prot · FZ09147 · 1975-12-31 00:00:00 — Nuhar byggnadsarbetarkåren sjunkit, dels med hänsyn till produktivitetsutvecklingen,dels på grund av att byggnationen rent volymmässigt minskal. Menarbetsmarknadsmyndigheterna bedömer lägel så au under den närmaste tidenframöver kommer byggnadsarbetarkåren all ha hyggligt med arbeie. Intressantasti detla är atl vissa grupper inom byggnadsarbetarkåren kommer alt vara klartunderbemannade, som det bedömts i länsarbetsnämnderna. Del är framför allliräarbelare och målare som vi kan räkna med brist på.Del måsle ändå finnas rimliga proportioner mellan de olika yrkesgrupperna omman skall få en effektiv, rationell och en försvarbart billig byggnation. Dettaär synpunkter man har anledning observera, framför alll mot bakgrunden av allutskoltels majoritet varit generös nog att vilja ösa på med statligastimulanser på byggnadsverksamheten utöver den stimulans som byggnadsverksamhetenredan nu har och som skall gälla under hela detla kalenderår. Jag tror alt derisker jag talar om för överansträngning och en viss desorganisation inombranschen skulle ytterligare förvärras om kammaren, eventuellt i en kommandelottning, skulle besluta sig för atl följa finansutskottets majoritet på denhär punklen. Denprivata konsumtionen har ju varil en klar drivkraft i deninterna konjunktur som vi kunnal räkna oss lill godo. Den konjunkturen har ju -det behöver jag inte upprepa - på elt myckel markant sätt skilt sig frånomvärldens. Visseriigen har jag nu läst i finansutskottets belänkande atl omriksdagen och regeringen hade följt oppositionens rekommendationer i ettlidigare skede, skulle del ha varit ännu bättre än vad det är - om mansom exempel lar . Jagbehöver inte understryka att så länge som jag har suttit som finansminister -del är rätl - har regelbundna avslämningar gjorts av lägel, därindustriministern, arbetsmarknadsministern och finansministern lillsammans medden sakkunskap som finns på området var och varannan månadavmäter läget och lämpar åtgärderna efter detta. Undertider då man har viss arbetslöshet är det naturiiglvis mycket lätt föroppositionen att springa ut. Man kan t. ex. gå ul och säga alt nu skallvi salsa hårdare på sysselsättningen genom ylleriigare invesleringsavdrag ochliknande ting. Oppositionen lar ju inga risker. Sittervi i en konjunktur som präglas av överansträngning, med en löneglidning somsäkeriigen är tillräckligt stark som den är f n., en löneglidning som ylleriigareaccentueras och ställer lill vissa desorgani-saiionsfenomen på arbetsmarknaden,är det ju ingen som attackerar oppositionen för detta. Det är ju enligt denvedertagna uppfattningen regeringens fel när sådant inträffar. Viden bedömning av takten, tiden och slorieksgraden för sådana här åtgärder måsleman därför på ansvarigt håll, dvs. regeringssidan, alllid räkna ul var manhamnar om man satsar för hårt - ett övervägande som oppositionen är i denbekväma situationen all den inte behöver la hänsyn lill och som jag - för atlvara äriig, herr talman - tror alt den regelmässigt inte lar någon hänsyn till. Vihåller investeringarna på en hög nivå. Här upplever vi ganska intressantating. Någon av talarna här, det kanske var , roade sig med altpåpeka vilka missgrepp regeringen hade gjort i sina prognoser, när vi under Oolåret talade om eninvesteringsexpansion på en 9 96 -och sedan blev del inte del ulan mycketlägre. Vihar all rätta oss efter de ämbetsverk som tar in sina enkäter och sina testerfrån näringslivet och den produktiva verksamheien. Deras planer och derasprognoser samlas ihop, bearbetas efter vissa statistiska rutiner, och sedanavläser vi det resultatet. Något annat har vi egentligen inte heller altredovisa inför . Delhänder väl ibland - i varje fall har jag tagit mig den rättigheten, om jagtyckt alt de här prognoserna inte stämt riktigt överens med vad man med vanligtsunt bondförstånd tror alt del skall bli - atl man gör vissa justeringar avexperternas beräkningar. Men detta är dl material som naturligtvis inte ärnågon den