prot · FZ09111 · 1975-12-31 00:00:00 — Det har jag tidigare talat om här i kammaren och jag haringen anledning att pä något sätt la tillbaka mina förmodanden i dessaavseenden. i (vpk) kort genmäle: En korl kommentar lill del allra sista skulle väl vara att det kanskevore värdefullare om industriministern besökte Windscale vid något av de tyvärroväntade tillfällen när säkerhetsanordningarna inle fungerar likalillfredsslällande som vid hans hastiga besök sist Det kunde ge nya ochintressanta erfarenheier. Detär en sak som jag måste be industriministern förklara för mig. Man driver härett resonemang om att ökningen av energiintaget och speciellt elförbrukningenkommer att bli så stor att man för framtiden inle kommer atl klara problemenutan en mycket avsevärd utbyggnad av kärnkraften. Då vill jag erinra om attregeringen liksom vårt parti i sina resonemang utgåttifrån att en stabilisering av del totala energiintaget skall ske omkring1985-1990. Detta måste väl slå undan åtminstone en del av grunden för del härmyckel hårda resonemanget att ökningstakten kommer atl bli så slor och sträckasig sä långt in , all vi inle klarar oss ulan en mycket massivulbyggnad av kärnkraften. Antingen är det då sä att man inte menade någontingmed vad man i förra årets proposition sade om en stabilisering och inle ärberedd lill en sådan teknologisk ulveckling och en sådan politisk utvecklingav maktförhållandena och organisalionsförhållandena i samhället atl man kangarantera en stabilisering och att det alltså bara var luft som man slängdefram. Eller också är man beredd och anser det realistiskt - på samma sätt somvi gör det - all på lio å åstadkomma en sådanstabilisering. Men om man anser det, får denna våldsamma agitation till förmånför en massiv utbyggnad av kärnkraften inte alls samma styrka. Då blir intekärnkraften den oundgängliga post i kalkylen som man i sä många andrasammanhang - inte minsl i denna utredning - gör gällande. Sedanvill jag protestera mol atl induslriminisiern säger atl jag inte konkret gåttin på denna utredning. Jag har mycket skarpt och relativt utförligt kritiseratdess kalkyler. Frågan om de , som jag ställde i min förra replik,står fortfarande obesvarad. Såsomf d. yrkesutredare vägrar jag atl gä in i en diskussion om de kostnadskalylersom här finns. De är akademiska räkneslycken, vilkas grundval och metodik intefinns redovisad i utredningen. De rör förhållanden om vilka man, sä länge deredovisas så här ytligt, kan påstå praktiskt tagel vad som helst. Energihushållningen,m. () kortgenmäle: Jag tar fasta på vad industriministern sade om regeringens sparprogram.Där fanns inga uttalanden om atl det kostar för myckel att bedriva en effeklivenergihushållning. Jag hoppas alltså atl vi slipper höra sådana påståenden ifortsättningen. Detfinns verkligen goda skäl för att driva hushällningslinjen hårt Om man ser påutvecklingen , oroar framför allt sektorerna hushåll och handel.Under januari och februari var uppgången , vilket är enökningstakt som är helt otillfredsställande. Det är alltså vi vanligakonsumenter som håller på att glömma bort att även vi skall spara energi. Därhar regeringens ålgärder inte nått del resultat som i varje fall vi inomfolkpartiet vill.Det kan gälla sädana enkla åtgärder som att stänga av ettelement i stället för atl öppna ett fönster om del är för varml, och mängaandra liknande ting. Vadgäller uranförsörjningen till våra kärnkraftverk medgav industriministern attdet har skett en förändring, som är besvärande. Det går atl fä uran om manbetalar bra. Det är en kostnadsfråga, säger industriministern. Och det kan jaghålla med om. Men då kommer man genast över lill nästa problem. Blir intekostnaderna för kärnkraft alll Energihushållningen,m. större och så slora, atlde kalkyler som vi från börian fått presenterade för oss håller pä alt gåalldeles överstyr? Åtskilligt nytl har således iniräffal sedan vi bökade talaom energiförsörining genom kärnkrafl. Därför har det för oss i