om människornas integritet, trygghet och säkerhet pä etttillfredsställande sätt. Jagtror inte heller att de partier som står bakom utskottsmajoriletens förslagegentligen kan redovisa några sakliga skäl till sitt ställningstagande. Ivad gäller moderata samlingspartiets företrädare i kriminalpoliiiska frågor harJag noterat att justitieutskottets ordförande - i varjefall när hon talar i - ansluter sig till målen för regeringenskriminalpolitik. Men referaten från hennes odysséer ute i landet talar ettannat språk. Där vevar hon den gamla vanliga högervalsen. Och när jag hördefru här läsa upp en bestämmelse ur 1800-talets strafflag tyckte jagatt det låg något nostalgiskt i hennes tonfall, som om hon önskade sig tillbakalill den gamla goda tiden. Detär uppenbart att förhoppningar om stöd från en reaktionär opinionfår styra handlingarna när det kommer till beslut. Och förhoppningarna har intekommit på skam. Ivad sedan gäller mittenpartierna är det ocksä här klart att de belräffandeföreliggande fråga har tagit en ställning som strider mot deraskriminalpolitiska program. Omman ser efter vad mitlenpartierna sagt i kriminalpolitiska frågor kanJag till en början citera följande ur en folkparlimolion av m. (1975:136) till föregående : "Detstora felet i det traditionella straffrättsliga tänkandet har varit att mankoncentrerat uppmärksamheten på effekten av själva påföljden, straffet. Isjälva verket är det så, alt straffet endast är en del av re-akiionssysiemetoch oupplösligt förbundet med polisens, åklagarens och domstolens verksamhet.För vår del tror vi mer på en allmänpreventiv effekt som medför stor risk förupptäckt, lagföring inför domstol och Omdet kan konstaleras att straffpåföljd för brott inte har en allmäntavskräckande effekt skulle man kunna inskränka fängelsestraffet lill de fall dåen sådan effekt föreligger och till de fall då ett samhällsskydd ärnödvändigt." Och vidare: "Man måste kräva att åtgärder som innebärfriheisberövande slår i rimlig proportion till lagöverträdarenssamhällsfarlighet. Om man i stället ägnade de människor som begått lindrigarebrott en positiv och väldifferentierad vård i frihet skulle man sannolikt kunnaåstadkomma en betydande rehabiliteringseffekt." Icenterpartiets kriminalpolitiska program som det kommit till uiryck i motionen1973:599 av m. fl. a. följande. "Strukturomvandlingentill ett industrialiserat och hårt urbaniserat samhälle med stora förändringari arbets- och levnadsförhållanden har gjort det svårare att upprätthålla ennaturlig gemenskap mellan människor och att uppnå harmoni i tillvaron. Dettakan förstärka tendenserna till bristande tolerans mot den som avviker från vadsom anses vara normalt beteendemönster. Brottslighet som har sin grund i sådanaproblem eller i sociala och ekonomiska förhållanden kan inte bemästras med kraftigareövervakning och skärpta straff utan måste angripas genom positiva förändringarav samhällsmiljön." Jag citerar vidare: "Påföljdernaskall alltså enligt dels ha effekten att avhålla andra från brott,dels bidra till att återanpassa den som begått brott till ett laglydigt liv.Detta leder ofta lill konfliktsituationer. Av hänsyn till den allmännalaglydnaden utdöms påföljder som, i stället för att leda tillåteranpassning av den dömde, bidrar lill att hålla honom kvar i kriminalitetoch ytterligare försvära hans situation. Detta är en av orsakerna till den högaåterfallsfrekvensen." Vi har tidigare lyckats genomföra många reformer på delkriminalpolitiska området i betydande enighet. Det har varit en stor styrka. Detförefaller mig också som om och i princip företräder sammakriminalpolitik som regeringen. Uttalanden i t. ex. de berörda motionerna tyderpå detta. Detär därför sä mycket mera beklagligt om utgången i delta fall i praktiken skallbli beroende enbart av det förhållandet att förslaget råkat hamna på riksdagensbord då nästa val är i sikte. Jagundrar därför om de unga liberaler och radikaler som gömmer sig i centerpartietoch verkligen tänker medverka till denna straffskärpning. Jaghar t. ex. svårt att tro att nye ledare verkligen harför avsikt att - hand i hand med - la detta stegtillbaka i kriminalpolitiken. Skulle Jag vara elak kunde jag påstå att del förefaller dels som omherr justitieministern inte hade läst justitieutskottets betänkande medtillräcklig noggrannhet, dels som om han inte hade lyssnat pä den debatt somhar förts här. Men eftersom jag inte är så elak skall jag inte säga detta. Jagvill emellertid ändå anföra följande. Beträffande de tre exempel som ni nämnde,nämligen att man tog sig in i ett hotellrum eller i en bål eller i ett tälteller att man bryter sig in i en sommarsluga eller att ett budlevererar varor i en tom bostad, vill jag säga att debatten alldeles medönskvärd tydlighet har visat alt