prot · FZ0912 · 1975-12-31 00:00:00 — Jagvill påminna finansministern om atl när vi lade fram vårt förslag förra höstenförklarade statsministern atl del då var , med instämmande förrestenav , medan däremot finansministern sade att det var för tidigt: Låtdem "" yllerligare ell tag, så får vi se vad som händer,förklarade . Men sedan gick regeringen ändå in och försökie påverkadet hela. Då var del . HerrHELÉN (fp) kort genmäle: Vi fick ett nytt argument av finansministern mot destabiliseringspoliiiska konferenserna. Det lät ungefär så här: Vi kan inte sittatillsammans på den politiska sidan när vi träffar arbetsmarknadens parter. HerrSträng menar väl alt han inte kan vara uppriktig i vår närvaro. Jag tror atldet är en felsyn. Vi skulle mycket väl kunna sitta tillsammans, men observera,finansministern, finansutskottet har inle låsi sig på den punkten. Det är ingelbrott mot finansutskottets uttalande, om avslår från den politiskaoppositionen vid det tillfället. Jag har en gång tidigare i talarstolen sagtatl om det är det som är så förskräckligt be- svärligt, så låt bli det,men deklarera i förväg att finansministern anser att en rejäl sänkning avmarginalskatterna från början av är nödvändig för atl klaraden då kommande avtals- och lönerörelsen. Jag tror all det vore riktigare änatt nu bara låsa fasl sig i en negativ inställning. Sedanhar väldigt svårt att smälta polemiken bakåt. Del kan jag förstå,för det är klart atl den dom som t. ex. LO-ekonomerna fäller över regeringspolitiken1971 och 1972 och delvis 1973 är fruktansvärt hård. Som jag sade i förmiddags:Jämfört med den är ju vad vi säger här i talarstolen närmast renavästanfiäkten. Vihar Ju inte bara fixerat oss vid de absoluta arbetslöshetstalen, även om dedöljer i sig en fruktansvärd verklighet. Man får ju lov all där jämföra medutvecklingen i . När arbetslösheten ökar så snabbt som den gjorde 1971och framåt är del en verkligt allvarlig händelse. Man kan inle Jämföra medandra länder som permanent har högre arbetslöshetstal. Vi har ju här i Sverigekommit så långt tillsammans att vi har en högre ambition att hållaarbetslösheten tillbaka. Jag iror att enda gången som jag har kunnat instämmamed-talarna från kommunisterna var när de sade att det är skrämmande atl man iUSA har denna tolerans mot höga arbetslöshetstal. Men är det inte likaskrämmande att man i är så fixerad vid infiationsbekämpningen även där accepterar helt onormala arbetslöshetstal? Vad jag hörde i närJag satt tillsammans med de österrikiska och västtyska finansministrarna vardirekt skrämmande. Jag tycker alt skulle ge den västtyskefinansministern en ordentlig lektion på den punkten och tala om, att de harskyldigheter alt verkligen medverka lill en högre sysselsättning där - ochdärmed också en bättre avsättning för svenska varor. (vpk) kortgenmäle: Jag står på väntelista hos när det gäller sysselsättningsfrågorna.Därför skall jag be att få göra några anmärkningar till vad som sagts här ominflationen. Både och de borgerliga partiernas företrädare har denuppfattningen att lönestegringarna är avgörande för inflationen. Lönernastiger, säger de, och då måste också priserna höjas. Man skyller alltsåinflaiionen på löntagarna. Jag lycker att det är en myckel farlig teori, ochsärskilt med sin gamla anknytning till fackföreningsrörelsen bordeakta sig för den. De borgerliga partierna och arbetsköparna passar teorinbättre. Mendet är intressant alt konstatera atl även bland borgerliga ekonomer böriardenna teori nu mer och mer atl överges. Det sammanhänger med del allt starkareinflytandet hos monopolen och särskilt hos de multinationella företagen. Manhar funnit all priserna är administrerade endera av staten och desskontrollorgan eller av de stora monopolen eller andra företag i allt slörreutsträckning. Borgerliga ekonomer i andra länder säger därför att det är likarikligt alt anklaga de kapitalistiska företagen 14 protokoll 1975/76:11-12 eller affärslivet ellerbusiness, som del heter på engelska, som lönlagarna