prot · FY0997 · 1975-12-31 00:00:00 — a. en genomgripande reform av det nuvarande skattesystemet.Kammaren har lidigare diskuterat nödvändighelen av en samordning av de tre nuarbelande skatteutredningarna. majoritet har mot bakgrund avsina finans- och konjunkturpolitiska värderingar och de synpunkler somframförts i partimolion understrukit behovet av en samordning avskattepolitiken. Delta är bl. a. ett angelägel krav i den framtidasysselsättningspolitiken. Inte heller i denna fråga står de socialdemokratiskareservanterna särskill långl från majoriteten. Kravet på en sådan inriktning avskatteutredningarna alt man underlättar en samlad bedönining avskattepolitikens utformning råder det alltså i realiteten en bred enighet om ifinansutskottet. Den ekonomiska politiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. Eftersomrisken för en konjunkturnedgång får betraktas som betydande, bör nuinvesteringsaktiviteten i näringslivel prioriieras med målsättningen att manskall upprätthålla en hög och jämn sysselsättning och främjaexportansträngningarna i omsorgen om vår handelsbalans. Isitt belänkande nr 1 ägnade finansutskottet stort intresse ät näringslivetskapilalförsörining. De synpunkter som finansutskottet då gav uttryck för haruppenbariigen beaktats; bl. a. har den utländska upplåningen nått en betydandehöjd och uppgått till ca 5 mifiarder kronor.Eftersom detta innebär en betydande inteckning i våra framtida resurser, kandet nu vara riktigt att la del något lugnare med kapitalimporten. Med denupplåning som skett och den som allfiämt kan beräknas ske bör etttillfredsställande kapitaltillskott för investeringar i näringslivet haskapats. Det är emellertid angeläget att i det sammanhanget stryka under denmålsättning för kreditpolitiken som ullalats i partimolion, nämligenalt imporlkonkurrerande företag har en lika viklig roll alt spela försysselsättningen och för den ekonomiska utvecklingen i landel somexportföretagen och all della självfallet mäsle påverka det sätt på vilket manhanterar kreditpolitiken. Detär också väsentligt att hävda vårt näringslivs internationella konkurrenskraft.De socialdemokratiska reservanterna tar överraskande lätt på den frägan. De hari sin reservation nr 2 A vid finansutskottets belänkande konstaterat att dentvååriga avtalsuppgörelsen "på ett avgörande sätt förstärkt del svenskanäringslivets inlernationella konkurrenskraft". Ja, naturligtvis är denhöga grad av arbetsfred och harmoni som i varie fall präglat densvenska arbetsmarknaden en tillgång också i internationell konkurrens, menfrågan har ju även en ekonomisk sida. Tydligen är inte heller desocialdemokratiska reservanterna riktigt lika övertygade som det anfördacitatet kan ge vid handen. I en senare reservation, nr 13 A, säger de nämligen:"Vår internationella konkurrenskraft är således inte försämrad." Detär ju någonting annal än att den har stärkts. Det vore väl skäl att reservanterna, eftersom dettaär en sä central fråga i den ekonomiska politiken, bestämde sig för hur manegentligen vill se på det svenska näringslivets konkurrenskraft. Idet sammanhanget noterar man emellertid ocksä med intresse att reservanternaaviserar att det stöd för lageruppbyggnad som efter regeringensförslag och med finansutskottets tillstyrkan tidigare uttalat sig för konimeratt tillämpas från . Detta skulle naturiiglvis inte ha behövtske om vi hade gäll ut med stärkt konkurrenskraft och om inte oron förkonjunkturen också nu präglat regeringens handlande. Jag vill tillägga att jagförutsätter att det uttalande som finansutskotlet gjorde i sitt betänkande nr1, att detta lagerstöd mäste ges en form så att del inte diskriminerar mindreföretag, också nu beaktas. Ulskoitsmajorilelengär emellertid vidare och kräver mer av aktiva och konkrela ätgärder änregeringen för att i omsorgen om sysselsättningen stödja näringslivetsinvesteringar. Vi menar således att näringslivets s. k. regufiärainvesteringsfonder i det konjunkturiäge man kan befara inträder undervintermånaderna