prot · FY0948 · 1975-12-31 00:00:00 — Densom vill all kammaren bifaller skatleutskottets hemställan i betänkandet nr 12punkten 6 röstar ja, den del ej vill rösiar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen av i m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklarades tvekankunna råda angående resultatet, varför votering med omrösiningsapparalverkställdes. Denna omröstning gav föfiande resultat: Kammarenbiföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. §15 Luftförskämningsavgift på tobaksvaror Föredrogsskaiteutskollels betänkande nr 13 med anledning av moiion omluftförskämningsavgift pä lobaksvaror. Del flnns många bra liberala slagord, och etl av dem är all samhälletskall ge den enskilde rätt och frihet all göra allt som inte skadar någonannan. Om man tillämpar det slagordet pä frågan om tobaksrökning, innebär delnaturiiglvis all den enskilde skall få lov att röka så mycket han vill, men delborde ocksä vara självklart all de som inte vill röka skall slippa göra del. Problematikeni det här sammanhanget är just s. k. passiv rökning, när människor som intevill nikotin tvingas göra det ändå. Var och en borde kunna hälla med omatt det måsle vara oriktigt. är bakgrunden till att jag har väckt enmoiion om all man skulle lägga en viss avgift på alla lobaksvaror. Man börkalla del luftförskämningsavgift just för alt inpränta all della faktiskt ären mifiöfråga. Tobaksröken förstör miljön - inle inom en mycket slor räjong menganska intensivt inom en rätt liten räjong. Del finns ju människor som blirakut sjuka Om man nulade pä denna avgift och kallade den luftförskämningsavgift, skulle man aktualiseraproblematiken för dem som använder lobaksvaror. skulle man kanske kunnafå fram större hänsynslagande, och vissa myndigheter skulle kanske ingripa såall del t. ex. blev självklart att man inle röker på några sammanträden i kommunalasammanhang - och även i en del andra sammanhang. Nuhar utskottet sagt nej lill detta förslag. Det är bara skalteutskoltet som harbehandlat frågan, och det finner jag, herr lalman, något otillfredsställande,för detta är egentligen en mifiöfråga som borde ha behandlats i miljöutskottet- jordbruksutskottet. Skatleulskotielsäger att eftersom man avvisade molionen i fiol så avvisar man den i är. Del ärju ocksä en motivering. Dessutom säger man att det är en princip att man inteöronmärker pengar, att man inte destinerar pengar till ett visst ändamål. Jaghar ju föreslagit i motionen all man skulle använda pengarna lill forskning omkärl- och hjärtsjukdomar, eftersom det mest är de åkommorna som föfier avtobaksrökning. Det är väl riktigt all det är en princip som vi har haft, mendet är ingen som har sagl alt del är en god princip - del kan kanske t. o. m.vara en dålig princip. Del säger skatteutskottet ingenting om. Del är inle myckel mening i att spilla mer ord på detta, och jag länkerinle framställa något yrkande. Eftersom motionären inte framställer något yrkande kan jag fatta migmycket kort. Delär riktigt, som framhölls, alt skatteutskottet vid sin behandling av motioneninle haft all la ställning lill rökningens skadliga effekter utan bara lill deskattemässiga synpunkterna på förslaget. har i många andra sammanhangsagt nej lill specialdeslinerade skaller, och utskottet avstyrker därförmotionen. Skattenpå tobaksvaror regleras i en särskild förordning, 1961:34, och utgör nu ca 8596 av konsumentpriset. , när vi förra gången avslog motion,värden . Myckel talar föratl vi har möjlighet att höjatobaksskatten ytterligare, vilket i viss män bör trösta . Närman läser motion kan man fä den uppfattningen att lobaksrökare iallmänhet är hänsynslösare än andra människor, och del vägrar jag att skrivaunder pä. Del är inte heller säkert alt en särskild luftförskämningsavgiftskulle föra med sig att vissa rökare log slörre hänsyn. Den kan t. o. m. hamotsatta effekten, att man resonerar så alt om man betalar för all få röka, däskall man också göra del. Del är alltså en effeki precis motsatt den som