prot · FZ09136 · 1975-12-31 00:00:00 — Situationen har efter handförvärrats, och tendensen är densamma:allt färre genomgår den frivlliga befälsutbildningen, och avgångarna av befälur krigsorganisationen av tillförsel av nytt folk. Regeringen hargenom åren suttit med armarna i kors, då och då hänvisande lill den rejälahöjning av uibildningspremierna som skedde 1967. I samband med behandlingen avproposilionen 199, som ligger till grund för detla utskottsbetänkande, flckutskottet vela av statssekreteraren i försvarsdepartementet, att man där intevisste varför rekryteringen var så dålig och alt man på departementet intehade gjort några - som han uttryckte del - "djupsinniga bedömningar". Minuppfattning är all eftersom tilltron till försvaret över lag är hög i allaåldersgrupper och man allmänt accepterar den allmänna värnplikten, så bör detfinnas lika goda möjligheter nu som att få frivilligt utbildatbefäl, under förutsättning att förmånerna vid utbildningen inte kraftigtförsämras och all det inte på annat sätt blir krångligare och mindrefördelaktigt att bli reservofflcer. Dess värre har det tyvärr blivit på detsättet. Det är inte längre någon merit att vara reservofficer. Värnpliktsutbild-niligen,m. Värnpliktsutbild-ni ligen, m. m. utan snarare upplevermånga arbetsgivare det som en nackdel med tätare och längre övningar än förandra värnpliktiga. De 1968 höga utbildningspremierna har under inflationsårenblivit allt blygsammare, och faktum är alt vi bara betalar ungefärhälflen så myckel i lill en person som genomgåttreservofflcersutbildning som vi gjorde . Vihar tidigare haft uppe frågor som rör förmånerna under värnplikts-utbildningoch reservofficersutbildning, och det finns därför inte skäl att ytterligare gåin på dessa frågor. Men vår uppfattning kvarstår - premierna kan inte, såsomvi tidigare hävdat, successivt skäras ner även om ersättningen höjs, eftersompremierna har en så central ställning när det gälleratt rekrytera frivilligatill fortsatt militärutbildning. Beträffande exempelvis meritvärderingen harallt som rör reservofficerarna lämnats därhän. Detär märkligt att regeringen tagit så lätt på de här frågorna under senare år.Vår krigsorganisation står och faller med kunnigt värnpliktigt och frivilligtbefäl, men ändå har man slarvat bort frågan om hur vi skall se till att detflnns tillräckligt plutons- och kompanibefäl. har del alltså gåll så långtall försvarsministern föreslår att utbildning som varit frivilligskall bli obligatorisk. Eftersom det är för få som vill gå kadettskolan tvingarman i stället in något tusental i utbildningen. Men vi vet inte om det är någottusental. Om del är 1 000 eller 2 000 har vi inte fått något besked om. Vi vetalt överbefälhavaren och chefen för armén vill ha in upp emot 2 000 på den härobligatoriska utbildningen. Men tecken tyder på att försvarsministern villligga lägre - hur myckel lägre vet vi ingenting om. Detär trist all nu behöva konstatera att det kommer alt finnas en stor grupp meden obligatorisk utbildning som omfattar dubbelt så som en annan storgrupp, nämligen de som genomgår sju och en halv månaders utbildning.Rältviseproblem kommer att uppslå, och trivseln på våra förband kommerknappast all stiga. Vi moderater har trots vår principiella uppfattningtvingats alt acceptera förfarandet som en sista nödåtgärd med tanke på attkrigsorganisationen skall fungera. Vi har dock skrivit ell särskill yllrande ifrågan, vilket framgår av beiänkandei. Äveni frågan om meritvärderingen har vi avgelt ett yttrande till betänkandet.Intresset i ulskollet för att få ett system för meritvärdering förreservofficerare var dåligt, och i detta läge får vi nöja oss med alt följapågående arbete på områdel. Men vår uppfattning att den kvalificeradeutbildning som man får på våra militära skolor också skall kunna räknas som ettplus vid ansökan till högskolor och civil arbetsmarknad kvarstår. Reservationen1 kommer vår medreservant i att behandla närmare.För oss moderater var det naturiigt att stödja