prot · FZ0997 · 1975-12-31 00:00:00 — I beaktande av de utomordentligt svåra förutsättningarna ter sig deresultat som polisen och tullen uppnått beundransvärda. Del är omöjligt atthelt stoppa narkoiikasmugglingen. Men genom tullens ständiga verksamhet tvingassmugglarna till försikiighet, vilket innebär ökade svårigheter för dem. När ettstort beslag har kunnat göras märks efter en tiden minskning av tillgången påde vanliga försäljningsställena. På detta säll kan polisen och tullen genomsitt oavbrutna, energiska arbete bidra till att begränsa narkotikaproblemen.Det är angeläget att tullen får resurser för all ytterligare intensifierajakten på narkotikasmugglare. Allt talar för att sådana insatser ger resultat.Det gäller att i största möjliga uisträckning söka stoppa narkolikaflödet redanvid gränsen. har, trots den yrkesmässiga smugglingens ökning, inte skett någonutökning på personalsidan. Verket har inle heller fått någon nämnvärdkompensation för arbetstidsförkortningarna. ningstjänstemän skallklara hela bevakningsverksamhelen inkl. dygnet runt. Endast130 tjänstemän är specialutbildade för narkotikabekämpning. Visseriigen har istället bl. a. omdisponering skett av personalen, som vidareutbildats ochtillförts vissa tekniska resurser, och vissa andra åtgärder har vidtagits föratt effektivisera verksamheten. Dessa åtgärder är emellertid inte tillräckligaför att tullens narkotikabekämpande verksamhet skall kunna utökas ochintensifieras. Härför erfordras personalförslärkningar och fortsattspecialutbildning. Utvecklingen på den organiserade smugglingens område gårsnabbt. Smugglingsvägarna och -metoderna förändras, fier internationelltverksamma, välorganiserade ligor tillkommer, farligare varor - t. ex. heroin -introduceras, etc. Medhänvisning till det anförda hemställes om kammarens tillstånd att lill herrfinansminisiern ställa följande fråga: Vilkaåtgärder vill herr finansministern föreslå för att ytterligare intensifieratullens narkotikabekämpande verksamhet? 1975/76:163 av herrGlimnér (c) lill herr industriministern om exploateringen av olje- ochgasförekomster i : Förekomsten av naturgas i västra harlänge varit känd. Genom privat initiativ utnyttjas denna gas inom såvälindustrier som bostäder för värmebehov. Frågan om geologisk undersökning föratt få förekomsten av naturgas på klargjord har framförts i riksdagensåväl 1970 som 1974. betänkande nr 23 till riksdag anförde ulskottel:"Ulskottel förutsätter att berörda myndigheter uppmärksammar frågan och vidtarerforderiiga åtgärder." uiskouets yttrande blev också riksdagensbeslut. Under1974 har ansökningar inlämnats från såväl () somkommuner och enskilda företag om tillstånd all genom borrning eftersöka oljaoch gas inom . Införutsikterna av undersökning beträffande förekomsten av gas och olja påöstgötaslätten har de som på sina fastigheter utnyttjat gas föruppvärmning av bostäder och industrier ställt sig frågan: Kommer man atttillförsäkra oss fortsatt rätt lill denna gas på de egna fastigheterna vid eneventuell exploatering av olja och gasförekomsler? Medhänvisning till del anförda hemställer jag om kammarens tillstånd att tillindustriministern ställa följande frågor: Kommertillstånd att medges såväl stal och kommuner som enskilda företag alt söka efter olja och gas inom eller kommer delta tillstånd att enbart ges till det statliga bolaget? medverka till att de som redan utnyttjar gas på sina fastigheter tillförsäkras denna rätt vid en eventuell exploatering av gas och olja på ? 