herrSjöholm har tänkt sig. Vivel att ofta lalar om skatterällvisa. Han är den främste apostelnför sådan rättvisa enligt sin egen uppfattning, trorjag. Då tycker jag att derökare som tar all möjlig hänsyn - och del finns mänga av den sorten - ikonsekvensens namn bör bli avgiftsbefriade. Främjandeav personligt ansvarstagande och ideellt engagemang administrativt kineseritror jag alt vi skall försöka undvika. Jagkan ocksä tillägga att skalleulskottets betänkande är enhälligl, och jag yrkarbifall till detta. HenSJÖHOLM (fp); Att belänkandet är enhälligl har jag sett, och del är sä myckel värre,tycker jag. Jagvel inle om jag har sagl alt del skulle vara direkt hänsynslöst alt röka, menjag kan hålla med om det delvis - del kan man kanske ändå säga. När folk sitteroch röker under etl sammanträde och en människa är mer eller mindre tvungenall vara närvarande och denna människa blir akut sjuk, vilket t. ex. händerden som lider av astma, då finner jag nog alt del är en viss hänsynslöshet allinle beakta del. Alt så vara slav under sitt begär att man måste röka trots skadar en människa som sitter vid sidan om, del kan vi väl kallahänsynslöst; jag gör del. Vill inte göra del, sä bekymrar del miginle, men det är väl en form av hänsynslöshet. Apostelhar jag faktiskt aldrig kallat mig. Det hör till de ting här i världen som jaginte skulle kunna ge mig ut för att vara. Överläggningenvar härmed slutad. §16 Föredrogs Skaiteutskollels belänkande Nr 14 med anledning av motioner om avdragsrätl vidinkomsttaxeringen för fackföreningsavgifier, m. m. §17 Främjande av personligt ansvarstagande och ideellt engagemang belänkande nr 7 med anledning av moiion om främjande avpersonligt ansvarslagande och ideellt engagemang. Idella belänkande behandlades motionen 1975:952 av m. fl. (fp), varihemställts all hos regeringen skulle anhålla 1. all medel ställdes lill förfogande för enomfattande försöksverksamhet i fråga om nya former för personligtansvarstagande och ideellt engagemang inom olika sektorer avsamhällsgemenskapen inom ramen för de ideella organisationernas och de kristnasamfundens verksamhet,, 2. all en arbetsgrupp med företrädare för de politiskapartierna, de ideella organisationerna och de kristna samfunden tillsattes meduppgift att dra upp riktlinjernaför en sådan försöksverksamhet, föfia utvecklingen Nr48 avförsöksverksamheten saml utvärdera dess resullal och föreslå de ytter- Torsdaeenden ligare åtgärder somerfarenheterna kunde motivera. Utskottethemställde att skulle avslå motionen 1975:952. personligt ansvars- Reservation hade avgivits av () som ansen att utskottet tagandeoch ideellt bort hemställa engagemang att skulle bifalla molionen 1975:952. Hen (): 1 en reservation lill kulturutskottets betänkande nr 7 har jag yrkatbifall till en partimolion från , där vi vill att medel skallställas lill förfogande för en omfattande social försöksverksamhet. Vi villpröva nya former för personligt ansvarstagande och ideellt engagemang inomolika sektorer av samhällsgemenskapen inom ramen för de ideellaorganisationernas och de kristna samfundens verksamhet. Viyrkar också på alt en arbetsgrupp med företrädare för de politiska partierna,de ideella organisationerna och de kristna samfunden tillsätts med uppgift attdra upp riktlinjerna för en sådan försöksverksamhet, föfia utvecklingen avverksamheten, utvärdera dess resullal och föreslå de ytterligare åtgärder somerfarenheterna kan motivera. Utskottetsmajoritet har avstyrkt motionen genom all upprepa sin motivering frän i fiol,då liknande motionsyrkanden behandlades. I den motiveringen heter del"all det är utomordentligt betydelsefullt all folkrörelserna självaformar sin verksamhet utifrån sina egna utgångspunkter och ulan styrning fränstatsmakternas sida". är naturligtvis riktigt, men del är knappastnågon motivering för avslag pä motionen. Bådei folkpartimotionen och i min reservation sägs det klart ut all del är avstörsta betydelse att de ideella organisationerna och de kristna samfunden harfull