reservaiionen med lanke på attom befälsordningen som ses över blir ulformad så alt även reservofficerarnasställning får en jämfört med de slamansiälldas enhetlig konstruktion i vadgäller utbildning, befordran. rekrytering m. m., kandetta medföra en lösning på några av de frågor som jag tidigare berört. Enligtvår uppfattning måste alla befalskategoriers ställning behandlas i en och sammaomgång så att vi inte får uppleva hur de frivilligareservofficerarnas problem skjuts . Jag yrkar bifall till reservationen I och i övrigt tillför-svarsulskottels hemställan i betänkandet nr 38. Värnpliktsutbildningen,m. Hen iVarberg (fp): I reservationen anslutande lill försvarsutskottets betänkande1975/76:38 som behandlas tar vi upp frågan om en samordnad lösning avbefälsfrågan för försvaret. Redan under den allmänna motionstiden detta årerinrade jag i motion 1158 om den bestående bristen på befäl medkompetens att vara plulonchef eller kompanichef i arméns krigsorganisation.Jag pekade också på alt arbetet med att skapa en enhetlig betalsordninghitintills varit inriktat på att nå en lösning av befälsfrågorna för slambefäleller, om man så vill, yrkesmilitärer. De argument som anförts för en nybefälsordning för denna kategori gäller emellertid i lika hög grad förreservofficerare och värnpliktiga officerare, som ju till antalet är betydligtfler än yrkesofficerarna. Vimenar i vår motion, som är undertecknad av flera ledamöter av riksdagentillhörande , att frågor om t. ex. utbildning, beford-rings- ochanställningsvillkor samt medinflytande bör lösas med skyndsamhet även fördessa kategorier. Denna motion har remissbehandlals - både ÖB och Reservofflcerarnas centralorganisationhar haft tillfälle att till försvarsutskottet avge yttranden. ÖB har i olikasammanhang - senast i skrivelse tillregeringen - framhållit att åtgärder krävs som säkerställer enerforderlig kvalitet och rekrylering av pluton-och kompanichefer i försvaretskrigsorganisation. Del framhålles all rekryteringen av befäl såväl medplutonchefskompelens som med kompanichefskompetens snabbi försämrats vidarméns förband. Bristen på räll uibildade plulonchefer i arméns krigsorganisalionanges i dagslägel till och på reservofflcerare till . Deltagäller i genomsnitt. Särskilt påtagliga sägs bristerna vara vid förband medstrid som huvuduppgift. Om inte snabbi verkande och effektiva åigärder vidtasomgående, är enligt överbefälhavaren en ytterligare påtaglig försämringoundviklig . Tillföljd av all kompanichefsbefatlningarna inom arméns krigsorganisation till igenomsnitt uppehålls av reservofflcerare är bristen på dessa myckelallvarlig med hänsyn lill försvarels funktionsduglighet. F. n. utbildasvärnpliktiga för att tjänstgöra i en krigsorganisalion som lill följd avbefälsbrist i arméns huvudlruppslag, infanteriet, beräknas kunna utnyttjas tillendast inemot hälflen i vad gäller armén. Detta är oacceptabelt frän bådesäkerhelspoliiisk och ekonomisk synpunkt. Äveninom försvarets fredsorganisation flnns besvärande vakanser inom befälskårerna,främst när del gäller lägre befallningar. Värnpliktsutbildningen,m. kanser är dock färre änreservofflcersvakanserna. 1början av 1970-lalet påbörjades inom försvarsdepartementet en utredning om enny befälsordning för försvaret. Den motiverades av svårigheterna all behålladel militära befälet inom försvarels fredsorganisation. Ulredningen harinriklats på alt nå en lösning av befälsfrågorna förstambefälei. Motiven förattutreda förhållandena förstambefälet gäller dock i lika hög grad förreservofficerarna och de värnpliktiga officerarna. Framställning om allulredningen i ett sammanhang skulle behandla alla kategorier av befäl haravvisats. Detta har skett trots alt reservofficerarna i vad gäller antalet harlika stor betydelse för krigsorganisationen som stamofficerarna samt all devakanser som föreligger på kompanichefs- och plutonchefsnivåerna belräffandereservofficerarna och värnpliktiga officerare är av långt allvarligare slag förkrigsorganisationen. Antaletvakanser