1975/76:164 av herrSvensson i (vpk) till herr socialministern om vården av utvecklingsstördabarn: Förhållandena för de utvecklingsstörda barnen - nuföreträdesvis de under institutionell värd - har kommit iblickpunkten. Därvid har omständigheter avslöjats som ger anledning lillsynnerligen allvariig oro över hur denna del av den samhälleliga barnomsorgenfungerar. Undersistlidna är har särskilt ett exempel på missförhållanden blivit uppmärksammat:vårdhemmet på . Missförhållandena har anmälts till vederbörandemyndigheter . Utförligt viii-nesmalerial föreligger. Enomfattande polisutredning har genomförts. En livlig offentlig debatt har förtsi Gotlandspressen. Urdet material som framkommit står hell klart all missförhållandena varit avsynneriigen grov natur. Det handlar icke om tillfälliga övergrepp eller enstakaförlöpningar. Del handlar icke om förhållanden som - mer än till ringa del - ärförklarliga med hänvisning till bristande materiella resurser ochotillfredsställande arbetsförhållanden för personalen. Dethandlar om en bedriven misskötsel. Del handlar om kontinueriiga- man frestas nästan säga rutinmässiga - övergrepp mot en helt försvarslöskategori barn. Det handlar om uttryck för en egoism och känslokyla av dessbättre sällsynt natur mol en kategori barn som kanske mer än andra är beroendeav emotionell kontakt för sin utveckling och trygghet. Det handlar om falskyrkessolidaritet och överslätande bortförklaringar från ansvariga. Det handlarom en tydligen total oförmåga, såväl hos kommun som hos högre myndigheter, attingripa och rätta lill situationen. Det handlar om dröjsmål i handläggningenoch brist på adekvata åtgärder. Avhandlingarna i ärendet Hästnäs framgår att bevis föreligger för en radbruialiteier mot barnen samt att väl grundade misstankar föreligger rörande änfler sådana handlingar. Varken omsorgsstyrelsen på Golland ellersocialstyrelsen har emellertid vidtagit åtgärder för att förändra förhållandena.Utbyte eller omflyttning av personal har tydligen ej skett. Åtal harunderlåtits, bl. a. med motivering att flera av de skyldiga inte står underIjänsleansvar, att brotten hunnit bli preskriberade eller att åtal inle skulleförbättra situationen för barnen. Medanledning av det inträffade vill jag till statsrådet ställa följande frågor: Anser statsrådet att den institutionella vården avutvecklingsstörda barn allmänt fungerar tillfredsställande? Vad har statsrådet vidtagit för åtgärder medanledning av vad som framkommit om förhållandena på det berörda området? 1975/76:165 av herrHovhammar (m) till herr jordbruksministern om åtgärder mot försurning av sjöaroch åar: Försurningenav sjöar och åar, framför allt i och , sker nu mycketsnabbi. I alll fler sjöar dör fisken och t. o. m. den bak-terieflora, somnormalt svarar för nedbrytningen av organiskt material, håller på attförsvinna. Förhållandenaunderstryks mycket siarkl i den ulredning som framlagis, Uiredningen omälgärder för au motverka de negativa effekterna av svavelutsläpp (Ds Jo1976:2) Mindre Svavel - Bättre Miljö. Utredningen påpekar det faktum attskadorna i vatten kommer att kvarslå om inte åtgärdervidtages och föreslår därför en försöksverksamhet med kalkning i sjöar ochvatten. Redanvid fjolårets riksdag motionerade jag om att skulle få iuppdrag att prioritera vilka vatten som av ekonomiska skäl - eller fritidsskäl- i första hand bör räddas, samt att komma med förslag till skyddsåtgärder.Ärendet är brådskande om inte många fler vatten skall dö. Motbakgrund av det anförda ber jag om kammarens tillstånd att till herrjordbruksministern slälla följande frågor: Har regeringen givit i uppdrag attprioritera vilka vatten som av ekonomiska skäl eller fritidsskäl i första handskall räddas? När kan åtgärder väntas för att hindra en ökadförsurning av sjöarna? 1975/76:166 av herrTorwald (c) till herr kommunikationsministern om pendeltrafiken päjärnvägssträckan : Enligl pressuppgifter denna dag skall SJ ha begärtersältning med 15 miljoner från berörda kommuner för att behålla den spårbundnakollektivtrafiken på sträckan . Detta skulle innebära enhöjning av kommunalskatten i de berörda kommunerna med överslagsvis . Denkommunala subventionen lill pendlarna skulle enligl SJ-kraven komma att uppgålill ca . per person, eftersom det är ca 2 000 trafikanter somutnyttjar den aktuella bandelen för sina resor. Motsvarande kommunalasubvention till de SJ-befordrade resenärerna i ulgör däremotbara ca . per person: Visserligen utgör antalet resenärer där ca 50000, men ä andra sidan rör det sig där om ett flertal SJ-linjer och betydligtlängre sammanlagd sträcka. Enligt min mening är det