prot · FY0934 · 1975-12-31 00:00:00 — Det ärofta bättre att förankra en reform eller ett viktigt ställningstagande överhuvud taget i elt beslut, bakom vilket står flera partier, än alt i kraft av enmajoritet på en eller annan röst genomdriva sin mening gentemot en storminoritet. Menförhandlingar och kompromisser bör - det har jag hävdat - i första hand skeinom . utskott utgör lämpliga organ för sådanaöveriäggningar. Förhandlingar utanför bör höra till undantagen. Dekan vara naturiiga i exceptionella lägen dä de omfattar organisationer utanförden pariamentariska församlingen eller i ärenden av alldeles särskild betydelseför nationen, exempel vis då det gäller försvar och säkerhetspolitik. Vi harockså hävdat att överiäggningar inom ramen för stabiliseringspoliliskakonferenser bör kunna upptas med arbetsmarknadens parter, näringslivetsorganisationer och de politiska partierna för att garantera en trygg ekonomiskutveckling och en god sysselsättning. Det var i överensstämmelse med det som vii höstas begärde de förhandlingar om elt frontalangrepp mol inflationen somjag berörde. Motbakgrunden av våra strävanden och förslag att stoppa de prisstegringar somsedan ett par är drabbat landet var det naturiigt för oss att medverka vid deöveriäggningar som tog sin börian . De skulle enligtstatsministerns inbjudan omfatta dels den provisoriska omläggning avstatsskatten varom förslag framlagts av skalteutredningen, delsreformens finansiering. Den omständigheten att vi har etl parlamentarisktdödläge i , som inte ger regeringen garantier föratl desspropositioner kan oförändrade vinna bifall, utgjorde naturiiglvisett ytterligare bakomliggande motiv för överiäggningarna. Det är intetilltalande att för landets ekonomi viktiga frågor skall behöva lösas genomlottens hjälp; del har vi tidigare starkt understrukit. Men i motsats tillregeringen har vi gjort gällande att det mest effektiva sättet att definitivtlösa dödlägets problem skulle vara antingen ett nyval eller enregeringsombildning, som inför medborgarna klart markerar vilkapartier som har att bära det direkta politiska ansvaret för landels styrelse. Orsakenlill all överläggningarna för värt vidkommande bröts har jag tidigareredovisat. Socialdemokraterna ställde ett ultimativt krav, som innebar att viskulle villkorslöst frånlräda vår uppfattning om hur en skatteomläggning skallske och lika villkorslöst acceptera den mening som i skalleutredningenföreträddes främst av socialdemokratin och och som vårföreträdare där gick bestämt emot. inte kunde villkorslöst överge vår huvudlinje i skalteutredningen, detmåste statsminister naturligtvis ha begripit, öch det var kanskejust del som föranledde honom att ställa sitt krav på total underkastelse,trots all vi förklarat oss beredda att ge låginkomstlagarna en störreskallesänkning med bibehållande av vår principiella grundsyn men genom enomarbetning av den skatteskala som vår representant i skalleutredningen, , reserverat sig för. Härhar förekommit antydningar från olika håll - och jag fick en känsla av attfinansministern sällade sig lill skaran av anlydare - om all jag personligenskulle ha varit mera intresserad av all åka skidor i fiällen än att delta iöverläggningarna. Jag vet inte om del var mening alt göra en sådanantydan, men om sä var fallet tycker jag alt han borde hålla sig för god fördet. Var det var fråga om var om man skulle hålla ingångna löften och fullföfiaett uppgjort program med fem skilda framträdanden uppei Häriedalen. Man sviker inte de medarbetare som har lagt ner elt tidsödandearbete på att förbereda och planera ett sådant program bara därförattstatsministern med en enda veckas varsel behagar kalla lill överläggningar. Finansministernförklarade vidare att ställningstagande lill skattetabellerna var"utomordentligt besynnerligt" och all moderater skulle ha gått emoten sänkning av skallen för låginkomstlagarna. Delta har vi inte gjort. Vårskattesänkning för denna grupp är något mindre än den som majoriteten harfastnat