folkpartietframstått litel överraskande, när utskottsmajoriteten - sorn utgörs avsocialdemokrater och moderater - bara lakoniskt konstaterar att det inteframkommit några nya fakta som ger anledning lill en omprövning avenergipolitiken. En kraftfull hushållning med vår energi är nödvändig för altvi skall kunna behålla den handlingsfrihet som tydligen både regeringen och vii folkparliet är måna om. () kortgenmäle: Del är alldeles uppenbart alt den promemoria från induslridepartemenlelsom vi nu diskuieral har kommit att bli mycket besvärande både förindustriministern och för regeringen genom arten av den reaktion som denuppväckt. Promemorian ger, som har sagts tidigare här , tydligen enbumerangeffekt Den bevisar bl. a. att regeringen menar atl vi nu är fast i detdefinitiva kärnkraftssamhället. Man talar i denna promemoria om hurfruktansvärt dyrt det skulle vara att försöka avveckla kärnkraftssamhällel,alltför dyrt. Induslriminisierntar till ett gammall beprövat knep - gammal van debattör som han är. Hanförsöker få denna promemoria att framstå såsom en sammanställning av en radvetenskapliga fakla och spelar upp indignation över de personer som liksom jaginte har observerat promemorians olika nyanser och inte har behandlal den juslsåsom en ve-lenskaplig avhandling. Jaghar sagl del lidigare, herr lalman, och jag upprepar det efter att ha studeratdenna promemoria mycket ingående, atl jag betraktar den varken som objektiveller som en sammanställning av några fakta, vilka på något sätt rubbar våruppfattning av konsekvenserna av regeringens kärnkraflspolitik. Jag uppreparockså, att jag och kollegerna i näringsutskottet har fått vara med om deberäkningsmetoder som regeringen och framför allt industriministern begagnarsig av i ett annat stort projekl, nämligen 80. Där har man inom loppetav för oss presenterat ungefär en tiodubbling av kostnaderna. Det ärinte orimligt att tro alt man begagnar sig av samma beräkningsteknik inomindustridepartementet för nästa stora projekt, nämligen det nu akluella, ochdå hamnar så urbota tokigt som industriministern anser atl mina beräkningar hargjort. Men all right, det är i så fall inle mitt fel. Det är erfarenheterna avde lillämpade beräkningsmetoderna som är boven i dramat. FruHAMBRAEUS (c) kort genmäle: Industiiministern säger att han har varit i Windscale och blivitlugnad. Jag skulle vilja instämma med i när han säger alldel kanske vore bra om induslriminisiern kom dil vid nägoi olyckslillfälle.Sådana har del ju varit där. a. börjar man nu upptäcka skador på dem somhar arbetat och arbetar där. inte sagt atl den som harblivit utsatt för radioaktivitet märker det på Nr 111 Energihushållningen, m. m. Skadorna hinnerbli mycket svåra innan man upptäcker dem. Det har visat sig atl människor blirsjuka efter med skador som man direkt måste hänföra tillexponering för radioaktivitet. Det är den sortens upparbetningsanläggningar somvi förr eller senare måsle fä ocksä i värt land. Del är till Windscale vi nuskickar värt eget avfall för atl andra människor skall la hand om det. Det ärdet som industriministern nu vill ulsäua vårt folk för. Studien redovisar konsekvenser, den argumenterar inte. Enligt minuppfattning är tonen saklig och objektiv. De som hävdar atl studien är enpartsinlaga gillar inte resultaten, och det kan vara förklarligt. Man kanskedä skall fråga om de anser atl det inte skall bli några effekler vidneddragning av ellillförseln. i har svårt att förslå vår bedömning, alt vi med ett intensivtoch aktivt sparprogram skall kunna komma fram till ennolltillväxt. Men del slammer ju inte, säger han, utan ni räknar med en ökningsom är si och så stor. Det stora misstaget i sammanhanget, vilketåtskilliga av kärnkraftens motståndare gör sig skyldiga till, är att man intelägger märke lill att vi har elkraftstillväxten, som grundar sig på hushållensbehov, lantbrukens och industrins behov - det har jag redan tidigare talal om- och där vi förmodar att tillväxten blir ca 6 96 Det är klart