uppenbart att SJ:s kravdiskriminerar pendlarna i . EnliglSJ:s egna uppgifter skulle den rullande materiel som används för pendeltrafikeni vara så starkt nedsliten alt man måsle skära nedtrafiken, om en nyanskaffning inte kommer till stånd. Uppenbariigen menar nu SJatt berörda kommuner skall ta på sig bördan av erforderiiga nyinvesteringar,som beror på att SJ hitintills ej underhållit och förnyat den rullandematerielen pä ett godtagbart sätt. Detta skulle innebära en övervältring avkostnader på kommunerna beroende på statlig underlätenhet all skola sinrullande maieriel, något som jag ej kan acceptera. Enligtpressuppgiflerna skulle emellertid SJ även ha förklarat sig berett all reducerasina krav kraftigt, om man bara får föra över pendeltrafiken på landsväg. Dellaskulle innebära att ytterligare 70-80 bussar skulle trafikera E 3:an ochinfartslederna till med påtagligt ökad risk för trafikolyckor samtstarkt negativa miljöeffekter för berörda bostadsområden i . Kommunensansträngningar att förbättra trafiksituationen liksom miljön i Göteborgscentrala delar skulle avsevärt motverkas. En lösning med bussar är frän dessasynpunkter oacceptabel. Underhänvisning lill vad jag här anfört anhåller jag om kammarens tillstånd att tillherr kommunikationsministern ställa följande frågor: Anser statsrådet det rimligt att kommunerna längslinjen skall belastas med kostnader för investeringar somuppenbariigen avser alt eliminera effekterna av otillräckligt underhåll ochotillräcklig förnyelse av den rullande materielen ? Anser statsrådet det lämpligt alt pendeltrafikenför 2 000 personer på denna handel överförs från tåg lill landsvägsbuss? Anser statsrådet att SJ:s krav är förenliga med dettrafikpolitiska handlingsprogram som är under utarbetande inom departementet? 1975/76:167 av () till herr kommunikationsministern om renhållningen på rast- ochparkeringsplatser längs allmänna vägar: När snön smäller bort avslöjas obarmhärtigt och pånytt att nedskräpningen längs våra vägar är ett allvarligt miljöproblem. Förväldigt många människor är det obegripligt att myndigheterna inte lyckats kommatill rätta med delta. Allmäntgäller att kommunerna har det yttersta ansvaret för renhållningen i naturen.Della framgår bl. a. av den kommunala renhållningslagen, som aniogs avriksdagen 1970. Då fastlades också i ett tillägg lill allmänna väglagen, allväghållaren skulle svara för alt vägen och vägområdet hälls i sådant skick attskäliga sanitära hänsyn och trevnadshänsyn tillgodoses. Delta avser ävenparkeringsplatser och rastplatser: Väghållarens renhållningsskyldighet gällerför mark lill en bredd av 25 m intill sådan parkerings- och rastplats i den månallmänheten har tillträde till marken. Erfarenheternasedan lagstiftningens tillkomst har visal att problemen framför allt när detgäller fekal förorening ökat. Av de alltför få toaletter, som byggts,har kommuner, turistföreningar och andra organisationer svarat för flertalet,bara för en liten del. väglag har inte lett till någonförbättring i della avseende. Bristernahar påpekats av kommuner, naturvårdare och trafikanter. En framstötfrån Håll rent ledde emellertid till att gjordeen utredning för att belysa renhållningsproblemen på rastplatser längsallmänna vägar. En rapport avlämnades . konstaterade attproblemen förelåg och kom till slutsatsen attansvaret för byggande och drift av toaletter på rastplatserna borde delasmellan verket och kommunerna med riktpunkten att parterna skulle svara förvardera hälften av kostnaderna. har emellertid inte ansett sigkunna acceptera förslag. Förbundet anser, att ett kommunalt engagemangi byggande och drift av toaletter längs de allmänna vägarna inte motsvarar denansvarsfördelning mellan stat och kommun beträffande väghållningen, som dragitsupp av statsmakterna. Detta framfördes i en skrivelse till kommunikationsdepartementeti tillsammans med en hemställan om åtgärder för att lösa frågan:Vägverket har avstyrkt denna i ett yttrande. skrivelselämnades av regeringen utan annan åtgärd än att den överiämnades tillvägverket. Kontentanav detta