bevarad frihet all arbeta utifrån sina egna ideologiska utgångspunkterutan styrning från den föreslagna arbetsgruppens sida. Inomde kristna samfunden och de ideella organisationerna finns del en grundmuradövertygelse att gemenskap och broderskap inte kan proklameras frän samhälletsmaktcenlraler. I folkparliprogrammel heter det bl. a.; "Vi kan inlelagstifta bort kallsinnighet. Vi kan inte heller lagstifta fram en vifia att taansvar för sig själv och andra. Politiska insatser kan inle ersätta delpersonliga ansvaret eller den ideella kraften i frivilliga folkrörelser." "Broderskapetmåste upprättas nedanför maklen och inflytandet", sade i enradioandakl . Förmin del är jag helt övertygad om alt del är ensamheten, bristen pä gemenskapmed andra människor, känslan alt inle behövas, att inte ha någon uppgift ochingenting alt engagera sig för eller entusiasmeras av, alt inte flnna svar påfrågan om meningen med livet som var för Främjandeav personligt ansvarstagande och ideellt engagemang sig eller sammantaget ärorsaken lill oron, otryggheten och missanpassningen. Omdet förhåller sig så hjälper det inte att lyfta ul en människa ur en svårmiljö, alt försöka ändra hennes beleende, all befria henne frän vissanedbrytande vanor, t. ex. alkohol- och narkotikabruk. Del räcker inte alt barahjälpa henne ifrån en massa saker. Hon måste också hjälpas till någonting, mifiö där personlig gemenskap med andra människor blir möjlig, där honkänner att hon behövs, där hon får en uppgift som inle är begränsad lill denegna tryggheten och den materiella standarden utan där ansvaret för andramänniskor tränger undan intresset för det egna livsödet. Deidéburna folkrörelsernas ungdomsverksamhet och sociala verksamhet har i dagsom sin främsta målsättning alt stå öppen för alla de människor som är i behovav gemenskap, att söka kontakt med dem som lycker och tror annorlunda och sombeter sig annorlunda. 1Lewi för filantropisk verksamhet fordrar man varkentrosbekännelse eller dop för att öppna dörren. Och i de kristna samfundensnykterhetsrörelse är RIA-verksamhelen en form av uppsökande verksamhet, därmänsklig värme och omtanke dominerar. Detta är två exempel på insatser som påell utmärkt sätt kompletterar samhällets sociala omvårdnad. Denarbetsgrupp som föreslås i folkparlimolionen skulle lill alt böfia medinventera vilka krafter och resurser vi har i del moderna samhället, som utöverde redan nämnda institutionerna arbetar med liknande målsättningar. Sedanskulle gruppen kunna föreslå försöksverksamhet där man utnytfiade något av delideella engagemanget hos de tusentals ungdomsledare och socialarbetare somofta utan ersättning satsar sin frilid just för alt främja mänskliga kontakteroch hjälpa människor lill rätta som har hamnat i ensamhet, i svåra socialaförhållanden eller i direkt nedbrytande mifiöer. Deekonomiska resurser som samhället satsade pä en sådan försöksverksamhet skullege gott utbyte, det är jag övertygad om. Den vårdbehövande skulle förutomhjälpen all överleva också föras in i de tvä sektorer av mänsklig kultur som ivär tid är satta på undanlag i det offentliga livet, nämligen etiken ochreligionen. Detär de kristna samfunden och ideella organisationerna som harhuvudansvaret för dessa två kultursektorer, till skillnad från förr dåsamhället officiellt dominerades av en krislen enhetskuliur och ett därpågrundat normsystem. Jaglycker det finns skäl alt närmare utveckla dessa tankar, eftersom jag menar i den allmänna debatten om samhällets vårdinsatser ofta går förbi de allraviktigaste trygghetsfaktorerna. Orsakerna lill skyggheten inför dessa frågorhänger enligt min mening samman med den allmänna kulturutveckling som AlfAhlberg bättre än någon annan jag känner lill har tecknat i sin bok . Han förklarar där hur viktigt det är med balans och samspel mellande olika sektorerna inom mänskligt kullurliv.Till den klassiska treenigheten, del sanna, del goda och det sköna - dvs.vetenskapen, moralen och konsten i alla deras former - lägger han en