för. All del blev så berodde ju på att vi måsle få pengar över för allangripa del helt avgörande skatteproblemet, nämligen marginalskatterna. Fören liten stund sedan tyckte jag mig höra finansministern här i kammaren sägaatt man inte kan vara övertygad om att just skatleulredningens förslag hadegenomförts, om man bara disponerat 4 mifiarder kronor, de ursprungliga, förskatteomläggningen. Man kanske hade varit tvungen att göra vissa justeringar,och dem hade man tvingats göra över 30 000-kronors gränsen. Eller missförstodjag finansministern? (Herr finansministernSträng: Fullkomligt!) Då slipperjag beskylla finansministern för motsägelser. Alldeles oberoende av vem som bröt förhandlingarna skall jag, när vi nuhar studerat det resultat som blev följden av uppgörelsen, gärna öppetbekräfta att vi moderater ändå hade varit tvungna alt sä småningom ställa ossvid sidan av de övriga. Vi kan inte godta uppgörelsen vare sig principiellteller sakligt. Del vill jag konstatera från denna talarstol. 6 protokoll 1975. Deprincipiella betänkligheterna gäller framför allt överenskommelsens storaomfattning. Den har kommii att innefatta så många skilda aspekter av vårtekonomisk-politiska liv att den måsle vara ägnad alt i alltför hög grad bindade politiska partierna och framför allt oppositionens handlingsfrihet.Debatten kan inte bli lika öppen som den annars skulle ha varit. Möjligheternaalt redovisa alternativa lösningar och att engagera medborgarnas intresse förolika metoder alt angripa skilda problem har starkt begränsats. Och del är intebra för den politiska debatten att man utanför åstadkommer en låsningav den omfattning som det här är fråga om. Ävenom jag inle räknar med att få medhåll, föreställer jag mig bl. a. allledamöterna i enligt vår nya grundlag mäktiga finansutskott inlegärna kan känna sig tillfredsställda med den roll som de har fått spela underde veckor som gått. De fick sitta och vänta pä definitivt besked från deberörda partiledarna om de huvudlinjer efter vilka utskottets belänkande skullebyggas upp. Även om vissa utvalda ledamöter av utskottet i informativt syftefåll föfia överiäggningarna, kan delta näppeligen ha varit ägnat att stärkakänslan för finansutskottets - och - auktoritet och betydelse. Närden demokratiska oppositionen riksdagsval efter långa ochsegslitna förhandlingar fick ordförandeposten och majoriteten i delta vikligautskott, hade man nog svårt all föreställa sig alt utskottet skulle kunnareduceras lill att ge sitt formella godkännande lill förslag och synpunkter somarbetats fram i en församling under ordförandeskap av den socialdemokratiska partiordföranden.Reservationer har visserligen gjorts i parternas gemensamma deklarationrörande handlingsfriheten inom begränsade ramar. Trots detta binder emellertiduppgörelsen även andra utskott - bl. a. socialutskottet,socialförsäkringsutskotlel och skalleutskottet - i deras handlande. 1själva sakfrågan har uppgörelsen förmodligen underiälialarbetsmark-nadsparlernas möjligheter alt förutse den ekonomiska situationenunder . Detta var ju uppgörelsens syfte. Men oklarheten är säkerligenfortfarande stor både på arbetslagar- och pä arbetsgivarsidan om hur lättnaderoch skärpningar skall fördelas mellan olika grupper. Till osäkerhetens områdehör bl. a. frågan om vilka kompensationskrav som kan komma att resas och vilkenövervältring som kan komma till stånd på grund av höjda punktskatter påstarksprit, vin och andra drycker, på tobak, på elenergi, pä bensin ochbrännofior - allt punktskatter som självfallet är ägnade att driva kostnaderoch priser i höjden för både arbetsgivare och arbetstagare. Inle heller har viännu fått någon vägledning om i vad mån del borttagna taket för vissasocialförsäkringsavgifier kan komma all beaktas vid löneförhandlingar.Tillspetsat skulle man alltså kunna göra gällande, alt som klarhetskapas i vissa hänseenden har ökad oklarhet åstadkommits i andra. Om della ärägnat alt göra avtalsförhandlingarna snabbare och mindre komplicerade och