prot · FZ0932 · 1975-12-31 00:00:00 — Stöd har utgått även lillangolesiska flyktingar i . Delpågående kriget i medför att förutsällningarna för en planering av elllångsiktigt utvecklingssamarbete f n. inte föreligger. På denna punkt måsleregeringen avvakta händelseutvecklingen. Men vår politik all stödja nationellfrigörelse för folken i södra ligger fast. Beträffande harregeringen förklarat sig beredd atl stödja en utveckling somfrämjar oberoende och social och ekonomisk rättvisa för det angolesiska folket. Regeringenprövar aktivt möjligheterna alt ge humanitärt bistånd till den krigsdrabbadebefolkningen. Under innevarande budgetår har katastrofbistånd för sammanlagt800 . Fortsatta humanitära insatser kan förutses.Syftet med dessa är all lindra akut nöd. Det är vår förhoppning atl de samtidigtskall kunna utformas så alt de bidrar till strävandena mol fred ochsjälvbestämmande för det angolesiska folkel. HenGRANSTEDT (c): Jag vill tacka statsråden för svaren på min interpellation. Man får välsäga att de är så pass positiva som man kan vänta sig under nuvarande läge iAngola. Närjag framställde min interpellalion var lägel i intefullt så allvarligt som , även om det var allvarligt nog. Då fanns delstörre anledning alt hysa förhoppningar om atl MPLA relativt snart skulle kunnafå kontroll över situationen, och mol den bakgrunden värdet också motiverat allstudera de möjligheter som kunde finnas alt snabbi få i gång ett samarbetemellan och en MPLA-regering i . Sedandess har alltså lägel förvärrats, och är än mera splittrat nu än då. Anledningen lill den förändring som har inträffat framför allt är ju den omfattande utländska intervention som har sketl i . Stormakterna pumpar in mängder av pengar och'vapen,och dessuiom har grannstater på elt aktivt sätt ingripit i striderna på FNLA/UNITA:s sida. 40 Vad som kanske är särskilt alarmerande är denaktivitet som har juuppenbarligen direkt intervenerat i med trupper. Det är ganskaupprörande att se hur organisaiioner som gör anspråk på beteckningenbefrielserörelser på detta sätt lånar sig till all gå en apartheidregeringsärenden. Det är helt klart all vill bevara som en buffertzon -mellan den vita minoritelsregimens och de självständiga svartastaterna - som var under den portugisiska kolonialtiden. Man villalltså utnyttja dessa s. k. befrielserörelser lill all åstadkomma en oförändradsituation på den punkten och på så sätl motverka en verklig frihet förinvånarna i . Samtidigtär del uppenbart att MPLA slår för en politisk inriktning som vi har allanledning att ställa oss positiva till. MPLA har under mycket lång tidpraktiskt arbetat för all bygga upp social trygghet och en positiv utvecklingför befolkningsmajorileten i . Jaghar all förståelse för vad som sägs i interpellationssvaren - all det är svårtatl nu planera något långsiktigt samarbete med , eftersom vi vet sålitet om utvecklingen. Det är helt klart att de möjligheter som slår lillbuds framför allt gäller insatser för katastrofbistånd. Men jag tror alt det ärviktigt att vi gör klart för oss all situationen i i alll mindreutsträckning kan betecknas som en direkt inbördes strid mellan två inhemskaparter. Den tenderar mer och mer atl bli en konfiikt mellan en inhemskbefrielserörelse, som visserligen får en del stöd utifrån, och en part som ihuvudsak förlitar sig på ett mera massivt stöd - också med personal - frånutomstående makter. Situationeni börjar alltså mer och mer påminna om den som man hade tidigare iSydvietnam. Detla faktum måste också påverka vår inställning lill svenskabiståndsinsatser i . Vi bör alliså vara beredda atl gå in med humanitärainsatser på samma sätt som vi tidigare gjorde insatser för PRR-regeringen iSydvietnam. Detfinns också anledning för oss att hålla en hög beredskap för insatser så snartlägel kommer att stabilisera sig i -vilkel vi naturligtvis måste hoppasatl det gör. Vi bör erkänna diplomatiskt så snart det över huvud tagelvisar sig möjligt, så snart som MPLA-regeringen i någon mening kan anseskontrollera huvuddelen av territorium. Med så kort varsel som möjligtkan vi då göra insatser för i första hand etl ekonomiskt återuppbyggnadsarbetei det alltmer krigshäriade - och också få i gång ett mer långsiktigtekonomiskt samarbete. Vivet alt är en mycket attraktiv samarbetspartner för . Detsamarbete som det kan vara fråga om är biståndsinsatser från svensk sida, mendet kan också mycket väl bli aktuellt med samarbete mellan företag i ochsvenskt näringsliv. Vi vet genom uttalanden från-MPLA atl man mycket gärna villsamarbeta också med det svenska näringslivet och atl man är mycket intresseradav de fackkunskaper som finns inom svenskt näringsliv når del gäller 1. ex.skogsindustri, kraftindustri och gruvindustri. Motdenna bakgrund är del som sagl angelägel att vi. förutom dekalaslrofbisiåndsinsalser som vi redan nu kan göra, också har en hög 0/77svenska iniiiaiiv till förmån JÖr Omsvenska initiativ till förmån JÖr beredskap och enframålsyftande planering för att kunna gå in och såkraftfullt som möjligt med ett mer långsiktigt samarbete med då lägelhunnit bli så pass stabilt att det är praktiskt möjligt atl över huvud tagetgöra några långsiktiga insatser i landet. HenTAKMAN (vpk): Jag tackar utrikesministern och biståndsministern försvaren på mininterpellation. Jagär i långa stycken helt överens med som Just talat, inte minstnär det gäller bedömningen att situationen i mycket liknar den situationvi hade i . Iväsentliga delar sammanfaller utrikesministerns uppgifter med dem som jaganförde i interpellationstexten , innan blev ensjälvständig stat, nämligen alt landet invaderas både från i norr ochSydafrika i söder. Jag noterar vidare i båda svaren att svenska regeringenanser all -jag citerar här lydelsen i utrikesministerns svar - "MPLA ärden folkligt förankrade politiska rörelse som förenat kampen försjälvständighet med strävanden efter social och ekonomisk rättvisa iAngola". Jagkonstaterar alltså alt regeringens uppfattning är identisk med min egen när delgäller bedömningen av del faktiska läget. , varssjälvständighet utropades i huvudstaden , är resultatetav MPLA:s mångåriga befrielsekamp. MPLA har sina rötter i och motsvarar delangolesiska folkets intressen och drömmar. försvarar signu mot en samordnad aggression norrifrån och söderifrån. Så långt är vi eniga.Logiken kräver atl vi också borde vara eniga om atl oreserverat stödja denangripna nationen, dess politiska och statliga ledning, och fördöma angriparnaoch deras marionetter. Menav något skäl, som inte deklareras, föredrar utrikesministern alt inta enhållning som i realiteten innebär etl jämställande av de angolesiskapatrioternas organisation med imperialisternas marionetljunior FNLA ochUNITA. Även om svarei är dunkelt på vissa punkter får man elt intryck av atlinte bara angriparnas aggression utan också , och andrasocialistiska staters bistånd till betecknas som"inblandning utifrån". Det är möjligt alt jag har missuppfattat dettai svaret. All det dessutom -även efter de senaste veckornas händelser -ullrycks förhoppningar om "en försoning mellan parterna" är minstsagt överraskande. En försoning mellan de angolesiska patrioterna och densydafrikanska apartheidregimens redskap! En försoning mellan befrielserörelsenoch den störtade kolonialmaktens smutsigaste agenter! En försoning mellan detexploaterade folkel och de multinationella bolagens rövarhövdingar! Enförsoning mellan dem som vill befria sill land från förtrycket ochimperialisterna, som vill permanenta förl rycket I sådant synsätt, ensådan hållning - om jag nu har fatlat den korrekt -- är kanske bekväm förögonblicket. Det är en hållning som kan väntas vinna förståelse iregeringskretsar i , , , , , ,, och även i . Detär en hållning som blir uppskattad av de multinationella bolagsherrar somplundrat på dess rikedomar och hållit dess folk i djupaste misär. Men ensådan hållning kommer länge att dröja i bittert minne hos etl folk som levatunder det ruttna, blodiga portugisiska ko-, lonialväldet sedan före s.k. upptäckt av , etl folk som med fruktansvärda offer försvarar sinnyvunna frihet. Jagförutsätter att den myckel snabbt omprövar sin inställningtill kriget i och med alla de medel som är möjliga stöder detangolesiska folkel i dess kamp mol angriparna och deras marionetter. har det kommit nya allvarliga rapporter. I en korrespondensfrån i den , alltså delnummer som kommit till Siockholm , skriver alt "del ärtilllagande tecken på alt står i begrepp all göra en siorupptrappning av sitt engagemang i inbördeskriget i , men ätt detfortfarande söker öppet stöd från och andra västmakter för en sådanakiion". "Uppgiftersom läcks ul.till pressen av talesmän för regeringen om vidden och omfattningen av engagemang i inbördeskriget i tycks vara avsedda att förbereda allmänheten på ell ännu siörre engagemang.- Antaletreguljära sydafrikanska infanleritrupper i förblir en officiellhemlighet. Men källor i huvudstad uppskattar att mellan 2 500och 6 000 officerare och meniga är engagerade i hela den sydafrikanskaoperationen, som syftar både lill alt stödja de två angolesiska grupper"- alltså FNLA och L/- "som bekämpar MPLA och alt utradera desydväslafrikanska nationalistiska gerillaförband som opererar från södraAngola. Vidareanser källorna all ytlerligare 3 000 till 4 000 soldater görs beredda atlintervenera i , om beslutar all trappa upp sittengagemang." Eltklart tecken på del tilltagande sydafrikanska engagemanget i gavs den 29november i en försiasidesariikel i tidningen , som är officielltorgan för regeringspartiet i . Tidningen skrev atl sydafrikanskatrupper startat en stor offensiv mot gerillaförband, som tillhörbefrielserörelsen i - Sydväsiafrika - och som påslås operera isydöstra regionen av . Regeringsorganet skildrade vidare striderna iAngola som "ett slags rörligt konventionellt krig", i vilketSydafrika slår till tjänst med "intelligens, råd och förnödenheter"åt FNLA och UNITA. ""skriver i sin korrespondens i ,"har tillhandahållit ell betydande antal pansarvagnar 0/77svenska initiativ till förmån JÖr 0/77svenska initiativ till förmån fÖr och sannolikt förare ochunderhållspersonal och har stadigt transporterat förråd med av typ C-130 från djupt in i södra . MenSydafrikas roll är nästan säkeri långt mer omfaltande än så. Die Burgerförklarade atl 'det håller på atl bli ett slags konventionellt krig', som'kräver kunskaper, ledarskap och planering på en nivå som inte finns till budsinom svarta befolkning'." Omdet tidigare fanns något tvivel om FNLA:s och UNITA:s roll i bör det nuha skingrats. har verkligen inte gjort sig känd för attstödja autentiska befrielserörelser. Delär MPLA, och endast MPLA, som förl den väpnade kampen mol del portugisiskakolonialväldet och byggt upp en civil organisation ibetydande delar av det stora landet. FNLA har haft sina baser och sitthögkvarter i och därifrån kunnat operera i sedan militärrevollen iPortugal förändrade situationen i kolonierna. Ioch med alt utropades blev lägel ettannat, inte minst från folkrältslig synpunkt. Det skildrades åskådligt i enLuandakorrespondens i : "Frånmidnatt nallen till tisdag", skriver korrespondenten, "kommer den symboliska portugisiska närvaron all försvinna och med den det sista hindret för MPLA att föra in slora vapensändningar genom inlernationella flygplats och hamn. Ingendera av de två andra rörelserna, den Zaire-baserade FNLA eller , har besvärals av sådana hinder . FNLA har haft fria händer alt öka sina vapenförråd över gränsen mot , under det alt UNITA har fört in en ansenlig mängd vapen från och och till .--- MPLAväntas böria all la in mer vapen sjövägen och luftvägen från midnatt nattentill tisdag, under det att FNLA-UNITA-styrkorna sedan den gemensamma offensiveninledde's har visat vad de har av pansrade legoknektskolonner,som använder ultramoderna pansarvagnar av märket och försörjs medförråd från luften, vilkel gör det möjligt för dem att förflytta sig med enaldrig tidigare uppnådd hastighet av inne i , då destöter fram söderifrån mot ." Dettavar alltså ell citat ur . 1 och med att MPLA fick rikligt medmoderna vapen all försvara sig med förändrades myckel riktigt situationen. Iåtskilliga korrespondenser från , och de städer i som deinvaderande trupperna ockuperat har rapporterats om svåra förluster blandlegoknektar och reguljära sydafrikanska trupper. Och därmed bökade också detgamla vanliga talet - som vi hört och läst så från krigen iIndokina - alt hjälpen från , och andra socialistiska länderär en inblandning i den angripna statens inre angelägenheter. Sydafrikaskrigsminister sade , enligt en , all del sovjetiska engagemangetutgjorde "elt arrogant försök av att etablera sig i södra rå styrka och därmed äventyra handelsvägarna och oljelransportvägarnamellan Persiska bukten och det mesta av den fria världen." , enligt samma korrespondens, att han önskade att "den fria världenägnade mera direkt intresse åt au få ul ur södra ". Detär alltså en sydafrikansk krigsminister som använder uttrycket "den friavärlden", och de stater han främst syftade på var enligt korrespondentenFrankrike, , och troligen . Han kunde ha lagt tillytterligare några, däribland . De är alla med i den samordnadeimperialistiska offensiven mot . Delräcker inte med av portugisiskt kolonialvälde. Det räcker inte med attdetta primitiva välde lämnade elt folk i djupaste misär. I en bok, som kom förnågra år sedan, läste Jag alt bara I procent av den svarta befolkningen ochendast av de vita i var läs-ochskrivkunniga-ett fruktansvärtarv som kolonialismen har lämnat efter sig. skall exploateringen, misären ochokunnigheten ges ytterligare en tidsfrist av vad krigsministerkallar den "fria världen" och dess militära engagemang. Delär, herr talman, en politik byggd på illusioner. Det går inte längre atlunderkuva folk. Men del är nu som det avgörs vilka som är vänner ochvilka som är motståndare lill de svarta folkens frigörelse. Jag hoppas livligtall den snabbi omprövarsin hållning till FolkrepublikenAngola, upprättar diplomatiska förbindelser med president , kraftfullt fördömer Natostaiernas och gemensammaaggression och ger ett betydande materiellt stöd till den nya regeringen ochdess framslegsvänliga politik. Jagtycker all utrikesministerns svar innehåller en mycket viklig sats, som detgäller atl dra de rikliga slutsatserna av: "Utgången av kampen i Angolakommer alt direkt påverka utsikterna all uppnå självständighet ochmajorilelsstyre även i , och ." 0/77svenska initiativ till förmån fÖr har under en lång följd av år konsekvent stöttsjälvständigheiskampen i de forna portugisiska kolonierna. Det har skettpolitiskt genom omfattande aktioner både här hemma, i FN och i andrainternationella sammanhang. Den enda anmärkning man har haft alt riktamol regeringen har gällt dröjsmålet med all erkänna Guinea-Bissaus regering.Sverige har också stött kampen materiellt med ett omfattande bistånd somsjälvklart lämnades långt innan den formella självständigheten var vunnen. Idetta arbete har vi samarbetat med PAIGC i , med Frelimo iMogambique och med MPLA i . Omsvenska initiativ till förmån JÖr Det har varit självklartför oss alt inte samarbeta med några av de andra s. k. befrielserörelserna iAngola som framträtt som representanter för de utländska politiska ochekonomiska intressen som har exploaterat och försöker exploatera detangolanska folkel och som har samarbetat med den tidigare kolonialmakten liksommed dem som väntar på atl komma in som förtryckare. Dettahar varit självklart för oss, och jag utgår från alt så kommer att vara falletockså . Jag noterar i svaret att regeringen sluter upp bakom MPLAsom den enda folkligt förankrade befrielserörelsen, den enda som framträder medrätt all representera det angolanska folket. Jag noterar också den kraftigafördömelsen av inblandningen utifrån av politiska och ekonomiska intressen.Likväl finner Jag också skäl till att uppmana regeringen att inte förtrollas iförsöken atl på olika sätt ge allt det politiska stöd som MPLA och delangolanska folket behöver i denna utomordentligt svåra situation, avgörande förbåde och hela södra framtid. Jagtror att jag vet varför del finns anledning alt ta myckel stor hänsyn tillOAU:s ställningstaganden och agerande i denna som i andra situationer. Det ärnaturligtvis del som mer än något annat verkat som en broms på regeringenshandlande - eller rättare sagt som ett extra skäl till försiktighet i vissaavseenden. Men jag kan inte underlåta all här påminna om all det naturligtvisfinns olika politiska krafter även bland de stater som är representerade i OAUoch understryka atl självfallet nu liksom har skäl att framförallt samarbeta med de krafter som där verkar för självständighet i södraAfrika, som har slött kampen mot kolonialism, nykolonialism ochapartheidpolitiken och som naturligtvis nu inom OALI arbetar för att dekrafterna skall överväga inom den organisationen. Jagtycker inte atl vi kan nöja oss med någon av diplomatiska skäl påtvingadpassivitet i dessa frågor. När man har varit med om arbetet för frigörelse avde portugisiska kolonierna, kampen mol del fruktansvärda och nuser samma historia spelas upp igen, grips man av förtvivlan och vrede vid tankenpå atl omvärlden ånyo passivt skulle tillåta alt en ny sådan krigssituation fårutvecklas med allt det lidande den innebär, med all den skada den gör på detinternationella rättssystemet. måste därför uppträda aktivt tillförsvar för det angolanska folkets självständighet, fördess rätt all frittforma sin framtid. Denandra fråga som jag vill ta upp gäller biståndet, och Jag vill understryka atldel just nu är oerhört viktigt att biståndet lill MPLA fortsätter också efterdet all leveranserna för de medel som anslagils för innevarande budgelår harslulförls. Det finns inget skäl atl undvika atl ge bistånd till MPLA inuvarande läge. lika litet som det fanns skäl atl medan kriget pågick låta bliall ge bistånd lill PRR i eller till befrielserörelserna i ochCambodja. Del förhållandel all det pågår en utländsk intervention med siöd avinhemska quislingar skall inte förhindra bistånd utifrån, elt sådani behövs numer . Tillherr Gransledt vill Jag säga all jag naturligtvis är väldigt glad över atl hansom cenlerpartistisk ledamot här i har tagit upp denna fråga. Men jagvill påpeka atl den allra största insatsen när det gäller atl ökabiståndet lill MPLA skulle kanske göra genom atl övertyga sinaegna ledande partivänner om att bistånds-givningen skall få fortsälla, så allvi inte behöver uppleva atl hans partiledare tillsammans med andra borgerligapartier eller hans partivänner i utrikesnämnd och ulrikesutskoll arbetar föratt förhindra ell fortsatt bistånd i delta avseende. 0/77svenska initiativ till förmån for Underdetta anförande övertog herr andre vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Såväl som och är Ju eniga medmig och regeringen om alt MPLA - som vi har givit humanitärt bistånd underflera år - är den politiska rörelse med en folklig förankring som på samma sätlsom PAIGC i och Frelimo i Mogambique strider för elt fritt samtfrån kolonialvälde oavhängigt och befriat . Vi är helt eniga på den punkten.Vad som däremot kan skilja oss ål är frågan om vilka förutsättningar vi har atlstödja etl självständigt , så att vi kan främja de politiska idéer ochideal och det samhällssystem som vi vet atl MPLA företräder. Närdet gäller frågan om ett erkännande av MPLA stöter vi på samma hinder som vihaft vid tidigare erkännandedebatter, nämligen att vi nu vill stå fast vid vårprincip atl den regering vi erkänner skall ha effektiv kontroll åtminstone överhuvuddelen av det område det gäller. MPLA behärskar en tredjedel eller enfjärdedel av landei - man vet inte riktigt hur mycket, men ungefär så myckelborde det vara - och mindre än hälften av befolkningen. Därför har jag sagt isvaret att frågan om hur vi skall ordna våra diplomatiska förbindelser med eltsjälvständigt måste få vänta tills vi får större klarhet i dessa frågoroch tills sådana förändringar sker att det blir möjligt för oss att i enlighetmed våra principer erkänna en regering i ell fritt . HerrTakman förvånade sig över atl jag uttalar förhoppningar om att man skall kunnaavblåsa striderna och att de tre rörelserna, som i början av det här året satttillsammans i en regering, på nytt skulle kunna komma samman och försöka attenas. Ja, att man uttalar sådana förhoppningar beror naturligtvis på att delirols allt pågår försök från de övriga afrikanska staternas sida att åter fålill stånd närmanden och eventuellt en ny försoningsregering. De försöken harinte upphört, och just nu pågår ansträngningar för att eventuellt få lillstånd ett statschefsmöle mellan den afrikanska enhelsorganisalionensstatschefer för att diskutera Angolafrågan. Del krävs i enlighet med OAU:sstadgar att två tredjedelar av regeringarna ställer sig bakom ell sådanibeslut. Det innebär 31 stater, och det är bara 24 så långt vi vet . som haraccepierai tanken. Nr 32 Men all det fortfarande pågår sådana dagliga ansträngningar känner vi den "" skulle vara alldeles orimligt om inte vi, somavskyr krig och blodsutgjutelse och som kanske ser ett långt inbördeskrig framför oss, --------------- inteskulle försöka satsa på det som i varje fall f n. ser ut att vara den Om svenska initialiv enda vägen atl gå för att minska lidandet för befolkningen i . till förmån fÖr Eftersom det för som går, nästan varjetimma som går, in- kommer alll säkrare uppgifter, vilket också riktigtpåpekade, om den sydafrikanskainblandningen - man kanske snart kan använda uttrycket invasionen - i ,så föreställer jag mig att de afrikanska staterna kommer alt påverkas av dettafaktum. De kommer inte, så långt jag förstår, att kunna acceptera attapartheidpolitikens med reguljära förband får tillfälle skaffa siginflytande i . Därmed kommer, såvitt jag kan se, de afrikanska staternaall anstränga sig ytterligare för att försöka förhindra att kriget fortsätter.Eller också kommer de att ta initiativ - tillsammans med oss som är villiga allfullfölja sådana initiativ - alt föra upp frågan i . Hittillshar varken MPLA, FNLA, UNITA eller den afrikanska enhetsorganisationen velatföra frågan till säkerhetsrådet eller FN. Inte heller stormakterna har önskatföra upp frågan i FN. Men del är klart att med ökad intervention, bl. a. frånSydafrika, kanske från , mognar frågan, och därför följer vi mycket nogajust de fakta man kan få fram om framför allt de styrkor som kommer frånSydafrika och . Jag tror inte jag behöver gå i polemiki övrigt med de tre talarna. Hen (): När det gäller erkännandefrågan förslår också jag - del nämnde jag imitt tidigare anförande - att förutsättningarna just nu för ell erkännande avMPLA-regeringen i inte är särskill goda med de utgångspunkter densvenska regeringen har. Vad som är viktigi är alt vi redan nu skaffar oss såatl säga en planeringsberedskap för att så snabbi som över huvud taget ärmöjligt kunna diplomatiskt erkänna MPLA-regeringen och gå in med ett ekonomisktsamarbeie av det slag som jag efterlyste. inser jag naturligtvis attvad som är möjligt alt göra för stunden är just humanitära biståndsinsatser.Men man kan försöka planera och bestämma vilken typ av åtgärder manskall bidra med i när situationen i landet möjliggör mera långtgåendeoch långtsyftande åtgärder. Sedanvill jag säga till att såvitt jag har mig bekant är del ingen imitt parti som har någonting alt invända mot humanitära insatser i Angola.Däremot är det kanske naturligt att det strider som blossade upp på våren 1975kommer att ändra förutsättningarna för hur biståndsinsatserna skall kunnabedrivas i . Jagtror alt del är viktigi atl man, när man bedömer situationen, har klart för sigatt verkligheten kanske inte är så enkel som beskrev den, när hansade atl det enbart var MPLA som hade någon förankring i Angola.Såvitt jag har mig bekant har även FNLA en viss förankring i Bakongoslammen inorra . Det flnns även vissa folkgrupper som åtminstone tidigare stöttUNITA. Elt visst begränsat folkligt stöd finns alltså också för de andra, ävenom det är blygsamt Jämfört med stödet för MPLA,