för inflaiionen. Del ärenligt min mening en felaktig uppfattning, från det håll jag ser det. Men inleens så långl som dessa borgerliga nationalekonomer vill finansministernsträcka sig. Det lycker Jag onekligen är litet märkligt. Ävennär det gäller sambandet mellan sysselsättning och prisutveckling använder sigherr Sträng av en vad jag vill kalla föråldrad teori. Den gamla uppfattningenatl man i stort sett måste välja mellan att bekämpa arbetslöshel ellerinfiation har alltmer övergetts. De stora kapitalistiska ekonomierna har underde lidit både av stor arbetslöshel och hög infiationstakt. Del valman tidigare ansåg sig kunna göra är inte längre möjligt. Man måsle numera,under de konkreta maktförhållanden som råder, bekämpa arbetslöshet ochinflation , och kampen måste föras med nya metoder. Utan starka inslagav planering i ekonomin kommer man ingen vart. Men det vill de borgerligapartierna inte vara med om. De vill alltså, i själva verket, inte motverkaarbetslöshet och inflation. () kortgenmäle: Finansministern avvisar Ju möjligheten atl alla inblandade parterskulle sätta sig ned och försöka klara ut grundläggande problem föreavtalsrörelsen, och han gör det under hänvisning till att, som han säger, vi iregeringen har de nödvändiga kontakterna med arbetsmarknadens parter och altdel är olänkbart att man i en sådan krets skulle komma längre än vi kan göra.Ja, nu vet alla hur långl man har kommit med den metod som finansministernanvänt, och redan de resultaten ger väl i grunden anledning att pröva någotnytt. Sedanär finansministern irriterad över atl jag gång på gång kommer tillbaka till attkonjunkturpolitiska, näringspolitiska och skatiepoliliska åtgärder utformas såatt de gynnar de vinstrika under det att motsvarande generositet inte visas motdem som har bekymmer med lönsamheten. Han gör då en uppdelning i stora ochsmåföretag. Ja, väldigt ofta stämmer den uppdelningen in i samma mönsler, menjag har fortfarande svårt att förstå varför finansministern anser detsjälvklart alt vi på olika vägar skall avstå skattemedel till företag som gårbra och visar god lönsamhet under det all vi inle skall försöka hitta metoderall vara lika generösa mot dem som har svårigheter. Nusäger finansministern att skälet till all han gör som han gör är all hanfunnit, atl 150 svenska företag svarar för av exportvärdet. Visst är delviktigt atl vi upprätthåller och utvecklar våra konkurrensmöjligheter påexportmarknaden, men när del gäller handelsbalansen är del väl också ganskaväsentligt all de som producerar för hemmamarknadens behov är i stånd atlklara den konkurrens de är utsatta för, så att vi inte behöver öka importen. Urden synpunkten har de företag som i hög grad är inriktade på hemmamarknadenändå sin stora betydelse för handelsbalansen. Vidareavvisar nu finansministern min propå om atl man skulle göra en ordentligundersökning om huruvida konsumentprisindex rätt speglar pensionärernaskonsumtionsmönster. Jag skall inte driva den debatten längre just nu utan barauttala förhoppningen att finansministern i och med detta besked inte har sagtsista ordet i den frågan. HerrWERNER i (vpk) kort genmäle: Del var intressant men kanske inte särskilt överraskande allfinansministern uttalade sig för en Ill-omgång. Jag utgår från alt han dåvill ha någon form av utfästelser om återhållsamhet från de. fackligaorganisationerna i avtalsrörelsen. Är det den sortens statliga inkomstpolitiksom nu skall instiiutionaliseras? talade inte ut på den punkten,men han kanske har mer alt säga i sitt sista inlägg. Jagvill hävda, , alt ansvaret för inflaiionen ändå ligger hoskapitalägarna. Del ligger hos de stora koncernerna som utan alt fruktakonkurrenter eller priskonkurrens kan höja sina priser för att pressa upp sinavinster. Men en slor del av ansvaret ligger också på den ekonomiska politik somförs. Högräntepolitik, mervärdeskatt, en improduktiv militärapparat - alltpressar priserna i höjden. Till del kan man också lägga statens skattepolitikmot kommuner och landsting. av