inom sistnämnda befälskategorier ökar snabbi på grund avotillräcklig rekrylering samt stora pensionsavgångar. De framställningar omåigärder för all öka rekryteringen som av ÖB i olika sammanhang riktats lillregeringen för all förbällra befälslägel i krigsorganisationen, bl. a. genomprisuppräkning av utbildningspremier och ökat meritvärde av utbildningen, harinte lett till åsyflat resultat. framhöll i sill svar lill utskottet att del är angelägetmed en samordnad lösning av stamofflcerarnas, reservofflcerarnas och devärnpliktiga offlcerarnas förhållanden och tillstyrkte därför vår motion.Befälsordningsfrågan skall betraktas som en fråga som berör försvarels samladebefäl - både den mindre delen som utgörs av slambefäl och huvuddelen som utgörsav reservofficerare och värnpliktiga officerare. Befälsordningsfrågan börprimärt behandlas och lösas för krigsorganisationens befäl samt därefter föratt tillgodose freds-utbildningens befälsbehov. Försvaretär en integrerad och nödvändig del av samhället, och försvaretsfunktionsduglighet i krig är ett allmänt samhällsintresse. De förhållanden somhänger samman med della, bl. a. befälsbehovet i försvars-maklen, måsle därförtillmätas största,vikt. Försvarets fredsorganisation får inte tendera att bliell självändamål. Lika olämpligt som del vore att försöka lösa de olikayrkesbefälskategoriernas problem vart för sig i separata utredningar, likaolämpligt är det all - såsom i arbetet med en ny befälsordning - förstbehandla yrkesbefälsfrågorna för att senare behandla befälsordningsfrågorna förreservofflcerarna och de värnpliktiga officerarna. Bristenpå befäl i arméns krigsorganisalion, främst beroende på otillräckligrekrytering av reservofflcerare och värnpliktiga officerare, torde bl. a.bottna i brister i nu gällande befälsordning. Befälsbrislen har negativaeffekter för försvarets elTektiviiet samt för befälets och de värnpliktigasarbetsförhållanden. betonar vikten av att befälsordningsfrågan löses i ettsammanhang. Ytterligaremotiv föratt befälsordningsfrågan skall behandlas i ell sammanhang för olikakaiegorier av befäl är alt del av effekiiviielsskäl synes vara lämpligl allsamordna utbildningen av personal tillhörande de olika befälskalegorierna, somi krigsorganisationen har samma uppgifler som chef, fackman och utbildare,oberoende av om vederbörande är slambefäl eller reservofflcer eller värnpliktigofficer. Sysselsättningsförhållandenaför stora kategorier av långtidsulbildad, kvalificerad personal motiverar attsärskilda åtgärder vidtas för att nyttiggöra sådan personal i samhället.Försvarel och dess militära befattningar bör därvid inte utgöra någolundantag. Vidgade möjligheter att anställa personal med civil kompelens påmilitära befattningar bör övervägas och prövas. anser alt del bör finnas anställningsformer som gör detmöjligt att på ell effektivt sätt utnyttja civil kompetens i befälssiällning iförsvarel, både i fredstid och i krigslid. Den nuvarandereservofficersanslällningen är ett exempel på en sådan anställningsform.Ytterligare alternativ till nuvarande anställningsformer bör emellertid övervägasoch prövas. Jag delar den uppfallningen. Man kan t. ex. länka sig en civil ochmilitär anställning, vid vilken kvalificerad personal kan ha både ett civiltoch ett militärt yrke med växelljänslgöring upp lill t. ex. 35-40-årsåldern föratt därefter övergå lill huvudsakligen civil stalsljänsi. Sådana kombineradeanslällningar skulle innebära ef-fekliviteisvinsier från både försvarets ochsamhällets synpunkt samt även ha stor betydelse för försvarels integrering isamhället. Jaganser också att - i linje med vad jag sagt tidigare - åtgärder bör vidtas förökad användning av reservofficerare och värnpliktiga officerare i försvarelsfredsutbildning. De som utnyttjas härför bör i mån av behov ges erforderligkompletterande utbildning. Enliglmin uppfattning kan en lösning av befälsordningsfrågan endast utgöra ett bidraglill att lösa rekryteringsproblemen. I vårt värnpliktsförsvar, där truppenutgör