prot · FZ0926 · 1975-12-31 00:00:00 — säger alt människorna där uppe skulle kunna fiytta vill jag påminnaom all ju har uttalat alt regeringen bör noggrant övervägamöjligheten att skapa annan sysselsättning i området. Det är klart att dessamänniskor sätter tilltro till det uttalandet av och räknar med attregeringen verkligen skall göra sitt yttersta för att skapa andrasysselsättningstillfällen. Nuåterstår till dess att reduceringen skall vara slutförd, och är inte regeringen beredd att redovisa vad man kommit fram till i densenare överläggningen. Den första överläggningen misslyckades, och den andrakan man alltså inte ens redogöra för. Nog är det anmärkningsvärt mot bakgrundav del riksdagsbeslut som är fattal. Överläggningenvar härmed slutad. Omrekiyteringen av k\>innor till tjänster som arbetsförmedlare §6 Om rekryteringen av kvinnor till tjänster som arbetsförmedlare Herr arbetsmarknadsministern erhöll ordetför att besvara fru () anmälda fråga, 1975/76:75,till fru statsrådet , och anförde: har frågat statsrådet varför rekryteringen avkvinnor lill tjänster som arbetsförmedlare har sjunkit på ett så markant sättsedan 1971/72. Enligt fastställd ärendefördelning ankommer del på mig attsvara på frågan. Delkrävs inte några formella meriter för att man skall bli antagen som aspiranlvid arbetsförmedlingen. Det betraktas emellertid som en fördel om den sökandehar erfarenhet av arbetslivet och av föreningsverksamhet, särskilt fackligverksamhet. Andelenkvinnor bland de antagna förmedlingsaspiranierna har varierat . Att andelen kvinnor är lägre blandantagna aspiranier än andelen män sammanhänger dels med att det är färrekvinnor än män som söker till aspiranlulbildning, dels med alt männen än sälänge i större utsträckning har erfarenhet av fackligt och politiskt arbete. Andelenkvinnor som antogs till aspiranlulbildning /72 var osedvanligtstor, beroende på att man då antog som aspiranter personer som redan var anställdai verket, i första hand anställda i kontorskarriären. FruAF (): Jag lackar statsrådet för svaret, även om jag naturligtvis hade varitgladare om det hade varit som fåll svara här , eftersomhon förutom alt vara statsråd i också ärordförande i jämställdhetsdelegationen. Jagär inte nöjd med arbetsmarknadsministerns svar till mig; jag tycker alt hanförsöker smila undan frågeställningen. Av hans svar alt döma har ingenting skettoch ingenting hänt. Men låt mig då få citera avdelningsdirektör , som är chef för rekryteringsenheten vid AMS. I en intervju iSACO-tidningen pekar han på vilka reella kom- Omrekiyteringen av k\'innor till tjänster som arbetsförmedlare petenskrav som finns, ochhan nämner teoretisk utbildning och facklig erfarenhet. Men så säger han - ochdet är detta som är intressant: "Dei är framför alltdessa krav som gjort det svårare för kvinnorna att hävda sig- . Specielltdet ökade kravet på facklig bakgrund har tyvärr fungerat som någotav en extra spärr för kvinnorna." Minafrågor till statsrådet blir mot denna bakgrund: När blev fackligerfarenhet etl av de två tyngsta kompetenskraven vid antagning avarbetsförmedlare? Vem beslöt om delta? Föregicks beslutet av en utredning?Insåg man vid beslutets fattande att kravet på facklig erfarenhet skulle kommaatt fungera som en spärr för kvinnorna? Har jämställdhetsdelegationen varit itillfälle att behandla ärendet? Detkan inte hjälpas, herr talman, alt det är anmärkningsvärt,Ja nästan en smulakomiskt, att som stora ansträngningar görs för kvinnorna påarbetsmarknaden - kvoteringar, femkronor, extra arbetsförmedlare, extraintroduktionskurser i arbetsmarknadsutbildning osv. - inför AMS själv en regelbeträffande de egna tjänsterna som spärrar ut kvinnorna. Och att varaarbetsförmedlare ärett attraktivt Jobb. Till 210 jobb sökte inte mindre än 12000 personer. Jag kan inte inse att man kan tala om en spärr för kvinnorna på ettverksamhetsområde där mellan och av de sökandevarit kvinnor. Siffrorna var ungefär 7 000 män och litet över 5 000kvinnor. Länsarbetsnämndernaplockar ut dem som skall bli aspiranier. Det är rikligt att det inte finnsnågra formella krav på kompetens - ingen akademisk utbildning - för att man pådet sättet skulle utestänga dem som har praktisk erfarenhet. Möjligheten attsöka är öppen för alla. Länsarbetsnämnderna prövar alltså vederbörandeslämplighet, och Jag utgår från att fru inte har bytt fot sedan förraåret när vi diskuterade kvotering. Jag föreslog dä att man i varje falltidsmässigt i lokaliseringspolitiken skulle hjälpa kvinnorna, och vifastställde en gräns vid . Då säger fru att varje individ,oavsett kön, skall erhålla likvärdig behandling utifrån de krav somifrågavarande arbetsuppgifter ställer. I ett demokratiskt samhälle måste varjeindivid bli likvärdigt behandlad. Omlänsstyrelserna nu har 12 000 sökande och skall ta ut 210 av dessa, så har deskyldighet att la ut de 210 som är bäst kvalificerade utifrån de bedömningar degör. När det då är 7 000 män och litet över 5 000 kvinnor som sökt, är detklart att det blir fier män som antas. Det är alt behandla människor rikligt.Jag kan alltså inte föreställa mig alt fru har ändrat ståndpunktsedan förra året i den här myckel viktiga frågan. FruAF (): Statsrådet svarar inte på mina frågor: När blev det ett ökat krav påfacklig bakgrund inom AMS, och på vilka grunder fattades Hadejämslälldhelsdelegationen någon möjlighet att yttra sig om detta? Denprocentuella litvecklingen för kvinnorna ser faktiskt ut på följande sätt:1971/72 56 9é, året därpå 42 96, 1973/74 och 38 96. Avdem som antogs hade någon form av facklig verksamhet bakom sig. Detfinns inte någon spärr, säger . Ja, här har jag en vacker planschsom gjort när del gäller kvinnorna i facket.Medlemmar: män 58 96, kvinnor 42 96. Kongressombud: män 83 96, kvinnor 17 96.Förbundsstyrelse: män 83 96, kvinnor 17 96. Omrekiyteringen av kvinnor till tjänster som arbetsförmedlare De siffror som fru nu redovisade styrkte ju hundraprocentigtmitt påstående, när jag strök under att ännu så länge är männen mera aktivafackligt än kvinnorna. Då är vi borta från del, för fru siffrorbestyrkte som sagt mitt påstående. Detfinns alltså inga formella kvalifikationer och krav på dem som skall anställassom aspiranier. Men del gäller deras arbetslivserfarenhet, och har dearbetslivserfarenhet följer del oftast facklig erfarenhet med, vilket ärvärdefullt. Del är alla egenskaperna som skall mätas här. Auman 1971/72 antog kvinnor beror Ju uteslutande på, som jag säger, att mandå gjorde en rekrytering inom verket - gav alla fiickorna i skrivkarriären enchans att bli aspiranter. Del tycker jag var rikligt - det skall man göra, menman kan inte göra det , utan man får ge dem den chansen då och då. FruAF (): Jag tycker fortfarande, statsrådet , all när man nu gör olikasatsningar och tar lill extraordinära medel - för del tycker jag attkvoteringar är - borde man också uppmärksamma en sådan här fråga inomarbetsmarknadsverket självt. Jagundrar vad jämställdhetsdelegationen skulle ha alt säga om detta faktum, ochjag kommer med intresse att följa vad som händer. Begär AMS 500 nyaarbetsförmedlartjänster ? kan siffran bättre än jag. Detskall bli myckel intressant att se hur kvinnorna kommer att hävda sig. Jaghoppas att det kommer att gå fort för kvinnorna i facket, men det är kanskeinte alla som riktigt tror det. Jag utgår från såsom självklart alt Jämslälldhelsdelegationen vill attmän och kvinnor skall betraktas och behandlas lika efter sina kvalifikationer.Någon annan mening kan den rimligtvis inte ha. Och om vi haft kvotering härhade vi ju fyllt upp kvoten gott och väl, trots att och bland demfru gick emot kvotering. Överläggningenvar härmed slutad. 2 protokoll 1975/76:26-28 § 7 Om beredskapsarbetei form av ungdomsledarutbildning Torsdagen den 20 november1975 Omberedskapsarbete i form av ungdomsledarutbildning Herr arbetsmarknadsministern erhöll ordetför att besvara () anmälda fråga, 1975/76:90,och anförde: har frågat mig om Jag är beredd att verka för attlänsarbetsnämnderna ges möjligheter att anordna beredskapsarbeten förungdomar, som innefattar praktisk ungdomsledarutbildning inom olikaungdomsorganisationer. Regeringenhar - vilket meddelades i anslutning lill regeringsförklaringen den 15 oktober- givit möjlighet all ge ett förhöjt statsbidrag om till kommuner som anordnar särskilda beredskapsarbeten för ungdomar under 25år. Vidare ökas antalet praktikarbeten inom den offentliga sektorn medmålsättningen 5 000-6 000 platser. Ungdomsorganisationerkan få statsbidrag med upp till 33 96 av kostnaderna förberedskapsarbeten i egen regi. Som sådant arbete kan de också anordna praktiskungdomsledarutbildning. HerrLINDSTRÖM (s): Jag ber all få lacka arbetsmarknadsministern för svaret på min fråga. Deaktiviteter som redovisades i anslutning lill regeringsförklaringen och somarbetsmarknadsministern pekar på i svaret stöder Jag helt och fullt. Men jagtror inte alt de är tillräckliga för alt ge fiertalet arbetslösa ungdomar enmeningsfull sysselsättning under den stundande vintern. a. tror jag att ett33-procentigt bidrag är för lågt. Ungdomsorganisationerna har inte ens då rådalt la in ungdomar på del vis som är önskvärt. Jag uppfattar alltsåsvaret på min fråga som något negativt. Jagär också medveten om att den aktivitet som jag pekat på i min fråga inte lösernågra stora problem, men Jag vill ändå förorda att man undersöker möjligheternaatt åter ge länsarbetsnämnderna rätt alt igångsätta beredskapsarbeten förungdomar i form av ungdomsledarulbild-ning, och då gärna med sikte pålOO-procentigt lönebidrag. I stort sett var det ju del som gällde förra gången.Då fick ungdomarna . i limmen, och den ersättningen låg väl då ganska näralönen för ungdomarna. Denungdomsledaruibildning av delta slag som genomfördes förefaller migha givit mycket goda resultat. Jag har visserligen inte sett någon uppföljningför hela landet, men från mitt eget län, , har jag en ganska god bildav lägel. Av de 40 ungdomar som där fick möjlighet all delta i detta slag avutbildning har 11 erhållit anställning i den utbildande organisationen,22 har anställning i andra yrken och 7 genomgår vidareutbildning. Ingen gårutan sysselsättning. Sedan är det inte bara såatt denna typ av beredskapsarbete ger sys- selsättning för stunden,ulan det stora värdet av den utbildningen tror jag ligger i all den ger ettantal ungdomar en praktisk inblick i samhällsarbetet. Jag är också övertygadom alt elt fiertal av dem, som efter utbildningen fått arbete i andra yrken, iframtiden kommer att syssla med någon form av frivilligt samhällsarbete, ochvärdet av den verksamheten behöver vi här inte tvista om. Jagdristar mig nu att än en gång vädja till arbetsmarknadsministern om att hanlåter undersöka huruvida del inte är lämpligt att nu åter igångsätta sådantberedskapsarbete som vi här talar om, möjligen under något andra former. Deenstaka misslag som gjordes förra gången bör givelvis då rättas lill; kanskefår man också hålla något stramare tyglar vid inrättandet av enskilda platser.De misstag som begicks förra gången får inte, menar jag, föranleda att man heltavstår från en annars välmotiverad aktivitet. Omberedskapsarbete i form av ungdomsledarutbildning Det är rikligt som sade, att arbetsmarknadsstyrelsenserfarenheter av denna verksamhet inte är lOO-procentigl goda, men den fylldeändå en stor uppgift. Då var dock situationen på ungdomsarbetslöshetens områdeen smula annorlunda, framför allt när del gäller sammansättningen av dearbetslösa ungdomarna. har vi mindre arbetslöshet än när de häråtgärderna vidtogs . Viräknar med alt de åtgärder som vi nu föreslår och delvis har satt in skall varatillräckliga. Men, , om de inte är tillräckliga skall vi vidtaytterligare åtgärder för alt komma lill rätta med ungdomsarbetslösheten, ochdå är den ungdomsledareutbildning som vi här talar om en av de tänkbaraverksamheter vi kan ägna oss åt. För dagen anser jag emellertid inte läget varasådant, därför all de ungdomar som dominerar bland de unga arbetslösa ärflickor mellan , och för dem måste vi ha praktikarbete och vidtaandra åtgärder i arbetsmarknadspolitiken. Vi följer emellertid denna frågafrån dag till annan, och om ytterligare insatser behöver göras är detta medungdomsledarutbildning en av de åtgärder som vi kommer alt överväga. HerrLINDSTRÖM (s): Jag lackar för detta senare svar; del var enligt mitt sätt all se merapositivt än det första. Ungdomsarbetslösheten är förmodligen nu nästan likastor som den var 1972-1974. Jag har inga siffror lill hands och kan därför intebevisa det, men jag läste i gårdagens tidningar att 25 000 ungdomar under 25 årnu är arbetslösa och att man kan befara alt det blir fler. Därför tackar Jagför-del halva löfte som arbetsmarknadsministern nu gav, att man skall kommaigen om läget blir alarmerande. Överläggningen var härmedslutad. Nr 26 § 8 Om upprustning av SJ:s motorvagnståg påtrafiksvaga ban- Torsdagenden '''' Herrkommunikationsministern erhöll ordet för all besvara Om upprustning av herrRosqvists (s) anmälda fråga, 1975/76:83, och anförde: SJ:s motorvagnståg Herr talman! har frågat mig om Jag anser allde medel på trafiksvaga som av sysselsältningsskäl anvisats för bl.a. ombyggnad av SJ:s bandelar personvagnarockså kan användas för upprustning av exempelvis mo- torvagnståg på dettrafiksvaga bannätel. Sometl led i strävandena att snabbt skapa ökad sysselsättning har regeringenbeslutat alt lidigarelägga en lång rad industribeställningar ochanläggningsarbeten. En stor del av satsningen, eller 178 milj. kr., avserinvesteringar inom kommunikalionsverken och då främst SJ. a. att över 120 milj. kr. satsas på anskaffningar ochanläggningsarbeten inom SJ:s verksamhetsområde. Del gäller spårombyggnader,lok, vagnar, container, fordon, ombyggnad av personvagnar m. m. Eftersomupphandling skall ske i samråd mellan AMS och SJ och skall inriktas så all manfår snabb sysselsättningseffekt finns i beslutet inga direkta bindningar tillolika objekigrupper. Delär min förhoppning att satsningen även i någon mån skall kunna komma trafikenpå det trafiksvaga bannätel till godo i form av förbättrad vagnmaleriel. HerrROSQVIST (s): Jag ber allfå lacka kommunikationsministern för svaret. del av vagnmaterielen på det trafiksvaga järnvägsnätet är av en standardsom inte uppfyller dagens krav på komfort och bekvämlighet. Det behövs kanskefrämst nyanskaffningar men också ombyggnad, modernisering och viss upprustningav nuvarande materiel. Del vore inte realistiskt att tro alt allt kannyanskaffas på en gång. Närman , som kommunikationsministern här har redogjort för, avsysselsältningsskäl anslagit medel för upprustning av Järnvägsmateriel, är detglädjande om människorna i de landsändar som länge fått hålla lill godo medmindre bra vagnar också kan få möjligheter att åka litet mera tidsenligt. Degamla, skakiga och trånga motorvägnar som man på sina håll är helt hänvisadtill lockar inte lill sig resenärer. Från exempelvis mellersta län,varifrån jag själv kommer, tar det i det närmaste att med molorvagnkomma ut lill SJ:s stambana. Och tre limmar i en gammal, omodern rälsbuss ärinte lockande. Många som har möjlighet till det lar i stället den egna bilen.Men blir komforten bättre är jag övertygad om att resenärerna kommer åter tilljärnvägen. Samtidigtsom man här gör insatser för sysselsättningspolitiken kan man allså uppnå endel av en trafikpolitisk målsättning, nämligen att få människor att i högregrad utnyttja och kollektiva trafikmedel. Jagtackar åter för svaret. Jag tolkar del så att de åtgärder som vidtagits 20 av också kan innebäraett steg mot för- bättring av trafikutbudelför människor som bor i områden som ligger på längre avstånd från de storajärnvägslinjerna. Överläggningenvar härmed slutad. §9 Om åtgärder mot trafikolyckor med utryckningsfordon Herr kommunikationsministern erhöll ordetför att besvara (vpk) anmälda fråga, 1975/76:91,och anförde: har frågat mig vilka initiativ jag avser att ta i syfteatt genom översyn av gällande bestämmelser och trafikföreskrifter, förbättradförarulbildning och övriga länkbara åtgärder söka reducera frekvensenolycksfall, där utryckningsfordon är inblandade, lill elt minimum. Detrafikregler som rör utryckning finns i 6 och 12 Si! vägtrafikkungörelsen.Bestämmelserna innebär att förare av utryckningsfordon i trängande fall fårpåkalla fri väg genom att använda larmsignal. I sådant fall behöver förareninte iaktta de vanliga trafikreglerna, men delta fritar honom inte frånskyldigheten all visa tillbörlig hänsyn lill andras säkerhet. För övrigatrafikanter innebär reglerna en skyldighet att i god lid lämna fri väg. Om delbehövs skall förare av fordon stanna. Denna avvägning motsvarar vad som gälleri andra länder. Deförare som kör utryckningsfordon tillhör regelmässigt polis-, brandförsvars-eller sjukvårdsorganisationen. I fråga om utbildningen av förarna har olikaåtgärder och initiativ genomförts. Sammanfattningsvis kan principen sägas varaatt vederbörande huvudman svarar för all förarna har den kompetens som behövs. Omåtgärder mot trafikolyckor med utiyckningsfördon (vpk): Jag lackar kommunikationsministern för svaret på min fråga, som ärföranledd av att antalet olyckor där utryckningsfordon är inblandade synes haökat . Detökade antalet ambulanser och andra utryckningsfordon samt en betydligt ökadmolorfordonstrafik har naturligtvis bidragit till den utvecklingen. Främst ärdel ambulanser men även polisbilar och brandfordon som varit inblandade isvåra olyckor, där förare som kört mot grönt ljus i stort sett oförskyllt hardrabbats. Trots alla försiktighels-åtgärder med kontrollbesiklning av fordon,utbildning av förare, noggranna instruktionerom iakttagande av försiktighet igatukorsningar och gatuhörn med trafiksignaler inträffar ett ganska stort antalolyckor med utryckningsfordon inblandade. Jagtror inte all detta beror på alt del stora fiertalet förare har för bråttomeller inte iakttar försiktighet; tvärtom tror jag all vi här har att göra meden myckel skicklig yrkeskår. Men ibland har dessa förare Omåtgärder mot trafikolyckor med utiyckningsfördon kanske inte fåll sådanainstruktioner och så grundlig och omfattande utbildning som vore befogat ochönskvärt. Svårigheten att snabbt lokalisera polisbilars, ambulansers ochläkarbilars sirener, pressen på förarna att snabbi förfiytta sig lill eller medsvårt sjuka, för stort förlitande på förkörsrätten och känslan hos vanligabilförare att de utan risk kan köra mot grönt ljus är säkerligen bidragandeorsaker till många olyckor. Jaghar velat aktualisera frågan med tanke på den relativt stora omfattning somdessa olyckor har fått och har velat understryka alt man på allt sätt börförsöka reducera olycksfallsfrekvensen och förebygga sådana olyckor.Kommunikationsministern har också i svaret hänvisat till att utbildning avförare genom olika åtgärder och initiativ har ägt rum. Jag skulle i detsammanhanget vilja fråga om del sker någon samordning av utbildningen mellanpolis-, brandförsvars- och sjukvårdsorganisationerna i syfte alt åstadkommalikartade bedömningar, instruktioner och utbildning för olika slags förare. Även om varje olycka är i högsta grad beklaglig även därutryckningsfordon är inblandade är sådana olyckor trots allt sällsynta, inteminst med beaktande av utryckningsverksamhetens omfattning. Detvä kategorier som oftast har anledning att hålla hög hastighet vid utryckningär polismännen och ambulansförarna. Polismännen får genom rikspolisstyrelsensförsorg en utbildning som är upplagd med särskild hänsyn till denverksamheten. När det gäller ambulansförarna är det, som framgick av mitt svar,i första hand huvudmännen som har att sörja för att förarna får de kunskapersom behövs. Särskild utbildning för denna förarkategori har bedrivitsförsöksmässigl, och har förklarat sig villigt all medverkatill att en läroplan för utbildning av ambulansförare slutligt utformas.Arbetet med detta pågår i samverkan mellan företrädare för socialdepartementetoch , varvid också ,irafiksäkerhetsverket och är inkopplade. Låt mig slutligen upprepa hur verkligheten ser ut.Den omständigheten att en trafiksignal visar grönt ljus innebär inte att föraresom närmar sig en sådan korsning helt kan släppa uppmärksamheten på trafiken påden korsande galan. Man måste alllid iaktta försiktighet, och det framgår avvägkungörelsen. Därvidlag råder det alltså ingen tvekan. Reglerna innebär altföraren måste vara beredd på att det kan uppstå situationer som medför att haneller hon måste stanna trots del gröna skenet i signalen. Ett exempel på ensådan situation är Just den utryckningsverksamhet som och Jag diskuterar. (vpk): Jag ber att få tacka kommunikationsministern för det ytterligare beskedhan har givit beträffande frågor som hänger samman med det problem som jag hartagit upp. Jag vill uttrycka den förhopp- ningen att de åtgärder somkommunikationsministern nu har redovisat skall leda till att vi får en minskadolycksfallsfrekvens på delta område. Överiäggningenvar härmed slutad. §10 Om vidgad skyldighet för postverket att inlösa checkar Herr kommunikationsministern erhöll ordetför att besvara () anmälda fråga, 1975/76:99,och anförde: har frågat mig om Jag är villig medverka till attpostverket inlöser checkar från landels samtliga banker från samma tidpunkt ochpå i övrigt samma villkor. Vidsamgåendet mellan förutsattes bl. a. att postverketskulle kunna åtaga sig serviceuppgifter även för andra banker än PK-banken.Sådan serviceverksamhet bedrivs på försök beträffande vissa bankbokslransaktioner. Vadgäller konlanlinlösen av checkar har postverket innan beslut härom fattas bl.a. velat klarlägga konsekvenserna för verket, dess personal och för detlångsiktiga samarbetet mellan postverket och . Beslut har fatlatsom konlanlinlösen av checkar från upp lill . Överläggningarmellan postverket och företrädare för andra banker pågår f n., varför Jag intenu är beredd att närmare kommentera frågan. HerrFÅGELSBO (c): Jag skall be att få tacka kommunikationsministern för att jag har fåttmin fråga besvarad. Närbankerna införde lördagsstängning värdet många som reagerademot det. Man ansåg att bankerna är serviceinrättningar som skall slå lillallmänhetens förfogande, och många ville använda sina lediga tillbankärenden. Men bankerna har förblivit stängda . Människan äranpassningsbar, och även om man i början reagerade surt mot lördagsstängningenhar man funnit sig i det hela. Dådet blev en fusion mellan postbanken och trodde man att del kanskeskulle göra del möjligt att ge människorna en viss service när det gällde attlösa in checkar . Man tog för givet alt det skulle komma att gällacheckar från alla banker, eftersom postverket är allas vår egendom - ettserviceorgan för oss alla. Men meddelades att PK-bankenscheckar på elt belopp upp lill . skulle lösas in på postkontoren. Del ärklart att andra banker och kontoinnehavare i andra banker har reagerat motdetta och ställt frågan: Är det här någon sorts styrning? Vad blir det av denfria konkurrensen? Hur kommer del sig alt postverket träffar en överenskom- Omvidgad skyldighet för postverket att inlösa checkar Omvidgad skyldighet for postverket att inlösa checkar melse med bara en bank? Detsägs nu i svaret att den här serviceverksamheten skall bedrivas på försök. Dettaär naturligtvis också en viktig ekonomisk fråga. Om del skulle medförakostnader att inlösa även andra bankers checkar, så får man väl finna sig idet. Men att det skulle resas andra hinder reagerar man emot. Jag skulle därförvilja ställa följande lilläggsfråga lill statsrådet: delta verkligenkonkurrens på lika villkor? Med anledning av inlägg vill jag bara säga två saker. Detvar ju inte postbanken som beslutade att slänga de andra bankerna pålördagarna. Vidare får man oavsett hur de här överläggningarna slutarförutsätta all postverket vill bygga upp den nya servicen successivt med hänsynlill sina resurser och möjligheter i övrigt. HerrFÅGELSBO (c): Det är naturligtvis riktigt som kommunikationsministern säger, och Jagpåstod väl heller aldrig att del var postbanken som slängde de andra bankernapå .