landstingens utgifter går ändå åt iform av moms och arbetsgivaravgifter till staten. Prisulvecklingeni år har dämpats något i förhållande till fjolårets. Men vad kommer atl hända ihöst? För många fastigheter kommer hyrorna atl drivas upp. Landsting ochkommuner kommer att försämra sin service och besluta om höjda taxor, och på delsättet ökar sannolikt på nytt levnadskostnaderna. Det är därför vi efterlyserkonkreta åtgärder för atl bekämpa inflaiionen. Del räcker inte med all skyllapå internationella prisstegringar, som den svenska inte har makt atlpåverka. Det går inte heller alt vältra över ansvaret på lönearbetarna. Dettycker vi är dålig politik. Jag skall ge ett besked som jag kanske skulle ha kunnal gehonom . Del är helt enkelt del att beskeden om dispens frånenergiskallen levereras med klart angivande av att dispensen gäller till den30/6 , 1976. Det beskedet har lämnats till alla som fåll dispens, ochdet beskedet får även NCB, dvs. det företag som Jag gissar att ären uppskattad delägare i. Dessutomkan man inte säga alt de stora företagen bara arbetar på exportmarknaden. Jagsade de representerar bortåt av vår export,, men de stora förelagen harsjälvfallet sin försäljning även på hemmamarknaden. Jag ville illustrera vadde betyder rent exporlmässigl, och det var detta Jag gjorde i mitt inlägg. Jagskall inte ta upp frågan om vårdnadsbidrag, eftersom inte harnågon möjlighet au komma tillbaka i ett inlägg , men det finns en hel del att sägaom den frågan. Jagvill allra sist säga om kärnkraftsprogrammet atl vi i det här landet ärtvingade all producera kraft i takt med all industrin och konsumenterna kräveratl få köpa den. Det är således ingen vara som man lägger på lager, utan del ärhelt enkelt den allmänna industriella utvecklingen och konsumenternas begäranoch krav på energileveranser som är avgörande för i vilken takt vi bygger utvår energiproduktion. Om vi baserar den utbyggnadsprocessen på olja, blir dendyrare än om vi baserar den på kärnkraft. Vi kan sälja kraften billigare frånkärnkraftsverken, vilket är ett ullryck för detta. Jagvill till - efiersom jag inle hann med honom förra gången -säga alt det är klart all den här debatten inle blir särdeles upplysande. Harjag på mig för all bemöta fem sex talare, finns det inte möjlighetför mig alt med sedvanlig noggrannhet gå in i alla detaljer, utan då blirsvarei självfallet litet hafsigt. Jag kan emellertid trösta medatt han kommer atl få alla chanser att komma tillbaka. Det levereras enproposition till . Den innehåller regeringens syn på denallmänekonomiska situationen och kommer att gå till finansuiskoliet. Vi fårsedan ett betänkande hit lill kammaren, och då är jag dessbättre icketidsbegränsad - och dessuiom, så som jag föreställer mig, litet bättre istämbanden, varför del då bör finnas alla möjligheter för oss atl djupgåendediskutera de här frågorna. Vilka,frågade , har dragit fördel av den företagsvänliga politiken?Ja, så länge vi har företag som såväl företagaren och aktieägaren som arbetarenär beroende av har naturligtvis alla dragit fördel av den - även folkhushållel.Jag var i , där jag tog emot en uppvaktning avfackföreningen vid en av största industrier. Man ville utverka enförmån försitt företag. Min kommentar när representanter som satt i förelagsstyrelsenslutat tala var: Inte ens er egen verkställande direktör kan argumentera såövertygande för att regeringen skall göra medgivande till ert företag som nisjälva gör. Svaret blev: Tacka för det! Vi är ju beroende av företagel. Viskall leva på det och vi arbetar där. - Sådan är sanningen om man inte vill draner gardiner för ögonen. Den relativt företagsvänliga politik vi har drivit harbl. a. givit möjligheten att ställa till förfogande föratt förbättra miljösituationen på de svenska arbetsplatserna. Den har vidaregivit arbetarna möjligheter alt direkt påverka pro-duklionsinvesieringarna förframtiden. Även det tycker jag är värt att notera. Dessuiomhar vi varil hyggliga mot företagen. Under de senasie