eviga sanningens altartavla, utan är behäftat med de skröplighetersom allt gissande om framliden måste vara behäftat med. Alldet nu redovisas andra siffror för investeringsökningen under sistlidna årberor bl. a. på alt har lagt om tekniken för sinasummeringar och sina approximeringar på det material som byrån har. En sådanomläggning, har del sagts mig, har bl. a. inneburit dl felslag pä 5 96. Vi får finna oss i detla. Men del lönar sig inte särdeles myckel attexercera med i vad mån en sådan här prognos om framtiden inte stämmer överensmed utvecklingen. Jagstod här i avsluiningsdebaiien och log emot en myckenhet av klaganoch en myckenhet av kritik över atl prognosen för tillväxten enligtde statistiska beräkningarna framstod såsom djupt otillfredsställande. Dennadjupt otillfredsställande prognos spelade sedan en enorm roll i den valrörelsevi hade . Denekonomiska politiken m. m, Denekonomiska politiken m. m. träffades på hösten 1973visade det sig att prognosen slog fel med 100 96. Den ekonomiska tillväxtenunder blev precis dubbelt så stark som vi hadetrott. Men det kunde jag inte tala om, eftersom jag inte kunde reaktivera någotslags valpolitisk debatt. Jag har med del här emellertid bara velal ha sagt attvarje gissning av detta slag om framliden är behäftad med många storasvårigheter. Naturligtvis vinner man en debatteknisk poäng genom all lala omatt detta inte har stämt. Jag kan försäkra och andra alt skulle nisätta er ned och ha ansvaret för utvecklingen så skulle ni få uppleva just detsom jag har upplevt. Och göra precis samma reflexioner. Denprivata konsumtionen har varil en av de starka drivkrafterna i vår i övrigt -det vågar jag nog säga - goda konjunktur, och den håller i sig. Vi haren sistatest från detaljhandeln, som visaratt vi volymmässigt har ökat vår privatakonsumtion med ungefär 7 96. Vi har en färsk redovisning från bilhandeln, somvisar alt vi har en försäljning som liggerca 13 96 över . Och fjolåret satte ju svensktrekord i avseende på försäljning av personbilar och privata bilar. Detlamåste ändå ge anledning till åtminstone den reflexionen atl de svenskakonsumenterna på något underligt sätt har rätl bra med slantar. Naturligtvishar den senaste lönerörelsen tillika med det senaste skal-tesänkningsbesluldgjort att man har haft en köpkraft som kanske aldrig . Efiersom man harkommit upp i ett hushållssparande på ca 10 96 av inkomsterna efter skatt -detär en tredubbling jämfört med sparandet för fem - är det i och försig inte överraskande atl den ökande köpkraften går ul i form av ökadkonsumtion. Fondfrisläppenhar dessutom stimulerat investeringssidan. Den svenska industrins framgångar -jag har nog sagt del lidigare och jag kan ha glädjen atl säga del engång lill - fortsätter i konkurrensen med andra stora industrinationer om deindustriella invesleringsenga-gemangen på olika håll i världen utanför våragränser. Där hävdar sig de svenska industrierna på elt alldeles överraskandeoch utomordentligt sätt. Del n-iå gälla varuhus- och hotellbyggnader iLeningrad eller War-zawa eller . Det må gälla industrianläggningar iMexico, eller i . På alla de platserna har de svenskaförelagen med slor framgång hävdat sig mot de andra nationernasindustrielablissemang. Märk väl all del ju inte precis är de små förelagen somhär har möjlighet all visa framfölterna, utan det är de stora förelagen. Delintressanta med detta är ju all företagen har i alll väsentligt iakttagit denregeln all arbetskraften och varuleveranserna skall komma från i dessaengagemang. De har därför ur sysselsättningssynpunkt samma funktion som om delvore fråga om invesleringsengagemang inom våra egna gränser. Delta harmöjliggjorts av del beslut som fattade på regeringens förslag förfyra . Del beslutet gav företagen möjligheter alt lämna kreditertill konkurrenskraftiga offerter i tävlan med övriga industrinationer. Dettakan man bara göra om man, som har beslutat, ger företagen enchans att skattemässigt göra ett avdrag för den räntekostnad som ligger ovanförden