utskoitsmajoriteten menar i denträngre bemärkelsen, med betoning pä "hem" och att vi alltså ickeinkluderar det som Justitieministern talade om - hotellrum eller båt ellertält. Det exemplet faller således utanför den här debatten. Om herrjustitieministern hade lyssnat litet bättre och framför allt lästutskottsbetänkandel ordentligt, borde detta ha varit helt klart. Detvå övriga exemplen, alt bryta sig in i en sommarsluga eller all ettbud levererar varor i en tom lägenhet och därvid passar på att ta en del saker,står jag för. Jag tycker alt det är bra exempel på hemfridsbrott där det finnsbehov av ett särskilt skydd. Del är också bra exempel därför att de visar juslskillnaderna mellan utskottsmajoriletens och reservanternas ståndpunkter. Jagkanske skall understryka att när det gäller sommarstugor har vi - som herrjustitieministern väl ändå har noterat - klart utsagt att de bör ha karaktär avett andra hem. För oss som har lyssnat till justitieministerns förkunnelse iolika sammanhang är, som Jag sade förut, resonemanget emellertid inte såkonstigt, för vi har lill leda hört alt sommarstugeinbrott är bagateller somman inte behöver fästa så stort avseende vid. Vi i utskottsmajoriteten tyckerinte att det är bagateller. Sedangår justitieministern över till att tala om legalitetsprincipen, som vi skulleha kränkt. Jag tycker att det är bra alt justitieministern så tydligt slår vaktom den principen, för den är fundamental. Vi i ut-skollsmajoriteten slår ocksåvakt om den, men jag vågar påstå att vi gör det i betydligt högre grad än herrjustitieministern själv. Det var ju Just på den punkten som lagrådet gav kritikoch menade all begreppet "av särskilt hänsynslös art" inte stämde medpropositionens motivering lill lagtexten. Jag påstår därför, herr talman, attutskottsmajoritelens motivering stämmer avsevärt bättre med uttrycket "avsärskill hänsynslös art" och att vi således följer legalitetsprincipen påett bättre sätt än vad propositionen har gjort. Vitycker alltså att kränkningar av hemfriden är utmärkta exempel pä gärningar sombör betraktas som speciellt hänsynslösa, men justitieministern säger i sittanförande att det inte finns några sakliga skäl lill detta. Del är bara altkonstatera att vi har olika uppfattningar i den här frågan, och det är i ochför sig inte så konstigt. Men Jag bestrider, herr talman, det påstående somjustitieministern gör, att ulskoltsma- Nr 43 joritetens ställningstagande skulle innebära ett steg tillbaka ikriminal- Torsdaeen den politiken.Det är det inte. Som Jag förut har sagt är skillnaden mellan majoritet och minoritet, mellan majoritet och justitieminister, att vi i utskottsmajoriteten vill värna om det som vi tycker är angeläget att värna Ändring i brottsbal- om,nämligen hemfriden. Jag vågar upprepa att jag faktiskt tror att det ken är någonting som människor i allmänhet här i landetgillar och anser vara en rimlig och riktiguppfattning. Egentligenär det upprörande, herr talman, all behöva lyssna till herr justitieministernspåstående att vår inställning skulle vara motiverad av att det är val nästa år.Det är en utomordentligt viktig fråga, vi tar inget steg tillbaka ikriminalpolitiken, vår inställning stämmer med moderna kriminologers. Jaghänvisar till professor och brottsförebyggande rådet. Vill herrJustitieministern påstå att professor förslag också är motiverat avatt det är val ? Kan inte herr justitieministern föreställa sig att viverkligen vill slå vakt om hemmet och hemfriden och att det är detta enklafaktum som har utgjort motiveringen lill att vi avvisar propositionen i denhär delen och kommer med ett annat förslag? talar ju i klartext. Ett av mina exempel gällde ettbud som skall leverera varor till en olåst bostad, upptäcker att ingen är hemmaoch begagnar tillfället till att ta en del saker. I det fallet skulle delenligt vara ett minimistraff på sex månaders fängelse. Deträcker alltså inte för alt detta räknas som vanlig stöld medett maximum pä fängelse. Härär det inte, , fråga om något förslag om avkri-minalisering, ejheller något förslag om att fängelse skulle utbytas mot böter. Del var ettförslag som Jag tror att hovrättsrådet lade fram, och sådanabestämmelser finns i vissa andra nordiska länder, t. ex. i , men detförslaget har icke tagits upp i propositionen. Det är alltså inte fråga om allersätta fängelse med någon annan påföljd, utan det rör sig om längden avfängelsestraffet i detta fall. Omman inte kan följa propositionsförslaget i detta avseende utan vill gä påutskottsmajoritelens förslag, finner jag det alldeles uppenbart alt det pååtskilliga punkter innebär en kraftig straffskärpning. Man kan inte i efterhandstå i och göra olika tolkningar, som vi har hön av iLjusdal, och , vad man egentligen lägger in ibegreppet , av hur vidsträckt och hur inskränkt det är. Det är försent.Vill man rätta lill vad som här har gått vrängt i utskottsmajoritetens förslag,får man rösta på reservationen. FruKRISTENSSON (m) kon genmäle: Jag återuppreparmed en viss envishet mitt påstående att utskollsmajoritetensskrivning är helt klar pä den här punkten. 