åren har del inneburit enkonsolidering av företagen som har gjort att de inte har behövt tänka utpermitteringslistor så fort det har nupit till i konjunkturen, utan de harkunnat fortsätta verksamheten, vilket självfallet har gagnat alla. har presenterat en lång önskelista. En del av vad han önskar ärsådana ling som Jag hoppas alt man skall kunna realisera. annat ligger ganska långlfram i perspektivet. Han talar om ell ökat bostadsbyggande och utökadereparationer. Det hoppas jag vi skall kunna realisera. Han talar om en starkutbyggnad av daghemmen. Därom har vi träffat en överenskommelse med kommunerna- dock icke om 75 000 nya daghemsplalser , eftersom kommunernasföreträdare som realistiska män begriper all det kan de inle realisera. Dettarvas ju en utbildning av personal för all ta emot en sådan väldigansvällning. Vad vi orkar är tillkännagivet i överenskommelsen, och del är 100000 daghemsplatser på en femårsperiod. Ökadeinsatser för miljöskydd är vi helt överens om. Kan vi förbättra de kollektivatransporterna? Jag hoppas på det, och här går kommunikationsministern ut medett förslag i vår. Däremottror jag inte på atl vi, när vi nu har sagl ifrån att vi skallinföra den femte semeslerveckan, skall kunna genomförasjuiimmarsdagen. Vi orkar inte med det - del är det enkla svarei till herrHermansson. Statligindustrisalsning med medel ur AP-fonderna vill ha. Det ärmöjligt att så kan bli, och f n. arbetar AP-fonderna med att finansiera ickeallenast de privata industrierna ulan även de statliga. Det hela är ju fråga omvar man skall satsa pengarna, och det är lika nödvändigt atl ge sysselsättningvare sig del är en privat storindustri eller en statlig som byggs ul. Del blirsysselsättning i båda fallen. Jag förslår att menar atl del ärprincipiellt ap-liiligare om det är staten som lar hand om industrin, men Jaghar den uppfattningen att lämpligheten får vara avgörande. Är det lämpligt altstaten bygger ut, all right. Är det lämpligt att en privat företagare bygger uten befintlig industri, så skall han ha samma möjligheter att låna pengar urAP-fonderna som staten. Ökathandelsutbyte med de socialistiska länderna, det är vad vi strävar efter ocharbetar med. Men det finns vissa natudiga begränsningar där, och herrHermansson känner till varför; jag behöver inle utveckla dem vidare. Jaghar velat tillmötesgå med alt göra den här lilla kortakommentaren. Låtmig sedan till säga, all Jag tror inte all man genom att sättaSvenska arbetsgivareföreningen och representanter för hela vårt övrigaLöniagarsverige kring ett bord får dem att öppna sig. Även om vi håller oss vidsidan om så gör de inle del. Förhandlingsprocessen och förhandlingstekniken ärinte sådana. måsle de väl öppna sig, när de är framme vid detavsnitt i förhandlingarna där uppgörelsen så eller så måste komma lill, menatt räkna på del inledningsvis och initialmässigl tror Jag är inte litet utanmyckel för blåögt. Vihar talat nog om de härs. k. förlorade åren. Även om LO-ekonomerna har fällt enhård dom - jag kan inte direkt påminna mig vad de har sagt, men det är vad herrHelén gör gällande - behöver den ju inte vara rättvis. De är inte upphöjda lillnågot slags absolut objektiv vetenskaplig instans somsäger vad som är rätt eller orätt. De tycker till som alla andra lycker lill,och där kan del finnas olika uppfattningar. Vad vi vet är emellertid alt helaförsta präglades den allmänna debatten av tal om generalstrejkoch storstrejk och en väldig distans mellan och . I ensådan atmosfär gör man inga investeringar, i en sådan atmosfär får man ingentillväxt i ekonomin. Allrasist, herr talman - jag har väl tagit ut den lid som jag har till mittförfogande - behöver jag inte stå här och skryta, om Jag säger som del är, ochdet är att har haft en nedgång i tillväxten med mellan 2och . Tar Jag med och så blir det inte bättre. Vi har klaratoss. Allting talar för atl vi inte har haft någon direkt nedgång, även omnaturligtvis uppgången har varit mycket måttlig. Vi har möjligheter attfortsätta den