fiärdekulturseklor; del heliga, religionen. Jag vill citera några rader som jagfinner mer aktuella och sanna än då de skrevs : "Omnågon av dessa sidor hos människan ensidigt odlas på de andras bekostnad,kommer lill slut även den att bli lidande därpå. Det estetiska livels renodlingpä de andras bekostnad urartar lill en dekadent och kraftlös esteticism, detmoraliska till en iräakiig lagisk moralism, det religiösa till bigolteri ochfromleri, del intellektuella till torr och andelös iniel-leklualism. All sundoch äkta kultur och därmed allt sunt bildningsliv måste söka så allsidigt sommöjligt utveckla människans olika sidor, den måste beröra människan i henneshelhet. är del min bestämda tro att hela vår moderna uppfostran för ensidigtlägger an på intellektet, för litet på människans vifie- och känslosida." Dessa tankar hos kan uttryckas på många säll ochge anledning till många frågor. Det kanske ändå förhåller sig på det sättetatt vetenskapen och tekniken med alla underbara instrument som de sätter imänniskans händer och konsten i alla dess underbara former inle ger människannågra svar på de viktigaste Irygg-hetsfrägorna. Tänk om allt fler människor idet moderna välfärdssamhället kommer att fä allt svårare all orieniera sig itillvaron därför all de tycker sig sakna karta och kompass. Förmin del fruktar jag att den förkrympning av de och religiösa sektorernainom kullurlivet som varnar för kan leda fram till ell ideologisktvacuum, som har skildrat i den tänkvärda satsen:"Demonerna kommer objudna, när husel står tomt. För andra gäster får duvackert öppna dörren." 1den situation som då uppslår - både för samhället och den enskilda människan -finns det ingen av oss som kan träda fram och påslå sig sitta inne med enallmängiltig lösning pä problemen. Vad vi däremot borde kunna enas om är alt deirygghetsfrägor som ingen människa kan skjuta ifrån sig, eftersom ingen av osskan väria sig mot ensamhet, sjukdom och död, borde lyftas fram i fiuset ochdiskuteras av socialvårdare, lärare, ungdomsledare och föräldrar ur de mestskilda livsäskådnings-mässiga eller politiska åsiktsläger. Denarbetsgrupp som föresläs i folkparlimolionen med företrädare för de kristnasamfunden, de ideella organisationerna och de politiska partierna vore ellnaturligt forum för sådana överläggningar. Den skulle inte komma att saknauppslag och idéer. I samfund och organisalioner, särskilt i storstäderna, finnsdel gott om ungdom som vill ställa upp i en försöksverksamhet som syftar lillgemenskap människor emellan. Och de pengar som satsas på en sådan verksamhetskulle ge god utdelning, både ekonomiskt i form av minskade kostnader inomvårdsektorn och i övrigt i form av en rikare tillvaro för många människor somhamnat pä livets skuggsida. Främjandeav personligt ansvarstagande och ideellt engagemang Främjandeav personligt ansvarstagande och ideellt engagemang Med den motivering jag nu har lämnat yrkar jag bifall tillreservationen i kullurulskotlels betänkande nr 7. I detta anförande instämde herrar ,i , i , i , Ekinge och (samtliga fp). HerrMATTSSON i Lane-Herrestad (c): Då jag nu här skall föra utskottets talan, skall jag inle som herrEnlund åberopa en rad tänkare som givetvis i och för sig har tänkt väl. Jagskall i stället söka tänka praktiskt med utgångspunkt frän de erfarenheter jaghar av etl mångårigt arbete inom de ideella och politiska rörelserna. Detråder inga meningsskiljakligheler mellan reservanten och utskottets övrigaledamöter om betydelsen av de ideella folkrörelser vi har i vårt land. Vi äröverens om alt dessa är en tillgång. Men om man nu sätter i gång enförsöksverksamhet, , sä skall den väl ändå leda till något. Del blirdä fråga om att utfärda något slags rekommendation som - det vet -inle alla organisationerna kommer att kunna godta. De vill själva utforma sinverksamhet. Del är inle möjligl alt finna den verkligt fina lösningen, enlösning som skulle passa alla organisalioner. som bedriver någon aktivitet och vill fortsätta sin verksamhet,utöka den och nå