ell tvärsnitt av samhället, är det angeläget all även reservofflcerareoch värnpliktiga offlcerare känner sig utgöra ett med samhället.Rekryteringsåtgärderna bör därför ha stor bredd så att befälslämpliga människormed skilda intressen och värderingar kan rekryteras. Del är enligt minuppfattning nödvändigl alt angripa rekryteringsproblemet med detla vidasynsätt. Som exempel på några väsentliga rekryteringsfaklorer kan nämnas attarbetsuppgifterna bör vara allmänt attraktiva (ge möjlighet tillsjälvförverkligande, utvecklingsmöjligheter, meriterande etc), socialtattraktiva (samhällets uppskattning, kamratskap, samhörighetskänsla medsamhället etc.) och ekonomiskt attraktiva (jämfört med de andra allernativ somstår människor till buds). Jaglorutsäiteratt Reservofflcerarnas centralorganisation bereds tillfälle att - ilinje med gällande riktlinjer för personalinflytande - delta i det fortsattaarbetet med en ny befälsordning, syftande till en för hela försvarets befälgemensam befälsordning. Jag yrkar bifall lill reservaiionen som är avgiven i anslutning tillulskollets betänkande. Värnpliktsutbildningen,m. Värnpliktsutbildningen,m. i (c): Jag vill säga några ord med anledning av frågan om en samordnad lösningav befälsfrågan för försvaret, som behandlas i försvarsutskottets betänkandenr 38. Eftersomvi från sida här slår för utskottets skrivning, vill jag någotkommentera den här frågan. Vi har sagt all del är nödvändigl att arbetet med enny befälsordning grundas på en helhetssyn på behovet av befäl av olika slag. Ensådan helhetssyn, säger utskottet, bör omfatta försvårseffekl, ekonomi och vårtvärnpliktsförsvars speciella förutsättningar. Befälsbehoven måste självklartbedömas med hänsyn till både freds- och krigsförhållanden. Överbefälhavarenskall lägga fram sin syn på dessa frågor. Han anser också altfördelningen av uppgifter på olika kompetensgrupper måste göras i ett sammanhangför all befälspersonal. Vianser därför att det arbete med en ny befälsordning som pågår har motiveratsärskild kartläggning och analys av yrkesbefälels speciella förhållanden. Viär från sida medvetna om att delta är ett svårt och komplicerat arbetesom kräver rätt mycken möda innan frågorna blir lösta. Självklart bör man såsnart som möjligt också lösa reservofficerarnas problem. Jaglycker för min del inte all del är någon större skillnad mellan majoritetensoch reservanternas åsikt i denna fråga. Därför stöder vi från centernutskousmajoritetens skrivning. Idetla betänkande behandlas också motionen 731 av m. fl., som harlagit upp frågan om reglerad arbetstid för de värnpliktiga. Som skäl för dekrav som framförs i motionen har man bl. a. angivit det angelägna för devärnpliktiga alt kunna planera sin fritid på ell bättre sätl än vad man anserkan ske . Allt fler av de värnpliktiga har numera också bildat familj, ochdet innebär ökade önskemål om att kunna disponera sin fritid. är intealltid möjligt i dagens läge beroende på all kommenderingar m. m. uianför dennormala veckoarbetstiden kan utfärdas med myckel kort varsel, och detta medförav naturliga skäl vissa problem för de värnpliktiga, som jag anser all vi måslevara lyhörda för. Försvarsutskottethar som framgår av belänkandet inhämtat synpunkter på den av motionärernaaktualiserade frågan. Överbefälhavarenhar för sin del visat myckel stor tveksamhet till en reglering av arbetstiden. 1del särskilda yllrande som jag har fogat vid utskottets betänkande har jag förmin del ansett att eflersom arbetstiden för anställd personal uppgår lill 40timmar och befälsbrislen på sina håll är ytterst besvärande, så orsakar detlavissa problem. Man borde därför enligt min mening ha studerat den härproblematiken litet grundligare. Iförsta hand borde man diskutera själva principen om att ha en bunden tid, t.ex. . Först därefler kan man enligl min åsikt börja dis- kutera en ytleriigare sänkning av utbildningstidenper vecka. Med det anförda yrkar jag bifall till utskottets hemställan. HerrBRÄNNSTRÖM (s): betänkande nr 38 