attunderlätta ell tvåårsavlal återstår att se. Gemensamt kan vi natur- ligtvis alla hoppas all säblir fallet. Majoritetenav landels löntagare har garanterats en skattesänkning - del är vadman har gjort gällande i debatten. Men vi kan tyvärr inle blunda för all detfinns en betydande risk, för all uttrycka sig försiktigt, för altslutresultatet av det hela, nu som tidigare, kommer att visa sig vara en ökadbelastning på den alldeles överväldigande majoriteten av löntagare -belastning i form av nya skatter och höjda skatter till föfid av progressivitetenoch marginalskattesalserna, kommunernas ökade kostnader samt höjda priser.Sätter man upp plus och minus på ett papper, blir resultatet inte särskiltuppmuntrande. Överen årsinkomst av . är de höga marginalskatterna oförändrade. HerrSträng har fel, när han påstod att marginalskattesänkningarna går högreän till . Vi vet - det har skalteutredningen själv räknat ut - att degenomsnittliga lönerna för heltidsarbetande och helårsarbetande löntagare är1976 kommer att ligga på nivån . för de storalöntagarorganisationernas medlemmar. I dessa inkomstlägen är marginalskatternafortfarande över 60 96. Av varie infiänad hundralapp går alltså mer än 60 kr.bort av hela den lönehöjning som parterna efter segslitna förhandlingar såsmåningom kommer fram till. Arbetstagaren får behålla inte ens fyra tior avhundralappen. Om priserna fortsätter stiga med omkring 10 96, plockas löntagarei dessa inkomstskikl på . Har de dessutom bostads- eller andraliknande bidrag, som reduceras med stigande inkomst, då lär del inte bli mångaören kvar av de lönehöjningar som organisationerna nu håller på att kämpa sigfram till. Jag konstaterar liksom alt ordelmarginalskatter inle ens omnämnts iden uppgörelse som intagils iflnansulskottels betänkande. Mensamtidigt som del är ett faktum att ingen enda heltidsarbetande löntagare idessa inkomstlägen kommer att fä några marginalskatlesänk-ningar , ärdel långt ifrån säkert att de grupper låginkomsttagare - av vilka majoritetenär deltidsarbetande - som uppgörelsen framför allt skjuter in sig på, kommeratt få det nämnvärt bättre. Den köpkrafts-förbättring som uppgörelsen sägs gelöntagarna svarar nämligen mot en ännu större köpkraflsindragning som drabbarsamma löntagare. Vembetalar ytterst de höjda arbetsgivaravgifterna? Förelagen, genom minskadeutdelningar, neddragna investeringar eller minskad sysselsättning? Ja, påutdelningssidan flnns faktiskt inte mycket att hämta, det vel finansministernlika bra som jag. Och drar förelagen ner investeringarna eller minskarsysselsättningen, då kommer del all krävas särskilda stimulansåtgärder för attmota en sådan utveckling. Nej,nu som förr återstår bara del fiärde alternativet, nämligen prishöjningarna.Och dem fär vi alla betala i vår egenskap av konsumenter. Och så rullarinflationen bara vidare. De med skatteomläggningen direkt sammanhängandeökningarna av punktskatter och arbetsgivaravgifter motsvarar storieksmässigt ca3,9 96 av den sannolika konsumtionen 1976. Därtill kommer emellertidytteriigare beslutade eller aviserade höjningar av punktskatter ochavgifter , vilka tillsammans med de nyssnämnda ökningarna motsvararca 5,8 96 av konsumtionen. Omman sedan jämför skattesänkningen i olika inkomstskikt med köpkraftsindragningentill föfid av höjda skatter och avgifter, finner man att inkomsttagare imellaninkomstlägena fär en förbättring, men bara om man räknar med den lägrekostnadsökningen, dvs. 3,9 96, den som finns med i uppgörelsen. Menlåginkomsttagarna får då ingen förbällring alls. Räknat på del högre kostnadsalternativei,dvs. 5,8 96, det som i varie fall regeringen vill förverkliga, innebärskatteomläggningen ingen förbättring för någon enda grupp. Vartlar den stora skallelättnaden vägen? Borta med vinden. Del erkändefinansminister åtminstone indirekt i sin debatt med herrBurenstam alldeles . Särskilt hårt kommer naturligtvis egnahemsägarna och människorna i denorra glesbygderna alt drabbas av della, människor som i stor