prot · FZ0933 · 1975-12-31 00:00:00 — Lanibruksstyrelsen ochplanverket utarbetar nu anvisningar för kommunernas och de regionalamyndigheternas arbeie med dessa frågor. Underen övergångslid måste man emellertid ta hänsyn till att nya riktlinjer förplaneringen inte kan slå igenom. Kommunernas mark- ochbostadspolitik ärju relativt långsikliga planeringsfrågor, som kaninnebära bindningar . Detförtjänar i sammanhanget påpekas all planeringen av markanvändningen ochdärmed vägningen av olika intressen rörande markanvändningen i första hand ären angelägenhet. Flertalet av de fall, där högvärdig bebyggts,har över huvud taget inte varit under regeringens prövning. Regeringenhar atl fortlöpande ta ställning till enskilda ärenden om bebyggelse på jordbruksmark i den mån dessa aktualiseras genom plan-, markförvärvs- och exproprialionsärenden. Därvid prövas de olika mark anspråken mot varandra i enlighet med de riktlinjer som fast ställt för hushållningen med mark och . I några fall har regeringen funnit att jordbrukels intressen måste väga tyngre än tätortsexpansionen. I andra fall har regeringen godtagit atl får bebyggas, eftersom 40 gjorda utredningar visar atl likvärdiga alternativför en nödvändig och ärende som åsyftar, expropriationsärendel i Sävast i Bodenskommun, fann regeringen alt sådana alternativ saknades. Regeringens beslutföljer därmed de riktlinjer för hushållningen med , som riksdagenredan 1969 uttalade sig för. Del bör påpekas atl det med hänsyn lillriksdagens beslut om utbyggnaden av 80 och de åtaganden detla förtmed sig för Bodens kommun vad gäller bostadsbyggandet i regionen var angelägelför kommunen all få besked i expropriationsärendel. HerrSVENSSON i (vpk) kort genmäle: Bosladsministern sade, atl när jag kommer in på de praktiska frågornaslutar Jag min utläggning och går ner och sätter mig i bänken. Jag villreturnera den komplimangen med all säga, atl när herr bostadsministern kommerin på de praktiska planeringsfrågorna här i börjar han lala om andraländer i stället. Nubestrider ingen att det finns intressekonflikter också i samhällen med starkstyrningsplanering, men det är ju inte det frågan egentligen gäller, utan dengäller vilka siyrningsinslrument man har till sill förfogande för atl avgörakonflikterna i enlighet med ett medvetet, långsiktigt socialt mål. Och i delavseendet måste man väl ändå säga all dessa länder - med alla de brister desedan kan uppvisa - har en annan situation. De har sin statliga industriinfogad i den statliga administrationen, de har inga lunga ulomparlamenlariskaekonomiska intressen som kan öva påtryckningar, osv. Nog är deras situation enannan och nog har de andra möjligheter alt åstadkomma långsiktig styrning - detär ju det problemet gäller. Vadvi har kritiserat är alt man genom del hillillsvarande planeringsarbetet iSverige inte fått något som helst svar på sådana konkreta frågor som: Eftervilka principer skall stadscentra här i landei utformas? Hur myckel skall de fåbreda ul sig, hur stark skall exploateringen vara? Skall man bygga städerenligt det nuvarande systemet eller skall man bygga städer av andraformationer? Vilka konsekvenser får då det för den förberedande planeringen? Ungefärhur stort skall befolkningstrycket vara i olika områden, och hur skallbefolkningstrycket i de olika områdena förhålla sig lill de naturbetingelseroch den industriella exploatering som där finns? Omman t. ex. i invenieringsarbetet säger att det i etl visst område finns etlstarkt naturvårdsiniresse, så måsle man också, om man skall kunna fatta någotvettigt beslut efter en långsiktig social målsättning, fortsälla med alt fråga:Hur starkt är delia intresse under olika betingelser i förhållande till andraintressen? Var måsle del absolut prioriteras, och var skall man icke göradelta? Detfinns konflikter litet varstans i landet mellan fast och rörligt friluftsliv.Man måste rimligen ha en allmän överordnad social målsättning sorn gällervilken typ av friluftsliv man vill prioritera, på samma säu Programskedeti den