prot · FY0971 · 1975-12-31 00:00:00 — §1 Justerades protokollet för den 22 innevarande månad. §2 Om Tobaksbolagets verksamhet i och Herr industriministern erhöll ordet föratt i ell sammanhang besvara dels () anmälda fråga,nr 157, dels () anmälda fråga, nr 175, och anförde: har frågat mig vilka åtgärder jag ämnar vidta med anledningav förslag om eventuell nedläggning av tobaksfabriken i . HerrWinberg har frågat mig vilken inställning jag har till en eventuell nedläggningav Tobaksbolagets verksamhet i . Dåbåda frågorna berör samma ämnesområde, besvarar jag dem i ett sammanhang. InomTobaksbolaget har genomförts en utredning om bolagets framtida struktur, varvidman bl, a. undersökt vilka effekterna skulle bli om tillverkningenkoncentreras till ett färre antal fabriker. Den här typen av utredningar fåranses vara ett naturligt led i varje förelags planering. Utredningensslutrapport har behandlats i och enligt vad jag harinhämtat har styrelsen beslutat all t. v. inte vidta några åtgärder medanledning av rapporten. Jag har således ej att la ställning till frågan omen nedläggning av Tobaksbolagets verksamhet i och . Skullefrågan senare uppkomma vill jag deklarera som min principiella uppfattning attnågon nedläggning ej kan få ske förrän fullgod ersättning för bortfallande sysselsättningredovisats. Jag vill tacka statsrådet för svaret på min fråga. Anledningen tillfrågan var alt en utredning angående den fortsatta tillverkningen avtobaksvaror inom landet föreslagit att denna tillverkning borde koncentrerastill ett ställe, och nämndes i det sammanhanget. Av naturliga skäl blevoron stor hos de anställda och andra berörda på de orter där man nu bedrivertillverkning och som enligt utredningen riskerade att mista denna. Tobaksfabrikeni , för att la den som exempel, sysselsätter nära 200 anställdavarav 135 är kvinnor, vilket inle saknar betydelse i sammanhanget. Fabriken harstor betydelse för sysselsättningen inom kommun och det skulle, som jagser det, skapa stora problem OmTobaksbolagets verksamhet i och för kommunen om fabrikenlades ned. Det aren allmän önskan att driften får fortsätta vid fabriken, ochdet skall väl till mycket starka skäl för all någon ändring skall ske. Jaghade hoppats att statsrådet i sitt svar skulle ha kunnat ge ett klarare beskedangående den framtida inriktningen av driften vid fabriken. Det hade varitvärdefullt och lugnande för dem som berörs, men jag har full förståelse för altstatsrådet inte kan lämna utfästelser på den här punkten. Jagvill tacka statsrådet för det, som jag ser det, positiva svar som statsrådethär har lämnat, och jag uttrycker förhoppningen att statsrådet infriar delöfien som statsrådet givit i sitt svar angående tryggandet av den fortsattasysselsättningen i . Också jag beratt få tacka industriministern för svaret på frågan. Statsrådetbekräfiar i svaret de uppgifter som cirkulerat bl. a. i pressen omstrukturutredningen inom Tobaksbolaget för att omfördela produktionen tillfärre enheter än f. n. Uppgifterna har varierat något; det har talats omnedläggning av en av de nuvarande fabrikerna, det har talats om nedläggning avalla utom en. Liksom sade att tobaksfabriken i har nämnts,så lycks också lobaksfabriken i ha kommit i farozonen. Det har förHärnösands del väckt oro bland de anställda inom företaget, inom kommunen ochinom länet. Nusägs i svaret på frågan att utredningen t.v, ligger på is och alt statsrådetinte har alt la ställning till den. Ettrealiserande av utredningen kan väl inte helt uteslutas och det kan geanledning lill fiera invändningar. Det kan bli fråga om att nedlägga verksamhetsom staten nu bedriver i del s. k. stödområdet, sannolikt lill förmån förverksamhet utanför stödområdet. Man skulle alltså minska sysselsättningen påorter inom stödområdet som den regionalpolitiska inriktningen är attöka sysselsättningen där. Västernorriandslän har en omfattande arbetslöshet. Länets andel av antalet arbetslösa i landethar ökat . utmärks av en lågindustrisysselsättning. Därför är