utsträckning ärhänvisade till långa resor för sin kontakt med omvärlden, människor somförbrukar mera drivmedel och mera elektricitet än andra beroende pä långanätter och sämre klimatiska förhållanden. Att egnahemsägarna kommer attdrabbas av högre skatt på både inkomst och förmögenhet, och pensionärernadesslikes eventuellt av sänkta bostadsbidrag på grund av den genomsnittliga40-procentiga höjningen av taxeringsvärdena, del vel vi redan. Pensionärernafår f ö. ingen skattesänkning alls. De drabbas däremot av skattehöjningarna.Därtill kommer höjda skaller på bensin och andra drivmedel samt på energiförbrukningen.Om dessa grupper jämför de hundralappar de tror sig fiäna på skattesänkningenmed vad de får betala ul i ökade skaller och kostnader, så blir de inle glada -för att åter uttrycka sig milt. Allfiämtväntar dessa grupper pä besked om vad regeringen tänker göra för all la bort devärsta konsekvenserna av de höjda villavärdena. Jag fick inget svaravfinansministern, när jag frågade honom här i kammaren. Jag ställde dåföfiande frågor, som jag nu repeterar: Kommer finansministern all räkna upp schablonvärdegränserna i relationlill inflationen, så alt de höjda taxeringsvärdena inle får en dubbeltskallehöjande effekt? Är finansministern beredd att också räkna upp de förmögenhetsgränseröver vilka beräkningen av folkpensionärernas s. k. fiktiva inkomster skärpsoch risk för nedirappning av bostadstilläggen inträder? Är finansministern beredd all justera del s. k. villaavdragel, så attäven det anpassas lill inflationsutvecklingen? - Del skulle alltså höjas från500 lill . Delenda jag då fick vela var all regeringen kommer att framläggaförslag i samband med all skatteförslagel läggs på bord, men att jagsäkerligen inte kommer alt bli nöjd. Detta måste innebära att inle helleregnahemsägarna kommer all bli särdeles nöjda. Ochhur kommer kommunerna nu att klara skallelakel? De har av finansministern fåttlöfte om all höja kommunalskatterna med 1975 och lika mycket 1976,men elt villkor för skatlestoppet var - del framhöll det moderata kommunfolkel- att nya bördor inle skulle åläggas kommunerna. Men fär vi i stället enextra belastning på många kommuner och landsting, som redan befinner sig i enbesvärlig ekonomisk situation, klämda mellan löften om skaltestopp och de alltdyrare räkningar som sänds ut. Mycket överslagsmässigt kan man uppskattaden totala merkostnaden av uppgörelsen för den kommunala sektorn lill över 1mifiard kronor, och det motsvarar en genomsnittlig skattehöjning av i runt tal70 öre. Hur skall kommunerna och landstingen klara del? Inle minst besväriiglblir del här i , där regeringens ekonomiska politik och övrigaåtgärder medför en verkligt bekymmersam ekonomisk situation. Detflnns här skäl alt påminna om vad anförde i sittremissyttrande om den kommunala ekonomin. Skalleomläggningen har, framhöll LO,för kommunerna inneburit all de fält minskade skatteinkomster, somde har fält betala de av staten uttagna höjningarna av arbetsgivaravgiften. Imotsats lill stålen har kommunerna inte fått någon automatisk ökning avskatteintäkterna, eftersom deras skatteskala är proportionell. 1970-lalelsskalleomläggningar har därför inneburit en fortgående sammanpressning avkommunernas ekonomi. Och LO:s slutsats är att kommunerna "inle längre börutsättas för den ekonomiska press som de senaste skalleomläggningarna inneburit". Tilldet från politisk-moralisk synpunkt allvariigaste i uppgörelsen hörborttagandet av taket för socialförsäkringsavgifterna; del innebär något slagsny dubbelbeskattning. Man höjer avgifterna i ell försäkringssystem ulan all gemotsvarande förbättrade förmåner. Del drabbar naturiiglvis staten själv ochkommunerna. Del vore därför värdefullt om finansministern här i kammaren kunderedovisa vad denna transaktion egentligen kommer att kosta stat och kommun ihöjda arbetskraftskostnader. Hur mycket blir del kvar av de 1,1 mifiarderkronor, eller vad det nu var, som finansministern räknat med att ta in pä dethär sättet? Mennu