fysiska riksplanerlngen, m. m. Omanvändningen av till annat än jordbruksändamål, m. m. Programskedel1 den fysiska riksplanerlngen, m. m. som man har en målsättningsom säger att man vill prioritera en viss typ av barntillsyn i förhållande annan typ av barntillsyn. Kortsagt: Vad vi vill ha är en programmering av sådana allmänna politiskagrundsatser och mål som kan ligga till grund för de konkreta rättsfallen, såalt inte beslutsprocessen blir en osammanhängande kedja av från varandrafrigjorda, sammanhangslösa beslut. Vad vi kritiserar är utskottets principiellaställningstagande all elt sådant prioriterings-program över huvud tagel intebehövs. () kortgenmäle: Jordbruksmarken får brottas med många olika intressen. Man upplever detdess värre så att den t. o. m. är inkilad mellan många olika slags intressen. Jagnämnde tidigare i mitt anförande att vi i vår motion med anledning avproposition 1975/76:1 understrukit vikten av att man tar större hänsyn än somskelt i det lidigare planeringsarbetet till jusl Jordbrukets . Avvår motion framgår atl LRF gjort ett mycket skarpt uttalande beträffande dennafronlalkrock mellan olika konkurrerande intressen. LRF är starkt kritiskt lillde enligt förbundet omfaltande förslagen till förordnande enligtnaturvårdslagen för att tillgodose landskapsvårdens och friluftslivetsintressen. Förbundet anser atl sådana förordnanden över jordbruksområden,vilkas kvaliteter beror på lantbrukarnas odlingsverksamhet, upplevs somonödiga och som ett underkännande av den nuvarande generationens verksamhet. Motdenna bakgrund släller man sig frågan: Hur skall vi då klara av avvägningenmellan exempelvis tätorlsexpansion och Jordbruksmarkens vara? Det går inte attkomma med några generella omdömen, men naturligtvis måste man så långt det gårsöka efter alternativ lill all använda högvärdig jordbruksmark förtätortsexpansion. Det skall vara vid mycket udda tillfällen som man tarjordbruksmark i anspråk för det. fall som tagits upp i den interpellation och fråga som bosladsministern nubesvarat gäller det i länsperspekliv sett en Jordbruksmark av bästa kvalitetoch med bästa läge, och den är väl samlad. Dessutom lär del enligt vad jag harförstått finnas gott om alternativ. Man blir då en aning förvånad över det svarbosladsministern gav, men del får väl interpellanten och frågeställaren sedanåterkomma till. Jagskulle bara på kammarens TV-skärm vilja visa en bild och ställa en direkt frågamed anledning av den. Denna bild åskådliggör tydligt och klart att del är enväldig skillnad på andelen odlingsbar mark i olika delar av landei. Bilden ärhämtad från riksskogsiaxeringens material 1964-1970. Därav framgår atl iNorrbotten, som vi nu kommer all diskutera, är bara 2 96 av marken odlingsbar,vilkel skall jämföras med andra delar av landei där det rör sig om upp lill odlingsbar mark. Mindirekia fråga är då: Om man inte i ell län som har så litet odlingsbar mark kanhävda jordbruksmarkens intressen, hur skall man då kunna hävda dessa intresseni andra delar av landet? Först lillherr i . del av de stater som vi talar om saknas inte bara ulomparlamenlariska utanäven parlamentariska påtryckningsgrupper. Det intressanta är alt trots detlafår vi samma avvägningsproblem. Detta är nämligen en fråga om hur vårasamhällen skall utvecklas, del är en fråga om avvägningen mellan industri ochmiljö, mellan jordbruk och tätort. De problemen finns i de olikasamhällssystemen. Vad jag vill varna för är bara att föra en så teoretisk ochförfinad plandebatt att vi låtsas som om vi genom en bra plan kan komma ifrånkonflikterna. Planen kan bara vara etl medel att lösa konflikterna. Därtycker Jag alt gör den andra felaktiga glidningen i sin kritikmot riksplaneringen. Han kritiserar förhållandena sådana de har varit och inågon mån är, och på de punkterna kan jag instämma i kritiken. Del är rådande missförhållandensom är drivkraften bakom regeringens arbete med riksplaneringen. Jag har ocksåbetonat i mitt svar att det lar tid au utveckla riksplaneringen. Under ettövergångsskede