uppgången . Vad som är en realitet är attsysselsättningen har varit väsentligt bättre i vårt land än i omgivandenationer . Arbetslösheten har alltså varit lägre.Industriinvesteringarna har varil kraftigare hos oss - och takten iindustriinvesteringarna snabbare - än i omvärlden. Den privatakonsumtionsökningen - eller folkets standardhöjning - har varit snabbare hososs än annorstädes. Det skulle kunna räcka med den avslutningen. Det är ingel skryt, det ärbara en redovisning över några statistiska data. HerrHELÉN (fp) kort genmäle: Finansministern fortsätter alt måla bilden av hur totalt omöjligt delskulle vara med stabiliseringspoliiiska konferenser - även om han slappbelastningen av oss från oppositionen. är det den andra sidan som inte ensskulle kunna tala öppenhjärtigt om bara finansministern, statsministern ochnågra andra satt där - och det vore blåögt att tro all de skulle öppna sig. Jagkan bara konstatera att detta är dom - inle över folkpartiledarenutan över finansutskott och enhälliga beslut. Del ärfaktiskt en sak som finansministern i en minoritetsregering inle kan kosta påsig, ulan här får försöka länka ul en annan lösning. Sedan önskar Jag inte någon fortsattsiämbandsinfektion, men jag tycker atl del har varit mycket klädsamt med dendämpade tonen här . Fick gå upp ett lag till, så får jag kanske säga ytterligarebara några avslutande ord. Jagtyckte att hårdrog litet för ensidigt i sitt senaste inlägg.Jag har inte gjort gällande all lönerna ensamma besiämmer inflationen. Menherr i säger i sin interpellation att inflationen är ell onödigtont, au lönerna inte spelar någon roll, att inflationen i stället kommer frånmultinationella förelag och atl det finns möjligheter alt i profilenhos företagen klara lönehöjningarna. Del är då jag har ett behov av all säga:Så är det sannerligen inte. Del finns förelag där vinsten har varit sådan, bl.a. på produktivitetsutvecklingen, att man kan klara lönehöjningar. Men vi haroändligt stora branscher - handeln, transportnäringen, restaurangnäringen,tjänslenäringen över huvud tagel, där produktiviteten inte kompenserar delönehöjningar som vi nu har genomfört, och då blir det priskonsekvenser. Det ärdel som både och behöver tänka på. Herrtalmannen anmälde all herrar i och anhållit att tillprotokollet få antecknat alt de inte ägde rätl lill yllerligare repliker. iVrångebäck (m): I ett allsidigt näringsliv, som vi alla eftersträvar, är fisket enmycket viktig del. I den livsmedelssituation som råder i världen bör allaproduktionsgrenar bli föremål för uppmärksamhet och stimulerande åtgärder.Flera grenar i vårt näringsliv har också fåll stöd, och åtgärder av skilda slaghar vidtagits. Därom har vi i stort sett varit eniga. Fisketoch fiskels utövare har däremot inte fått samma slöd från del allmännas sida.Vissedigen har det förekommit diskussioner om fisket och dess problem, mendelta har inte lett till samma resultat och konkreta åtgärder somdiskussionerna gjort för fiera andra näringsgrenar. Detär nu dags atl verkliga krafttag tas. Vi har inle råd att ylteriigare decimeravår fiskarkår och sänka vår produktionskapacitet. Inte avfiskarkåren har försvunnit . Sallsjöfiskels fångster var år 1965omkring men var nere i omkring 200 000 lon 1974. Jagvill vidare erinra om att under senare delen av 1960-lalel och början av1970-lalet försåldes ett stort anlal av våra bästa fiskebåtar till utlandet.Efter en rätt stark prishöjning har priserna underinnevarande år sjunkit kraftigt, kanske mest beroende på det internationellaprisfallet. I detta läge har vi ett alltför svagt stöd-syslem för fisket. Vimåsle få en stödpolilik som kan neutralisera de internationella prisfallen. Vårafiskare är inte vare sig tillfälligt eller i det långa loppet betjänta avojämna eller ryckiga priser på sin produkt. Jämna och stabila priser - det ärvad man vill ha. Detta är en av de viktigaste förutsäll-ningarna för allvi i framliden skall kunna hålla en intakt fiskarkår och därtill också hatillgång till fisk i vårt