är "manipulationen" gjord, de facto. Skillnaden mellan denallmänna arbetsgivaravgiften och socialförsäkringsavgiflerna har därmed borttagits.I båda fallen kommer avgifterna alt beräknas på den samlade lönesumman.Försäkringssystemet har därmed brutits sönder. Del är alltså en milt saglförskönande omskrivning, då man går ut och gör gällande, all man haråstadkommit en "förskjutning från skattefinansiering lillavgiftsfinansiering frän arbetsgivarna inom de båda socialförsäkringarna försjukvård och folkpensioner". I verkligheten - del förklarade och tydligt i talarstolen - har löneskanen höjts. Överenskommelsen innehåller inte ell enda ord om besparingar.Riksdagens icke-socialistiska opposition genomdrev mol regeringensvifia en besparingsutredning. Den harännu inte böfiat arbeta. Del kan inte sägas vara för mycket begärt all i delansträngda läge i vilket vårt folkhushåll f n. befinner sig - ell läge som kanbli ännu sämre - begära en omprövning av gjordaåtaganden och en rationalisering av den offentliga verksamheten. Del bordekunna ge betydande besparingsbelopp. Den statliga budgeten omsluter mer än 90mifiarder kronor. Om bara vifian finns, borde del vara möjligl all åstadkommabesparingar på åtskilliga hundratals mifioner kronor. Mendet förutsätter att regeringen ger besparingsutredningen bestämda direktiv omvilka besparingar som skall åstadkommas under del första verksamhetsåret. Dethar regeringen inle velat göra. Under de dagar vi dellog i överläggningarnaframförde vi bestämda krav i del hänseendet. Ingenting av delta tycks hastannat kvar, sedan vi lämnade förhandlingsbordet. Redani skalteutredningen påvisade samtliga icke-socialistiska oppositionspartier,all staten skulle få automatiska skatteinkomster pä i varie fall 2,3 miljarderkronor till föfid av inflationen och progressiviteten iskalleskalorna. Dessa mifiarder ligger ovanpå de ökade inkomster som statenfår i stort sell proportionellt lill löneökningarna och vilka helt säkert gårät för all läcka av inflationen betingade utgiftshöjningar. De därutövertillkommande mifiarderna utgör alltså resultatet av skattesystemetskonstruktion. Att sådana extrainkomster-del är fråga om det - i första handskall användas för att finansiera angelägna skattesänkningar är för osssjälvklart. Så blev nu inte fallet genom trepartiuppgörelsen. Det ärbeklagligt att de krav som de tre oppositionspartierna gemensamt inleddeöverläggningarna med inte sedan kunde fullföfias. Uppgörelsen- som av tre partier garanterats bli beslut -innebär alltså att dedrygt 2,3 mifiarder som oppositionen ville använda för all möjliggöra enskallesänkning inte las i anspråk för della ändamål. Jag utgår ifrån all det påden borgerliga sidan föreligger enighet om alt dessa pengar skall användas föratt täcka andra utgiftsbehov som regeringen aviserat och varom förslag kankomma att föreläggas . Dessa pengar kan inle rimligen få trollas bortoch ulnylfias som något slags reservfond för nya åtaganden. Del bör observeras, all LO nu tycks ha kommii underfund med - eller föratt vara artigare, nu öppet redovisat - vad som framhållits från moderat hällunder lång lid, nämligen att den nya "inkomstpolitik" som regeringenbedrivit leder till en minskning av kommande ATP-uibetalningar ochdärmed urholkar den trygghet pensionssystemet skall ge blivande pensionärer. Änmer diskutabel blir denna metodik om man kan fastställa, all denaniiinflationseffekl som man trodde sig kunna uppnå inle åsladkommes därför alllotalfinansieringen leder lill att den samlade belastningen på folkhushållelinle nedgår ulan bibehålles vid oförändrat hög nivå eller rent av ökar. Delär mot den bakgrunden kanske inle besynnerligt att LO i sitt remissyttrande"med bestämdhet" hävdar "att en eventuell höjning av delmaximala skallesänkningsbeloppet inte får betalas med en ytterligare höjning avarbetsgivaravgiften". De krav vi framfört på effektiva åtgärder för att åstadkomma enbesparing av del offentligas alltför snabbi växande utgifter underslrykesdärmed