kommer vi tyvärr inte riktigt i den beslutssituation som viskulle önska. Vi kommer inte alltid alt ha tillräckligt underlag förplaneringen i elt så tidigt skede som vi skulle önska. Där skulle jag vilja attherr nyanserade sin kritik med hänsyn lill atl detta är en utvecklingsom vi inte kan vända från den ena dagen lill den andra. Möjligenskiljer och jag oss åt på en tredje punkt. Jag vill för min delfästa rätt stort avseende vid den kommunala demokratin. Jag lycker atl elt avde intressantaste men svåraste avvägningsproblemen är all avgöra varriksplaneringen skall sluta och den kommunala planeringen ta vid. Jag har denkänslan, att som riksplaneringen inte har varit tillräckligtutvecklad har vi i en del avseenden haft för ston riksinflytande över frågorsom man med större fördel skulle kunna klara upp i kommunerna. I valen varttredje är fär sedan kommunalpolitikerna slå lill svars inför sina väljare förhur de har löst planärendena och hur de har bedömt all kommunen skall byggasut. Även där skulle del vara intressant all höra - i den mån harnågon yllerligare replik - om jag har tolkat honom rätt. Tilldiskussionen med skall jag återkomma i samband medinterpellationssvaret. Jag vill bara nämna att man från departementen tregånger har varit uppe i för att diskutera alternativ. Vi har haft ensärskild statssekreterargrupp från ,försvarsdepartementet och för att studera frågan. Vi haralltså lagt ned betydligt mer arbete på detta konkreta ärende än på något annatsom vi har handlagt för att se om det fanns alternativ. Tyvärrär del inte bara ont om jordbruksmark i - det är också ont omsysselsättning. Regeringen har känt ett ansvar för det och velat satsa påStålverk 80. Men gör man en så stor industriell satsning, måste man också setill alt människor har någonstans alt bo. Inför de avvägningar som vi haft allgöra har vi sagl oss atl del var oundgängligen Programskedet1 den fysiska liksplaneiingen, m. m. Programskedeti den fysiska riksplanerlngen, m. m. nödvändigt atl taSävasimarken i anspråk. Området omfattar mindre än . Det har lagts ned närmare i . Skillnaden mellan många av de nedlagda områdena och detta område är atlSävasiområdet kommer att få en för människorna värdefull användning, nämligentill goda bosläder. HerrSVENSSON i (vpk) kort genmäle: Det är riktigt som bostadsministern säger atl man inte får en brautveckling bara därför alt man har en plan och att man inte kan vändautvecklingen på en gång. Men vad vpk efterlyst är någon form av ell socialtpriorileringssysiem som skall göra det möjligt för oss alt få åtminstone enallmän bild av vilken social, ekonomisk och fysisk struktur vi för delbör eftersträva, dvs. av hur vi vill all skall se ul i dessa avseendenomkring eller 2020. Vi bör alltså få en allmän uppfattning om vad viskall prioritera och i vilken riktning vi skall driva utvecklingen. Vadvi kritiserat är atl utskottet är så knapphändigt i sin diskussion omönskvärdheten av ett system av normer och principer som skall ligga till grundför de enskilda planbesluten. Vi har kritiserat att man upplöser planprocesseni en lång rad detaljbeslui, något som medför att över-skådlighelen heltuteblir. Vår kritik gäller i huvudsak attityden att man inte behöver någotsocialt priorileringssysiem. Jagmedger alt jag lidigare i viss mån generaliserat. Visst finns del en delprioriteringar i det material som den fysiska riksplaneringen åstadkommit. Mende är fläckvisa och fragmentariska. Vad som behövs är atl dessa sätts irelation till övergripande mål. Del har inte skett, och i den meningen är dettaicke någon plan. Vill man handla måste man rimligtvis handla efter en plan -åtminstone i samhälleliga sammanhang. All planen sedan inte befriar oss fråniniressekonflikler är en annan sak. De starka intressen som dominerathär i landei kommer alt flnnas kvar även efter ett för dem negativt planbeslul.Men planen är dock uttryck för en handlingsvilja. Även om del inte gäller altkrossa dessa intressen skall man i varje fall se till att de inte kan breda