internationellt vedertagna räntenivån när man offererar slika och liknandekrediter. Denoffentliga sektorn har visat stor aktivitet. Det är ennaturlig följd av alt när den privata sektorn har haft sin nedgångsperiod ochden fulla sysselsättningen ständigt skall vara vårt allmänna rättesnöre, såskall den offentliga sektorn självfallet expandera. Det har skett på skolsidan,på daghemssidan och frilidshemssidan och kanske framför allt på långvårdssidan,låt vara alt vi på del området kanske fortfarande har del stora programmetframför oss. Vihar gjort en myckel optimistisk prognos för exporten och räknatmed en ökning på inte mindre än 10 96. Vi har gjort en försiktig prognos förimporten. Imporlprognosen ser ut atl hålla bra än så . Exportprognosen kankanske ge anledning lill vissa funderingar. Vi hade inte den skjuls i exportenunder som man skulle ha önskat. Men mycket talarför att efterfrågan kommer och all vi har goda utsikter alt reparera det hela. Jag har talat med experter på deltaområde. De vill vidhålla sina 10 96. Jag har för egen del sagt mig alt måhändaframstår den siffran som litet för optimistisk. Men att vi har en klarförbättring i vår utrikeshandel jämfört med lidigare år är enligt min meningodiskutabelt. Och därmed skulle också följa en ordentlig nedtagning av delunderskott i vår bytesbalans som höll på atl bli något av en huvudvärk och vårtstora problem när vi tittade på bytesbalansens utveckling under fjoläret. Sedanskall jag säga någonting om priserna. Det är få ting som i den allmännadebatten är så uppmärksammade som just prisutvecklingen. Vi räknade väl med attnationerna skulle ha möjligheter all dra ned sin inflationstakt ule i världen,där emellertid den överraskande snabba konjunkturuppgången nu börjar ersättaden föregående starka förtröstan på möjligheterna atl dra ned prisstegringarnamed litet mer varierande slutsatser. Jag tvekar inte atl säga attkonjunkturuppgången i , , och , dvs. i de storaoch lunga nationerna, går snabbare än man hade räknat med sedan.Under den allra har man tyvärr också, med något undantag, kunnatavläsa en ny, liten prisstegringsvåg som kan vara oroande. Dethar sagts i dagens debatt all vi har en prisstegring här hemma hos oss som ärstörre än vad man tror kommer att etablera sig ule i världen. Det var väl herrBurenstam som genom en snabb multiplikation av den prisstegring vi harhaft kom fram lill alt det bör innebära atlvi hamnar någonstans vid 13 96 , dvs. en högre prisstegrings- ochinflationstakt än vi hade , då vi stannade på . Nuär det där dl alltför lättsinnigt sätt all räkna, och jag vill livligt hoppasatt kommer atl korrigeras av utvecklingen. Vihar fått en förhållandevis starkare prisstegring iår helt enkelt därför all vi har haft känning av utlösningen Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska pohtiken m. m. av det tvåårigalöneavtalet på väsentliga och tunga områden som handeln, livsmedelsindustrin,transportnäringarna och restaurangbranschen. Där ligger inteprodukliviietsmöjlighelerna och vinsterna lika nära lill hands som de gör inomprocessindustrin eller inom verkstadsindustrin. Följaktligen har pris- ochkarlellnämnden tvingats medge vissa prishöjningar. Hur myckel man än bestämmersig, , för att vi skall ha prisstopp, så tvingas pris- ochkarlellnämnden ändå, om verksamheten skall kunna fortsätta, atl la viss hänsynlill den icke oväsentliga kostnadspost som de handelsanställdas löner utgöroch medge vissa prishöjningar på de varor som handeln skall distribuera. Viträffar en uppgörelse med jordbrukarna som skall gälla fr. o. m. den1 juli. Den kommer naturligtvis alt innebära - om jordbrukarna skall få denföljsamhd som beslutat om - prisstegringar på livsmedelsvarorna äveni det ledd vilka sedan slår igenom i handeln och hos konsumenten. Jagär alldeles övertygad om atl , med det goda förstånd han ändåbesitter, förstår de här frågorna. Del går inte ulan vidare alt resonera som såatl allting skall ligga stilla, om man inte är beredd alt genom lag ellerstatlig