200 bör alltså inte vara någon svårighet för domstolarna när det gällerdessa Sedanvill jag fråga det inte så att man när det gällergrov stöld vanligtvis brukar döma till skyddstillsyn - inte bara en utan fleragånger? Och någon diskussion om påföljdssystemel är det inte fråga om här, ulandet står Ju fast. Jag blev verkligen förvånad när justitieministern gav sken avatt den som begått en grov slöld skulle dömas till fängelse med detsamma. Delhänder praktiskt tagel aldrig. Jag påstår i stället att det vanliga är attvederbörande döms till skyddslillsyn - och som sagt inte bara en utan mångagånger - innan del över huvud tagel blir diskussion om fängelsestraff Jag tycker nog all del var en helt opåkallad bredsida från herrstatsrådet mot . Jag fattade det så alt statsrådet var ute i syfteatt göra allmänpolilik av kriminalpolitiken i ganska oträngt mål. Hur kan det,statsrådet , vara reaktionärt - eller, som det sades, ett steg tillbaka -att helt följa propositionen? Lagtexten lämnas ju orörd,hänsynslöshetsbegreppet ersätter det stela, formella inbrolls-rekvisitet. Delär ingen avvikande mening på den punkten. Det är ingen annan uppfattning än deni propositionen att hemfriden är skyddsobjektet. Departementschefen säger juatt den personliga integriteten och tryggheten mot störningar av vad som räknastill hemfriden bör komma i förgrunden. Omnu statsrådet menar att vi i utskoitsmajoriteten har en annan tolkning av detbegränsade begreppet , så må Jag säga all statsrådet tydligen intelängre slår för formuleringen att den personliga integriteten bör komma iförgrunden. Det är Jusl det som utskottet har tagit ad notam. Belräffandedelta med båt, tält, hotellrum etc. är det ju uppenbart att dessa bostadsformerinte kan tolkas in i begreppet hemfridsbrotl i dess ursprungliga, typiska form.Hur skulle man kunna skriva på annat sätt än vad som här har gjorts? Jag harsvårt att tro att domstolarna med hänsyn lill den skrivningen och medanknytning till hemfridsbegreppet kan komma till en annan brottsrubricering änvad som här är avsett och som alltså innebär att man i undantagsfall skallkomma fram till rubriceringen grov slöld. Jagtycker också att det är en onödig provokation från herr statsrådets sida närhan säger att vi är ute efler slraffskärpning. Följer man baraordalydelsen i lagiexten så innebär detta att ett stort antal fall kommer attmedföra lägre straff Men jag är inte helt säker pä det, helt enkelt av detskälet att vad vi nu resonerar om är en brottsrubriceringsfråga. Ofta är detså att det inte spelar så stor roll om rubriceringen blir stöld eller grovstöld. har redan varit inne på delta. I båda fallen kan delnämligen bli fängelse. Vi vet att domstolarna håller sig ganska mycket lillden lägre delen av strafflatituden. Som regel blir del dock - medge del herrstatsråd! Nr 43 villkorlig dom. När del gäller ungdomar blir del som regel social bar- Torsdagenden "«ård. ''S " andra ord att den farhåga som statsrådet här framfört --------------- att delhelt skulle slå slint i domstolarna då det gäller tillämpningen Ändring i brottsbal- avvad som här har skrivits av utskotlsmajoriteten - är betydligt över- ken driven. Pä s. 7 i betänkandet skriver utskottsmajoriteien att man i dettasammanhang vill ha in "hemfridsbrott i dess mest typiska ellerursprungliga form". efteråt, sedan det här är tryckt och står som detstår, börjar man tydligen känna sig litet ängslig och säger plötsligt här ikammaren att dit räknas naturligtvis inte båt - del är uppenbart - ochdit räknas inte tält eller gård. Vadär del mer som inte räknas dit och varför står inte det? Hur skall en domstolkunna vela detta? En domstol måste ju ändå hålla sig till vad som står iutskottsbetänkandet, och där står "hemfridsbrotl i dess mest typiska ellerursprungliga form". Vilken domare som helst - ochsäkerligen även - kan slå upp i alla kommentarer och läsa att däri innefattas bl, a. hotellrum, båt, tält, annans gård, annans trädgård osv. Del går Ju inte att nuefteråt i kammaren försöka klara sig ifrån detta - Jagtycker del är beklämmande - utan ni får väl ändå slå för vad ni har skrivit i majoritetsyttrandel. FruKRISTENSSON (m) kon genmäle: Men om ni vill vara vänlig och se på s. 7 nedersta stycket, finner niall det står: "Särskiltintresse knyter sig till gärningar som beslår i alt någon intränger och stjäli annans hem," - observera ordet hem - "alltså fall därtillvägagångssättet ocksä innebär hemfridsbrott i dess mest typiska ellerursprungliga form."