prot · FZ09143 · 1975-12-31 00:00:00 — Induslrispridningutgående från NJA, väl planerad, måsle vara ett sätt all möta denna utveckling.Jag tror del var som i den här debatten sade atlindustrispridning är någonting som inte kommer från himlen. Den måsle planerasoch styras. Det måsle naturligtvis satsas stora resurser också i de andra delarnaav . Imotionen 466 har vi sökt aktualisera nödvändigheten av industriell spridningutgående från NJA, framför allt lill länets inlandskommuner, där kommunligger allra sämst till. 1950 hade denna kommun 15 198 invånare. 1960 hadebefolkningstalet minskat lill 14 165. 1970 hade det rasat ned lill 10 784.Sedan har det sjunkit år , för all nu vara nere i 9 435.Men har också flitiga utredare blickat in i frarhliden ochkommit fram lill all med denna utveckling kommer att ha 7 749 invånareår 1980. Det är ju inte särskilt muntert. Man har dessutom gjort en prognos somsträcker sig ända fram lill 1990. Den säger all då skulle kommunen vara nere 16811 invånare. Denhär utvecklingen innebär atl förgubbningen fortsälier, alt man får ensnedvriden åldersfördelning. Vad innebär då del? Jo, det innebär atl manlångsamt, bil för bit, stjäl framtiden från kommun. har man kommitlill den punkt då det är dags all konstatera att del inte är någon idé allresonera om nya industrier; del behövs inte - del finns inget underlag. Delviktigaste, nämligen arbetskraften, är borta. Man är snubblande nära dengränsen . marginal för ylleriigareutfiyttningar. Denna kommun är ungefär som en svårt sjuk patient, som kanräddas med kraftig medicin nu men som dör om man dröjer. Del kan ibland varasvårt för en skicklig läkare alt ställa rätt diagnos och föreskriva den rättaoch livgivande behandlingen. När del gäller kommun är diagnosen klar,och man vet också vilken medicin som snabbt kan förbättra hälsotillståndet. Omen läkare i ett sådant läge inte använder sig av medicinen, skulle socialstyrelsensansvarsnämnd föranstalta om åtal för grovt tjänstefel..Del skulle betraktassom mord och dömas i enlighet därmed. Delär lika skändligt och lika oansvarigt att inte snabbt sälta in den medicin sombehövs för kommun - då dömer man kommunen till döden. Det är kallafakta, som ingen skönmålning längre kan dölja. Därför menar vi att det ärnödvändigt med elt snabbi beslul om gruvbrytning i Kaunisvaara. Utskottetsäger i sin skrivning all ett beslut bör komma till stånd med det snaraste. Jag vill bara fråga: Vad menar man med "med detsnaraste"? När kan egentligen ett beslut fattas? Detfinns andra kommuner som i lika hög grad förväntar att ett expanderande NJAskall innebära gynnsamma bieffekter. Vi har exempelvis komniun, därman målmedvetet har exploaterat alla arbetskraft och alltänkbar vattenkraft. Men man har ori del utan all hejda sig och länka: Vadskall vi ha för jobb åt människorna när kraftverken väl är byggda? ser viverkningarna av den här brottsliga kortsyntheten, som också framgår avlänsplaneringens siffror. Jaghar velat infoga allt detta i del här sammanhanget, därför all den satsning iLuleå som diskuteras trots all kalabalik är liten i förhållande lill delverkliga behovet. Del behövs i verkligheten flera projekt i olika delar avNorrbollen som ger samma sysselsättningseffekt. Det som framläggs är ettkrympt projekt, lill slor del höljt i ovisshetens dimma. Den grundläggandeförutsättningen att djärvt kunna gå ut på världsmarknaden rivs upp, men vårtintresse är ju inte alt man till varje pris skall tillverka så myckel slålämnensom möjligt, det har redan sagts. Stålämnen är bara ett steg på förädlingensväg, men minskas den produktionen måste man höja förädlingsgraden i betydandeomfattning, om man skall kunna garantera samma sysselsättning. I propositionenklargörs inte hur det skall kunna gå lill, och del känns inte särskiltbetryggande. Vpk:srepresentant i utskottet har helt följdriktigt reserverat sig och framställtkrav på all 80 byggs ut med ett program för vidareförädling. Vi är,och del har väl tidigare kunnat konstateras, kritiska mot den bantning avStålverk 80-projeklel som förbereds. Vi anpassar oss lill verkligheten, varvisst formulering vid en in-lerpellationsdebatt för någramånader sedan. Sanningen är naturligtvis atl regeringen vek undan. 