kosthåll. Den svenska fiskarkåren är internationelltkänd som en skicklig yrkeskår, och den bör man medan tid är ta vara på,dessutom är den mycket viktig för bosättningen ute i våra kustsamhällen. Vi hartillräckligt många hus ute i kustsamhällena som slår tomma vinterlid. De mångamörka fönstren i dessa samhällen är bevis på en tråkig utveckling. Det är inte enbart defallande priserna på fisk som orsakar fiskets situation.Fiskerinäringens omkostnader har, särskilt under innevarande år, kraftigtstigit. Drivmedelskostnaden har stigit mer än dubbelt på ell enda år. Båtar ochredskap har också stigit mycket kraftigt i pris. Därtill kan man lägga all vårafiskare kommii i ell mycket sämre läge bl. a. därför att andra länder ger såstora subventioner till fisket och har ett starkt gränsskydd mot import. Alltdetta sammantaget - fallande priser, kraftigt ökade kostnader, hård konkurrensfrån andra länder - har gjort att fisket just nu befinner sig i en verkligkris. Denna kris skapar oro och misströstan för yrkets framtid. Vaddet nu gäller är all skyndsamma ålgärder vidtas från statsmakternas sida -dels så att fiskets lönsamhet återställs, dels så all ett förtroende förnäringen som sådan skapas som i sin tur ger goda förutsätiningar och gör atl näringenblir attraktiv även för unga människor. Framtidstron har givelvis härvidlagganska slor betydelse. Tillden stora nedgången i antalet fiskare kommer åldersfördelningen i fiskarkåren.Under de närmaste åren kommer en betydande avgång att ske av åldersskäl. Dessatvå förhållanden sammantagna kan medföra alt del blir svårigheter alt fåbesättningar för fiskefartygen. Detta kan även medföra svårigheter för fisketsserviceförelag. Fisketsframtid är i myckel hög grad beroende på nyrekrytering av unga fiskare. Dessafrågar sig givelvis med all räll om fisket har framtiden för sig. Får vi fiskapå traditionellt fiskevatten? Får vi ell tillfredsställande gränsskydd? Får vifasta och stabila priser på våra varor? Får vi lättnader idrivmedelskosinaderna? fisk ökade anslag så att den kanklara sina uppgifter, bl. a. med övertagande av fisk som inte kunnat avsättaspå färskmarknaden? Får vi prisstöd till kostnaderna för fiskredskap? Kan vi fårättelse i den alltför kraftiga nedskärningen av fisket för del sombeslutades av den nordoslallaniiska ? Får vi bättrekompensation vid stopp i fisket orsakat av beståndsbevarande åtgärder? Får vien rättvisare skattelagstiftning så alt vi kommer på samma inkomstnivå som likvärdigagrupper i samhällei? Får vi i svåra situationer anstånd med annuiteterna påvåra lån? Kommer någol alt göras åt den illojala konkurrens som tyvärrbedrivs mot fiskarkåren av s. k. deliidsfiskare? Delta är några av de frågor som fiskare ställer, inle minst deunga fiskarna. Det är frågor som pockar på sin omedelbara lösning, om vi iframtiden skall kunna behålla ett svenskt fiske och en svensk fiskarkår. Viinom moderata samlingspartiet är helt överens med fiskarna om atl vår regeringalltför länge har hållit sig passiv i dessa frågor. , i elfte limmen, harJordbruksministern dock gjort vissa uttalanden och utfästelser, som lyder påatl regeringen kommer att lägga fram vissa förslag, och vi hoppas verkligen attnågot blir gjort innan del är . En stark fiskerinäring med godafångster minskar i motsvarande grad behovet av fiskimport. Jag tror att ingeni dag vill göra den rekommendationen alt vi skall minska den inhemskalivsmedels- produktionen och i ställetbyta lill import. Slutligen,herr talman, kan Jag inle underlåta atl påpeka den stora betydelse som fisket,fiskarna och deras bosättning har från regionalpolitisk synpunkl och förmiljö- och naturvård. HerrENLUND (fp): Jag har begärt ordet för alt lala om de svenska folkrörelserna. Derasuppgift i samhällei och deras förhållande lill myndig-heierna har på senare liddiskulerals ganska livligi. Delmest utmärkande draget för en folkrörelse är att den är visionär. Därmed menarjag alt den ställer upp mål som det kalla förnuftet säger knappast kommer altuppnås.