överhöghet över arbetsmarknadens organisationer bestämma, atl så härmyckel skall lönerna få gå upp eller ner eller att lönerna skall ligga stilla.Det ingripandel har vi avstått ifrån, och vi vill inte heller göra sådanaingrepp. Därför hamnar med sin argumentering i något av ettlufttomt rum. Denhär tyvärr litet olustiga prisutvecklingen -genom det allt starkarekonjunkluruppsvinget som kan avläsas ute i världen - har bl. a. givit vidhanden att man kunnal avläsa en inflationstakt somär snabbare än vad de stora länderna räknade med och därefier.Vi har fått en så färsk uppgift som för april månad 1976. Enligt statistiskacentralbyråns siffror, som är litet högre än pris-och kartellnämndens, liggerden svenska prisstegringen på 0,7 96 . För liggersiffran på 0,9 96, för på 2,3 96, Ne-deriänderna . Storbritannien1,9 96 och för totalt på 0,9 -lack vare att amerikanarna har en stillsamprisstegring, men i varje fall högre än den svenska. För i hela , omjag exkluderar amerikanarna, ligger siffran på 1,3 96, dvs. nära del dubblamot den prisstegring vårt land har haft vid en jämförelse för april månadsutveckling. Jaghar velat göra den här lilla kompletteringen lill de, som jag menar,osakkunniga och för snabba beskeden om atl vi rasar i väg i vårt landprisstegringsmässigi mer än vad som sker internationellt. Så är dess bättreinte förhållandel. Delhar sagts i den här debatten och även vid andra tillfällen att vi borde ha ensnabbare invesleringsökning. Men märk väl att så länge vi håller de svenskaindustriinvesteringarna på den osedvanligt höga nivå, som etablerade sig underden sällsynt goda konjunktur vi avläste , får man - om maninte har alltför orimliga anspråk -säga atl del hela ändå ger intryck av enrelativt hög investeringsaktivitet. Underåberopande av bankdirektör kända ord sade någon talare härtidigare atl det går atl leda fram hästen lill brunnen, men det går inte allkommendera honom atl dricka. Därför skall hästen lockas med någonting extragott nere i brunnen för att han skall slicka ner mulen och dricka. Oppositionenhar gjort vissa försök att ge den här extra stimulansen. Jag föreställer migatl oppositionen kommer all göra delta lill en stor fråga. För min egen delmenarjag att den är obehövlig. Del helt avgörande är ändå i sista hand hurföretagen bedömer sina chanser och avsättningsmöjligheter och sina prisfrågorframöver. Förelagen har, föriitande sig på alt de dåliga tiderna avlöses av degoda, varil med på - jag har givit dem erkännande för del och kan göra det äveni dag - atl producera på lager, och staten lar eller en femtedel avlagerkostnaden. Företagen har också genom hela systemet med miljöfonder,särskilda fonder och gamla investeringsfonder velat utnyttja den skattefavörsom detla innebär. De räknar med all blir det ändå så passlockande att dricka i den här brunnen, även om del inte är del för tillfället.Då kan det vara bra att ha produktionsapparaten i full gång. Det är ocksånaturligtvis bra att ha lager för all kunna möta en kommande efterfrågan. Påden här punkten har politiken varit riktig - del är ingen tvekan om det. Jagfann, jag tror del var hos , en viss kritik mot den härlagerproduklionen med statligt slöd. Jag anser att den är ett av de bättreinslagen i konjunklurpoliliken som vi har lanserat - det är jag alldelesövertygad om. Den modellen har också kommit för all stanna. är emellertid situationen sådan, herr lalman, all vi med lock och pock fårförsöka, med grimma och tyglar, alt hålla igen hästen så alt han inte drickerbrunnen i bollen. Del har ju en ansvarig fastighetsägare inte något iniresseav. Omvi ser på skogsindustrin finns f n. i kanslihuset - på grund av den godakonjunktur som vi har haft inom skogsindustrin och som talar för atl vi får enförnyad efterfrågan med goda priser - något tjog av långt gåendeutbyggnadsplaner inom massaindustrin, pappersindustrin, sågverksindustrin ochboard- och plallindusirin. Vårt problem är alt övertyga förelagarna om attacceptera ett nej. Ni får inte dricka i del här