sådana åtgärder erforderliga som bidrar tillatt öka sysselsättningen inom industrin och inte att minska den. Självfalletskall även statliga företag göra rationaliseringar. Men sådanarationaliseringar som sker i statlig verksamhet och som innebär att det statenmed ena handen lar in genom lägre kostnader eller större intäkter motsvaras avstörre utgifter via regionalpolitiken eller arbetsmarknadspolitiken och fårges ut av den andra handen kan jag inle finna är särskilt ändamålsenliga.Däremot kan många enskilda drabbas hårt av en sådan här åtgärd och jag menaralt en nedläggning inle bör komma lill stånd utan utomordentligt starka skäl. Överläggningenvar härmed slutad. § 3 Om utredningrörande förutsättningarna för 80 Herr industriministern erhöll ordel föralt besvara herr iVirténs (fp) anmälda fråga, nr 166, ochanförde; har frågat mig om jag är beredd all låta en gruppfrislående experter för räkning granska förutsättningarna ochkalkylerna för 80 och därigenom ge bättre möjligheter attbedöma de risker som är förenade med projektet. Tillgrund för propositionen 1974:64 angående finansiering av ett nytt stålverk iLuleå låg ett mycket grundligt utredningsarbete. NJA hade i samarbete medinternationellt ledande experter utrett förutsättningarna för 80 ochtagit fram ett omfattande kalkylunderiag. Till detta kommer de utredningar somvi på industridepartementet tog initiativ till främst i fråga ommarknadsföringen och de samhälleliga konsekvenserna av 80. Till hjälphade departementet också en referensgrupp med representanter för stålbranschenoch arbetsmarknadsmyndigheterna samt nationalekonomer och annan expertis. gjordes en noggrann genomgång såväl av stålverkels allmännaförutsättningar som av kalkylmaterialet. Detmycket omfattande materialet presenterades för och dess näringsutskolli samband med propositionsbehandlingen. Undervåren 1975 har jag i samband med svar på tre interpellationer redogjort förplaneringsläget rörande 80. I sammanhanget har jag också redogjort förtransportfrågorna i samband med stålverket samt för de preliminära planerna påett samarbete mellan NJA och i fråga om ett valsverk i . Vidriksdagsbehandlingen av fråga om ett investeringsanslag på 175 milj,kr, för teckning av aktier i beslöt kammaren som bekant attåterförvisa ärendet lill näringsutskollet. Jagser för min del ingen anledning att vid sidan om den aktuella behandlingen iulskottet engagera några experter för ytterligare granskning av 80, Denallmänna bedömningen av 80 som redovisades i slåri allt väsentligt fast. Vad som har skett är att vi haft enkostnadsutveckling vars storlek varit svår alt förutse. Hur dennakostnadsutveckling kommer att påverka den beräknade investeringskostnaden blirmöjligt att mera noggrant bedöma sedan ett bättre underlag finns frånupphandlingen. Självfallet följer regeringen med uppmärksamhet fullföljandet avriksdagens beslut och kommer också i fortsättningen aU hålla riksdageninformerad om utvecklingen av projektet. Omutredning rörande förutsättningarna för 80 Jag ber förstall få tacka för svaret på frågan. Vi har från folkpartiels sida stött tankenpå 80 i , och vi anser i likhet med föregåendeår all tanken som varit bärande Omutredning rörande förutsättningarna för 80 för projektet, nämligenatt ge sysselsättning ål övre , alltfort är riktig, liksom attvidareförädla malmen inom , Del ställningstagandet har vi inle på någotsätt för avsikt all ändra. Minfråga om en expertgrupp ställde jag innan debatten uppkom här i omatt återremittera frågan om anslaget till 80. Jag är medveten om attdetta i någon mån förändrat utgångspunkten för min fråga. Jag skulle gärnavilja vitsorda att det som hänt i närings-utskottet har varit av utomordentligbetydelse för den som haft tillfälle att följa de omfattande hearings som därägt rum. Vi har haft möjlighet alt lyssna på fiera av de i projektet inblandadeparterna. Den information som därvid har lämnats har klarlagt många av defrågor som i så rikt mått har diskuterats i massmedia och även här i riksdagen.Man kan möjligen bara göra den kommentaren alt det är synd att vi ännu inte harinfört offentliga utskoltsutfrågningar i riksdag. Jag tror att om detsom har redovisats i utskottet liksom den fortsatta utfrågningen i utskottetspelades upp för offentligheten, skulle projektets trovärdighet öka. Det äringet tvivel om alt de frågor som har rests i debatten kring 80 harvarit av den karaktären att som anslagsbe-viljande myndighet haftbåde anledning och skyldighet att försöka få en inträngande information iärendet. Tillsakfrågorna får vi kanske anledning återkomma. Jag vill bara med anledning avdet svar som industriministern nu har gett beklaga att det inte finns någonvilja hos industriministern att just få till stånd en sådan här utomståendeexpertgrupp, som i fortsällningen följer projektet. Exempelvis de tre ekonomersom har granskat kostnadskalkyler visar ju att just en sådan här granskning utifrånär av mycket stort värde, och jag tror det skulle vara det ävenfortsättningsvis. Vi har väl ingen anledning att gå in i någon längre debatt. Jag ärmycket till freds med det uttalande som gjort, nämligen att denhearing som hållits framför allt med ledningen för och 80 av honombedömts som utomordentligt värdefull. Jag tror det är ett uttalande som kommerall uppskattas därför all det är så många som i massmedia ifrågasatt ledningenskompetens att omhänderha den utomordentligt krävande uppgift som det innebärall realisera projektet 80. Om jag således har uppfatlat , har han kommit till samma slutsats som jag lidigare gjort, nämligen attvi har en mycket duglig ledning för den verksamhet som bedrivs vid NJA och fördel projektarbete som har lagts i deras händer beträffande 80. Sedanär det naturligtvis av utomordentligt inlresse att nu se vad näringsutskolletkommer till i sin redovisning. Det är ju näringsulskottel obetaget att begärasådan expertis som talar om. Det är självfallet en konstitutionellfråga. Jag vill gärna säga all jag tycker ledningen för 80 har varitframgångsrik i redovisningen i sill projektarbete. Men därtill vill jag noglägga att den parallella utfrågning som då har skett av exempelvisnaturvårdsverket och koncessionsnämnden, för all få en belysning avmiljöaspekterna och kostnaderna för att tillgodose dessa, har varitbetydelsefull. Del är spänningen mellan de här två intressegrupperna som hargett informationen ett särskilt djup och som gjort all man kunnat få problemetbelyst inle bara inifrån ulan även av sådana som ser del utifrån. Där vill jagåterigen påpeka viklen av all man också haft de här tre ekonomerna som hellfrislående från projektet har kritiskt granskat de ekonomiska förutsättningarna.Jag vidhåller den uppfattningen att det skulle vara myckel viktigt ochvärdefullt för och för projektets fortsatta handläggning, om man hadeen grupp som - man kan naturligtvis diskutera dess sammansättning - fortlöpandeföljde projektet och lämnade rapporter till näringsutskollet. Del här är dockden största induslrisalsning som har gjort, och del är inleringsutskottets ledamöter att i detalj följa den. Om man fick en sådan härivåsidig belysning skulle det vara till stort gagn för både ochprojektet. Omvärnpliktigas rätt till tjänstledighet för offentligt uppdrag Överläggningenvar härmed slutad. §4 Om värnpliktigas rätt till tjänstledighet för offentligt uppdrag Herr försvarsministern erhöll ordet föratt besvara () anmälda fråga, nr 171, ochanförde: har frågat om jag anser att fullgörande av kommunalauppdrag eller nämndemannauppdrag bör ge rätt till riänstledighet förvärnpliktig militär personal. Frågan om all utvidga rätten lill tjänstledighetför värnpliktiga prövas i anslutning till den pågående översynen avriänstereglemenlet för försvarsmakten. Min åsikt är att rätlen lill riänstledighetför kommunala förtroendeuppdrag skall vidgas. Jag tackarstatsrådet för svaret, vars innehåll jag tolkar som uttryck för en positivinställning i de här frågorna. I TjRK såsom den f n. är formulerad står attriänstledighet inte får vägras för offentligt uppdrag, men den exemplifieringav offentligt uppdrag som görs i texten har föranlett en del oklarheter itolkningen. Del har lett lill att personer med kommunala uppdrag ellerexempelvis nämndemannauppdrag har vägrats riänstledighet i vissa fall. Såsomjag uppfattar det är det i och Omvärnpliktigas rätt till tjänstledighet för offentligt uppdrag för sig en tvivelaktigtolkning av TjRK, men del är kanske inte vår uppgift att här tolka deformuleringar som finns. Ändå är det naturligtvis angeläget att inte denöversyn av reglementet som pågår försenar en generös hantering av frågan. Jagvill fråga statsrådet om han är beredd alt för sin del medverka till en generöstolkning av TjRK såsom den f n, är formulerad, dvs. så att del - i den månsådana här ärenden kommer under hans infiytande - öppnas möjlighet alt fåriänstledighet för kommunala uppdrag och för nämndemannauppdrag. Det rådersåvitt jag vet stor osäkerhet ute på förbanden om hur bestämmelserna skalltillämpas. Jag har en känsla av all försvarsministerns inställning i den härfrågan kan komma alt spela en ganska stor roll för en lång rad praktiska fall. Det är uppenbart alt del kan växla något i fråga om tillämpningen,beroende på när liden för den önskade ledigheten infaller. Det kan vara underen period då det kan vara rätt svårt att ge en värnpliktig ledigt. Det kanvara ett viktigt moment i hans utbildning som skall utföras just vid deltillfället. Därför får vi ha de här strikta reglerna som säger när man inle fårvägra - dvs. när den värnpliktige oavsett omständigheterna i övrigt skall fåledigt för att fullgöra del civila uppdraget. Just detta gör nalurliglvis att man inte utanvidare kan säga att alla kommunala uppdrag skall ge möjligheter lill ledighet.När del gäller t. ex, vanliga nämndemän är jag för min del inte övertygad omalt ledighet skall beviljas. Del finns i allmänhet många andra som kan utförauppdraget, och man har en grupp att välja bland. Det är inte delsamma som närdet gäller nämndeman i tryckfrihetsmål. Däremot tycker jag nog all det när detgäller att delta i fullmäktige, där det är en politisk fördelning av mandalen,är angeläget att tillgodose önskemålet om ledighet. Med en sådantillämpning som statsrådet senast var inne på tvingas man att göra något slagsgränsdragning, en värdering av olika politiska uppdrag. I TjRK står detexemplifierat: riksdagsman, landstingsman, revisor eller dessfullmäktige i eller eller ledamot av kyrkomöte ellerav jury i tryckfrihetsmål. I de fallen får man uttryckligen inte vägraledighet; detta är alltså exempel på vad som kallas offentliga uppdrag. Mankan då fråga om del är någon principiell skillnad mellan att å ena sidan t. ex.ingå i riksgäldsfullmäktige eller vara ledamot av jury i tryckfrihetsmål, åandra sidan alt ha ett kommunalt uppdrag. Kan en sådan åtskillnad verkligengöras? Suppleanter finns ju i alla sammanhang. Del finns myckel få uppdrag därdet inte förekommer suppleanter som kan sällas in vid behov. Men denprincipiella inställningen borde väl vara all uppdrag ärlikvärdiga oavsett i vilken del av vår politiska struktur som de ingår. Närdel gäller nämndemannauppdrag får ju den enskilde som las ut lill sådantuppdrag inte vägra att ta emot det. Däremot skulle alltså försvarsmakten harätt att hindra en värnpMklig alt fullgöra ett sådant uppdrag. Det är i så fallen mycket egendomlig ordning. Det uppdrag som den enskilde är tvingad att taskall alltså chefen på ett militärt förband kunna hindra honom alt fullgöra. Jag är inle beredd alt säga att värnpliktsutbildningen skall ståtillbaka för all annan form av aktivitet. Det kan t, ex, vara så att enkommunal kommitté sammanträder myckel ofta . Att föreskrivaatt en värnpliktig, som kanske har mycket lång väg till hemorten, alllid skulleha rätt till ledighet för att delta i sammanträdena förefaller åtminstone inlemig särskilt välmotiverat. Men frågan prövas alltså, och jag är positivtinställd till en vidgning av rätten lill riänstledighet för kommunala uppdrag. Omvillkor rörande arbetsmiljö m. m. vid beviljande av lokaliseringsstöd och lokaliseringslån Överläggningen var härmedslutad. §5 Om villkor rörande arbetsmiljö m. m. vid beviljande av lokaliseringsstöd ochlokaliseringslån Herr arbetsmarknadsministern erhöll ordetför att besvara (vpk) anmälda fråga, nr 178, ochanförde: har frågat mig hur jag ser på frågan om att förbindabeviljandet av lokaliseringsstöd resp. lokaliseringslån med vissa minimikravavseende arbetsmiljö och arbetsvillkor för de anställda. Minimikravenavseende arbetsmiljön för de anställda regleras av arbetarskyddslagstiftningensom gäller alla förelag. I lagstiftningen finns bl, a. regler omförhandsprövning av nya eller ändrade arbetslokaler och arbetsmetoder.Skyddsombud och skyddskommitté skall delta i planeringen och yrkesinspektionenskall förhandsgranska ritningar m, m. Först därefter prövas en eventuellansökan om lokaliseringsstöd, Belräffande det företag som tar uppi sin fråga kan jag upplysa, alt del dessutom i en träffad överenskommelseniellan staten och bolaget föreskrivs att bolaget skall samråda medBeklädnadsarbetarnas förbund vid utformningen av de olika enheternasarbetsmiljö m, m. Bestämmandelav löner är en facklig fråga som regleras genom avtal niellan parlerna påarbetsmarknaden, Enligl praxis beviljas inle lokaliseringsstöd till företagsom inte betalar avtalsenliga löner. 0/77villkor rörande arbetsmiljö m. m. vid beviljande av lokaliseringsstöd ochlokaliseringslån (vpk): Jag ber att fåtacka arbetsmarknadsministern för svaret på min fråga, I moliveringen till denhar jag tagit upp det förhållandet all ett företag som får betydande statligtstöd kan erbjuda sina anställda så dåliga arbets- och lönevillkor att enkonflikt, med verkningar för både enskilda och den kommun som det gäller, blirenda utvägen. Statsrådetredovisar i sitt svar vad som gäller för att företag skall få lokaliseringsstödoch lokaliseringslån. Men del måste uppenbarligen finnas brister i den praxissom nu råder, eftersom situationer liknande den i ändå uppstår av ochtill. Närdet förelag som har föranlett min fråga lokaliserades lill fick detförslås både lokaliseringsbidrag och lokaliseringslån. Det rörde sig dels om ett rent bidrag på 0,5 milj. kr,, dels om ettlån på 1,5 milj, kr. Men dessutom fick företagel utbildningsbidrag från AMSunder första årel på . Del skall ses mot bakgrundav all sömmerskorna som bäst kommit upp i , i limmen med ackord.Ackorden har här, som på så många andra håll, skapat stress och otrivsel, publiceras uppgifter ur en rapport som en LO-TCO-delegationhar sammanställt efter ett besök i . Man tar bl. a. upp frågan omskärpning av de svenska reglerna för utförsel till av valuta förinvesteringar och diskulerar möjligheten att koppla ett tillstånd för sådanutförsel till hur företagen ställer sig till frågan om fackföreningar för desvarta och lill sådant som ökad anställningstrygghet och högre löner. Utanlångtgående jämförelser i övrigt kan man ändå dra en parallell mellan det sommin fråga gäller och det som de fackliga organisationerna här aktualiserar. Delbör vara självklart att företag skall motsvara vissa fordringar för att fåstatligt stöd, ekonomiskt såväl som i andra avseenden. Jag är övertygad om attmed mer preciserade krav - inte bara praktiskt - av det slag jag har talat omskulle inte den här konflikten i ha behövt uppslå, och inle hellerskulle förelagsledningen ha getts tillfälle all på sätt som sker splittraarbetare som ställer krav på rimlig ersätlning för sitt jobb. När vi i departementet behandlar ansökningar om lokaliseringsstöd ochdärvid diskulerar löne- och anställningsvillkoren har vi som utgångspunkt denöverenskommelse som är ingången mellan parterna på arbetsmarknaden. träffat ett avtal med sin arbetsgivare och arbetsgivaren tillämpardet avtalet, då måste vi utgå från all detta är en rimlig grund för lokaliseringsstöd. Delär litet felaktigt att koppla den utgående timpenningen till delutbildningsstöd som vi ibland tvingas ge vissa nyetablerade företag. Företagenskostnad för de anställda är inle begränsad till den utgående lönen, utanföretagaren har också en hel rad andra kostnader. Vigör alltså så när vi ger lokaliseringsstöd - så har självfallet skett också idet här fallet - att fackförbunden får yttra sig. , vilketibland händer, avstyrka en ansökan av det skälet att företaget haroorganiserade anställda och icke betalar den avtalsenliga lönen, då beviljasheller inget stöd. Överläggningenvar härmed slutad. §6 Om arkivering av räkenskapsmaterial Herr statsrådei erhöll ordet för alt besvaraherr Nyquisis (fp) anmälda fråga, nr 176, till herrjustitieministern, och anförde: har frågat justitieministern om han är beredd att medverkatill att frågan om arkiveringsform bryts ut ur förslagel till ny bokföringslagoch görs till föremål för en snabbare beslutsgång. Frågan har överlämnats tillmig för besvarande. Förslagtill ny bokföringslag kommeratt föreläggas . Förslagetinnehåller bestämmelser om att räkenskapsmaterial skall kunna arkiveras påmikrofilm efier tillstånd av . Den nya lagen föreslås träda ikraft . har dock möjlighet att redan tidigaremeddela lillståndsbeslut såvitt gäller liden efier utgången av . Under ärendets beredning inom justitiedepartementethar del inte framkommit något som lyder på all behovet av en ändring avgällande lags bestämmelser är så trängande att den nya lagen i den delen börträda i kraft snabbare än lagen i sin helhet. Jag ber att fåtacka statsrådet för ett från min synpunkt i allt väsentligt tillfredsställandesvar, Åena sidan är det ett oavvisligt krav att de uppgifter som det här är fråga omskall kunna bevaras på ell betryggande sätt. Å andrasidan är det en ekonomisk-praktisk fråga om det går all lill rimliga kostnader- kanske reducerade då det gäller personal och lokaler - ersätta de nuvarandearkiveringsformerna med, som del föreslås i förslagel lill ny bokföringslag,mikrofilmning av arkivaten, varefter originalhandlingarna kan kasseras. Jagfinner det mycket tillfredsställande alt man så snabbt lägger fram förslageltill ny bokföringslag; det kommer ju på bord . Därföreslås enligt svaret att den nya lagen skall träda i krafi den 1 januari1977. Som vi hörde av statsrådei skall ha möjlighet alt föredenna tidpunkt meddela tillslåndsbeslutet. Del gäller då för tiden efter den 1januari 1977, De som det nu är fråga om kan, såvitt jag förstår, i ett ganskatidigt skede begära sådant tillstånd hos . Då ligger man så attsäga i startgroparna 0/77kostnaderna för registrering av förnamn på adoptivbarn Detifrågasätts om det verkligen föreligger ett trängande behov av att få framdella tidigare. Det gör det väl inte generellt, kan jag tänka mig. Men enliglde uppgifter jag har fått planerar man i vissa falj att bygga ut sinaarkivlokaler, och man tvingas alt anställa personal. Å andra sidan kan jagförstå behovet av alt ta in detta i ett större sammanhang. Med de uppgifter somhar lämnats av statsrådet kan jag också se all det nu finns möjligheter altplanera på sådant sätt att man kanske inte tar till större våld än vad nödenkräver. Man behöver alltså inte anställda personal, man behöver inte störrelokaler; man kan klara sig under en övergångstid. Jag lackar ännu en gångför svaret. Överläggningenvar härmed slutad. §7 Om kostnaderna för registrering av förnamn på adoptivbarn Herr handelsministern erhöll ordet för attbesvara i (fp) anmälda fråga, nr 174, ochanförde: i har frågat mig om jag har uppmärksammat deolikheter som råder bl, a. beträffande kostnaderna för tillägg av förnamn åtutländska adoptivbarn beroende på om förnamnet tilläggs barnet genom dop ellerom del sker genom ansökan hos myndighet. Hanhar vidare frågat mig om jag ämnar föreslå en ändring för atteliminera dessa olikheter. Enligtde budgetprinciper som gäller för patent- och registreringsverket skall verkelskostnader täckas av avgifter som verkels kunder erlägger, undanlag fråndenna regel föreligger i fråga om namnärenden. För dessa är avgifierna lägre änkostnaderna.