80utsattes för en samordnad kampanj redan från början. Det motarbetades av delprivata näringslivet, det förtalades av , och krympsprojektet i väsenilig omfattning. Det är frukten av den s. k, anpassningen. Finansieringav stålverk i , m. m. Finansiering av stålverk i , IV. Medrisk för att bli beskylld för atl dra in ovidkommande saker i debatten omStålverk 80 skulle jag vilja ställa några frågor som har samband med Stålverk80, liksom med lönsamhet och utveckling. Hur länge skall man ha det nuvarandetillståndet atl två statsförelag ägnar sig åt alt utsuga ett tredje? NJA:stidigare chef visade alt NJA kunde köpa malm billigare från än frånLKAB:s gruvor. Hur länge skall NJA vänta på alt få ett rimligt pris på denstatliga malmen? Disponent kunde också påvisa alt NJA kunde fraktamalmen billigare med lastbilar än med SJ:s hjälp. Hur länge skall NJA behövavänta på ett fraktavtal som är godtagbart? Ja, hur med onödigaförluster för NJA skall förflyta, innan man kommer fram till en vettigsamordning mellan de statliga förelagen: all man bildar en enhet också på delekonomiska området och alt man upphör med utplundringen av NJA? Viframhåller i vår parlimotion all tiden nu bör vara inne för att gå lilloffensiv, inte för all retirera. Alt djärvt bygga ul NJA och 80 med enlångt driven förädling, del är åtgärder som bör sammanfogas med förstatligandeav den svenska järn-och slålhanteringen. Vi har redan större delen avgruvnäringen i statens händer. Regeringen bör följa upp genom att förstatligastålindustrin i dess helhet. För en framsynt planering för den svenskastålinduslrin måsle det betraktas som en nödvändighet och som ett vida bättrealternativ än all pumpa in statliga pengar i olika privata stålkoncerner. Jagvill sluta med all ge ultryck för min stora misstro inför del som håller påatt ske. Jag tycker alt för regeringens del har beslutsamhetens friska hy gåttöver i eftertankens kränka blekhet. saknar vi garantier för denfortsatta utvecklingen. Vi kommer för vår del all fortsätta kampen för atlhuvuddelen av Norrboltensmalmen skall förädlas i det egna länet, och det kräverpå sikt betydligt större insatser än de som diskuteras. Ivissa kretsar sägs del nu att man pumpar in för mycket pengar i Norrbotten.Herr och andra borgerliga talares agerande i del sammanhangetger besked om var de slår i sammanhanget. De tycker att det blir för dyrt ochall man går för långt i välvilja mot del nordligaste länet. Men jag vill ulan minstablygsamhet avvisa allt sådant tal. Rätta förhållandet är att staten och delövriga aldrig kan återgälda de enorma resurser som man under årens lopphämtat från den landsändan. Varje insats är en avbetalning på en stor ochmyckel gammal skuld. 80 - även enligt de urpsrungliga planerna - hadebara varit en mindre avbetalning i sammanhanget. Underdelta anförande övertog herr andre vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. () kortgenmäle: I utskoilsbetänkandei står all det med hänsyn till del dagsaktuellasysselsättningslägel i den berörda regionen är angeläget alt beslul omutnyttjande av Kaunisvaaramalmen kan komma lill stånd "med delsnaraste". frågade vad "med del snaraste" härbetyder. Detta uttryck har vägts mot "", och vifann att del uttrycket var litet för svagt och använde därför "med delsnaraste". Detinnebär att vi anser all del skall fattas ett beslul i den ena eller andrariktningen så snart underlag för elt beslut föreligger. Del torde föreliggainom de allra närmaste månaderna - inom två eller någonting sådant. Finansieringav stålverk i , m. m. HerrLÖVENBORG (vpk) kort genmäle: Det är elt besked som vi bör la fastapå och som del finns all anledning att lägga på minnet. När det gällerKaunisvaarapro-jektet har den ena besvikelsen efter den andra drabbatmänniskorna i bygden. Kaunisvaaraprojeklet