prot · FY0946 · 1975-12-31 00:00:00 — Till de frågor som löstes under arbetet med den nyaregeringsformen hörde fördelningen av normgivningsmakten mellan regering ochriksdag. Gränsdragningen skulle ske i två steg. Del första togs genom attregeringsformen antogs. Man drog då upp huvudlinjerna. Nästa steg -en närmareprecisering av dessa huvudlinjer. - var avsett att ske genom lagstiftning. Iproposition nr 8 har regeringen nu lagl fram förslag till en sådanlagstiftning. Utskottethar tillstyrkt del stora flertalet av lagförslagen, men såvitt gällerlagförslaget om offentliga funktionärers tystnadsplikt vill man inte fullföfiaarbetet enligt tidigare riktlinjer. Man vill avslå propositionen och därigenomåstadkomma alt normgivningen i uppenbar strid med vad som förutsattes underförarbetena i praktiken helt läggs på . Utskottets förslag skullevidare få den under grundlagsarbelet hell oförutsedda effekten att det t. v.blir omöjligt alt upprätthålla tystnadsplikten pä många vikliga områden. Inomkort kommer konstitutionella frågor att aktualiseras på nytt. Redan underförsta halvåret väntas massmedieutredningen, offentlighels-ochsekretesslagstiftningskommitlén och fri- och räliighelsulredningen lägga framsina betänkanden. Del är mot den bakgrunden av stort intresse alt få veta vadsom ligger bakom oppositionens kursändring. Utskottets torftiga skrivning gerinle särskilt mycket vägledning och knappast heller vad som sagts här . Vadär del i propositionsförslaget soni kan ha framstått som till den gradbetänkligt? Låt oss på nytt la en hastig till på de olika bestämmelserna. I1 i; fär regeringen bemyndigande att meddela föreskrifter om tystnadsplikt föralt skydda vissa vitala intressen, bl. a. hänsyn lill landels säkerhet och denenskildes personliga integritet. Utskottet säger att dessa intressen inle är irimlig utsträckning preciserade. hävdar motsatsen, och detär alldeles uppenbart att grundlagberedningen på sin lid utgick från enbetydligt lägre grad av precision. Del är också alldeles klart att regeringenshandlingsfrihet på området begränsas jämfört med vad som har gällt tidigare. I2 i;, som är den enda som innebär att det skapas någon ny tystnadsplikt,förbjuds viss domslolspersonal att i förväg avslöja hur domstolen kommer attdöma i elt enskilt fall och att röja vad som har sagts vid överläggningen tilldom. Regeln har föreslagits på initiativ av justitieombudsmannen. Är det dennatystnadsplikt som är sä betänklig? I3 § bemyndigas regeringen att meddela föreskrifter om tystnadsplikt i fråga omen noga avgränsad kategori förvallningsbeslul som rör enskilda, t. ex. ärendeni rättshjälpsnämnder eller hyresnämnder. Del som får förbjudas är också häralt avslöja beslutet i förväg och att röja vad som sagts vid överläggningen. Ärdet här utskollsmajorilelen inle kan hänga med längre? Bestämmelsernai 4 S ger regeringen bemyndigande att föreskriva tystnadsplikt i fråga omhandlingar som skall vara hemliga enligt sekretesslagen. En sådantystnadsplikt har fram lill ansetts gälla utan författningsslöd.Bestämmelsen har föreslagils därför att vår nya regeringsform kräver uttryckligaföreskrifter. Härhar åberopats justitierådet påstådda åsikt om att sekretesslagen kantolkas analogt och anses innebära tystnadsplikt. Om della vill jag säga altsåvitt jag känner lill står justitierådet helt ensam om denåsikten. Det vore ju elt högst bräckligt skydd för våra fri- och rättigheter,om kravet pä lagreglering av eventuella inskränkningar skulle anses uppfylltgenom dubiösa analogier. Delkan väl heller inte vara 5 §? Där flnns en slrafföestämmelse som är utformadhell i överensstämmelse med vad som varit brukligt på detta område. Iövergångsbestämmelserna fär regeringen fullmakt att upphäva tystnadspliklsföreskriftersom inle längre bör gälla. Dellavar det hela. Del bör kraftigt understrykas - även om del sagts av tidigaretalare - all del s. k. meddelarskyddel enligt tryckfrihetsförordningen inteberörs utom pä en enda punkt, i fråga om tystnadsplikten för vissdomstolspersonal. Delär alltså detta lagförslag som har fäll somliga att bli så oroliga för dendemokratiska insynen i myndigheternas verksamhet. Det är dessa bestämmelser somfår ulskoitsmajorilelen all godta att vi under ell par års tid får accepieraall del i princip blir tillätet för statstjänstemän att för vem som helslavslöja bl. a. vad som står i handlingar som är hemliga enligt sekretesslagen,t. ex. kriminalregislerutdrag och statistiskt material hos stalisliskacentralbyrån. Uppräkningen kan göras mycket lång. Del är bara all läsa innantilli många av paragraferna i sekretesslagen. Självfallet är risken inte särskiltstor för att stalsfiänstemännen böfiar göra några avslöjanden. Men om del nuinträffar i något eller några fall, hur länker man sig att skadan för denenskilde skall repareras? Del måste vara lill föga glädje för vederbörande , som gör, hänvisar lill att en utredning pågår. Vart har deni andra sammanhang så omskrulna omsorgen om den enskildes integritet dä tagitvägen? i Trollhällan, som är en fin man, vill inte uttala sig omoppositionens bevekelsegrunder för yrkandet om avslag. Jag skall göra det, somjag uppfattar det. Det är nog bara så all frestelsen att tillfoga regeringenett voieringsnederlag och att få regeringen att framstå som "mörkmän"har blivit oppositionen för stark. I en sådan situation har omsorgen om denenskildes personliga integritet fått väga lätt. I stället för all lojallfullföfia intentionerna bakom en grundlag man själv varit med om all beslutaanvänder man den som ett lillhygge i en ansvarslös debatt. Delta är entankeställare inför del fortsatta grundlagsarbelet. Vågarjag hoppas att beslutsamhetens friska hy hos utskottsmajoriteten nu övergår ieftertankens kränka blekhet? Tillsist, herr lalman, skall jag kanske inte blanda mig i debatten om . Men jag vill ändå göra den reflexionen all det flnns människor som inletuggar teser i hela sitt liv ulan kanske utvecklas och förändras. Underdetta anförande överlog herr andre vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Hen JONNERGÅRD (c) kortgenmäle: Försl vill jag säga att jag är tacksam för justitieministernsmeddelande att arbetet med lyslnadspliklsutredningen päbörials. Jagfäster mig vid all justitieministern sade att del med utskottets Offentligafunktio- position skulle bli omöjligt alt upprätthålla tystnadspliklerna pämänga närers tystnadsplikt områden, men mera preciserat var del alltså inte. Vihar alla i utskottet funnit att propositionen inte kunde duga som underlag.Inte heller socialdemokraterna biträder propositionen. iEskilstuna har här sagl alt han hyste mycket slora betänkligheter mol 1 Si propositionens utformning. Alt vi inle kan godta proposiiionen beror inle päfrågan om meddelarskyddel, för den lilla del därav som är aktuell här har ingenslörre betydelse. Men vad vi befarar är alt informationsfriheten kan strypas,och del är della som oron i pressen gäller. Denna oro måste ju förstoras i eltläge då det råder oklarhet över hela lyslnadspliklsfältel. När del slora sammanhangetnästa vår, då vi bl. a. skall besluta om en ny massmediegrundlag, ligger sånära, varför skall vi inle invänta det? Dä kan vi naturiiglvis göra ettväsentligt bättre arbeie i fråga om bemyndigandelagsliftningen, i fråga omtystnadsplikterna. Justitieministern tog också upp 4 S, som gällersekretessen. Belräffande den är det nog inle sä all är ensam, förbakom hans tolkning stod i vafie fall grundlagberedningen, och jag tror inlealt grundlagberedningens vitsord kan viftas bort sä där ulan vidare. () kortgenmäle: Pä en punkt är jag lacksam för justitieministerns anförande. Han harlagt lill rätta del som har sagl om justitierådet . har hela liden felaktigt påstått att justitierådet egentligenstår bakom proposiiionen. säger juslilieminislern själv att justitierådetRomanus är ensam om sin uppfattning. Det är alltså klarlagt att värt referatav vad justitierådet har sagt var korrekt. har justitieministerGefier själv medgett. Justitieministernbortser också hell och hållet från det som står i utskotlsmajorilelensbetänkande, alt regeringen bör komma till med förslag om att manskall förordna om tystnadsplikt på särskilt specificerade områden under lidenfram lill . Vill regeringen göra det kommer vi noga att läsa igenompropositionen och ta ställning i den anda som vi brukar arbeta i när det gällerfrågor om offentlighet och enskilds integritet. Vad vi vänder oss mot ärsvepande bestämmelser som kan användas för tystnadsplikt på de mest olikaområden och med effekter som man inte i förväg kan överblicka. Justitieministernmenar att oppositionens bevekelsegrunder är all fä en ansvarslös debatt där"frestelsen att tillfoga regeringen ell nederlag blivit övermäktig".Jag förstår om justitieministern inför risken att förlora en omröstning om enproposition kan bli på litet dåligt humör. Men det är faktiskt så att en rad avjustitieministerns partivänner också är Såvitt jag vel är del bara en enda tidning. Folkel, som stöderpropositionen. Andra socialdemokratiska tidningar har gått på samma linje sommajoriteten i konstilutionsulskoltel. Jag vet inte om justitieministern menaralt också de har fallit för frestelsen att tillfoga regeringen elt nederlag. Omman nu visste, herr justitieminister, att det var nödvändigt att på våren 1975anta en lag om tystnadsplikt, varför har ni inle i regeringen under de nästantvä är som gått sedan det första beslutet om en ny regeringsform tagitinitiativ till någon utredning? Om ni ändå varit så säkra på all del här måsteske - varför har ni inle gjort del minsta försök att utreda dessafrågor innan ni lägger fram en proposition? Härfinns ju tre lagar som skall antas pä . Vi har en nymassmediegrundlag som man dä skall fatta del första beslulel om. Vi har ettfri- och rättighetskapilel i regeringsformen som man ocksä skall falla detförsta beslutet om. Och vi har ersättning för sekretesslagen som det också ärtänkt att dä skall besluta om. Dehär lagarna har alla samband med frågan om tystnadsplikten.. Varför då inlebehandla tystnadsplikten när ocksä de övriga tre lagarna las upp, alltså påvåren 1976? i (vpk) kort genmäle: Vem är det som tuggar teser? Enligt justitieministern var väl just denlilla piken avsedd för mig, men jag lar inle åt mig av den, för jag har jufaktiskt genomgått en utveckling sedan jag var socialdemokrat. Mendet kan väl ändå föresväva juslilieminislern en politisk och psykologiskförklaringsgrund, att de teser som regeringen har tuggat i många sammanhang -som man luggade i lerrorisllagen, som man luggade i IB-affären, som man luggadei lagen om tillfälligt omhändertagande och som man luggar när det gällerlagen om tystnadsplikt - kan ha skapat en sådan oro hos etl parti som kännersig hemma i arbetarrörelsen alt partiet inte anser sig på grund av osäkerhet omde verkliga motiven behöva stödja ett sådant förslag. Det är väl inteoförklarligt. Tillhistorieskrivningen bara: Jag vel all utvecklades, men jagtror inte man skall åberopa honom som någon frihet-lighetens eller socialismensapostel. Den här betänkliga socialkonservativa inställningen lill de frialönarbetarnas införande under fiänstehjonsstadgan företrädde faktiskt Geijerefter det s. k. avfallet från de konservativa idéerna, så nog var det en någotmärklig utvecklingskurva han beskrev. Jagvet inle om man kan känna igen någon liknande utvecklingskurva i dagenssocialdemokrati. () kort genmäle: Jag lackar justitieministern för upplysningen att ulredningen om katalogiseringen och den rättsliga systematiseringen av de oreglerade tystnadsplikterna redan har päbörials. Sä här i slutet av debatten är vi väl inle i det lägel alt vi kan diskutera Offentligafunktionärers tystnadsplikt paragraf efter paragraf, i synnerhet med tanke päall våra invändningar inte så myckel har gällt detafierna som själva principenall lägga fram en proposilion om tystnadsplikt medan vi har utredningar somarbetar inom delta område. Det är en principfråga, därför att del är den förstafrågan om delegering av lagstiftningsmakten lill regeringen. Attnärmare diskutera vilka ramar och preciseringar skall fastställa viddelegerandet är ju omöjligt innan vi har fått material till grund förbedömningen. Försl sedan resultaten av utredningarna har lagts på riksdagensbord kan vi föra den principdiskussion som behövs. Svaret är alltså att för moderata samlingspartietsdel är detta i första hand en principfråga. Vi vill invänta resultaten avutredningarna. Sedan kan vi komma lillbaka igen. Och under den liden ärsituationen inte pä något sätt prekär. Del är ju inte någon katastrofsituation.Om det skulle visa sig föreligga behov av tystnadsplikt på något specielltområde kan ju regeringen - som redan har sagts från dennatalarstol - lägga fram en proposition härom pä bord. återkommer till frågan om informationsfriheten. Ävenom man går sä långt alt man säger all utskottsmajoriteten har framhållit alldel kanske rent psykologiskt kan verka sä pä stalsfiänstemännen all de drar sigför att använda sin informationsfrihet, så har del ju ändå så många gångerockså uttryckligt förklarats både frän och från annat häll attmeddelarskyddel inte är i fara. Och förstår jag inte, , hurinformationsfriheten skulle kunna inskränkas genom att regeringen flck deltabemyndigande som föreslagits i proposiiionen. Sedanhörde lydligen inle pä när jag förklarade varför vi inle tidigarehar salt i gång någon utredning i dessa frågor. Jag vill faktiskt nu inteföriänga debatten utan får hänvisa till all läsa utskriften av minanförande i kammarprotokollel, där jag gav den redogörelsen. Slutligenfår jag säga till ber i all del är ju roligt alt herrSvensson själv menar att han befinner sig i utveckling. Vi får hoppas att denutvecklingen fortsätter. HerrJONNERGÅRD (c) kort genmäle: Det är inle fråga om meddelarskyddel här. 2 ij handlar om del, men denfrågan har inle någon slörre betydelse i sammanhanget. Däremot befarar vi, ochdel understryker jag ännu en gäng, att informationsfriheten kan strypas ätgenom alt oreglerad tystnadsplikt ersätts Här medgernu justitieministern all det i vafie fall psykologiskt kan ha den innebörden,och det är ju ett icke oväsentligt medgivande. Massmedieulredningenhar figurerat mänga gånger i debatten. Lät mig beröra den än en gäng genom attcitera vad ulredningen säger i sitt yttrande pä just denna punkt. Utredningensäger att en regeringsförordning så lill vida kan innebära en viss begränsningav informationsfriheten som en uttrycklig författningsbestämmelse lätt blirmera långtgående än en regel som bygger pä allmänna rättsliga resonemang. Härhar alltså MMU precis den uppfattning som jag framfört här i debatten. HerrHUGOSSON (s): Jag går in i denna debatt främst pä grund av att jag är ledamot i en avde utredningar som här ofta har förts på tal, nämligen offentlighets- ochsekrelesslagstiftningskommiitén eller som vi vanligtvis kallar den. Ävenom allt som sägs i utskottets betänkande i hög grad anknyter till OSK:s arbeteskall jag inte föriänga debatten genom en argumentering pä samtliga punkter.Jag kan så myckel hellre avstå därifrån som den lill beiänkandel fogadereservationen enligt min mening pä elt klargörande och övertygande sätt visarall talet om munkavle pä de offentliga funktionärerna saknar allt fog. Pågrund av min anknytning till vill jag emellertid ta upp tvä frågor. Denena - som inte är pä något sätt kontroversiell - gäller den av ell enhälligtutskott förordade ulredningen om lystnadsplikter. Jag vill här upplysa om alläven uttalat sig för en sådan utredning. Kommitténs ordförande har ocksätillsammans med massmedieutredningens ordförande uppvaktat justitieministern idetta ämne. Del är glädjande att justitieministern nu meddelat att en utredningskall få denna uppgift. Med hjälp av det material som redan finns samlat bördet enligt min mening vara möjligl att presentera ensystematiserad översikt av inle bara gällande tystnadsplikter ulan även sådanatystnadsplikter som gällde intill men då upphörde att gällapå grund av den nya regeringsformens bestämmelser. Men med hänvisning tillutskotlsmajorilelens skrivning vill jag ocksä säga att någon samordning med detpågående arbetet inom näppeligen kan komma lill stånd om inga särskildaåtgärder vidtas. har nämligen redan slufiuslerat sitt slutbetänkande, ochom tryckeriet inte lägger hinder i vägen bör belänkandet kunna avlämnas inomtvä . Denandra fråga jag vill la upp - och del är framför allt den som föranlett mig altbegära ordel - gäller sambandet mellan handlingsse-kreless och tystnadsplikt.Att det föreligger ell sådant samband är allmänt erkänt. Åtminstone i principmåste del t. o. m. framstå som hell självklart att om t. ex. viktigasamhällsintressen eller enskildas intressen till skydd för sin integritetkräver ett undantag från offentlighetsprincipen i form av en sekretessregel, dåbör del ocksä vara förbjudet för de fiänsteman som får del av de uppgifter, somanses böra hemlighällas, all muntligen sprida uppgifterna. Jag lycker att delvore mycket egendomligt om man skulle sekrelessbelägga handlingarna men inleålägga fiänsiemännen någon tystnadsplikt ulan de skulle fritt kunna tala omvad som slår i handlingarna i fråga, som inle fär lämnas ut. Det är en absurdsituation. Hurhar dä det här sambandet beträffande sekretessen och tystnadsplikten kommittill uttryck i lagstiftning eller rättspraxis? Man kan ur-skifia två linjer. Denena markeras av de tystnadsplikter som föreskrivs i lag eller annanförfattning. Gemensamt för dessa tystnadsplikter är all de avser särskildaområden, t. ex. försvaret eller hälso- och sjukvården, och riktar sig enbartlill funktionärer inom resp. område. Tystnadsplikten gäller alltså inle den somi myndighet inom ett annat område fär del av upplysningar som en fiänstemaninom t. ex. sjukvärdens område har all tiga om. kännetecknas dessatystnadsplikter av all de inle gäller enbart uppgifter som kan återfinnas i enhandling ulan även avser uppgifter som endast bygger på muntliga upplysningar.Beskrivningen av vad som omfattas av tystnadsplikten anknyter emellertid lillde grunder som föranlett handlingssekreless på området i fråga. Denandra linjen markeras av rättspraxis ståndpunkt, främst dokumenterad i högstadomstolen. Enligt denna praxis föreligger en generell tystnadsplikt i fråga ominnehållet i hemlig handling. Del är denna tystnadsplikt som brukar kallas denoreglerade. Till skillnad från den i författning inskrivna - den reglerade -tystnadsplikten skyddar denna oreglerade lystnadsplikt innehållet i en hemlighandling oavsett var handlingen befinner sig. En handling inom hälsovårdensområde skyddas alltså även om den utlämnats till myndighet vars fiänsteman inleär underkastade tystnadsplikt. Däremot gäller den oreglerade tystnadspliktengivetvis inle uppgifter som inte dokumenterats i en handling. Jaghar velat dra fram dessa faktiska omständigheter därför alt de enligt minmening inle har kommit fram i den allmänna debaiten pä det här området och inteheller särskilt belysts i utskottets betänkande. Direkt missvisande är detenligt min mening när utskottets majoritet uttalar all lägel beträffande denoreglerade tystnadsplikten är svårbedömt. Från den synpunkt som här är avintresse är läget helt klart. Denna tystnadsplikt kan inte längre hävdas. Denupphörde i och med all den nya regeringsformen trädde i kraft. Deltakonstaterande är inte, som sade i sill inledningsanförande , någon akademisk debatt, utan det är elt konstaterande av ell fakiiskiförhållande. Jag kan inte heller förslå vad majoriteten menar med all hänvisalill etl stort antal straffbestämmelser i som skydd molmissförhållanden, vållade av att fiänsteman avslöjar hemliga uppgifter. Omdella skulle vara sant behövs väl ingen utredning om tystnadsplikten - då är jutystnadsplikt överflödig. Menar man f ö. all även sekretessreglerna kan avskaffas? Jag har med del anförda velat särskilt understryka behovet av ellbemyndigande enligt 4 ij i den föreslagna lagen, dvs. ell bemyndigande förregeringen all ufärda bestämmelser som ersätter den oreglerade tystnadspliktsom gällde fram . Del då rådande tillståndet kan inteåterställas genom en hänvisning lill och inle heller till de iolika författningar reglerade tystnadsplikterna. Det sistnämnda framgår av vadjag förut anfört om det begränsade tillämpningsområdet för dessatystnadsplikter. Ävenom risken för allvarliga olyckor eller missförhållanden inte är slor är delenligt min mening myckel otillfredsställande, om nu avslårproposiiionen i vad den avser bemyndiganden av det slag som anges i lagen omoffentliga funktionärers tystnadsplikt. Syftet med lagen är främst attbibehålla del tillstånd som rått - etl tillstånd som hillills inlepåstålls vara förenat med några allvarliga olägenheter. Icke någon avmajoritetens talesmän här har med ett enda exempel visat atthittillsvarande rättspraxis på detta område har varit hämmande förinformationsutbytet. Mot denna bakgrund kan del inte heller anses innebäranågot föregripande av det föreslående reformarbetet på detta område att antalagförslaget med de modifikationer som föreslagits i reservationen. Vi fär barase till att rättspraxis fortfar all gälla fram , dä färmöjlighet all pröva frågan på nyll när OSK:s och massmedieulredningens förslagföreligger. Jag tror inle heller all någon av kammarens ledamöter blir förvånadom i sitt belänkande kommer att föreslå att en tystnadsplikt knyts tillhandlingssekretessen. Jag är övertygad om all elt bifall till proposiiionen inle på någotsätt skulle hämma informationsflödet ulan snarare fä motsatt effekt. Avsaknadenav bestämmelser om tystnadsplikt fär lätt den effekten att fiänsiemännentillämpar det gamla ordspråket att tala är silver men liga är guld. Tigandelkan då gå ut över även sådant som mycket väl skulle kunnai yppas. Erfarenheterav delta slag är vanliga när det gäller sekretessregler. Lätmig avslutningsvis göra en reflexion. Jag är väldigt förvånad över folkpartietsagerande i denna fråga. Ofta kan man läsa i pressen att har talatsig varm för den personliga integriteten och för skydd av denna. Huvudparten avsekretessreglerna är uppställda för att vara till skydd för de svaga isamhället och för den personliga integriteten. Att man frän liberalt häll nuvill se lill all det inle föreligger någon som helsl tystnadsplikt föroffentliga funktionärer - della område har visserligen varit oreglerat, menenligt rättspraxis har det förelegal tystnadsplikt - och inte vill slå vakt omden personliga integriteten förvånar mig verkligen. Jag yrkarbifall lill reservationen. () kortgenmäle: Försl vill jag konstatera att vi i konstiiutionsutskollel gjorde ellstort misslag när vi inte kallade som expert i fråga om deoreglerade tystnadspliklerna. Vi hade haft behov av den klarhet som han sägersig ha men inle närmare meddelar kammaren. I stället var nu vittnesbörden frånde experter vi inkallade samstämmiga i fråga om all del råder oklarhet, ochdetta har vi även kunnat utläsa ur det vetenskapliga material som vi harundersökt. Attdet är etl samband mellan handlingssekretess och tystnadsplikt är självklart.Jag har sagl förut att vi skall räkna med en regeringsförordning omtystnadsplikt i fråga om innehåll i hemlig handling. Frågan nu gälleremellertid tidpunkten för införandet av en sådan tystnadsplikt. Vi anser alteftersom tystnadspliklsfältets omfattning är oklar måste vi ha etl bättrematerial för vårt ställningstagande. Vi har därvid stött oss på bl. Vi hoppas att tystnadsplikts-utredningenskall kunna göras i samarbete med och massmedieutredningen och alt fråganskall kunna lösas nästa är. går inle enligt , men om han harrätt i del blir inte bara jag besviken utan också reservanterna. De säger i sinreservation att tystnadsplikts-utredningen "bör på lämpligt säll samordnasmed del pågående arbetet inom MMU och . Den bör arbeta så skyndsamt allresultaten av dess arbeie kan bedömas i samband med förslagen frän MMU och OSKenligt dessa utredningars nuvarande direktiv." Men om inlevill går del kanske inte. () kortgenmäle: Jag uppskattar mycket all har läst våra moiioner, somgäller enskilda människors integritet. Jag antar all han bl. a. syftar pä våradalamotioner.