prot · FZ0985 · 1975-12-31 00:00:00 — Jag tänker här påviss miljöstörande induslri. Del är klart att inte vi heller så gärna vill haden industrin i , men å andra sidan är arbetstillfällena dyra för oss.Jag anser all staten därför har ell speciellt ansvar mot befolkningen iområdet och att staten bör hjälpa lill all skapa någon sorts ersällning för delsom bohuslänningarna så alt säga inte får lov all ha - och kanske inle hellerså gärna vill ha. förslag som jag hoppas all regeringen kan överväga isamband med översynen av siödområdesgränserna är all eventuellt hänföra norraBohuslän till det inre slödområdei. Själv tycker jag att det vore en rimligåtgärd. Slutligen undrar jag om inle statsrådet kunde medverkalill alt Atomenergi säljer den mark som förelaget nu har i Sannäs i Tanumskommun? Det är värdefull induslrimark som skulle kunna användas lill någotbättre än att som bara ligga till ingen nytta. Del är inte så alt man i harsådan brist på induslrimark all man på en gäng, om Atomenergi säljer det lilla område som herrLindahl i här lalar om, fär flera industrier lokaliserade dit. Jagär medveten om situationen i norra , som Jag hade lillfälle att besökaförra veckan tillsammans med den särskilda arbelsgrupp som tillsatts medrepresentanter för länsstyrelse, landsting, länsarbetsnämnd och kommuner. Vi äralla medvetna om situationens allvar. Men del är intressant att konslalera, alti dagens läge med de fä nyetableringar och den lilla sysselsättningsökning inomden industriella sekiorn av vårt näringsliv som vi nu har, så har redanfått lokaliseringsstöd lill ett par förelag, som har medfört ensysselsättningsökning pä 50-60 personer. Vi har flera ansökningar liggande fördel områdel, och vi kommer att fortsätta att slödja norra med alla demedel vi har lill vårt förfogande. Omsysselsättningen för SJ-personal i kommun HerrLINDAHL i (fp): Jag tycker alt vad herr statsrådet nu sade är myckettillfredsställande. Men vad beträffar Atomenergis mark i så är den noginte helt betydelselös. Sä länge Atomenergi har kvar den marken kommer det allfinnas en viss oro för all man där kommer alt uppföra enupparbelningsanläggning för plutonium. Och det är någonting som gör alt detinle är speciellt attraktivt för andra företag att lokalisera sig till områdel.Dessutom är detla en strategiskt välbelägen mark, som i annal fall skulle varaattraktiv för många industrier. Överläggningenvar härmed slutad. §8 Om sysselsättningen för SJ-personal i kommun Herr kommunikationsministern erhöll ordetför att besvara i Agnas (m) anmälda fråga,1975/76:250, och anförde: i Agnas har frågat mig om jag är beredd medverka till attVännäs fär annan sysselsättning i stället för den sysselsällning som kommunenmist och kan komma att mista genom SJ:s inskränkningar av sin verksamhel. Fråganavser SJ:s presenningsverkslad i , som är en av de re-paralionsplalserdär presenningsunderhåll f n. sker. Isyfle all rationalisera underhållet har SJ undersökt alternativet allkoncentrera delta lill platser, däribland . Innanfrågan om reparationsplaisernas framtida antal och lokalisering avgörs av SJkommer enligt uppgift ytterligare alternativ att undersökas. Syftet är givelvisalt nå en så ändamålsenlig lösning som möjligt. T. v. får resultatet av dessapågående överväganden avvaktas. Omsysselsättningen för SJ-personal i kommun Hen i Agnas (m): Jag ber att få tacka kommunikationsministern för svaret, som är myckettydligt och som ökar min oro. Närdet stod klart att den verkstad som finns på deltaområde i botas av förflyttning och att i första hand sex personer därvidmister sitt arbete blev oron stor. Den tidigare utvecklingen har för Vännäsdel inneburit att SJ, som är den största arbetsgivaren, har inskränktverksamheten. Man har pä mänga områden anledning att fråga på vad säll . Det talas i bland personalen om underbemanningoch krävande tjänst och all det behövs nyanställningar. Härtillkommer detta vindkast, som det har kallals. Det har nämligen gjorts enutredning, där chefen för driftsverkstaden i