liknar gallen Särimner, galten i dengamla gudasagan som slaktades inför varje blöt på och åts upp men somvar pigg och kry igen när festen var slut. Skillnaden är bara den att man i denena valrörelsen efter den andra har återupplivat Kaunisvaaraprojeklet, mensedan har det avlivats igen när festen är slut, dvs. när valet är över. Jaghoppas all det besked som lämnat när det gäller Kaunisvaaravilar på verklighetens fasta grund och att det dessutom blir elt positivtbeslul - det är naturiiglvis del allra viktigaste. Hert STRIDSMAN (c): 1 näringsutskoltets betänkande nr 72 behandlas inte bara finansieringenav elt stålverk i ulan även frågan om gruvdrift i Kaunisvaara.Tillsammans med i Holmgården väckte jag en motion om startande av Kaunisvaaraprojeklet. Vår motion och enmotion av har utskottet behandlat positivt. Jagnoterar med tillfredsställelse all utskottet framhåller det vara angeläget atlett beslut i frågan om utnyttjande av Kaunisvaaramalmen kan komma lill ståndmed del snaraste. Utskottets ordförande har också alldeles understrukitbetydelsen av detta uttalande. I enlighet med motionernas andemening föreslårutskottet att beslutsunderlaget i frågan kompletteras med en offert från . Jagförutsätter att det beslul som vi snart skall fatta här i kammaren blir ienlighet med vad ett enhälligt utskott föreslår, nämligen att skallge regeringen till känna vad utskottet anfört i fråga om Kaunisvaaraprojeklet.Därmed skulle regeringen ges det officiella ansvaret all handla snabbt i den härfrågan. Jagskall inte ta kammarens lid i anspråk med vittnesbörd om hur allvariigt lägetär i kommun. Jag utgår från all såväl för riksdag som för regering ochinte minst för industriministern är kommuns Finansieringav stålverk i , ni. besvärliga situation ettkänt förhållande. Jag vill dock påminna om all kommunens folkmängd under förstakvartalet minskade med 100 personer. Om utvecklingen i kommun fårfortsätta utan ingripande från statsmakternas sida går man mot en oundvikligbefolkningskalaslrof Den12 februari hade vi en inlerpellationsdeball här i kammaren omKaunisvaaraprojeklet. Den debatten finns det anledning all anknyta lill dagens.Bl. a. var offerlgivningen uppe lill debatt. Frågan gällde hur mycket LKABmåsle kräva från samhällets sida för alt få en utifrån förelagets synpunktnormal företagsekonomisk avkastning vid en eventuell gruvbrytning. Jagbeklagar att industriministern inte är närvarande här, men han nämnde vid dendebatten bl. a. atl en undersökning pågår om Kaunisvaaraprojeklet och att hanhoppades atl den inte skulle behöva ta mer än ungefär . Del har förflutit drygt tre och en halv månad sedaninduslriniinistern gjorde sitt uttalande. Jaghoppas givetvis att statsrådet, om han varit kvar här i kammaren, hadebekräftat alt han har samma uppfattning som han hade för tre och en halvmånad sedan vad beträffar lidsålgången för alt göra en samhällsekonomiskbedömning. Del här måste innebära nu när om tar beslutet attregeringen kan handla snabbi i fråga om Kaunisvaaraprojeklet. Jag villunderstryka, såsom tidigare gjorts här, att del är nödvändigt atl så sker. Iinterpellationsdebatten var industriministern också inne på tanken att sökaalternativ lill en gruvbrytning i Kaunisvaara. Industriministern nämnde därvidall regeringen kommer all begära alt Statsföretag eller SVETAB utarbetat enoffert på ett företag av något slag som kan ge sysselsättning ål inemot 200människor. Industriministern sade vidare vid det tillfället att han nu inteskulle ge sig in på några funderingar över vad slags sysselsättning det kan blifråga om, utan det får bli Statsföretags och SVETAB:s uppgift. I likhet medvad som gällde för Kaunisvaaraprojeklet hoppades industriministern att manäven i delta fall, inom loppet av , skulle kunna prestera ettförslag om en offert på vad det kommer an kosta, så all detta kunde ställas iförhållande lill den samhällsekonomiska värderingen. Somjag tidigare nämnt har det förflutit tre och en halv månad sedaninterpellationsdebatten, och