läget därför att, om jag talari bildspråk, vattnet räcker inte lill. I del här fallel begriper var och en atlråvaran hell enkelt inte räcker till. Delhjälper inte atl vi gör våra mycket minutiösa och omsorgsfulla beräkningar avskogsbeståndet och dess möjligheter att formera sig. Del hjälper inte all vigör alla de här inventeringarna och klart och tydligt säger ifrån alt om viinte skall komma i en alldeles uppenbar bristsituation måste vi säga nej ochnej, när det gäller investeringar som förbrukar mer råvaror än vad manförbrukar i dagens läge. Visäger ja lill investeringar där del är fråga om all manufakturera råvaran, allförädla den, att producera papper i stället för massa, och Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. annat sådani som inte tarav råvaran. Mankan möjligen ta sig för huvudet ibland och undra om inte förelagarna självaborde begripa detta. Men dagens speciella gynnsamma situation gör onekligen vill ta vara på möjligheterna och säger alt kommer del tid, kommer det råd.Regeringen skall ändå bedöma vad som är lämpligast för oss just . Vi kan intebedöma läget så som företagarna gör. Regeringen för långa överläggningar meddessa företagare som inte vill beakta begränsningen i råvaran utan vill salsahårdare på investeringarna. Detär möjligt alt hela vår investeringsprognos skulle se väsentligt fördelaktigareut om också vi resonerade som skogsföretagarna: Efter oss syndafloden eller,rättare sagt, kommer dag kommer råd. Så kan vi ansvarsmässigl inte göra, ävenom del blir på bekostnad av alt investeringsprognosen ser sämre ut - en källatill en viss kritik och en argumenlmässig glädje för oppositionen. Närdet gäller prisstegringarna och den s. k. inflationstakten har regeringen försin del sagt att vi bör ha vissa möjligheter all hålla prisstegringen under1976 vid ca 8 96. Om jag räknar prisstegringen lillbaka utifrånden sista avläsningsmöjligheten, april månad, ligger vi högre, dvs. mellan 11,596 och 12 96 - inte på 13 96 som kom fram lill. Men delhar sina specifika förklaringar, och än så länge är del ingenting som säger attvi skall behöva bli desavouerade när det gäller vär prognos. Jag menar ocksåall vi med de medel som slår en regering till förfogande bör försöka hållainflationen inom den ramen, hell enkelt därför att det är så avgörande för heladen framlidsbedömning, och även för situationen i utgångsläget, som vi har atlräkna med när vi 1977 skall släppa loss en ny landsomfattande avtalsrörelse. Vihar gjort elt inslag i den för atl la ner verkningarna, och del är denskatteuppgörelse från vilken de borgerliga partierna hoppade av, men där vifick kontakt med löntagarorganisationerna. Etl annal inslag är självfallet altvi med de medel som finns försöker hålla den prognos på prisutveckling och inflation,som här har angivits både och i kompletleringsproposilionen. Jagtyckte all det ändå var en framgång alt finansutskottets majoritet så klart ochoreserverat uttalade sin uppfatlning atl när nian nu är inne i en så passmarkant konjunkturuppgång, med dl och annal undanlag som del extra påslaget påbyggnadsinvesteringarna, skall man ändå se lill att den ekonomiska politikeninriktas på all begränsa och schacka de överslag som eventuellt kanaktualiseras. Vihar två möjligheter alt göra delta. Dels gäller del naturligtvis alt hålla igenden statliga underbalanseringen, då varje svag finanspolitik är något avbränsle på inflationsbrasan. Dels kan man använda de pen-ningpoliliska medelsom vi har till vårt förfogande. Helt i överensstämmelse med en diskussion somförts, för all del för såjänge sedan all det kanske inte är så många avriksdagens ledamöter som minns den, har regeringen och riksbanksfullmäktige atlnär det gäller penningpo- litiken gemensamt bedömaförutsättningarna och nödvändigheten av variationer på det penningpolitiskaområdet. Följaktligen har regeringen och riksbanksledningen diskuterat dettaganska intensivt , och till den ändan harriksbanksfullmäktige vid dagens sammanträde beslutat alt företa vissaåtstramande åtgärder på det penningpolitiska området för atl förhindra deleventuella överslaget i ekonomin, som ingen av oss kan acceptera. Det betyderen halv procents höjning av diskontot; dock ligger den långa räntan oförändrad.Det innebär vissa uppstramningar i fråga om penninginstitutenslikviditetskvotregler, och det betyder vissa andra åtgärder inom ramen förriksbankens allmänna förhållningsorder lill banker och penninginstitut. Men detär en klar verifikation på att nu bedömer icke allenast regeringen utan ävenriksbanksfullmäktige situationen så, alt en allvarlig varningssignal måsleges. En viss åtstramning i den ganska abnorma penninglikvidiiet som bankerna rn. rör sig med är också av behovet påkallad; Vi har ju f n. en likviditet i detsvenska banksystemet som, om jag inte minns fel, ligger 16,6 miljarder kronorhögre än , och det är ju klart att med den enorma likviditetenfinns det lockelser att låna ut pengar ulan den dirigering och den selektionsom vi har velat att man skall tillämpa vid utlåningen, dvs. all det är denproduktiva företagsamheten som i första hand skall ha krediterna, och all denmera kon-sumtionsbetonade kreditgivningen till lyx och nöjen får finna sig ivissa åtstramningar. Varförgör vi det här? Jag behöver, herr lalman, inte understryka del. idebatten har det ju sagts alt den här nationen - som dess näringsliv äruppbyggt, som dess ekonomi ser ul, med den utvecklade industrialisering denhar - står och faller med den internationella konkurrenskraft som denpresterar. Påståenden om att vi tappar export-delar i den internationellahandeln har spelat en roll i dagens debatt. Jag har tidigare bemött dessa påståendenoch har ingen anledning all återupprepa mig. Det är ganska naturiigt atl omexporten för en nation betyder så mycket, för vår del bl. a. på detskogsindustriella områdei, är del inte överraskande om man vid en klar nedgångi efterfrågan rent statistiskt kan säga atl vi har tappat en viss exportandelav världsmarknaden. kommer den tillbaka, och jag är lämligen övertygad omall vi kommer atl återvinna den här tappade promilledelen. Fråganär emellertid allvarlig från följande utgångspunkt: Är vi på väg in i enkostnadsutveckling, som är starkare än de andra nationernas? Den allra senasteinternationella jämförelsen ger knappast anledning -jag refererade ju vissasiffror - till sådana farhågor. Jag tror mig ändå kunna säga atl vi, efterden uppgörelse vi träffade med lönlagar-organisationerna, har goda utsikter attfå en avstämning i löneanspråken, och i sista hand är ju vad löntagarna får isaldo ett resultat av skaliepolilik och lönepolitik, som inte behöver bli merabesvärande för svensk exportindustri än för konkurrerande nationers. Den här skatteuppgörelsenvar ju i många avseenden en intressant Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. Med denaktivitet som ett statsråd får underkasta sig har jag tillbringat åtskilligastunder i talarstolar med att förklara all jag betraktar det som alldelesnödvändigt all vi uppnår en överenskommelse med de storalöntagarorganisationerna just på skattepolitikens område. Genom en sådanuppgörelse och med den teknik som har använts , dvs. allfinansieringen till statskassan för del bortfall som skallesänkningarna innebärkompenseras genom ett högre uttag på socialavgiften, och atl detla högre uttagfår konsumera en del av löneutrymmet, en teknik, lanserad första gången frånden fackliga rörelsens sida, har vi fält etl samband mellan en politisk och enfacklig fråga, skattefrågan och lönefrågan, som otvivelaktigt har varil tillnytta både för samhällsutvecklingen, mot inflationsutvecklingen - genom alt denhar blivit mera dämpad - och för lönlagarnas saldobehällning som dl resultat avbåda dessa ålgärder. Pågrund av den emfas med vilken oppositionen alltid har talat omrundabordsöverläggningarnas välsignelse räknade jag med att del skulle finnasen möjlighet lill ett mera traditionellt III. Jag tillät mig alt sägadetta rätt tidigt , bl. a. vid dl lelevisionsframträdande.