varit med. I den har dettalats om att man skulle utvidga: man skulle ha minst sju man anställda menplats för,lio tolv. De tre verkstäderna på delta område skulle ligga iHelsingborg, och . Det verkar också vettigt om vi kastar enblick pä kartan. är även en stor knutpunkt för järnvägen och ligger mitti del väldiga . Befolkningeni har tyckt att detla är en riktig planering. Och så kom plöisligi förnågon vecka sedan meddelandet att det kanske inte alls blir så. Det talas omflyttning till , alltså söderut. Jag måste då ställa frågan: Skall vi däfä någonting annal i stället? Jagförstår alt kommunikationsministern inte har så lätt att svara på det, eftersomsaken ännu inle är helt avgjord. Men det svar jag har fått stärker mig i minamisstankar att det kommer att gä som det har gjort tidigare: Det blir mindreverksamhet pä den statliga sidan i . Vihar i reda pä att vägverkei funderar på alt dra in arbetsområdet iVännäs och . Del belyder också mindre sysselsällning. Alll detla ärdroppar som faller på samma sten. Det gör alt människorna i tycker attden politik som förs är myckel märklig. 1svaret talas det om rationalisering av underhållet. Låt mig upprepa en frågasom jag ställl i flera frågestunder tidigare : Vad är rationalisering?Skall man inle ha en helhetssyn på effekterna av en sådan här åtgärd? Slutligensägs det i svarei alt man måste försöka finna ändamålsenliga lösningar. Jag kaninle förslå annal än all del med lanke pä de mänga milen osv. är praktiskt allverksladen ligger just i . I varie fall måste man försöka hitta nägonannan sysselsättning för . På de orter där SJ haft verksamhel av den häromfallningen är SJ fakliskl moraliskt pliktig att erbjuda sysselsättning ifortsättningen också. Jag ber i alla fall alt fåtacka för svaret. Överläggningen var härmedslutad. § 9 Om villkoren förrätt att framföra postbåt Herr kommunikationsministern erhöll ordelför att besvara i (fp) anmälda fråga,1975/76:255, och anförde: i har frågal mig om jag anser myckel storpraktik och erfarenhet vara tillräcklig grund för dispens från formella krav ivissa fall vid förande av fartyg. Förbehörighet att föra fartyg finns bestämmelser i sjöbefälskungörelsen(1960:487), vari anges krav på teoretisk utbildning och praktisk erfarenhelfrån sjötjänslgöring. Kraven är beroende av fartygels typ och storlek och denfart i vilken fartyget används. För den som uppfyller kraven utfärdarsjöfartsverket särskilt behörighetsbevis. Undanlag frän kraven kan enligtkungörelsen medges av . Därvid gäller att den teoretiskautbildningen i viss utsträckning kan ersättas med praktisk tjänstgöring tillsjöss. Om dispens skall kunna medges är emellertid beroende av omständigheternai det enskilda fallet. HenLINDAHL i (fp): Anledningen till all jag slällt denna fråga är alt jag har gjortsuppmärksam på elt fall som inträffat i . Det är fråga om en man somvarit i hela sitt liv. Under kriget var han bl. a. bästeman på sin egenskuta. Han har vidare varil båtförare för loisarna i . har han fört postbåten mellan och . harsjöfartsverket upptäckt att han saknar formell kompetens, och man har vägralatt ge honom dispens. Detär alldeles oerhört att en myndighei kan uppträda så, framför allt om manställer det i relation lill vad slatsrådet säger i slutet av sill svar att"den teoretiska utbildningen i viss ulslräckning kan ersättas med praktisktjänstgöring lill sjöss". Här är del ju verkligen fråga om praktisk tjänstgöringtill sjöss. Kompetenta nauiiker har dessulom i yttrande till sjöfartsverketintygat att de anser honom uppfylla de krav som kan ställas. Del har verkeiinie tagit hänsyn lill. Ensådan här stelbent byråkratisk tolkning av reglerna är inle lämplig i något sammanhang.I detta fall går del ul över inte bara den enskilda människan - det drabbarfakliskl i viss mån en hel ö och alla dess invånare. Och till vilken nytta?Jo, för au några paragrafryttare inbillar sig alt en man som har gjort en sak i15 år inte kan göra den i framliden pä grund av att han saknar elt papper. Delär Ju i praktiken del enda del är fråga om. Alt han har den prakliskakompetensen har ingen satt i fråga. Jag förutsätter alltså att statsrådet kommer au med välvilja behandla dendispensansökan som finns i ärendei. Vi skall inte, som i känner väl lill,diskulera enskilda ärenden i . Låt mig emellertid efter 2 protokoll 1975/76:85-86 Om villkoren för rätt att framföra postbåt Omanpassning till handikappade m.fl. av pendeltågsslationerna i replik sägaall han gör del litet för lätt för sig när han argumenterar utifrån detakluella fallet. Delfall som tar upp i sin fråga har avgjorts av sjöfartsverket.Dispensfrågan är efter besvär f n. föremål för regeringens prövning. Iavvaktan på regeringens beslut är jag förhindrad all uttala mig i sakfrågan. HerrLINDAHL i (fp): Jag har inte väntat mig att statsrådet skall ullala sig i besvärsfrågani dag. Men jag vill än en gång påpeka alt jag lycker del är orimligt ochhäpnadsväckande att i ett sådanl här fall inte har kunnat setil) den prakliska verkligheten. Jag hoppas därför att statsrådet kommer attvisa en betydligt mänskligare inställning. Överläggningenvar härmed slulad. § 10 Om anpassning till handikappade m. fl. Herr kommunikationsministern erhöll ordetför att besvara () anmälda fråga, 1975/76:261, ochanförde: har frågat mig om jag vill medverka till altpendeltågsstationerna i görs bättre anpassade för äldre,handikappade och personer med små barn. Frågorsom hänger samman med de handikappades behov av särskilda åtgärder ocharrangemang inom kommunikationsväsendet behandlas fortlöpande av de statligaIrafikverken. Inom vissa verk arbelar särskilda samarbetsgrupper med dessafrågor. I grupperna ingår företrädare för han-dikapprörefsen. Undersenare är har särskilda beslämmelser införts och ålgärder vidtagits som harmedfört och kommer att medföra förbättringar i vad gällerkommunikationsväsendets anpassning till de handikappades speciella krav. Föratt överväga de yllerligare möjligheler som finns alt underlätta resandet fördehandikappade tillkallade jag särskilda sakkunniga. Dessa avlämnade ihöslas sitt betänkande (SOU 1975:68)- Handikapp-anpassad kollektivtrafik. Denav aktualiserade frågan har behandlals av ulredningen. Utredningenhar därvid, i ett ramprogram för anpassning av kommunikationsväsendet lill dehandikappades speciella krav, bl. a. föreslagit åtgärder förhandikappanpassning av terminalerna. Efter remissbehandling är betänkandet fn. föremål för beredning. HenROMANUS (fp): För gjorde kommunikationsminister eltuppmärksammat uttalande, nämligen att det var under all krilik inte hade ordnat med rulltrappor till hjälpför gamla och rörelsehindrade vid pendeltägsstationerna i . Detta uttalande väckie stora förhoppningar,eftersom SJ hade varit det största hindretför att få till ståndsädana här anordningar. Därför slällde jag en fråga till kommunikationsministern i andra kammaren,och fick också ell posilivt svar. att KSL, som då var företrädare, och SJ snabbt borde takontakt med varandra för att lösa frågan. Detlauttalande uppfattades givelvis som en uppmaning lill SJ all visa en merresonabel inställning . , , måste man konstalera att en sådan inställninginte har visats. Den station som dåvar upphovet till och min diskussion, nämligen Rolebro därvi båda bodde vid det tillfället, visar samma handikappfientliga,barnvagnsfientliga och åldringsfientliga uppsyn somden gjorde då. I del ullag där det borde finnas en rulltrappa sitter fortfarandeen trätrappa. För alt ta ytterligare bara ett exempel kan jag nämna all Skogåsstation, där det bor omkring 10 000 människor och därdel finns ett pensionärshotell frånstationen, är nästan lika dåligt utrustad med anordningar somkan hjälpa handikappade, resande medbarnvagnar och gamla. Var och en kan notera att lunnelbanesiaiionerna iStorstockholm, som landslingel ensamt har ansvaret för, byggs handikappvänliga, och där sker också en fortlöpandeuppruslning av gamla stationer. Men närstatens järnvägar är inblandade blir allt sä mycket svårare.Där händer f n. ingenting med de gamla stationerna. skulle säkerligen äni dag beskriva situalionen som "under all krilik". I de kommuner som är berörda och ilandstinget upplever man som besvärligaoch ovilliga att medverka lill förbättringar. Samlidigt som jag tackar för kommunikationsministerns svar, som speciellt tar sikte på handikappfrågan,vill jag ställa två kompletterande frågor: Det finns ettav uppgjort program förförbältring av pendeltägsstationerna. Anserkommunikationsministern all oenigheten i vissa stora frågor, t. ex. närdet gäller Flemingsbergstationen, skall få stå i vägen för lösningen av de mindre omfattande men viktiga frågorna om uppruslning av stationerna? Om landstingeterbjuder sig att betala investeringarna försådana här upprustningar kontant, anser då kommunikationsministern all de bör komma till stånddärest inga tekniska hinder föreligger? Om anpassning till handikappade m. fl. av pendeltågsstationerna i Storstockholmsom -rådet Jag har ingen anledning att la lillbaka ettenda ord av det jag sade lill . I alla de fall där det ärtekniskt och på annal säll möjligl attgenomföra förbättringar för de handikappade skall detta självfallet ske. begränsar herrRomanus diskussionen lill del områdesom vi själva befinner oss i,Storslockholmsområdet. Del är väl riktigtatt problemet Omanpassning lill handikappade m. fl. av pendeltågsstationerna iStorstockholmsom -rådet mängdmässigl här är störreän på andra häll, även om dessa problem finns runt om i landet. Detviktiga när del gäller är att frågor av den härarten liksom alla andra frågor som har med trafiken att göra skall behandlas isamråd mellan och SL. Jag vet inte vilken grund för sin något ensidiga kritik av . Jag känner inte till ivilken mån SL har tagit initiativ till förhandlingar med föratt man i samråd skall försöka lösa åtminstone en del av dessa frågor. Det ärmig obekant, och Jag skall därför inle heller säga all någon skuld skall läggaspå SL. Men det vore intiessant för oss båda att få veta om sädana kontakter iolika sammanhang har tagits av SL. Jag har emellertid en bestämd känsla av alldet här i många fall gäller tekniskt svåra lösningar, och naluriiglvis finnsäven kostnadsaspekten med. Närdet gäller den första av frågor till mig vill jag säga au jagulgår från att vid förhandlingar med SJ presenterar sitt programför förbättringar av pendeltågsstationerna. Om det inte redan skett, bör mannaluriiglvis göra detla. På den andra frågan börsvarei rimligtvis vara ja. Hen (): Jag ber verkligen att fä tacka kommunikationsministern för del sistabeskedel. Detär, som säger, tvä parter som skall förhandla. Att jag tar uppfrågan här beror pä att - alltså hela svenska folketsjärnvägar, som vi brukar säga - spelar en så viktig roll för de lokalatransporterna i detla område, bl. a. när det gäller justpendeltågs-stationerna. Mankan konstatera att vid de stationer som ensamt har ansvaret för -tunnelbanan - är behovet av anordningar för handikappade m. fi. tillgodosett påell mycket bättre sätt än där SJ är inblandat. Jag skall självfallet på olikasätt försöka påverka SL:s förhandlare, men i det här sammanhangel var detoerhört viktigt alt fä detta uttalande från kommunikationsministern, somstatens Järnvägar rimligen bör rätla sig efter. I den mån erbjudersig att kontant betala anläggningar som gör stationerna bälire anpassade förbarnfamiljer, gamla och handikappade, och del inte finns tekniska hinder ivägen, skall de anordningarna komma till stånd. Jag ber än en gång att fätacka för del klara beskedet. Överläggningenvar härmed slulad. § 11 Om placeringen avorienteringstavlor i vägkorsningar Herr kommunikationsministern erhöll ordelför att besvara () anmälda fråga, 1975/76:266, ochanförde: har frågat mig om jag är beredd medverka till altvägverkei kontrollerar alla orienteringslavlor så att risk för trafikolyckorförhindras genom att tavlorna placeras sä att de inte skymmer sikten. I3 § kungörelsen (1966:270) om vägmärken m. m. sägs alt vägmärken skallanbringas så alt de är väl synliga. Närmare föreskrifter om placeringen av märkenameddelas av irafiksäkerheisverkel medan själva anbringandet ankommer påväghållaren. På grundval av trafiksäkerhets-verkets föreskrifter har inomvägverket utarbetats ritningar över vägmärkens placering i olika typvägskäl.Ritningarna överlämnades av verkets ceniralförvalining lill vägförvaltningarnamed en skrivelse , vari påpekas nödvändigheten av all vägmärkeninte placeras på ett sådant sätt att de skymmer sikten. Avsikten med skrivelsenvar även att initiera vägförvaltningarna lill en översyn av befintliga vägmärkensplacering. Nägonhela landet omfallande inventering av vägmärken torde inte vara möjlig.Kontroll av alt utfärdade anvisningar följs sker emellertid fortlöpande päolika sätl. Dels förekommer särskilda inspeklionsresor av personal frånvägverkets och trafiksäkerheisverkets cenlralförvaltning-ar, dels uppmärksammasdessa frågor i samband med tjänsteresor av annat slag. Vidare anordnarIrafiksäkerheisverkel och vägverkei väghällarkonferenser ochirafikkonferenser med berörda befattningshavare i kommuner och påvägförvaltningar. Vid dessa konferenser lämnas mera övergripande informationoch diskuteras aktuella problem i bl. a. frågor om utmärkning, varvidsjälvfallel även placeringen av vägmärken tas upp. HenFÅGELSBO (c): Jag ber alt fä tacka kommunikationsministern för alt jag har fält minfråga besvarad. Jaghar vid resor i skilda delar av värt land uppmärksammat all i en delvägkorsningar har vissa orienteringslavlor, men även vägskyltar, inte varitriktigt bra placerade. De har skymt sikten något när man kommit från en mindreväg upp på en större. Inommilt eget län har under del inträffat tvä mycket tragiska olyckor,med dödlig utgång, i sådana korsningar. innan den senasteolyckan iniräffade färdades jag och min hustru med bil från den mindre vägenupp på den slörre, där den nämnda olyckan inträffade och då sade min husiru:Kör fram litel längre för orienteringstavlan skymmer faktiskt sikten! Jag villinte påstå au placeringen av den här orienteringstavlan var direkl orsak lillden tragiska händelsen, men den kan i varie fall ha bidragii till den. Omplaceringen av orienteringstavlor i vägkorsningar Omplaceringen av orienteringstavlor i vägkorsningar Kommunikationsministernsäger i svarei alt det 1973 har utgått en skrivelse där irafiksäkerheisverkelpåpekat nödvändigheten av alt vägmärkena inle placeras på ell sådanl säll attde skymmer sikten. Avsikten med skrivelsen var alt även initieravägförvaltningarna till översyn av befintliga vägmärkens placering. Det är Jubra att en sådan skrivelse gått ut, men kommunikationsministern säger också attnågon hela landel omfattande inventering av vägmärken inte torde vara möjlig.Kontroll av all utfärdade anvisningar följs sker emellertid fortlöpande påolika sätt. Jaghar naturiigtvis aldrig menat att del nu skulle bli en brandkårsutryckningöver hela landet på en gång, och jag får väl nöja mig med att det sker enfortlöpande kontroll av alt utfärdade anvisningar följs. Men trafiksäkerhet ärså viklig, herr kommunikationsminister, att jag vill fråga: Skulle del vara urvägen att en ny skrivelse gick ut och att man påpekade riskerna? Det är inlebara jag som har uppmärksammat felaktiga placeringar -Jag har också hörtyrkeschaufförer säga att vissa vägskyltar och orienteringstavlor inle ärtillfredsställande placerade. Jag vill gärna som elt tillägg till vad jag sade i mitt svar framhållaatt det finns ett myckel stort antal vägmärken. Hur de placeras i de enskildafallen är ju beroende av en rad omsländigheler. Som jag sade iinterpellationssvaret finns det ett krav att de skall placeras så atttrafikanterna lätt upptäcker dem, men det är självklart alt detla aldrig fårleda till en trafikfarlig placering. Nägon centralt styrd inventering kan, somjag redan sagt, inle komma i fråga bl. a. av renl praktiska skäl. Men det ärviktigt att komma ihåg att del redan finns en fortlöpande kontroll. Jag villpåminna om att trafiksäkerheisverkets regionalt placerade trafikingenjörer bl.a. har lill uppgift all för väghållarna påpeka brister jusl beträffandevägmärkens placering. En inle obetydlig kontroll sker också genom polisens ochallmänhetens medverkan, då brisier i uimärkningen ofta påtalas vid kontaktermed vägverkels regionala och lokala enheter. Trotsalla kontroller kan det naturligtvis fortfarande på sina håll finnas vissakvarstående brisier i uimärkningen. De problemen finns med i bilden i delfortlöpande trafiksäkerhetsarbete som bedrivs och om vilket jag inte har någonannan mening än . Överläggningenvar härmed slulad. § 12 Om pensionärsrabatt hos SJ för pollettering av resgods Nr 85 Herr kommunikationsministern erhöll ordetför all besvara i Agnas (m) anmälda fråga,1975/76:272, och anförde: i Agnas har frågat mig om jag avser föreslå attraballering för pollettering av resgods skall medges för pensionärer. Rabatteringenpå SJ lill förmån för pensionärer har av naturliga skäl inriktats påfärdbiljetterna, som normalt represenierar den hell dominerande kostnadsposteni samband med resor. Nägon särskild raballering i fråga om tilläggsavgifter förresgods har inte varit aktuell. Jag finner inie heller några vägande skäl fören sådan raballering, eftersom den ekonomiska förmänsbehandling man vill gepensionärerna på ett enkelt säll kan knytas till rärdbiljetlerna. Ompensionärsrabatl hos SJ för pollettering av resgods i Agnas (m): Vi håller på alt tröska SJ här , och jag räknar inte med att fämycket vete i säckarna, men jag anser det absolut nödvändigl alt titta litet påSJ:s sätt att föra sin politik. Delär oroliga trafikanter som initierat min fråga. De talade om hur dyrt det äralt pollettera och nämnde att pä vissa orter är 50 "< av resenärernapensionärer. De får visserligen nedsatta biljettpriser men så tillkommer dessaavskräckande höjningar närdet gäller godset. Ofta orkar inte dessa äldremänniskor bära eller släpa på lunga väskor. Genomupplysningstjänsten fick jag reda på att det skett en höjning avpriset för pollettering av resgods. Jag fick reda pä de nya priserna frän den 1februari 1976 som jag tycker är för höga, om man tänker på hur de slår för demsom reser t. ex. och hälsar pä bekanta eller släktingar. Särskiltsvårt är det för pensionärer. Deninformationschef som svarade upplysningsljänsien hade inte talat om att SJplanerade en ny höjning den . Det hade jag emellertid hört i telefon, menjag hade då sagt: Du har fält ont i huvudet, karl, inte kan SJ höja igen. Tvådagar efter min fråga stod det i pressen: "Nya taxor för resgods päjärnvägar." Del är inte nog med all SJ höjde den . Man skallockså höja och dä höjer man med 233 "". Dessulom vill manhelst helt ha bort resväskorna. Denna höjning kommer alt slå ganska hårt,särskill mot pensionärerna. HerrNorling framhåller i sill svar alt färdbiljetten är den dominerandekostnadsposten i samband med resor. Detla är inte alllid sanl längre, herrkommunikationsminister. I många fall kommer polletteringskost-naden att dra uppdet totala priset sä mycket att fråga är om inte SJ mister fler resenärer änman tror. Jagdelar inte alllid Svenska Dagbladets uppfattning men skall be att få avslutamilt inlägg med att citera vad denna lidning skriver om "reformen"av laxesysiemet: Ompensionärsrabatt hos SJ Jör pollettering av resgods "MenSJ är nu en gång för alla SJ. Helt följdriktigt upplyses man om att även dennahöjning är otillräcklig; egentligen skulle SJ behöva höja med ytterligare 25"n. SJkan dock lugnl se framtiden an. Redan med den nu föreslagna höjningen kommerman snart nog att nå målet: att få lägga ned den - för SJ - sä besvärligaresgodspollétleringen. Sedan är det barapassagerarna kvar all la itu med." Tack för svaret! Jag skall inte säga mycket mer utöver mitt svar. Jag uppreparemellertid att om vi skall hjälpa pensionärerna - och det skall vi göra i mångasammanhang, även när de skall ut och resa - är del enklast och riktigast altanpassa färdbiljettens pris. Det måste frän alla synpunkter vara del enklasteoch effektivaste alt lägga rabalteringen där. i Agnas lalade om den nya höjningen.