jag hade gärna sett all industriministern suttithär i bänken och kunnat lämna en redogörelse för hur förelaget ser ul somStatsföretag eller SVETAB skulle skapa fram till . Jaghar ingenting hört om detta. Jag har varken läst eller sett någonstans attnågot sådant företag eller förslag lill förelag har kommit fram. Det enda jagvet är att Statsföretags ordförande i lokalradion i för ett tagsedan uttalade an detta var en omöjlig uppgift. Del står ju i bjärt kontrasttill den mycket optimistiska syn som industriministern presenterade på hursnabbi man skulle kunna få ett sådant här företag. 1 sill mycket långaanförande här gav industriministern inget besked. Han berörde över huvudtagel inte Kaunisvaaraprojeklet. Innan jag lämnar frågan ommalmbrytning i Kaunisvaara vill jag upp- repa vad jag sade iinterpellationsdebatten. Det är välkommet om 200 personer kan få sysselsättningi kommun genom Statsföretags eller SVETAB:s försorg. Men jag vill intealt det skall sättas som ett alternativ till gruvbrytning i Kaunisvaara. Detbehövs såväl gruvbrytning som ett SVETAB-företag eller ett företag frånStatsföretagsgruppen inom kommun. Men det skulle som sagt vara mycketintressant atl få vela hur del företag ser ut som så snabbt skulle lokaliserastill . Huvuddelenav näringsutskoltets betänkande nr 72 berör stålverksutbyggnaden i . Vadjag med tillfredsställelse noterar, även om vissa ansatser lill överord funnitshär, är att debatten i kammaren återgått till ett normalt tonläge. Detta ärmycket värdefullt. När del gäller den principiella målsättningen råder, som jagser del, enighet i grundvärderingen mellan utskoltsmajoriteten ochmittenpariierna, som slår bakom reservationen 1, om en fortsatt satsning påutbyggd stålproduktion i . Det har också industriministern bekräftat underdebatten . Skillnaden är den att reservanterna tycker allbeslutsunderlaget beträffande kostnader, tillgång på finansieringsmedel,lönsamheisberäkningar, sysselsättningseffekter och marknadsbedömningar äralltför knapphändigt - eller kanske det rätta ordet skulle vara obefintligt. Därförbör det anstå med fastställande av riktlinjer förstålverksutbyggnaden, så att man hunnit få ett bättre underiag för beslutet.Jag tycker att det är en rätt rimlig begäran. När det gäller investeringsanslagetom 450 miljoner är ju utskottet enhälligt i sitt ställningstagande. HerrSjönell har tidigare här i kammaren framhållit positiva inställningtill en utbyggnad av NJA. I motionen 2548 har vi från slagit fast attvi ger vårt oreserverade stöd åt att ett metallurgiskt centrum skall byggas uli , att en stålverksuibyggnad bör bli en god bas för en industriutvecklingi och övre Norriand och atl NJA-ulbyggnaden utformas pä ett sådantsätt atl vidareförädling i hela övre underlättas. För del hoppas jag atl NJA-utbyggnaden färden positivautveckling som vi från framhållit i vår parlimotion 2548, med effektersom blir gynnsamma för hela . Ingenting kan ju vara mera naturiigt änatt satsa på det län som är så rikt på naturtillgångar och som bidragit i såhög utsträckning lill hela folkhushållets välstånd. Finansieringav stålverk i , m. m. Hert i Boriänge(vpk): 80 och NJA illustrerar reformismens dilemma och svårigheteratt underhålla de privatkapitalistiska företagen med kapital och samtidigtuppnå full sysselsättning i alla delar av landet. NJAhar ända sedan sin tillkomst i huvudsak varit, och är, ettsys-selsällningsobjekt för . Det har aldrig varit fråga om att göraNJA till ledande inom den svenska järn- och stålbranschen. Den marknadsuppdelningoch det avtal som finns inom denna sektor missgynnar 8 protokoll 1975/76:143-144 Finansieringav stålverk i , m. m. Det har i stortsett fått hålla till godo med vad de privata järn- och stålverken inte velatha. Jaghar under de år som jag har jobbat inom järn- och stålindustrin vid någratillfällen kunnat iaktta den reaktion som uppstått inom den privatastålindustrin när NJA inte har hållit sig till den här marknadsuppdelningen.NJA har snabbt fått korrigera