utsig så ohämmat som de kunnat göra. () kortgenmäle: Bosiadsminislerns uttalande om den starka ställning som kommunerna börha var välkommet. Som framgår av våra moiioner och vad jag sagt tyckervi inte alt förhållandena i detla avseende varit lillfredsslällande. Del är felatt exempelvis kommunernas värderingar i markanvändningsplaner ochöversiktsplaner kan underkännas av länsstyrelserna och regeringen. Flerullalanden av bosladsministern i syfte au stärka den kommunala självstyrelsenär därför välkomna. Närdet gäller jordbruksmarken kan man inte godta precis vad som helst bara för attStålverk 80 skall komma lill stånd. Vi kan inte i alla lägen säga au med hänsyntill 80 får vi göra oss av med den och den jordbruksmarkenoch acceptera de förluster som därmed uppstår. 1det aktuella länet har man bara 2 96 odlingsbar mark, medan man i andra län iregel har 40 å och i ett län t. o. m. Del väsentligai min fråga till bostadsministern var hur man någonsin i andra delar av landetskall kunna hävda jordbrukets intressen om man nu ger vika i meddess ringa andel odlingsbar mark. Det måste här krävas en extraordinär lösningmed hänsyn till den myckel ringa andelen odlingsbar mark. Detvar i det avseendet jag ville ha ett principiellt svar - inte ett svar idetalj, eflersom vi senare skall återkomma lill detaljerna. Min fråga äralltså: Hur skall man någonsin i vårt land kunna hävda dessa jordbruketsintressen, om man inte ens kan göra del i Norrbollen? Programskedet1 den fysiska riksplanerlngen, I del härinlägget skall jag bara kort bemöta . Tyvärr är den uppluckring som befararredan på gång. Om far ul och studerar de verkliga Jordbruksbygdernai det här landei - i dessa bygder är det inte socialdemokratin som styr - skallhan få se hur vidsträckta villaområden ligger på inte bara utanEuropas bördigaste jordbruksmark. Dessa villaområden har inte kommit till på1950- eller 1960-talen, utan de har byggts . Delbehövdes inget 80 för att luckra upp den moralen - det har ni skött påegen hand i de kommuner där ni har majoritet. Men när regeringen tvingas lillbesvärliga ställningstaganden går det bra att här klaga på de beslut som vifattar. Hen i Holmgården(c): Jag tackar statsrådet för svarei på min interpellation, även om det påintet sätt har undanröjt den utomordentliga besvikelse som jag haft anledningkänna över siaisrädets handläggning av det ärende som redan varit uppe lilldebatt . Underdet senaste året-för att inte säga de senaste åren-har jag känt stor tillfredsställelseöver den utveckling som förevarit. Den tillfredsställelsen stärktes framförallt när jag dagarna efter fick ta del av den PM som herrbosladsministern skickade ut och vari han bl. a. behandlade frågan ombebyggelse på jordbruksmark. Då kände jag verkligen trygghet, för där ingicketl besked om atl man skulle ta hänsyn till jordbruksmarkens beskaffenhet i denbygd där del kunde bli aktuellt atl bygga. hade vi ett intryck av altjordbruksmarken i en bygd skulle bedömas efter Jämförelse med de bästaJordbruksmarkerna i landei. Detta besked var alltså myckel tillfredsställande.Jag har inte dragit mig för atl ge regeringen och herr bosladsministern enblomma då och då både i tal och i tidningspress därför all de har kommit framtill detta ställningstagande. Moldenna bakgrund konstaterar jag med stor besvikelse regeringens handlande i detfall som berörts, nämligen Sävast i Bodens kommun. Programskedel1 den fysiska liksplaneiingen, m. m. Det har lidigare talats omatt har 2 96 av landets . Men av den areal som ryms inomNorrbottens län - elt län som täcker en fiärdedel av landet - är bara 0,6 96 åkermark.Det är riktigt atl i Norrbollens län ingår myckel slora områden utan ,men åkerjorden är spridd över hela länet, vilket innebär atl Jordbruksområdenainom "fyrkanten" har fått vidkännas betydande kostnaderför hopsamling och transport av jordbruksprodukterna från de mest periferadelarna. Men vi har utfört detta arbeie med tillfredsställelse, eftersom vivarit i så starkt behov av hela den jordbruksproduktion som kunnat åstadkommasinom länet. Omman emellertid naggar av jordbruksmarken i de mest centrala delarna av länetoch gör det i den takt som regeringen här har anvisat, innebär det atl dencentralt belägna marken inte har råd att medverka till alt la hand omjordbruksproduktionen i de mest avlägsna delarna av länet. Del är ett bekymmersom Jag tycker atl regeringen har anledning alt länka på. Statsrådetsade alldeles atl vad är i behov av är arbetstillfällen. Jagdelar helt hans mening på den punkten, men jag vill säga att trots 80kommer man att ha betydande problem i de delar av länet som jag här harbetecknat som de mer perifera, från fyrkantens sida sett. Statsrådet kännersäkert lill de här problemen. har gång efter annan påpekat dem.De områdena är också i behov av arbetstillfällen, och då förutsätts det atl därkan bedrivas ett jordbruk under så goda ekonomiska betingelser som över huvudlaget är möjliga. Men för atl det skall kunna ske fordras att det finns ettjordbruk också i de centrala delarna som kan vara med om att stötta uppjordbruket i de mest avlägsna delarna av länet. Sommotivering för tillståndet all ta mer än av den allra bästa åkerjorden i länet i anspråk för bostadsbebyggelse säger bosladsministerni interpellationssvaret atl samhällsbyggandels intressen får tävla medjordbrukets, naturvårdens, industrins, kulturminnesvårdens och det rörligafriluftslivets intressen. Del innebär, menar han, atl del inte kan vara något"idiotstopp", utan det måsle också kunna byggas på åkerjord vid vissalillfällen. Jaghar alltid hävdat - och jag säger det också här - atl så måste ske vid vissalillfällen. Men nog är del förvånansvärt all det måste ske i den härsituationen. Trots att bostadsministern nu säger alt alternativ saknas haroppositionen mol en expropriation i detta fall lagt ner mer arbete än jagskulle tro ha förekommit någon annanstans tidigare. Harbostadsministern i något exproprialionsärende varit med om alt de som varithotade av exproprialionen har anlitat arkitekter och upprättat detaljeradeplaner för ell alternativ? Det är vad man har gjort i Sävast. Man har t. o. m.upprättat två planer. I den första rymdes nämligen bara 3 700 människor, ochdet ansåg Bodens kommun vara alldeles för litet. Den andra planen upprättadesför 7 000 människor inom elt område av 6 x . Då sägs det - jag tror alt del är i motiveringen till regeringensställningstagande - atl det alternativet är så trångt att det där blir enboendemiljö som inte kan vara tillfredsställande. På 6 x skall man inte kunna rymma 7 000 människor - del skulle vara rätt intressant all höraförklaringen lill detta! Detär klart att del är svårt för mig att påvisa att miljön är bättre iSävaslbornas förslag, men lål mig ändå säga atl del område som regeringen hartillstyrkt är alldeles platt, medan aliernativförslagei avser en skogssluitningmed söderläge och ovanpå höjden en myckel trevlig och vacker sjö. Men där kanregeringen alltså inte länka sig all del skapas en boendemiljö som ärnågorlunda tillfredsställande. Statsrådetsäger också att man har lagt ned mer arbeie på detla än på något annat objektoch att flera delegationer har tittat på området och - det vill jag inskjuta -suttit på kommunens kontor i och diskuterat med kommunalrådet. Också herrstatsrådet har besökt kommunalrådet, t. o. m. i hans bostad. Hade det intevarit skäl för någon av dessa delegationer att ta kontakt med markägarna?Enligt en uppgift som jag fick i går säger man klart ifrån att markägarna harinie blivit kontaktade av nämnda delegationer. Det tycker man ändå hade varitav allra största iniresse i en sådan här situation. Sedanvill jag anföra något om värdet av den här åkermarken. Herr statsrådet sade iett inlägg i TV efter det atl han tagit ställning, atl det här var ändå ingensärskill bra jämfört med mark på andra håll. Låt mig till det barasäga all trots att vi haft ell myckel dåligt skördeår i , framföralll för potatis, har man på denna mark, enligt statistiska centralbyrånsuppgifter, fått potatisskördar på