sina mål bedriver inom sig en försöksverksamhet för all finnade former för verksamheten som passar medlemmarna och som kan få ännu fler allkomma med. Man försöker också utvärdera de försök man gör. Inom en förening tarman kanske initiativ i syfte att nå ut och få med fler i organisationen. Manfinner alt man lyckats utmärkt och sprider då della vidare till andraföreningar, och riksorganisationen fär veta alt i det distriktet eller i dendelen av landet har bedrivits en verksamhet som slagit väl, som man oftauttrycker sig. Det arbetssättet passar dä för den organisationen; och genom attarbeta på sitt säll når man människor som gärna vill komma med. Mendet är inte alls säkert alt en annan organisation anser sig ha möjlighet alttillämpa den första organisationens arbetssätt, eftersom del kanske inte passarför dess medlemmar. Därför trorjag att man får det bästa resultatet om vafieorganisation formar sin egen verksamhet och bedriver försöksverksamhet inom deegna leden. Inteminst vet vi - del vel ocksä - att om man kommer lill ungdomarnamed pekpinnar och säger åt dem alt inle göra på del och det sättet ulan så ochså, svarar de: Del var så på er lid, men måste vi göra på det sätt sompassar för oss. sade en äldre person att det alltid har varitbesväriigl alt vara ung men alt det är svårare nu än någonsin därföratt det nukommii in narkotika i samhället. Narkotika är långt värre, sade han, än detalkoholmissbruk som förekom , och som också förekommer . - Såkan man göra sina bedömningar, men i en förening kan del ju hända att ingen harmärkt alt narkotika varit tillnågot besvär, däremot alkoholen. Det är därför möjligt att man hellre villsätta in information om alkoholens skadeverkningar, medan en annan föreningkanske finner slörre behov av information om narkotika. Jagär fullt enig med om all del måste vara svårt för både unga ochäldre människor all vara ensamma och att vi bör hjälpa dem till gemenskap i vårföreningsverksamhet. Del behövs ingen speciell utredning för all konstateradet. Att ensamheten är svår vet vi redan, och att de olika ideella föreningarnagärna hälsar ensamma människor välkomna och bjuder dem trevliga program ochumgänge under trivsamma former vet vi ocksä. Därför kan vi inle komma längrepå den vägen. skall ta personligt ansvar har fullständigt rält i. Vi kan intebygga upp våra föreningar med mindre än att del i ledningen finns folk som tarsill ansvar. Sedan måsle vi såsom medlemmar i våra organisalioner arbeta föralt nå de mål som organisationen har. Jagkan bara säga till att vi inle blivit övertygade om att denutredning som han önskar skulle leda till del fina han eftersträvar. måste ta sitt eget ansvar och vinna människor som vill ideelltengagera sig och genom sin folkrörelseverksamhet medverka till etl lyckligarefolk i etl lyckligare samhälle. Meddelta, herr lalman, ber jag att fä yrka bifall lill kulturutskottets betänkandenr 7. Främjandeav personligt ansvarstagande och ideellt engagemang Hen (): Utskottets värderade ordförande inledde sill anförande med alt säga atthan skulle tänka praktiskt, och han konstaterade sedan alt de tänkare som jaghade citerat tänkte väl. Pä delta vill jag svara att det går alt tänka både väloch praktiskt. Sedansäger i Lane-Herreslad alt del förslag som vi ställer och som viyrkar bifall till måste leda lill någonting. Ja, del är klart all del skallleda till någonting. Jag vill ytterligare understryka vart det skulle kunnaleda. Jag kan lill att böfia med hänvisa lill de exempel som nämns i motionen -' stiftelse för filantropisk verksamhet och de kristna samfundensRIA-verksamhel. Jag troralt samfunden och de ideella organisationerna förfogaröver slora personella resurser, framför allt ungdomar, som ingenting hellreönskar än all engagera sig frivilligt i en uppsökande verksamhet blandmänniskor som behöver en ny gemenskap. Men de saknar ekonomiska ochadministrativa resurser och i niånga fall också kontakter med de samhällsorgansom sköter t. ex. kriminalvård och ungdomsvård. Här