är att kommunerna och inte kunnat komma överens om ansvars-och kostnadsfördelning och regeringen har låtit frågan vara. Nedskräpningen är omfattande. Toaletter saknas som regelvid rastplatserna. Det är angeläget att dessa frågor kan lösas. Medhänvisning till det anförda hemställer jag om kammarens tillstånd att till herrkommunikationsministern ställa följande frågor: Anser statsrådet att renhållningen längs vägar ochpå rastplatser är tillfredsställande? Avser statsrådet att ta några initiativ i syfte attskapa förutsättningar för tillkomst av ytieriigare toaletter och avfallsservicevid rastplatser och parkeringsplatser? 3:Vilken uppfattning har statsrådet om ansvars- och kostnadsfördelning mellankommunerna och , när det gäller uppförande och drift av toaletter vidallmänna vägar? §18 Meddelande om frågor Meddeladesatt följande frågor framställts 1975/76:305 av herrJohansson i (s) till fru statsrådet om anställningsskyddet viderhållande av sjukbidrag: I motionen 1975:1718 föreslog herrar ochGöransson en ändring i lagen om anställningsskydd i vad avser arbetsgivarensrätt att häva anställningen för sädana anställda som erhåller sjukbidrag enligtlagen om allmän försäkring. Motionärerna föreslog även en ändring av lagtextensä att lagen skulle få en klar innebörd att arbetsgivaren ej skulle ha rätt althäva anställningen då anställd erhåller sjukbidrag. Inrikesutskottetbehandlade molionen och avgav yttrande i sitt betänkande 1975/76:18. Utskottetställde sig positivt till det förslag som motionärerna framfört.Utskottet ansåg sig dock inte kunna tillstyrka en lagändring utan närmareutredning, men föreslog att regeringen i lämpligt sammanhang skulle ta upp denaktualiserade frågan samt presentera förslag till lösning. Någon proposition omändring av lagen enligt de syften som motionen anvisar har inte lagts fram förriksdagen. tillämpas inom arbetslivet den ordningen att man sägerupp dem som fält sjukbidrag. Under nu rådande lågkonjunktur har många företag,i syfte att nedbringa antalet anställda, skärpt uppsägningsrutinen. Frågan omen lagändring har således blivit ännu mer aktuell än vad den kanske var närmotionärerna lade fram sin motion. På anförda skäl vill jag ställa följandefråga till fru statsrådet: statsrådet att lägga fram proposition omändring i lagen om anställningsskydd enligt motionen 1975:1718 som tillstyrktesav inrikes-utskottet i dess betänkande 1975/76:18? 1975/76:306av i (c) till herr justitieministern om skärptabestämmelser för lämnande av kredituppgifter om privatpersoner: För att bedriva yrkesmässigkreditupplysningsverksamhet fordras tillstånd av datainspektionen. Dettagäller dock ej kreditupplysningsverksamhet som bedrivs genom tryckt skrift.Sådan verksamhet är dock underkastad vissa regler i kreditupplysningslagen.Detta innebär bl. a. att kredituppgifter om privatpersoner endast får lämnasnär betalningsförsummelse har fastslagits av domstol genom dom ellerlagsökningsutslag. Däremot krävs ej all domstolens avgivande har vunnit lagakraft för alt uppgiften skall fä tryckas. Enligtmin mening, för att trygga den enskilde medborgarens integritet ochrättssäkerhet, skulle endast sådana uppgifter som avser enskild medborgaresbetalningsförsummelse få publiceras och först efter det att lagsökningenvunnit laga kraft. Medstöd av vad jag anfört vill jag ställa följande fråga till herr justitieministern: Vill statsrådet medverka lill attkreditupplysningslagens bestämmelser utformas så att kredituppgifter omprivatpersoner endast får lämnas när belalningsförsummelse har fastslagits avdomstol och först efter det att utslagel vunnit laga kraft? 1975/76:307 av herrForslund (s) till herr finansministern om rätten till avdrag för kostnader förarbetskläder: beslutade om viss avdragsrätt vidinkomsttaxeringen för kostnader för arbetskläder. Uppgifter tyder nu på atttaxeringsnämnderna har varierande praxis för bedömning av avdragsrätten. Vill statsrådet redovisade erfarenheter som gjorts samt meddela om erfarenheterna föranlederåtgärder beträffande anvisningar? §19 Kammaren åtskildes .