ylleriigare. Jaghar, herr lalman, här i korthet redovisat vårt partis grundsyn -i princip och isak - på trepartiuppgörelsen. Min kritik drabbar naturiiglvis alla medverkande.Del är likväl obestridligt att de två andra borgerliga partierna åstadkommitframgångar vid förhandlingarna. Enbart den omständigheten all del förutmaktmedvetna regeringspartiet tvingas låta resonera med sig är från politiskutgångspunkt angeläget all notera. Socialdemokraterna har helt enkelt varittvungna all la en helt annan hänsyn lill andra än vad de skulle ha varitberedda alt göra om mandatfördelningen i varit en annan än den är. Dellaförhållande - all man har nått ell visst resultat - kan emellertid inte få varaavgörande för bedömningen av slutresultatet. Alternativet till uppgörelsen medsocialdemokraterna var ju inte att överiämna hela saken lill regeringen föravgörande på egen hand. Alternativet var i stället alt de tre borgerligapartierna gemensamt skulle ha utnytfiat sin majorilel i finansutskottet för attlägga fram ett eget förslag här i och där ställa socialdemokraternainför avgörandet - all la förslaget eller all förkasta del eller all eventuelltförhandla om modifieringar i förslaget här i . Vi tror all den vägenskulle ha givit ett bättre resultat än den väg som har valts. Underalla förhållanden kvarstår del faktum, att regeringen pä många vikliga punkterhar kunnat vidhålla sin uppfattning i själva sakfrågan. Del är framför allt molde delar där regeringen alltså slår kvar på den ståndpunkt den intog fränbörian som vi riktar vår kritik. Den bristande förståelsen för att vårt land behöveren skattesänkning. All del inle räcker med den ena provisoriskaskalleomläggningen efter den andra, som år får till resultat att densamlade skattebelastningen inle minskar ulan tvärtom ökar, även om man fårmyckel gott för de här skallepengarna. Del är bäst all jag tillägger det, säinle hoppar på mig sedan. Del envetet framförda kravet på tolalfinansiering,trots all vafie års bokslut visar all staten genom skallesyslemel ochinflationen tillförs automatiskt ökade skatteinkomster. Den hittillsvarande dogmatiska inställningen lilllöneskatter. Förkunnelsen om att löntagarna skulle fiäna på att skattebördanflyttas över från dem till arbetsgivarna, trots alt regeringens egna tänkaresjälvfallet är på det klara med all del blir lönlagarna själva som lill sistfår betala hela kalaset. I form av höjda priser. 1 form av uteblivnalönehöjningar. I form av sämre sociala förmåner än vad de annars skulle få. Ochi form av en snabbare inflation än den man skulle ha behövt räkna med vid enmera realistisk och målmedvetet insatt ekonomisk politik. Och åtgärden all la bort "taket" förolika socialförsäkringsavgifter. Försäkringssystemen rivs sönder.Avgiftshöjningar genomförs utan att förmånerna förbättras. Försäkringsavgifternaförvandlas hux flux lill allmänna löneskatter. Del är att föra svenska folketbakom fiuset. 5.Slutligen - och viktigast - regeringens ovifia all medverka lill engenomgripande marginalskaltesänkning som åter gör del lönande att arbeta,lönande att få lönehöjningar och som motverkar inflationen. Dehöga marginalskatterna har blivit del allt överskuggande problemet inom vårttilltrasslade skattesystem. torde vid det här laget majoriteten avsvenska folkel ha kommit lill insikt om. Så var del inte för några är sedan. Vimoderater stod då ensamma i och krävde är att reformarbetetskulle inriktas just på marginalskattesalserna. Vi sysslade med meningslöst"skatiekineseri" förklarade finansministern då. är förståelsen förden här kritiken betydligt större. Därom vittnar de remissyttranden över skatleulredningensförslag som flutit in. "Ettinkomslskattesysiem med stark progressivitet i normala inkomstlagen förlöntagare försvårar avsevärt kampen mol inflationen", säger exempelvisTCO. Del var samma sak som sade i del citat som jag återgav häri börian av mitt anförande. "Progressiviteten måste minskas, vilket i sintur förutsätter sänkta marginalskatter", säger vidare.