skulle den arbetsgrupp somvi föreslär kunna hjälpa till. sade att dé rekommendationer som måste utfärdas inteskulle kunna accepteras av alla. Här lycker jag nog att som om del skulle vara fråga om pekpinnar och generellaförordningar som ovillkorligen måste accepteras av alla Främjandeav personligt ansvarstagande och ideellt engagemang samfund och organisalionersom kan länkas vifia engagera sig i denna verksamhet. Men i motionsyrkandel ärdel fråga om att starta en försöksverksamhet och få lill stånd samtal i enarbetsgrupp mellan företrädare för alla de berörda parterna. Man underskattarsäkerligen den arbetsgruppens möjligheter om man argumenterar sä som herrMattsson gör. Jagtror vidare, herr lalman, all del inte bara är fråga om all ge samfund ochorganisationer ekonomiska resurser - ännu viktigare är att samhällsorganeninom vårdsektorn får kontakt med de ideella organisationerna. Om de människorsom lever i en etiskt eller livsåskädningsmässigt torftig mifiö skall kunnahjälpas pä lång sikt måste tomrummet på något sätt fyllas ut. Pä den punkten ärdet enligt min uppfattning mycket viktigt med en dialog mellan de myndighetersom har hand om den vårdande verksamheten och de ideella folkrörelserna. Hen i Lane-Herreslad (c); Om det nu är så väl, som säger, att det finns sä mångaungdomar som gärna vill engagera sig i en sådan verksamhet som den han hartalat för, är det underligt all de inle finner en väg fram lill en plats där defår utlopp för sin inneboende aktivitet och sin önskan all fä arbeta på dellaområde. De bör lätt kunna ta reda på vart de skall vända sig för all engagerasig i arbetet inom de kristna samfunden, inom politiska föreningar, inomfolkrörelseverksamhelen, inom nykterhetsorganisalionerna eller annat som de ärintresserade av. Nog bör de kunna ha så pass slor förmåga all ta reda på var deskall anmäla sig all del inie behövs en utredning och en arbetsgrupp som skallha medel för att kunna gå ut och tala om alt "om du kommer till oss skalldu få lillfälle att delta i socialt arbeie, i kristet arbeie eller i politisktarbete". Är del inle all gä för långt om man tror all ungdomar inte vetvart de skall vända sig för att kunna komma med i kristet, socialt ellerpolitiskt arbeie? Jag undrar om inte har en alltför stark tro pådenna utredning och pä arbetsgruppens möjligheter. HenENLUND (fp): Jag tror säkeriigen att man pä det lokala planet kan la kontaktermellan de ideella organisationerna och de berörda myndigheterna. Men jag trorall del blir myckel mödosamt att komma någon vart genom lokala initiativ.Dessutom kommer dessa kontakter all ulfalla myckel olika. Vad vi eftersträvar med vårt förslag är alt få lillstånd en försöksverksamhet som skulle kunna fungera som mönster på en radorter. Del är alltså inte tänkt att man frän börian skulle starta pä ell mycketbrett fält. Vi tror att den här försöksverksamheten behövs om vi skall kommanågonstans. Överläggningen var härmedslutad. Propositionergavs på bifall lill dels utskottets hemställan, dels reservationen av herrEnlund, och förklarades den förra proposiiionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändes föfiandevoleringsproposition: Densom vill alt kammaren bifaller kulturutskottets hemställan i betänkandet nr 7rösiar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammaren bifallitreservationen av . Anslag till vägväsendet, m. m. Vid omröstning genom uppresning förklaradesftertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dä rösträkning verkställdes votering med omrösiningsapparal. Denna omröstning"gav föfiande resultat: Herr andre vice talmannen tillkännagav att anslagutfärdats om sammanträdets fortsättande . §18 Föredrogs Kullurulskotlels betänkande Nr 8 med anledning av moiioner om statsbidrag lillde kommunala musikskolorna §19 Anslag till vägväsendet, m. m. Föredrogs trafikutskottets betänkande nr I medanledning av propositionen 1975:1 såvitt avser utgifterna pä driftbudgeten /76 inom verksamhetsområde jämtemoiioner. HenANDRE VICE TALMANNEN: