prot · FZ09132 · 1975-12-31 00:00:00 — där ju mänga goda tankar 80 I sin skiss förordade liiteralurulredningen atlförlagsbranschen i första hand skulle ges tillfälleatt driva utgivningen i egen regi. Om det inte gick, borde i andra hand ettsärskilt förlag bildas av slalen, bokförläggarna ochfolkbildningsorganisationerna. Utredningen framhöll all det var nödvändigl medöverläggningar mellan de nämnda parterna saml . Det där atlutge god litteratur till extremt låga priser är nämligen lilel knepigare än manförst kan tro. Iiredje kulturpropositionen föreslås nu all en massmarknadsutgivning kommer lillstånd - med beiydande statligt slöd och som en treårig försöksordning. Kullurulskoltelfinner del myckel tillfredsslällande all förslagel lagts fram. Del rör sig omen verkligt vikiig kuliurpolitisk reform. Men det är kanske ändå svårt attbefriasig från intrycket atl departementschefen försökt gå en genväg. Deöverläggningar som liiteralurulredningen förordade har uppenbarligen inte ägtrum. Tanken atl föriagsbranschen skulle fä lillfälle att driva Ulgivningen iegen regi avvisas ulan kommentar-och trots atl förläggarna ställt sig posiiiva.Tanken på all bilda ell särskilt förlag med slal, förläggare ochfolkbildningsorganisationerna som delägare avvisas också utan molivering. Istället föreslås all stiftelsen skall anförtroshuvudmannaskapet. Deparlementschefenskriver i proposilionen alt han "finner del glädjande" altLitteralurfrämjandel vill la pä sig denna uppgifi. Kuliurutskonei formulerarsig litet svalare i sill belänkande. Ulskollel finner all del "kangodtaga" denna organisationsform. Härvill jag gärna betona atl utskottet är väl medvetet om de utomordentligainsalser Lilleraturfrämjandel - och dess föregångare Boklol-leriel-gjort inomliiieralursekiorn. Man har energiskt och med framgång prövat olikainkonvenlionella vägar all sprida goda böcker. Man har spelat och spelarfortfarande en myckel stor roll som stipendiefond. varLitteralurfrämjandel - innan vuxit lill sig - vårslörsia slipendieutdelande inslilulion. Intedesto mindre vållade propositionens förslag en häftig deball -och del redaninnan propositionen lagts fram för . Jag skall inte fördjupa mig i dendebatten, men bakgrunden är i huvudsak denna: En massmarknadsulgivning kan påsikt vålla problem för de seriösa bokförlagens ordinarie ulgivning. Av della skälvill bokförläggarna ha slörre infiytande på etl massmarknadsförlagsulgivningspolitik än Lilleraturfrämjandel vill medge - i vart fall enligt dediskussioner som förts. Delhär är en knivig fråga. Den har diskuterats ingående inom ulskollel, ochenighet har uppnåtts i värderingen av dessa problem -jag undantar här ulskottdsvpk-ledamol som reserverat sig. Problemelskärna har uttryckts i följande formulering längst ner på S. 66 i betänkandet:"Av naturliga skäl kommer en massmarknadsulgivning av seriös litteratur iförsta hand all omfatta lidigare publicerade .svenska verk och översättningarsom visat sig kunna nå en bredare lä- 6 protokoll 1975/76:132-133 Med hänsyn lilldessa titlars betydelse för den kvalificerade bokulgivningen i är delav slörsia vikt atl den planerade massmarknadsuigivningen kommer lill slånd iförtroendefull samverkan mellan Litteraturfrämjandet och de ordinarieförlagen." Ulskoltet tillägger all en sådan samverkan också är enförulsällning för all någol så när akluella böcker skall kunna utges i en massmarknadsversion. Departementschefenär väl medveten om detta. I propositionen skriver han altmassmarknadsuigivningen "måsle fä ell posiiivi gensvar från författare ochförläggare" för atl bli framgångsrik. Med sin citerade formuleringundersiryker ulskollel denna förulsällning för alt massmarknadsuigivningenverkligen skall bli en framgång. Iproposilionen uttrycker departementschefen "förhoppningar om all del skallkunna träffas en uppgörelse mellan Litteraturfrämjandet och som innebär all bokföriäggarna blir representerade imassmarknadsföriageis siyrelse/ulgivnihgsråd". Ulskonei lar etl klivlängre. En uppgörelse och ett samförstånd aren fundamental förulsällning förall massmarknadsuigivningen skall fä de kullurpoliliska effekter someftersträvas. Här räcker del inle med "förhoppningar". Utskottetmenar alt det ankommer på regeringen att ta initiativ till överläggningarmellan berörda parter - och lill dem räknar utskottet inle baraLitteralurfrämjandel och bokförlagen ulan även bokhandeln. Såvittjag kan se är del myckel sannolikt all en sådan av regeringen initieradöverläggning skall leda lill en tillfredsslällande uppgörelse. Såväl främjandetsom förläggarna är ju iniresserade av all försökd med massmarknadsulgivningkommer lill stånd. Om, mol förmodan, parterna inle kan komma sams förutsätterutskoltet all regeringen återkommer lill med nya förslag. Det vore jugalet all salsa ell siorl statligt stöd på ell projekl, om del inle har godaförutsättningar att bli framgångsrikt. Denorganisationsskiss som Litteralurfrämjandel lagl fram har kritiserats intebara av de slora förlagen ulan även av de mindre.och de små och defolkrörelseägda. Utskottet menar atl del är av särskilt stor vikt all justförlag av denna lyp helhjärtat kan engagera sig i en massmarknadsutgivning. i drog fram en del tolkningar som man hade gjort itidningarna av ulskoltsskrivningen. Jag vill gärna underslryka alt migveleriigen har ingen i del här huset sagt att ulbildningsminislern är överkörd.Del har stått i tidningarna, och den debatten får kanske också i fortsättningenföras i lidningarna. Men del är givel all tidningsredaktörer liksom mängaandra kan läsa en sådan här text som de lycker är lämpligast. bilden kommer givelvis också upphovsmännen, förfallarna. deras medverkankan ju ingen ulgivning av samlida svensk liUeralur komma till stånd.Författarförbundet har i princip förklarat sig vara positivt tillmassmarknadsutgivningen. Men här anmäler sig givelvis en hel del krångligafrågor som gäller royally eller annan form av honorar. De problemen kannaturiiglvis inle lösas på annal sätt än genom för- Nr 132 handlingarmellan massmarknadsförlagd och Författarförbundd. misstänkerför egen del atl man lagil litet för läll på den här - ..m * frågan. Del är ingalunda säkert alt den kan lösas i en handvändning. I vpk-reservationen föreslås atl förfallarna skallvara representerade Kuliurpolltiken i massmarknadsföriageis beslutandeorgan. har redan uttalat all della inle är möjligt - man kanju inte sitta vid förhandlingsbordels båda sidor. Däremoltalar ålskilliga skäl för all bereds lillfälle all delta ide överläggningarsom utskottet påyrkar. I finns erfarenheteroch kunskaper som förvisso kan berika meningsutbytet. Ipropositionen räknar man med att det nya massmarknadsförlagei skall pröva nyadistributionskanaler och aklivl på olika sätt söka upp presumtiva bokköpare.Litteraturfrämjandet har erfarenheter pä del området som är myckel värdefulla.Departementschefen framhåller dock all de traditionella försäljningsvägarnainte för försummas, alllså bokhandeln och de försäljningsställen som beriänasav Pressbyrån. understryks ytterligare av ulskoltet. Närlilleralurulredningen föreslog en massmarknadsutgivning var avsikten den i göriigaste mån skulle ta upp konkurrensen med den bedrövligt undermåligas. k. kiosklitteraturen på lika villkor, dvs. lill ungefär samma låga pris ochmed i görligaste män samma tillgänglighet. All den kvalificerademassmarknadslitleraturen verkligen finns att köpa i sä mänga kiosker ochtobaksbuliker som möjligt är ulan ivivel av Slor betydelse. Iförbifarten, och eflersom jag lalar om Pressbyrån, vill jag snudda vidvpk-reservalionerna 22 och 23, där del föresläs all Pressbyrån skallförstatligas. Det är lält sagt, och det kan ju låta tilltalande. Del är, stårdet i reservalionerna, en förulsällning för all god skönlitteratur skall"dominera kioskförsäljningen". Det kan som sagt låta tilltalande. Menom man skall se lill att den goda litteraturen dominerar, så ligger detsannerligen snubblande nära till hands att tillgripa censur vid distributionenav tryckalstren. Redan det är ell skäl alt avvisa vpk-reservalionerna. Litteraturulredningenförordade tvä serier massmarknadsböcker, utkommande , alllsä 26lillar . Den ena skulle rikta sig lill barn och ungdom. Dess värreinnehåller proposilionen inget förslag i den rikiningen. Del är ju särskiltangelägel att en massmarknadsulgivning också omfattar de åldersgrupper därkvalificerade läsvanor lättast kan grundläggas. Detta framhålls med eftertryckav lilleralurulredningen. Enligtuppgifter - något oklara - förbereder man inom departementet en ulgivning av goda billigböcker ocksä för barn och ungdom. Utskottets ledamöter skulle bli lacksamma om konkreta förslag läggs fram redan näsla år. Vi kanske kan fä en vink om vart man är pä väg när del gäller barnböckerna. Med detta lämnar jagmassmarknadsförlaget. Förraåret fick vi ell lilteralurslöd - men rikligare vore kanske atl tala om ellföriagsstöd eller ulgivningsstöd. Med en inte obetydlig underdrift kan sägasatt detta stöd föddes under litet olyckliga förhållanden, som jag redan harsnuddat vid. Kullurproposilionens förslag våren oöverlagd skenlösning. De treicke-socialistiska partierna i kunde resonera sig fram till enautomatiskt verkande slödordning i alll väsenlligl efter lilteraturutredningensförslag. Det ambitiösa arbetade fram ellförslag som byggde på en lågprislinje. Vpk gjorde del förslagel lill sitt, ochsocialdemokraterna anslöt sig som bekant senare till den linjen. Därefter gavockså förslaget sin anslutning. Mera behöver inle sägas om den snösom föll . Enhel del krilik har riktats mol slödordning, bäde här i kammarenlidigare och framför alll i pressen och frän andra häll. Man menar altden inle har fält de utlovade lågpriseffekterna. Den är kvantitativt för snälllilltagen. Den ger inle slöd till facklitteratur, särskilt inte den som slår pågränsen lill skönlitteratur. Ocksä översätlningsslödd är för knappt tillmätt.Barnboksstödel förefaller vara svärl all realisera. Och hanteringen av stödelhar krävl en tungrodd förvaltningsapparat. I en reservalion av folkparlid ochmoderaterna föreslås all redan nu begär förslag om förbättringar avslödel såväl till svensk skönlitteratur som lill översättningar ochfacklitteratur. Man anseratt bristerna är så uppenbara all del är orimligt avriksdagen all invänia den treåriga försöksperiodens slut. Man vill ha ettförbättringsförslag redan lill . Enligtcenterns mening kom lilleralurstödd lilel snett i starten. Å andra sidan harstödordningen faktiskt inle börjal fungera pä allvar ännu och iröskelproblenienhar varit ganska kinkiga. Man måste göra en del besvärliga räknekalkyler ochkonstruera en serie ansökningsblanketter som fungerar. Menfaktum kvarstår - det vi påböriade var en treårig försöksverksamhet.Statens kulturråd har fåll i uppdrag att följa och fortlöpande utvärderaverksamheten. Det är enligt mening all ha för bråttom att nu krävaförslag om förbättringar, när nian saknar den analys och de erfarenheter som ären förulsällning för rationella förbättringar. Cenlern och ulskoltelsmajoriiei menar an vi måste ge oss till tåls åtminstone ell år lill - även omvi inom cenlern sympatiserar med tankegångarna i reservalionerna -19 och 20. Lilleralurulredningenpekade pä atl den svenska bokhandelns ekonomiska siiuaiion försämrals undanför undan. Bokhandeln hade länge dispens mot brulloprisförbudd. Vi hade dä ilande en internationellt sell ulmärkl fungerande försäljning av böcker överdisk. När dispensen sattes ur funklion förlorade vi ocksä del gamlakommissionssystemel. lönsamhet försämrades yllerligare. Boklådornatvingades reducera sina ambilioner i vad gäller kundservicen. I moiioner från cenlern,och moderalerna krävs en ulvar- dering av bokhandelnsbelägenhet med förslag om nödvändiga stödinsatser. Önskemål i den riktningenuttalades av på förslag av kullurulskotlels majoritet redan våren1975. De moiioner som pä nytt lar upp frågan fär belraklas som ett ullryckför olälighd över alt ingeniing hänl . nu föreliggande betänkandet uttalar utskoltets majoriiei all den ger sillstöd åt synpunkterna i de tre aktuella motionerna men atl man inle finner skälatt göra ett nytt uttalande. Det från står fast. I reservalion 21önskar och folkpartisterna i utskottet alt skall göra etlförnyat uttalande. Delär alllså bara en formalitet som skiljer utskoliels majoritet och minoritetfrån varandra. I sakfrågan är ulskotiel hell enigt. Iårets budgetproposition sägs atl man har för avsikt alt till utbildningsdepartementetknyta särskild expertis för alt uireda bokdistributionens villkor och fråganom ell ev. statligt slöd bokhandeln. Delär till den utfästelsen som ulskottds majoritet sätter sin lil. Jag hoppas allherr utbildningsministern kan bekräfta atl han böriat fundera på atltillsätta denne sakkunnige. Jagvill här gärna skjuta in att utskottet i sitt betänkande inle gör någonskillnad mellan vanliga boklådor och antikvariat. Del har blivit alll svårareför förlagen och boklådorna all lagerhålla litteratur som utgavs för dt pareller . Det innebär all antikvariaten har fått en alll viktigareroll som bokförsäljare. De bör alllsä vara med i undersökningen. Och del kanvara på sin plats all göra etl påpekande i marginalen: De som ägnar sig ålantikvarialsverksamhet gör del inte för snöd skull ulan därför alt dehar etl grundmurat och djupl iniresse för litteratur och bokkultur. Jag övergår nu tillpunklen 3, Bidrag och ersättningar. Underlång tid har de litterära och konslnäriiga yrkesutövarnas sociala ochekonomiska villkor granskals i en hel serie uiredningar. Del är ju inle barakulturlivet ulan även kulturutövarna som har ulretts. Tyngst väger beiänkandeiKonstnärerna i samhällel. Ganskalidigl accepterades i värl land tanken atl staten-samhället hade ell ansvar förde olika konsluiövarna. Begynnelsevis utgick ell fälal me-rilslipendier lillkonstnärer inom olika konstnärsgrupper och till författare. Staten uppträddesom mecenat - uttryckte i penningars värde sin uppskattning av mottagarnasträgna verksamhet. Beloppen var snäll tilltagna. En klapp på axeln bara. Ännui börian av 1950-lalel, när författarfonden kom lill, betraktades samhälletsinsalser just som slöd och uppmuntran. Ibörjan av 1960-lalel höll dåvarande statsrådet ett i vart fall ikonstnärskretsar uppskattat lal i där han klart och tydligt uttaladeall staten måsle slödja konstnärer, inle för alt lindra deras ekonomiskaproblem ulan därför alt de behövdes i vårt samhälle. Detla hade nalurliglviskonstnärer av olika kategorier uttalat om, men det var, såvitt jagvet, första gången ell statsråd uttalade sig på den punklen och gjordedel sä bestämt. Författarfondenstillkomst i börian pä 1950-lalet kom all spela en viktig roll vid värderingenav samhällets insatser. Där sades det klart ifrån att del förfallarna fick inlevar stöd utan en ersättning för all deras verk tillhandahölls frill genomfolkbiblioteken. Delförträffiiga med biblioteksersäliningen var också alt uinyujandd avupphovsmännens verk lält kunde mätas genom uilåningssiatisiiken. Del kom allbli av slor betydelse för utvecklingen av förfallarfonden - och författarfondenstillväxt gav i sin tur övriga konstnärsgrupper ar gumenl för all med slörre lyngd kunna hävda sina krav pä ersällning. Ersättningsbegreppet har sedan slagit ul stödbegreppet i debatten. Avslor betydelse har nalurligvis ocksä varit de svenska konstnärs-gruppernasmålmedvetna fackliga verksamhei. Genom tillkomsten av KLYS, Konslnäriiga ochlitterära yrkesutövares samarbetsnämnd, fick man i slulel av 1950-lalel ettvikligl instrument all påverka kulturpolitiken inom detla område. Ibörian av 1960-talel inleddes de regelbundna diskussionerna mellankonstnärsorganisationerna och statsmakterna - de som senare med en avkullurulskoltel formgiven tes kom atl betecknas "förhandlingslik-nandeöverläggningar". Viddessa överiäggningar har konstnärerna i förväg enats om en gemensampriorileringslinje för den fortsatta utbyggnaden av de slalliga ersättningarna.Som regel har i sina propositioner följl KLYSprioriteringar. De gånger del inle har skell, har korrigeratproposilionen. Det hände senast . Storlekenav och formerna för de statliga insalserna lill fromma för bildkonstnärerna harlegat oförändrade - i vart fall i stort sell - i avvakian på den iredjekullurproposilionen. Deninnebär en inte obetydlig förslärkning av de belopp som på ell eller annat sällkommer just bildkonstnärerna eller bildkonsten till godo. Delta sammanfallerhell med de prioriteringar som gjordes vid överläggningarna mellandepartementet och KLYS . Mankan nalurligtvis ha olika synpunkier på storleken av de belopp som föreslås iårets kullurproposition. Utskottets majoriiei har accepterat dem. Jag för instämmer i den förhoppningen all omständigheterna skall innebärapolitiska möjligheter all genomföra ytterligare justeringar uppåt. Tidigaretalare har påpekai atl proposilionen föreslår vissa förändringar av delsorganisatorisk, dels verbal art. Den tidigare konsinärsbelöningen döps om lillinkomslgaranii. Del är i sin ordning. Del är verkligen fråga om eninkomslgaranii och inle en belöning. Inkomsigaraniineller belöningen har alllsedan lillkomslen kritiserats på grund av detillämpade avlrappningsreglerna. I moiionen 2318 har jag föreslagit atl dessaregler omarbelas. I en särskild PM har jag inför utskottet preciseratbakgrunden lill della mill förslag. Utskoiid delar min uppfallning allinkomsigaraniin bör granskas och eventuellt om- Det är min förhoppningall della skall ske så snabbt som möjligt. Underpunklen 2 Konstnärerna i samhället har utskoliels tvä moderala ledamöleravgivit tvä reservalioner, nr 2 och 3.1 den ena föreslås uttala attkonstnärer av olika kategorierav samhället eller genom samhällsinsatser börgotlgöras enligt principen ersällning för utfört arbele. 1 den andrareservationen lalas del om all konkreta förslag bör läggas fram för att ökakonstnärernas försörjningsmöjligheter och vidare atl regeringen bör la konlaklmed konstnärernas organisaiioner för all inventera möjligheterna och alt ökaarbelsiillfällena. Jag vill gärna försäkra alt jag lycker all del här är myckelsympatiska förslag, men de är inle nya: de ingår faktiskt såväl iden kullurpoliliska debatten som i de kullurpoliliska åigärderna. Ulskollel hardärför inle funnil skäl all föreslå alt göra begärda uttalande. 1proposilionen berörs en betydligt viktigare fråga som direkt angårbildkonstnärerna. Del är frågan om ulslällningsersättning - ersättning lillkonstnären när hans verk slälls ul, medan verket ännu befinner sig i hans ägo.Del är en besvärlig fråga, men den är som sagt av myckel Slor betydelse förkonstnärerna. Silualionenär f n. den all ulslällningsersällning ulgår lill bildkonstnärer i delsutställningar som arrangeras av Riksutställningar, dels av NUNSKU, nutida svensk konst i utlandet, alltsåutställningar med slalen som huvudman. Ersättningarnas storlek fastställs efteröverläggningar mellan slalen och KRO, . Kullurulskotlelsmajoriiei anser det vara helt i sin ordning all det slås fast all slalen skallbeiala ersällning lill konstnärerna vid av ställiga myndigheter eller organarrangerade utställningar. I klartext sägs dessutom all utskottet ställer sigbakom den mera generella principen all en konstnär skall ha ersällning när hansverk slälls ut och alt denna ersällning - del är vikligl - skall ulgå medstatliga medel. Ireservalionen 7 föresläs atl utställningsersällning skall ulgå vid allaoffenlliga utställningar som arrangeras av kommun eller får kommunalt slöd.Tidigare talare har redan pläderat för della förslag. Man ulgår här ifrån enöverslagskalkyl som lagts fram av kullurrådel. Vpk-represen-lanlen i ulskollelhar etl liknande yrkande i reservalionen 8. Jagvill framhålla alt jag känner mycket varma sympatier förreservalionerna. Jag vel att ulskollsmajorilelen delar dessa sympatier. Mendess värre förhäller del sig så all del behövs ytterligare överväganden mellanslal, kommuner och KRO innan vi kan finna en tillfredsställande lösning på enmer generell utställningsersällning lill bildkonstnärerna. Imajoritetens skrivning sägs atl man räknar med all "förslag om slalliglslöd till ulslällningsverksamhel inom en snar framlid kan föreläggasriksdagen". Jag tror all denna fråga inom en nära framlid kan lösas.Ulskollel syfiar här pä en bredare ulslällningsersällning än den som föreslåsi reservalionerna, en ersättning som inte bara avser av statliga organ ochkommunala myndigheter arrangerade eller stödda ulslällning- ar, ulan en mer bredulslällningsverksamhel. Vi har ju ocksä en rad konstföreningar som arrangerarkonstutställningar ulan all vara kommunalt stödda. Jagskulle ha velat säga några ord om visningsersällning - också del är en gammaloch omstridd fräga. Visningsersällning är den ersällning en konstnär får förverk som inle längre är i hans ägo. är en komplicerad fråga. Men vi iriksdagen som känner lungl ansvar för kulturpoliliken komnier alldelessjälvklarl all hålla ett vakande öga på vad som händer på della område, där KROär mycket aktiv. På läng sikl är visningsersällning del enda som kan lösabildkonstnärernas grundläggande ekonomiska trygghet. Tillslul några ord om bidraget lill kollekiivi skapande. Slaiens kulturrådharunderdenna rubrik föreslagit en höjning av anslaget med drygl 11 milj. kr. Iproposilionen har detla fiyllals ner lill drygl 1,5 milj. kr. Utskoltetsmajoriiei acceplerar den prutningen, men del kan vi inle göra inomcenlergruppen. Ellmyckel vikligl inslag i del kullurpoliliska beslul som fållades av riksdagen1974 var just atl de enskilda människornas egen verksanihei skulle stimulerasoch att de fria grupperna och de s. k. centrumbildningarna skulle få ell ökatslöd. Vid hearing inför kuliurulskotlel har företrädare för centrumbildningarnaoch de fria grupperna vittnat om de svära förhållanden de arbetar under. 1reservalionerna 28 och 29 har cenlern krävl all anslaget räknas upp medytterligare 3 milj. kr. Med det sagda vill jag yrka bifall lill reservalionerna 18, 28, 31 och36 saml i övrigl lill ulskoltels hemställan. Under della anförande övertog herr andre vicelalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. HerrANDERSSON i (s) korl genmäle: angav en siffra innebärande all kulturutskottet med 25 96skulle ha överträffat proposilionens förslag om ökade anslag lillkullurseklorn. Del är lilel svårl all i en hast kontrollera denna uppgifi, menallling lyder på all den rikliga siffran lorde vara ungefär hälfien sä slor somden har angivit. Jagvill göra ytterligare några kommentarer kring frågan om massmarknadsförlagd.Jag konstaterar med lillfredsställelse att tar avstånd från detolkningar som har gjorts i borgerliga lidningar av utskoltets betänkande vadbeträffar della förslag om ell massmarknadsförlag. belönar allulskollel kan godla propositionens förslag om avtal med Lilleralurfrämjandd.Vi noterar della med lillfredsslällelse. Härtillbör kanske än en gäng påpekas all framför alll moderalerna och folkpartisternai ulskollel ville förkasta Litteralurfrämjandel såsom huvudman för hela dennaverksamhet. Del var en ganska läng och intensiv kamp, innan vi nådde enighet.Glädjen är inte mindre stor, när vi nu står där. Tolkningarnaav detla betänkande gäller i väldigl hög grad skrivningen om överläggningar.Del har vid utskottets behandling slätt klart atl skrivningen omöverläggningar mellan Lilleraturfrämjandel och andra parter i della samarbeleinle kan lolkas sä och inle får innebära all någon part skall ha vetorätt.Litteraturfrämjandet behöver självfallet samverka med ett antal föriag. Men ominte alla förlag vill vara med om delta samarbele, kan del inle fö utgöra ellhinder för all denna verksamhei skall komma lill stånd. HertSUNDMAN (c) kort genmäle; Jag varken lar avstånd från eller solidariserar mig med vad lidningarnaskriver. Del är någonting som sker oberoende av mig. Vibehöver inte vara så bekymrade över hur dessa överläggningar skall sluta. Jagtror all den deball som har förts om samarbetet mellan har klarlagt myckel under vårens gång. Jag tror ävenall den diskussion som har framförts inom ulskoltet har medverkat till attklarlägga var problemen finns.