per har. Och det är potatis av en kvalitet som man inte kan producera i ens på de al I ra bästa markerna.Det är en virusfri potatis, som sedan har fraktats hit ned. Betydelselös ärsålunda inte denna mark. Det Tycker jag statsrådet bör ha reda på. Vidarenågra ord om angelägenheten av att den här bebyggelsen verkligen kommer lillstånd och atl den måste komma till snabbi. I den PM som jag tidigare nämntgladde det mig att läsa all statsrådet t. o. m. hade sagl ifrån att om man hadeplaner på all bygga på Jordbruksmark, borde man ompröva de planerna. Del harfaktiskt inte varit angeläget och aktuellt i detta fall. Visserligen harregeringen när den beviljade byggnadstillstånd för första etappen sagt att man,innan man gick vidare, skulle undersöka andra alternativ. Jag bara frågar herrstatsrådet: det då med att kommunen säger att andra alternativ inte ärtillfredsställande? Är det tillräckligt som bevis och får man då fortsätta pådel sätt som har sketl? Statsrådetsäger också i interpellationssvaret att när man nu har salt i gång medplaneringen innebär del betydande svårigheter att ändra på planerna. Jag vetatt på herr statsrådets bord ligger ell flertal ansökningar om expropriationinom andra områden i fyrkanten. Dessa områden har också varit föremål fördetaljplanering. Det innebär följaktligen att även här måste byggnadstillståndbeviljas, vilkel i sin lur betyder au man Programskedeli den fysiska riksplanerlngen, m. m. Programskedeti den fysiska riksplanerlngen. måsle få fortsätta.Eftersom man har börjat att planera för en del av etl jordbruksområde - meninte för området i dess helhet - antar jag all det självklart är fritt fram förkommunen atl fortsätta på detla jordbruksområde. Man tar då etl steg i tagettills man har förbrukat det mesta av den Jordbruksmark vi har. Låtmig sedan beträffande frågan om del utomordentligt angelägna i alt bebyggaSävast nu först och främst påpeka att 80 och det valsverk som nuytlerligare har tillkommit i planerna enligt projektorernas uppgifter skall ge3 600 nya Jobb i . Vi är väl medvetna om att därav följer en mångfaldservicefunktioner. Med del räknesätt som planerare tillämpar kommer man framlill alt det skulle innebära utkomst för ytlerligare 5 400 människor. Detskulle således bli 9 000 nya jobb i . Det vill jag klart säga atl viär glada över. Mensituationen var den när dessa planer påbörjades att det fanns en betydandearbetslöshet inom detta område. Man säger också från 80:s sida att avde 3 600 skall åtminstone 1 000 vara kvinnor. Jag hävdar med absolut bestämdhetatl de 1 000 människorna redan flnns i området och har bostäder. Vi har haft enbetydande arbetslöshet bland kvinnor i den regionen, och eflersom de redanfinns där kan del väl inte vara rimligt att också bygga bostäder för demänniskorna. Tröts detta har i en rapport som alldeles kommit frånfyrkanten visats att man har planer på att bygga 17 096 lägenheter fram till år1979. Av dem skall bygga 3 250. Jagtalade med en person som tillhör länets planerare . Han sadeklart ifrån alt det inte finns några rimliga proportioner mellan det tillskottav arbetstillfällen som vi får och de byggnadsplaner man har där uppe. Jagskulle faktiskt avslutningsvis vilja ställa frågan till herr statsrådet: får kommunernas luftballonger vara i skydd av det kommunala planmonopoleiinnan statsrådet över huvud tagel finner anledning alt knäppa på ballongen föratt undersöka dess hållfasthet eller åtminstone höja ögonbrynen en liten aning? Hen i (fp): Genom den lalarordning som uppställts har del kommit på min lott attdels för mitt partis räkning tala mer allmänt om riksplanen - det har intevarit någon talare lidigare från -, dels kommentera svaret på denfråga jag ställt till bosladsministern. För att om möjligt samla debatten skalljag börja med au framföra mina kommentarer till det svar jag fått avstatsrådet. Jag ber alltså först att få tacka statsrådet för svarei. kommun får besked i ett exproprialionsärende är bra, att det beskedet kommerså tidigt som möjligt är också bra.