sin kurs. Närman nu ser till 80 och dess planer, de första och de nu förändrade,finner man att de bygger på denna uppdelning av marknaden. Detursprungliga 80 planerades att främst förse väridsmark-naden medråstålsämnen, planer som har övergetts. Men vi skall komma ihåg att regeringeni sina planer var beredd att lill världsmarknaden skeppa ut större delen avfyra miljoner råstålston. Jagvill erinra om den kritik som Metallordföranden levererade iFagersta , där han enligt säger att vårförträffliga malm öses i gapet på slåljältarna ute på kontinenten. Densom har någon erfarenhet av stålindustrin vet atl råstålsämnen har en iförhållande till färdiga produkter låg förädlingsgrad. Här kan också tilläggasatl de kapitalsatsningar som krävs på metallurgiska anläggningar gör atllönsamheten blir mycket begränsad. Slutsatsenär atl den ursprungliga satsningen skulle ha varit elt nästan lika stort ösandeav malm, men i något förädlad upplaga, i gapet på världens siåljättar. Den förSverige vansinniga politiken var regeringen bereddatl genomdriva. Denförändrade upplagan av planerna för 80 innebär i huvudsak attråstålsämnen skall användas på den svenska marknaden. De stora stålföretagen iSverige har övertagit världsmarknadens roll och skall bli försörjda medstålämnen från ett statligt stålverk. Detinnebär att de kapitalistiska stålföretagen inte behöver investera i kostsammametallurgiska anläggningar. Detta kommer också klart till ullryck i ettuttalande som de anställdas representant i styrelsen för gör iMetallarbetaren rörande Domnarvets , ett av de järnverk som skall bliförsörjda via 80: "Vikommer alt påverkas mycket av 80. Vi köper ämnen . Och iframtiden blir vi beroende av ämnen utifrån. Domnarvetska satsa på vidareförädling av tunnplåt och där är vi ganska bra rustade. Vihar haft en bra investeringstakt. Delskulle väl behövas större investeringar i de metallurgiska anläggningarna. Debörjar bli slitna." Meden sådan statlig satsning slipper man kostnadskrävande investeringar.Resultatet med den nuvarande inriktningen blir all staten bistår med denkostsamma delen av ståltillverkningen, de kapitalistiska företagen tar hand omförädlingen och därmed också vinsterna. Frågan reser sig: Vem skall avgöra varoch i vilken omfattning förädlingen skall ske? Hur kommer det att gå förBergslagens alla bruksorter? förädlingen atl läggas uppdär och hur många av bruksorterna kommer alt gå lillbaka och sedan dö? Fråganär också: Skall Norriand och då främst , som har storasysselsättningsproblem men som också har malmen, bara tillverka råstålsämnen? Viden annan inriktning av stålinduslrin skulle även få en stålindustridär vidareförädlingen dominerar. Isamband med att 80:s huvuduppgift blivit att förse den svenskamarknaden med råstål framträder de stora stålbolagen öppet på scenen. StoraKopparberg kom först till kvarnen och skall alltså mala först. Bolaget harträffat överenskommelse med NJA om att gemensamt planera för elt valsverk iGävle - ett valsverk som skall ta sina ämnen från . har ocksåuttryckt önskemål att få komma i fråga som valsverksort. Det visar att storfinansensintresse för stålbranschen, när staten går in med kapitalinsatser, är stort. Deprivata storbolagen är alltså myckel intresserade av atl utnyttja de statligakapitalinsatserna för egna syften. Men i planeringen av 80 har denframlida planläggningen stannat vid råstålslillverkningen. Sedan förlitar mansig på att de privatkapitalistiska företagen skall handha vidareförädlingen. Mende privata storbolagens framtida satsningar är ett oskrivet blad, framförallt i vad gäller de traditionella bruksorterna i Bergslagen. Vilketinvesteringskapital kommer alt finnas kvar för deras del när staten har satsatpå den kapitalkrävande metallurgiska delen och även, som aviserats, går in iGränges? Vilka garantier finns att de nu befintliga bolagen i Bergslagen kommeratt satsa investeringsmedel för att säkra orternas framlid? Det finns, som jagser det, inga garantier alls. Detenda utskottet och regeringen