skall fritt få disponeras i hela landet och att fondernasegentliga motiv, dvs. konjunkturufiämnande funktion, nu kan komma till sinrätt. Vi har dock betonat all en förutsättning även med detta tidsbegränsadefrisläpp är att det inte får komma i konflikt med det fastställda mälelregional balans. Med den klart uttalade målsättningen menar vi att man kan genäringslivet förtroende att fritt få disponera dessa fonder. HerrEkström fann det i sill anförande vara en gåta all cenlern gåll med på detta.Del är cenlern som svarat för formuleringarna, och det är i övertygelsen om attden nuvarande konjunkturutvecklingen motiverar detta steg som vi tagit det.Samtidigt har vi också en förvissning om alt den dubbelkontroll som f n. finnsi nuvarande konjunkturläge är onödig. Detär ju ändå så, , all näringslivet regelmässigt måste ha kontakt medlänsarbetsnämnderna när det gäller investeringar som påverkararbetskraftsbalansen. Den uppgiften är näringslivel ju inte frilaget från. Detfinns alltså fullt tillräckliga kontrollmöjligheter för att frisläppet inteskall missbrukas. Jagvet inte vad har för erfarenheter av förelagarna i t. ex.Iggesund, men man får väl ändå förutsätta alt del svenska näringslivet är säansvarsmedvetet, att man efter ett uttalande i i denna riktning ocksårespekterar det. Somett komplement till frisläppet av investeringsfonderna uttalade finansutskottetredan i sitt betänkande nr 1 att man borde kunna på nytt ta i anspråk ettsystem med investeringsavdrag vid beskattningen i kombination medinvesteringsbidrag. hemställer utskottets majoritet hos regeringen att den,när detta motiveras av konjunkturutvecklingen, framlägger förslag ominvesteringsavdrag i kombination med investeringsbidrag. Men vi gör dessutomdet ganska bestämda förbehållet att, till skillnad från när regeringen förragången använde denna form av konjunkturstimulans, mäste bestämmelserna nuutformas sä att de inte ensidigt gynnar kapitalstarka företags investeringar imaskiner, företrädesvis då de stora föret?.:;en. En vägledande princip den härgången mäste vara att främja investeringar som har största möjligasysselsättningseffekt. Som bekant spelar de mindre företagen för sina anställdalika stor roll för sysselsättningens säkrande som storföretagen för sinaanställda. Jagvill emellertid betona, mot bakgrund av den pressdebatt som den senasie veckanrört sig kring dessa frågor, att vi beträffande tidpunkten för och volymen avdessa sysselsättningsstimulerande åtgärder har lagt beslutet hos regeringen föratt fä en så aktuell och snabb tillpassning till konjunkturutvecklingen sommöjligl. Delta är en grundläggande idé med den konjunkturpolitiskaberedskapsplan som på vårt initiativ beslutat om. Sometl tredje komplement'till dessa investeringsfrämjande och därmedsysselsättningsstödjande åtgärder föreslår utskollsmajorilelen att den allmännaarbetsgivaravgiften i det inre stödområdet skall sänkas med Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. 2 96 från den 1 januari1976. I vär konjunkturanalys har vi noterat att sysselsättningen i det inrestödområdet har svårt att hänga med ulvecklingen i landel för övrigl. Detfinns anledning att befara att konjunkturnedgången först kommer .att drabbadenna del av värt land, där råvaruproducerande exportindustrier spelar endominerande roll för sysselsättningen. Näringslivels allmänna struktur i dettaområde gör det dessutom angeläget alt inrikta stödet på en ålgärd som fårdirekt sysselsättningsstimulerande effekt. Även beträffande denna åtgärd har vilämnat frägan om hur man gär vidare öppen för en senare avvägning med hänsynlill konjunkturen. Del skulle i sä fall kunna ske genom att man vidgade detgeografiska området för sänkning av den allmänna arbetsgivaravgiften och ävenökade insats;en i del inre stödområdet genom att helt ta bort avgiften. Men delfår bli en fråga som koordineras med konjunkturförloppet, och del får vi bedömatill hösten eller vintern. Den totala kostnaden för åtgärden under det budgetårvi nu diskuterar uppgår till ca 85 milj. kr. noterade denna åtgärd som ett avstegfrån andan och innehållet i . Jag trodde faktiskt inte attHaga ., hur befogad och väsentlig den än var, kunde påverkakon-junklurförioppet i sådan utsträckning all man också kunde förutse hurkonjunkturutvecklingen i det inre stödområdet skulle utveckla sig. Nej, denenkla sanningen är att denna ålgärd motiveras av vad som hänt och håller pä atthända med konjunkturen i de genuina skogsbygderna. De sysselsättningssiffrorsom här åberopade har verkligen inte koncennerals till del inrestödområdet ulan avser skogslänen som helhet, och det är inte befogat isammanhanget. Vidaretog upp utskottets handläggning av detta ärende. Del är riktigtall jag som utskottsordförande har initierat och förberett ell utkast tillutskottets skrivning. Det anser jag vara min uppgift. Men jag vill också erinraom att var den förste som fick detta utkast sig till banda. Medden goda kollegiala atmosfär som vi har förmånen all ha i finansutskotletträffades vi ocksä nägra gånger och diskuterade förutsättningarna att gå vidare.Till bilden hör all utkastet till betänkandet var skrivet utifrån deförutsättningar som var rådande omkring II. Jagmärkte dock att del på den socialdemokratiska sidan saknades ettallvarligt intresse. Men det är ju så, , att finansutskottet inteär någon vanlig söndagsskola, ulan man måsle ha en polilisk vifia att näresultat. Och den poliliska vifian måste ganska snabbi kunna dokumenteras. Ävenom översteprästen inte är pä sill soligaste humör måste ledamöterna ändå kunnaha möjlighet att förhandla och kapacilel att visa vad man politiskt vill. Menden vifian saknades. Sammanfattningsvisvill jag säga all cenlerns syn på den ekonomiska politiken präglas av enmålmedveten strävan att fullföfia den aktiva konjunktur- ochstabiliseringspolitik som riksdagsmajoriteten samlade sig kring . Medmålsättningen alt slå vakt om sysselsättningen och en lugn ekonomiskutveckling kräver vi en forlsall hög konjunkturpolitisk beredskap, som ävenmäsle innefatta en aktiv bevakning av den alltmer oroandeinflationsutvecklingen. Och della förulsäller hög handlingsberedskap, bl. a. iform av betydande exekutiva fullmakter till regeringen, vilkel vi är bereddaall ge. Del visade vi senast . Men della förutsätter enligt min mening enaktivare och öppnare attityd frän regeringens och i första hand då fränflnansdeparlnientels sida vid utformningen av den ekonomiska politiken samt iden dialog som i omsorgen om ekonomi bör prägla - och i länga styckenocksä har präglat - arbetet i riksdag. Jag ber all fä yrka bifall lill utskottets hemställan i finansutskottetsbetänkande nr 25. Denekonomiska politiken m. m. () kortgenmäle: Det är rikligt, som utskollsordföranden säger, att jag var den förstesom fick del av det förslag till belänkande han hade dikterat. Men det varförst , och sedan mäsle jag vänta till innan jagfick någon reaktion pä de synpunkler som jag hade anfört. Och jag var, herrÅsling-erkänn det -den sistesom underrättades om att det hade skett ensamskrivning med ; det bör noteras i detta sammanhang. Undermellantiden hade tydligen mycket hänt. Jaghade inte trott att utskollsordföranden sä snabbt och sä avslöjande skullelämna kammaren en verifikation pä del som jag gav betyget ekonomisktlättsinne. Jag väntade med spänning på att skulle tala om hurmycket de föreslagna åtgärderna betyder för statsfinanserna. Han kom fram till225 mifioner. Det var en intressant siffra! Barnbidragshöjningen kostar 140mifioner, och så lägger till 2 96 på arbetsgivaravgiften för etthalvår, 85 mifioner, och del blir 225 mifioner. Men, , det är välinte bara för den korta liden vi skall se del här? Lägg till delta det somskymtar vid horisonten, nämligen en momssänkning, investeringsavdrag ochinvesteringsbidrag, som utskotlsmajorilelen vill all skall geregeringen lill känna alt man enligl önskan skall pröva! Dä blirdel ell helt annat resullat! Sedanär det ändå så, , att en av möjligheterna för skogslänen, inteminst , att få någonting med av företagens investeringar ifilialverksamhet vid ett generellt frisläpp av investeringsfonderna är all detpä centralt häll finns möjlighet all säga: Skall ni fä användainvesteringsfonder i t. ex. , så skall ni också placera delar av erföretagsamhet i ! Delär därför vi säger nej lill generella frisläpp av investeringsfonderna. Ävenherr Åsling borde begripa all ell sådant frisläpp inte rimmar med denlokaliseringspolitik och den regionalpolitik ni talar för. Nej, , nihar i betydande utsträckning gjort eftergifter ät . De har fått medtvä av de fyra klämmarna i sin moiion. Tänkom , som säger att det här bara kostar 225 mifioner, nägongång skulle bli finansminister! Dä har svenska folket verkligen fått en"kvartalsfinansminisler"! 3 protokoll 1975. Denekonomiska politiken m. m. Hen (vpk) kortgenmäle: tog i sitt anförande upp nägra av de frågor jag berörde.Han tog upp barnomsorgen och han tog upp kommunernas svåra ekonomiskasituation. Men lägel är ju det, exempelvis beträffande barnomsorgen, att detunder funnits konkreta förslag här i om för del försiaslörre bidrag lill kommunerna i della syfte, och för det andra statensövertagande av personalkostnaderna vid daghemmen. De förslagen finns också . Men har icke slött dessa förslag. Detsammagäller kommunernas situation. Konkreta förslag från vpk om lättnader förkommunerna har funnits i en rad är, men har icke slött dessaförslag. Jag vill ta upp ocksä en annan fräga som berörs pä flera ställen innansutskottets betänkande. Det är skattefrågan. I Il-överenskommelsenfanns det en formulering om att ell nytt skallesystem skulle träda i kraft1977. säger de borgerliga i finansutskottet att elt nytt skattesystem skallvara klart före nästa avtalsrörelse. Vad innebär del? Detbetyder att del nya skaltesyslemet måste antas av nästa är, alltså1976. skall regeringen skriva en proposition och skallförslaget remissbehandlas, vilket tar rundlig tid i vårl land. Etl förslag frånskalteutredningen mäste därför vara klart . Deborgerliga partierna har hårt drivit delta krav på ell nyll skattesystem införoffentligheten, och de gör del också i del förslag som de vill att riksdagenskall besluta om . De försöker därvid ge etl inlryck av all del är andrapartier som hindrar all deras förslag om ell nytt skattesystem kommer fram. Manborde då kunna vänta sig att de borgerliga partierna genom sina representanteri skalteutredningen skulle ta kraftfulla initiativ för alt fä fram etlresultat. Men gör de det? Om man skall uttrycka sig försiktigt och skonsamt, kan man säga att delhar de inle gjort. Jag skulle ocksä kunna uttrycka del på etl betydligt mindreskonsamt sätt, och del är möjligen ocksä nödvändigt alt göra del införoffentligheten. Menmot den faktiska bakgrund som finns måste man stämpla del som fiycklerinär ni på borgerligt håll fortsätter alt driva denna dimbildningspolitik omvad som är möjligt au snabbi äsladkonima i skalteutredningen och påskallepolitikens område. () kortgenmäle: Det bjuder mig emot an polemisera mot finansutskoiiels vice ordförandeSven när det gäller frägan om utskottets tidsschema. [)el finnsemellertid mycket att säga om detta. Jag kan t. ex. påminna om att vi i sambandmed remitleringen av molionerna till fackutskotten log upp frågan, om vi redandä skulle inleda ett resoneniang som skulle kunna bli vägledande för skrivningeneller om vi försl borde På min direkta fråga då svarade att han ville vänta. Sedaninträffade ju ocksä pingsthelgen. Utskottet samlades på nytt efler pingsten,. Kansliet behöver för alt arbeta -och det var faktiskt så,herr lalman, att hela förhandlingsprocessen måste äga rum och kvällenden 21 så att utskottet skulle kunna falla sina beslul den 22 för att intehindra kammaren i dess arbeie. Vi hade alltså etl mycket pressat tidsschema,och della pressade schema förutsatte en klar indikation och politisk vifia, mendenna vifia fanns enligt min mening inte. - Därmed nog diskuterat om detta. Närdel gäller värt finansiella ansvar är det en märkligt värdslös argumentationsom använder sig av. Han menar alltså att vad vi här diskuterarinte är effekten på den föreliggande budgeten av konjunkturpoliliska åtgärder,utan all perspektivet är mycket längre. Trols att det här rör sig omkonjunkturpolitiska ätgärder - som man fär vara beredd att, som vidmomssänkningen, också la tillbaka när konjunkluren motiverar detta - kommerSven med del fullständigt orimliga påslåendet, att här skall man föraen diskussion på . Detta gör han f ö. somflnansdepartementel - vilkel vi påtalar i värt betänkande - när det gällerlångtidsbudgeten väsentligt har krympt sill tidsperspektiv. Men vi fränoppositionen skall alltså ha hell andra krav på oss i diskussioner ombudgetkonsekvenserna. Detta är orimligt, och del blir därför en meningslöspolilisk diskussion. Vad vi här skall diskulera är konkreta konjunkturpoliliskasysselsätlningsfrämjande ål-gärder med konsekvenser för näsla budgetär. Denekonomiska politiken m. m. Hen () kortgenmäle: trasslar till det för sig mer och mer. Det var ju ändå säalt jag fick vänta pä ell besked frän onsdagen den21 mars lill morgonen därpå. försiggick förhandlingar med moderatasamlingspartiet, och hade tydligen inle stort intresse av attförsöka uppnä en överenskommelse med mig. Dettamed sänkning av arbetsgivaravgiften, som har blivit sä intressant förmiltenpartierna, blev aktuellt försl i och med att ni hade inlett eraöverläggningar med . Som jag tidigare sade stod det inte elt ord omarbetsgivaravgifterna i motion. Varför blev de dä sä intressantaoch betydelsefulla i konjunkturförloppet? Jo, de blev intressanta därför attmoderaterna hade föreslagit en sådan åtgärd i sin motion. Del var det kravelsom de fick igenom när ni gick samman. Sedan,, har den borgerliga delen i med lönens hjälp fått igenomatt frägan om en differentiering av arbetsgivaravgiften skall utredas. Delstruntar ni i. Det är bara alt gå på - arbetsgivaravgiften skall sänkas med 296 i inre stödområdet, sedan kanske med ylleriigare där, sedan i allmännastödområdet med 2 %l Gör man pä det sättet i riksdagsarbelet? Har man fåttigenom kravel all en fräga skall utredas Nr 97 brukar man väl avvakta den utredningen innan man föreslår vidare ät- den ''''- , 30 mai 1975 'Åsling säger dä: Det är bara det här budgetåret, det är bara t. o. m. den 30 juni1976, som resonemanget gäller. Den ekonomiska tillsammans med moderalerna får han nog känna av pressen alt ständigt politiken m. m. attackera arbetsgivaravgiften,.att ständigt sökanagga den i kanten. inser nog inne fast han inle vill erkänna del. HerrÅSLING (c) kort genmäle: Jag skall inle göra någon värdering av hur del är att samarbeta medmoderala samlingspartiet. Jag förstår att känner vända inför dengemensamma socialdemokratiska-moderata sam-lingspartistiska linjen ienergifrågan. Frägan är hur han ser på det samarbetet. Men låt oss lämna moderaternaät deras öde, låt dem svara för sig själva i den här diskussionen! Vihar liedan länge förordat åtgärder från sysselsättningsstimulerande synpunkt avsådan karakiär som en sänkning av arbetsgivaravgiften. Vi har som bekant t. o.m. fört frågan fram till utredning, och där ligger den nu sedan rält lång tidtillbaka. Och vi kan ju inte inför utsikten av en konjunkturnedgång i det inrestödområdet stillatigande vänta pä att frågan utreds - den fräga som vi hardrivii länge, oavsett om liksom också har haft den isina motioner. gäller det alt använda de metoder för att säkrasysselsättningen som slår politiker till buds. Då är uppenbariigen denallmänna arbetsgivaravgiften ett användbart redskap. Jagvidhåller, , att det är orimligt att föra perspektiven vidare,eftersom vi inte vet någonting om den framlida konjunkturutvecklingen eller omsysselsättningsutvecklingen i det inre stödområdet. Vi har att ta ställningutifrån den bild av konjunkluren vi har . Det är mot den bakgrunden som vihar föreslagit den här sänkningen av arbetsgivaravgiften i det inrestödområdet. Sedan får konjunkturutvecklingen visa om vi skall gå vidare, ivilka regioner vi skall gå vidare och volymen av insatserna. Det är pä del sällelen realistisk, aktiv konjunkiurpolitik, som vi förespråkar, måsle läggas upp. HenLÖFGREN (fp): Om målen för den ekonomiska politiken finns del niellan de politiskapartierna i knappast någon åsiktsskillnad. Alla vill vi med denekonomiska politiken uppnå full sysselsättning, stabilt penningvärde ochbalans i utlandsbetalningarna. Även kommunisterna säger sig hasamma syfte med den ekonomiska politiken. Närdel gäller synen på hur dessa mål skall näs går emellertid våra meningar isär.Det beror dels på ideologiska skillnader, dels pä skillnader i bedömningen avden troliga ekonomiska utvecklingen. Omjag bort.ser frän vpk, som vid vafie tillfälle exponerar sin övertro 36 på statliga ingripanden, kan jag konstatera all delinle heller i fräga om medlen i den ekonomiskapolitiken finns särskilt stort utrymme för yviga ideologiska utläggningar. Menvärderingsskillnaderna finns där trots allt, t. ex. i fråga om vikten av utbyggdbarnomsorg och synen på hur investeringsfonderna skall få användas. Det finnsingen anledning alt slicka under stol med att oenigheten härvidlag mellanpartierna bottnar i ideologiska skillnader. Jag återkommer senare till dessabåda punkler. Men jag vill ändå tro all det med litet bättre vifia frånsocialdemokraternas sida hade varit möjligl all redovisa en bredareenighet även om de medel som bör användas i den ekonomiska politiken för att näfram till de mäl jag här har angivit - där den fulla sysselsättningen intar ensärplats. Jag beklagar att regeringen inte haft någon sådan vifia till samförståndsamtidigt som jag inte ser nägon anledning att göra detta till en slörre sak änvad den är. 1det sammanhanget kan jag inte undgå all ultala förvåning över av den siiualion som jag närmast åsyftar. Jag vill betyga all jaghar vanl mig vid all belrakta ord i för-handlingssammanhang somnågot att lita på. Jag kunde därför inle uppfatta de klara nej som oss på punkt efter punkl vid konlaklen pä rum somannat än ett besked som vi måste ta pä allvar. Föratt se de frågor som har alt la slällning till i rättperspektiv mäste man gå tillbaka till januari . Då presenterade i vanligordning regeringen sin syn på den ekonomiska politiken för det närmasle årel.Den synen präglades av överdriven optimism - ocksä det i vanlig ordning - ochledde självfallet fram till att beredskapen för att möta sämre tider inte blevsä hög all vi kände oss lugna. Utifrån dystra erfarenheter från den förrakonjunkluravmattningen förde vi därför fram krav pä större beredskap,konkretiserat bl. a. i en konjunkturpolitisk beredskapsplan. Vi kunde påvisaall flera av de antaganden som regeringen gjort, främst när del gälldeexportutsikterna och industrins investeringar, mera var fromma förhoppningar änvälgrundade prognoser. Ulöver beredskapsplanen krävde vi därför omedelbaraätgärder för att stimulera invesleringarna och produktionens omfattning. Iutskottet enades också folkpartister, socialdemokrater ochcenterpartister-parallellt med de s. k. Il-överläggningarna - om attbegära såväl en beredskapsplan som åtgärder för att stimulerainvesieringar och produktion. Dennai jämförelse med regeringens januaribedömning någol dystrare men också merrealistiska syn på vad som kan hända med konjunkluren under den närmaste tidenhar nu även sall sina spår i den förnyade bedöinning som återfinns ikomplelleringspropositionen. Där kan regeringen meddela att de omedelbaraåigärder som uttalade sig för verkställs eller häller pä allverkställas. Sålunda har kredit-restriktionerna lättats och upplåningenutomlands skell i betydande omfattning. Därmed har svängrummet på den svenskakapitalmarknaden ökat och de finansiella möjligheterna att hälla en höginvesteringstakt förbättrats. Vidare finns nu möjlighet att få hjälp medprodukiion pä Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. Företag som ökarsina lager kan få del av ell lagerslöd. Del är en viklig och riktig åtgärd.