behandlar frågor om ändring ivärnpliktslagen och lagen om vapenfri tjänst m. m. jämte motioner. Deföreslagna ändringarna innebär en anpassning av utbildningen tillregeringsformens regler om normgivningskompetens. Vidare innebär förslaget attvissa modifieringar görs i det system för grundutbildning av värnpliktiga sompå försök har tillämpats . Mestpåtaglig är den ändring av uttagningsbestämmelserna som medför alt uttagningtill kompanibefäl inom armén, som varit frivillig, skall kunna skeulan den värnpliktiges medgivande. Medhänsyn till bristen på befäl med plulonchefsutbildning tillstyrker ulskolletatt man tar ut ett antal värnpliktiga inom armén lill sådan utbildningtrots all det inte föreligger frivilligt åtagande. Utskottet framhållerdessutom vikten av all varje möjlighet till förbättring av den nuvaranderekryteringssitualionen tas till vara. Sålundaanser ulskollet alt ett av värnpliktskommilté avgivet förslag börkunna prövas.- Föratt de värnpliktiga som tas ut till kompanibefälsulbildning utan egen ansökanskall få en så positiv syn som möjligt på utbildningens betydelse anserutskottet i likhet med försvarsministern att en premie om . bör utgåefler avslutad godkänd obligatorisk kompanibefälsulbildning. Premien skalldessutom vara skattefri. Utskottetbehandlar även frågan om en ny befälsordning och uttrycker som sin meningnödvändigheten av att detla arbete grundas på en helhetssyn angående behovetav befäl av olika slag. En sådan helhetssyn bör utgå från vårtvärnpliktsförsvars speciella förutsättningar men även belysa frågor omförsvarseffekt och ekonomi. Behovet av befäl måsle självfallet bedömas medhänsyn till både freds- och krigsförhållanden. Underlag för en samlad bedömningkommer enligl vad utskottet har erfarit alt redovisas . 1della avsnitt har reservation lämnats av och folkpartietsrepresentanter i utskottet. Dessa hävdar nödvändigheten av all arbelet på en nybefälsordning ges en sådan inriktning att en samordnad lösning av allabeftilskategoriers förhållanden kommer till slånd. Skillnadenmellan utskottets uppfattning och reservanternas är enligl min mening så lilenall reservanterna lika gärna kunnat ställa sig bakom utskottets skrivning. Reservationen bör alltså avslås. Tillbeiänkandei har även fogals tre särskilda yttranden. Det första, av herrarPetersson i Gäddvik och , behandlar frågan om uttagning av värnpliktigatill kompanibefälsulbildning utan egel medgivande. Uiskouei har lillstyrkiförslaget om en obligatorisk kompanibefälsulbildning, men framhåller samtidigtatt varje möjlighet au förbällra den fri- Värnpliktsuibildningen,m. Värnpliktsuibildningen,m. villiga rekryteringen börlas till vara. Någon annan mening kan jag ej heller utläsa ur del särskildayttrandet. Påsamma sätt har i yttrande nr 2, också av herrar i Gäddvik och ,gjorts en markering om värdet av kvaliflcerad militär be-fälsutbildning, ulanatt de för den skull kommit till någon annan uppfattning än utskottet. Deltredje särskilda yttrandet, av i , behandlar frågan omveckoövningstiden för de värnpliktiga. Frågan om en sänkning avveckoövningstiden har utföriigl behandlats i utskottet samt underställts 1972års värnpliktsutredning för yttrande. Såväl utskottet som ulredningen bedömeren sådan ändring som medförande fler nackdelar än fördelar. Vidare understrykerutredningen alt syflel med värnpliktstjänstgöringen är utbildning. Med det anförda ber jag att få yrka bifall lill utskottets förslag påsamtliga punkter. Jagkan till slut inte underlåta all reagera inför sätt att öppnadebatten i dessa frågor. Jag hade hoppals att han skulle söka en mera positivinfallsvinkel när det gällde problemaliken med det värnpliktiga befälets ochövrigt befäls arbetsförhållanden. Men sökte strid på såvitt jagförstår alla de punkter där del över huvud taget var möjligt att finna i förhållandetill utskottets belänkande skiljaktiga meningar. Del är ju ändå i långa styckenen enig uppslutning bakom de riktlinjer som föreligger. Jag vill påslå all hansbeskrivning av reservofficerarnas villkor ger en alldeles felaklig bild ochinte heller speglar de reaktioner som Reservofficersförbundel har givit uttryckför i olika sammanhang. Men del kan väl finnas skäl för alt återkomma lill dendiskussionen . () kortgenmäle: Vad först beträffar frågan om obligatoriet kunde vi ännu en gångkonstatera all det inte görs något som helst försök att studera varför vi harhamnat i den rekryieringskris som vi nu befinner oss i. Läget är ju del att vii vår krigsorganisation har en brist på ungefär 2 000 befäl och en alltmerminskande grupp av personer som går in i en frivillig utbildning. HerrBrännström gjorde liksom departementet inte något som helst försök att studeravarför det blivit så. Man har inte gjort några ullalanden vare sig nu eller närvi behandlade frågan om förmåner till den som genomgårreservofficersutbildningen om hur man skall komma lill rätta med problemengenom bl. a. olika ekonomiska åigärder. Inteheller har det visats något intresse för alt följa upp frågan genom enmeritvärdering, och det är därför som vi har avgivit våra särskilda yttranden.Vi har inte funnit något gehör i ulskollet för vår uppfattning och har då valtdenna linje och även möjligheten att återkomma längre fram i de här utomordentligtviktiga frågorna. Den bild som jag gav avlägel för reservofficerarna säger herr är felaklig.Del skulle då vara intressant att få veta vad del är som är fel. Är del fel närjag säger att det saknas så många befäl som jag angivit? Är del fel närjag talar om att de ersättningar i form av som kom 1967 och 1968 i dagpå grund av inflationen bara är hälften så mycket värda? Är det fel när manpåslår att dessa tillsammans med den höjning av dagersättningen som nuhar kommit tillsammans gör all vi iiu, 1976 och 1977, ger mindre pengar tilldem som genomgår reservofflcersutbildning än vad vi gav ? Minfråga är: Varför skall vi ge den som genomgår frivillig utbildningmärkbart lägre ersättning än vad vi gav ? Delta är förmig obegripligt. Vi har sett konsekvenserna. Jag lycker all man skulle krävahandling, men det har inte hänt någol. Vi har i en nödsituation tvingatsacceptera all man gör ell obligatorium av det som var frivilligutbildning i kadettskolan. Men vi moderater skall återkomma i den här fråganför all försöka finna lösningar, och kanske andra lösningar än vi tidigareföreslagit, för all söka komma lill rätta med problemet. Värnpliktsuibildningen,m. HerrBJÖRK i (c) kort genmäle: När det gäller behovet av reservationom befälsordningsfrågorna kan jag konstatera all jag och harsamma uppfattning, men när det gäller reglerad arbetstid säger den medför fler nackdelar än fördelar. Han utgår då från alt man skullesänka tiden . Jag tror inte det är realistiskt att sänkautbildningstiden till 40 limmar; det vill jag klart deklarera. Däremoi tror jagatt man ändå borde knäcka principen kring någon form av reglerad arbetstid,även om det skulle bli 48 limmar som . tycker jag nog att man borde hasett på. Det är synd alt man har låst den här debatten kring en omedelbarsänkning av arbetstiden. Det tror jag nämligen inte heller på. () kortgenmäle: Frågan om den reglerade arbetstiden är, vill jag påslå, en fråga som måsleprövas i det långsikliga sammanhanget. Huruvida man kan gå ner från 48 lill 40limmar kan nalurligtvis ifrågasättas. Problematiken är dock den all allavkorlning av veckoliden i del här sammanhanget medför allvarliga konsekvenseri den befälssitualion som råder. Problemaliken är egeniligen den att jukortare veckoljänstgörings-liden blir, desto mera måste man med säkerhetförlänga den totala ijänsi-göringsliden i veckor och dagar räknat för all nåsamma utbildningsnivå och få samma kunskaper under värnpliktsuibildningen, ochdel tror jag inte förbättrar den befälssitualion som f n. råder. Vadsedan beträffar själva problemet med den nya befälsordningen skulle jag viljage ett par synpunkter som jag tror kan ha betydelse. Den allvarligaste bristenråder på instruktörer, alltså på personal för utbildning av våravärnpliktiga.