kan åstadkomma är att hänvisa till denpågående utredningen om stålindustrins framtid, som har som sin inriktning attsamordna stålindustrin; dvs. en samordning som i realiteten betyder att statenfår ta hand om det olönsamma och privatkapitalet tar hand om det lönsamma ochdärmed vinsterna. FörBergslagens del kan det inte räcka med en samordning, det måste till en nyjärn- och stålpolitik som syftar till en ytterligare vidareförädling inom vårtland. Viden genomgång av de bruksorter i Bergslagen som har järn- och ståltillverkningfinner man atl det är ytterst få av dem som kan benämnas primära ellerregionala centra och som efter statens bedömningar kan påräkna ett stöd enligtden regionalpolitik vi har. De övriga orterna, oavsett om de är kommuncenlraeller inte, skall ju enligt den regionalpolitik vi har endast få ettobetydligt eller inget stöd av statsmakterna. Hur skall det då gå för dessaorter? Mankan räkna upp flera orter med problem. Hur skall det t. ex. gå för ,och , hur skall det gå i Guldsmeds-hyttan, i Smedjebackenoch i , som har lika stor föriust som NJA, i , iVikmanshyttan osv. Där ställs frågan: Hur skall fram- Finansieringav stålverk i , m. m. Finansieringav stålverk i , m. m. Dettahar sitt speciella intresse. Jag förmodar att när den utredning som skall seöver järn- och stålindustrin är färdig med sitt arbete kommer den medchockbesked för vissa orter där järnindustrin har traditionell förankring -utredningar brukar göra det - och förklarar alt järnindustrin på dessa orterinte har någon framtid. Det kommer då att utfärdas vissa garantier för attorterna över huvud taget skall överleva. Men då skall man ha i tanke vilkenortsklassificering de har. Satsningar frän statens sida kommer all ske enbartpå orter som är primärt eller regionalt centrum. Om det inte blir så ställerman sig frågan av vilken anledning vi dragit upp dessa riktlinjer förregionalpolitiken. Storfinansenhar i Bergslagen skövlat dessa områden på naturtillgången malm. Den är slut. Rovdrift har skett på malmen med en lågförädlingsgrad. när malmen börjar sina, så söker sig storbolagen andralokaliseringsorter. Den strukturomvandling av storindustrin som sker kommerdärför att få betydande konsekvenser för Bergslagen. Visserligen kommer detstörsta av järnverken - Domnarvet - enligt de senaste planerna att blomstravidare och då med 80:s och statens hjälp. Domnarvet kommer alt satsa800 miljoner . Då frågar man sig också: Hur kommer detta altbelasta kredit-och kapitalmöjligheterna för de andra orterna i Bergslagen?Redan i dag aviserade industriministern att hade problem medsitt kapital och måste ta emot lagerstöd. Då kan man ju tänka sig framtiden medde kapitalinsatser som behövs. Jagerinrar mig också alt för en del år sedan presenterade den dåvarande ledningenför Domnarvet framtidsplaner för den svenska stålinduslrin. I den skissenutgick man från att de metallurgiska anläggningarna skulle läggas vidNorrbottens malmfyndigheter. Någonstans på ostkusten - man diskuteradeGävle-skulle valsningen ske, den s. k. bredbandsvalsn ingen. Sedan skullemanufaktureringen, vidareförädlingen, ske på tre orter: Domnarvets iBorlänge skulle vara en, skulle ha en annan och dentredje. Osöktslår det mig att dessa tre planer lill två tredjedelar harförverkligats. Ledningen för flaggskepp Domnarvets Jernverkhar alltså blivit sannspådd. Den metallurgiska framställningen skall ske iNorrbotten och valsningen på ostkusten, och återstår lokaliseringen avmanufaktureringen. Meddessa planer, som kom lill , är del inte oväsentligt allerinra om att dåvarande chefen för sitter i ochär utredningschef för valsverket i . Närman ser att dessa storfinansintressen börjar bli förverkligade oroar man sigför vad som skall hända med Bergslagen . En sak är säker - intekommer dessa storbolag all ha Bergslagens bästa och dess sysselsättning förögonen när det gäller framtiden. Här kommer lönsamheten, vinsten, alt varavägledande. Det är därför det är såviktigt att Bergslagens framtid, med menings-