all delinte stämmer med den siffra som vi har för den totala tillväxten fram till1985, vilken är 2 96. Det innebär alt vi räknar med att inom vissa andraområden där energi används kunna göra långtgående besparingar. Det gäller inteminsl uppvärmningen av bostäderna och förbrukningen inom industrin. Det krävssanneriigen långtgående och akliva insatser för att vi skall kunna klara denuppgifien. Genom alt tränga undan eller minska behovet på några områden får viutrymme för en tillväxt på elenergisidan och därmed också tillväxtmöjligheterför den industri som vi måste så starkt slå vakt om. Utskoltsmajorileten tillåter sig säga atl del inte har framkommitnågra fakla som motiverar en omprövning av riksdagsmajori-teiens beslui ienergifrågan. Det är för mig obegripligt all fackulskollets majoritet kan göraett sådant ullalande. Faktum är ju att det allt oftare kommer rapporter om attde till kärnkraften knutna problemen ökar i slällel för all minska. Att undersådana omständigheter gå vidare med kärnkraflspoliliken kommer alt göra osstill elt farligt energisystems slavar - eller säg gärna fångar, som var delord stalsminislern använde i sitt tal i . Vid det tillfället, fördrygt etl år sedan, konstaterade : "Vi avser heller intenu atl framlägga förslag om uppförande av upp- Energihushållningen,m. arbetningsanläggningar,anrikningsanläggningar eller anordningar för förvaring av radioaktivi avfall.Det skulle i hög grad innebära en långsiklig bindning för att i stor omfattningsatsa på kärnkraften som dominerande kraftkälla." Mennu är det ju så all diskussionen om kärnkraftens framlid för svensk del just ärinriktad på behovet av upparbetningsanläggningar, på hur anrikningstjänsternaskall , på anordningar för förvaring av radioaktivt avfall. Uppförande avsådana anläggningar skulle enligl statsministern "i höggrad innebära en långsiktig bindning för att i stor omfattning satsa påkärnkraften som dominerande kraftkälla". Fårjag,herr talman, påminna kammarens ledamöterom att nu gällande beslut innebär altSverige blir värst i väriden i förhållande lill folkmängden när del gällerkärnkraft. Den handlingsfrihet som ansåg viklig -den urholkas för som går med nu gällande beslut. Statsministern kaninte förneka atl debatten står om de anläggningar och anordningar som han dåförklarade skulle komma att innebära en bindning och göra oss till fångar. Fårjag nu ocksä påminna om några frågor och frägekomplex som klart motsägerulskottsmajoritelens uttalande alt ingenting har hänt. Trols vadindustriministern har sagt är det ostridigt atl - det internationellaorganet - har alarmerat om brislen på uran. Man lalar om en förvärradbristsituation trots att man i räknar med full drift i Ransiad. Det verkaralltså som om representanter i inte har anmält att det projektetär stoppat Industriministernsade att hade vi kontrakt på, och det skulle man hälla; det gälldealltså perioden . Man förbrukar och den kvantitet somdärför slår till förfogande 1985 kan rimligtvis inte vara mer än 10 96 av delbehov av uran som då föreligger här i . Får jag fråga regeringensledamöter eller företrädare för fack-utskottets majoritet: Gör jag eltfelaktigt påstående när jag säger att man någon gäng 1990 måste ha bridreaklorni bruk för atl klara bränslesituationen? Är det inle den uppfatlningen somOECD och även initierade kärnkraftsfysiker här i kommit fram till? Vadvet man om denna reaklortyps säkerhet? Vem utfärdar några garantier förden? Beträffandekärnvapenspridningen vet vi atl del går åt plutonium för attframställa en Hiroshimabomb. Vi vet alt 1985 kommer del att produceras 80 000kilo plutonium . Vi vet att har 28 länder kärnkraftsanläggningar.Sambandet mellan teknologin för elkraftsproduktion via kärnkraft ochvapenproduktionen är osiridigt Fårjag påminna om riskerna för sabotage. Hur pass säkra kan vi egentligen kännaoss därvidlag? Olyckorna- sådana som inte skulle kunna hända - hur är det egentligen med dem? Vem haderäknat med alt en människa med ett stearinljus skulle sätta i gäng branden iBrown , det största kärnkraflverkel borla i ? Av de rapporter somnu har kommil hil lill som etl resultat av deundersökningar som gjorts efter olyckan verkar det som om det lill sist var enfelmanöver som gjorde att man klarade det hela. Avfallsproblemenär icke lösta. Jag läste med intresse en intervju med , som ärregeringens energiexpert. "Avfallshanteringenär fortfarande ett av de problem som kan göra del nödvändigt atl skjuta upp nyabeslut om kärnkrafl." har intekunnat visa att de här problemen är lösta. Grafströmsade i samma intervju: "De kommersiella intressena i , sommarknadsförde kärnkraften, hade inte analyserat problemen. Det gällde bl. Jagskall inte beskylla regeringen för atl den accepterade vad kommersiellaamerikanska intressen marknadsförde. Jag var i samma situation vid debedömningar jag hade lillfälle att göra med utgångspunkt i de kunskaper jag dåhade. Där ligger alltså inte anklagelsen. Jag anklagar regeringen för altden fortsäller, trots att problemen är olösta. I lämnar den ene forskarenföre och den andre efter kärnkraften. De inser farorna för mänskligheten. Låtmig läsa upp några rader ur ell par brev, som tvä av teknikerna skickade lillGeneral när de sade upp sig. De har betydande erfarenhei av dennateknologi. De har varil med om alt bygga 69 lättvatlenreaktorer i och29 i västväriden i övrigl. Delar av ett brev lyder på följande sätl; "Jagskriver det här brevet för atl meddela Dig alt jag säger upp min anställninghos med omedelbar verkan. Mitlskäl för att sluta är alt jag blivit djupt oroad över de konsekvenser -miljömässiga, politiska, sociala och genetiska - som kärnkraften har haft ochkan tänkas ha på livet på jorden. Som vi diskuterat förut finns del ett inbyggtnära samband mellan kommersiell kraft och vapenteknik och vapen-slagkraft Jagär stark motståndare lill användandet av sådana möjligheler och jag fruklar dekonsekvenser en plutonium-ekonomi skulle föra med sig. Risken med ett sådantsyslem är mycket för stor för all rättfärdiga de fördelar del kunde ha på kortsikt. Jag kan inle se hur vi skall kunna utveckla förmågan all behålla denperfekta mänskliga och tekniska kontroll som behövs för de långa tidsperiodersom det blir fråga om när del gäller de oerhört giftiga material vi producerar.Delta problem är inte något jag vill ge i arv till mina barn och till följandegenerationer. Att medverka till all sådan spridning görs möjlig tycks mig nuomoraliskt och är inte längre en acceptabel sysselsättning för mig. Tillyttermera visso har jag i mitl senaste uppdrag som projektchef för blivit mer och mer oroad av den brist på förståelse somkännetecknat många av de nuvarande planerna. Det är troligt all många flerproblem kommer att uppstå som får grava följder antingen förkärnkraftprogrammens säkerhet eller för deras ekonomiska livsduglighet." Energihushållningen,m. Energihushållningen,m. Hanslutar: "Det är svårt för förnuftet att förstå den oerhörda kraft somfinns inbyggd i den relativt lilla reaktorkärnan och den risk som finnsförknippad med kontrollen av den Förut har vi kunnat lära från vårateknologiska misstag. Med kärnkraften har vi inte råd med den lyxen!" -Detta säger , chef för ochDriftsförbältringssektionerna och chef för 1-förvaringsprogrammet. En kollega till honom, somheter Giegory , säger: "Jagskriver det här brevet för att meddela Dig atl jag säger upp mig frän med verkan från . Mittskäl är en djup övertygelse all kärnreaktorer och kärnvapen nu utgör enallvariig fara för alll liv på denna planel." Dettaär alltså uttalanden av människor som varit aktivt sysselsatta på detta område. Lätmig också peka på . Reaktorerna fungerar inte som beräknat. Vi kundehäromdagen höra i radion om en olycka med radioaklivt kylvatten, somträngt ner i grundvattnet - återigen en olycka somenligl experterna icke kunde hända. frågar jag: Vad har statsministern attmeddela oss om den olyckan? Vi har ju en beskickning i . Vad har den rapporterathem lill om den olyckan? Ingenupparbetningsanläggning är i gång. Windscaleanläggningen i hardriftstopp. På vilkel sätt skall lagringen av utbränt bränsle ske vidkärnkraftsslationerna intill dess att vi kan skicka del - om vi kan skicka deltill upparbetning i forlsällningen? Vadgäller den slutliga förvaringen är problemen inle lösta. 1 vilkel land har mankommit i gång med praktisk drift? Var, i vilken kommun skall förvaringen ske? Tilldel svenska sirålskyddsinsiitutets chef har riktats följande fråga:Hur kan du ge tillstånd till utsläpp av radioaktivitet som du vet kommer attmedföra att människor dör i cancer och alt barn föds med genetiska skador? Hansvarar; n>et är regering och riksdag som fattar del poliliska besluiel om viskall ha ell kärnkraftverk med de konsekvenser man känner till. Vad är det för samlade koslnader för att bygga ulRansiad? Vad skulle det kosta all anrika i ? Såviii jag vei kräver elt anrikningsverkav någon storleksordning, som skall kunna vara ekonomiskt försvarbart, trekärnkraflsaggregal bara för försörjningen med den energi som krävs föranrikningsanläggningens behov. I har man beräknat kostnaden lill 17miljarder. Vad koslar de egna upparbelningsanläggningarna? Vad kostar slutligdepo nering och vad koslar del att ta hand om en utbränd reaktor? Harregeringen en möjlighet att lala om vad den lolala räkningen kommer altsluta på? Den siffran är ju för svenska folkel långt intressantare än vad delskulle kosla alt avbryta en felaktig politik . Det finns en gammal regel somsäger atl rnan skall vara försiktig med att kasta goda pengar efier dåliga.Erfarenheten ule i världen ger oss siarka skäl alt tro all vad vigör om vi fortsäller den inledda kärnkraftspolitiken är att kasta goda pengarefter dåliga. Vivet att stora nedskärningar har drabbat de fem amerikanska tillverkarna avlältvattenreaklorer av samma typ som de som byggs här i . Under desenaste 18 månaderna har ändå amerikanska kraftbolag annullerat order sommotsvarar 105 reaklorer, delvis pä grund av den hårdnande miljödebatten ochocksä som resultat av lokala protester mot planerade kärnkraftverk. I en tidskrift som heler Era och som ges ut av Föreningen användning finns en artikel om "Teknik-ochkostnadsnivån vid 70-talels kärnkraftverk -en resumé". Den artikeln ärskriven av överingenjör , slatens vallenfallsverk. Det är allisåsamma vattenfallsverk som är sä klart inriktat pä att vi skall fortsättakärnkraftsproduktionen. Under avsnittet Kärnkraftanläggningarnas säkerhetläser jag: "Kärnkraftanläggningarskiljer sig från andra kraftanläggningar på en väsentlig punkt. får därmed en helt dominerande betydelse.Skulle den i ett reaktorsyslem inneslutna radioaktiviteten av misstag spridaslill omgivningen, vore detta en katastrof ur hälsosynpunkt. Detta måstesåledes med bred marginal förhindras. Utanöverdrift kan sägas, alt större delen av den tekniska utvecklingen avlättvattenreaktorerna som förevarit har haft beröring med säkerhels-frågorna.Initierade tekniker i anger säkerhetsutvecklingen under början av1970-talet i pengar till ca 7 96 för kärnkraftanläggningar.Säkerhetsulvecklingen är därmed sä slark att projekt under byggnad riskeraratt ej kunna fullföljas opåverkade av denna utveckling. I har detla tagitsig uttryck i fördröjd licens för idriftlagning av färdigbyggda anläggningar.Man har helt enkelt tvingat kraftföretagen att bygga om, att 'säkerheismässigimodernisera' en del krafiverksblock för idriftlagning. En varianl av dellalicensförfarande är tillstånd för drift vid partiell last." Därefterkommer en i milt tycke fantastisk mening: "1 har hittillsmyndigheterna skött denna fråga med gott omdöme." Såfortsäller han: "I regel lever här varje projekl byggnadstiden ul på devillkor kraftförelaget vid byggstart erhöll koncession. Smärre förbättringarkan givetvis krävas. Den lills vidare öppna frågan blir dock hur man skallsäkerheismässigi förfara under den långa drifttiden 30 är förkärnkraftaggregat." Nuvill jag fråga industriministern och statsministern: På vilken grund kan desvenska myndigheterna ta lällare pä säkerhelsfrågorna vid kärnkraftsproduktionän de amerikanska myndigheterna - på vilken grund? Finns det någotriksdagsbeslut ni kan hänvisa till? Eller har ni från regeringens sidautfärdat instruktioner av denna innebörd? Eller har myndigheterna hell på egenhand visat detta s. k. goda omdöme utan att regeringen ingripit? Energihushållningen,m. Energihushållningen,m. Jag utgår från alt statsråden finner det angeläget att ge kammaren ochden svenska allmänheten klart besked på denna punkt - i synnerhet mot bakgrundav de uppgifter som TT har förmedlat om situationen i de svenskakärnkraftverken. Detfinns givetvis elt samband mellan energi och sysselsättning, men vi hävdar attdel inle är så atl kurvorna för energitillförsel och sysselsättning slavisktföljer varandra. Verkligheten har ocksä gelt oss rätt De två senaste årensutveckling visar all regeringen har tagit fel. Sambandet mellan energi ochsysselsättning har inte heller den karaktär som regeringen och andra påstår.Den svenska industrin har redan gett besked. Utvecklingen mellan 1973 och 1975visar ökad sysselsättning men minskad energiförbrukning. Trots attindustrins energiförbrukning ligger ca 10 96 lägre än regeringens planer harytteriigare 200 000 fäll jobb. Av dessa har 35 000 kunnat erbjudassysselsättning inom industrin. Enligl regeringens beräkningsmeloder bordesysselsättningen ha minskat betydligt Men totalt har under 1974 och 1975energiförbrukningen minskat med 2.5 96. Anlalet jobb har ökalmed 200 000. Låtmig ta några exempel på uppgifter från utlandet om sambandet mellan energi ochsysselsättning. En av cheferna vid det stora amerikanska företaget har saglföljande: "Energisparande ställer inte folk utan jobb. Det minskar inteBNP. I stället håller det produktionsfolk i gäng. Del ger också merarbetstillfällen inom verkstadsindustrin, byggnadsindustrin och de olikatillverkningssektorerna." Regeringenvill i sin argumentering hänga upp hela resonemangel pä industrinselkraftsbehov. Jag vill då först lämna några uppgifter om elkraftsåtgång iolika länder räknat per invånare och är. I låg den pä 17 000 kWh, iSverige på 9 500 kWh, medan den i var bara 4 600 kWh. Västtysklandhar som bekant väridens starkaste ekonomi . Är det någon som vågar stå upphär i kammaren och säga att arbetslösheten i beror pä alt landethar för litet energi? Är det någon som vågar göra det påståendet? Delfinns anledning alt uppmärksamma att elförbrukningen i centeralternativetkommer att kunna ligga nästan 40 96 högre än den gör . Dethar sagts tidigare - och jag vill påminna om det - att cenlern ochsocialdemokraterna är överens pä en punkt. Efter 1985-1990 skall vi strävaefter nolltillväxt i energiförbrukningen, och det är ett intressant faktum. Detanger dels att även regeringen trots alll iror på möjligheterna alt hålla nereenergiförbrukningen, dels att också socialdemokraterna tror attsysselsättningen kan tryggas utan atl energiförbrukningen ökar - dvs. efter1985-1990 upphör socialdemokraternas klara samband mellan energi ochsysselsällning. Dethar både i och utomlands klargjorts att det finns stora möjlighelertill energibesparingar. har lagt fram förslag till nya byggnormer,och om de normerna fastställs kommer hus som byggs därefter all kräva barahälften så mycket energi för uppvärmning. kadana hus som vi bygger kan byggas men kräver bara hälften så mycket energi. Sedanhar vi alla lägenheter och lokaler som redan är byggda. fick jag imin hand en skrift från . I sammanfattningen sägs all en energibesparing med 50 96 för denaktuella 40-lalsbebyggelsen bör vara möjlig i praktiken. Med möjlig i praktikenmenas då atl del är lönsamt för husägaren. Utöver energibesparingar och lägreuppvärm-ningskoslnader kan dessutom en rad andra positiva effekter noteras:bättre rumsklimat i bostäderna, minskat beroende av olja, minskat underskott iutrikeshandeln, minskat tryck pä den yttre miljön och ökad sysselsättning.