prot · FZ0940 · 1975-12-31 00:00:00 — Tycker han att han har pengar över måste han fåanvända dem till något som han kan nyttja på sin frilid - något som icke ärnödvändigt men för all del förmodligen myckel behagligt, nämligen attsegla omkring i en båt, oavsett om det är en plaslbåt eller en bål som är byggdpå gammalt traditionellt sätt. Tillherr Åsling skulle jag vilja säga att vi är hell ense om hans deklarationer omregeringsprogrammet i avseende på priserna, bytesbalansen och sysselsättningen.Jag har understrukit det lidigare. När han lägger så stor vikl vid att vi skallha ett program mot infiationen, och tror att del programmet kommer atl stigaupp som fågel Fenix ur askan frän den kommande överläggningen säger jagallvarligt till : Lät oss gå till den här överläggningen utan altinbilla oss atl vi klarar in-fiationens besvärligheter. Vi kan förhoppningsvisgöra så mycket som ligger inom möjligheternas gräns. Men möjligheterna allklara alla problem bara vi sätter oss ned och resonerar är, del känner vi tillsedan gammalt, mycket starkt begränsade. Detbehövs, sade , 400 000 nya Jobb inom den närmaste femårsperioden.Jag utgår från att del var den perioden han talade om. Där repeterade han delprogram som hans partiledare offentliggjorde för sedan. Jag har lagtmärke till när jag har tittat i långtidsutredningens mycket vetenskapligtambitiösa arbete att den har byggt sina kalkyler på den demografiskautvecklingen i värt land - födelsetal, människor i olika åldrar, i arbetsföraåldrar - och satt in dessa uppgifter i deras samband med att vi bl. a. sänkerpensionsåldern från 67 lill , att vi dessutom har skapat andra möjligheterför en förtidspension och en varierande pensionsålder, och då kommit fram tillatt den egna befolk-ningsslammen inte ger möjligheter till en kraftigaresysselsättningsökning än förslagsvis mellan 130 000 och 150 000 människor pådenna femårsperiod. Volymen män i sysselsättning torde sjunka, men vikompenserar oss på den kvinnliga sidan, där vi fortfarande har en outnylljadresurs som vi räknar med skall, förhoppningsvis, bjuda ul sig på arbetsmarknaden.Men långtidsutredningen har varit tillräckligt försiktig och sagt atl den takti inmarschen från kvinnornas sida på arbetsmarknaden som vi har avläst underden senaste femårsperioden knappast kan accelereras ytlerligare. Om vi räknarmed all den takten i stort sett hålls kommer vi fram till de slutsiffror somlångtidsutredningen har presenterat. Denenda möjligheten alt tillmötesgå , ochcenterpartiet i övrigt i dess morska programförklaring är att vi bestämmer ossför en immigration på ca 50 000 personer utifrån fram lill 1980. Däkan räkneexemplel gå ihop, men inte annars. Allrighl - är del det man menar bör man säga det klart och tydligt, men även därtror jag alt kommer alt stöta på vissa begränsningsfaktorer,eftersom emigrationen utifrån de andra nationerna har lugnat ner sig betydligtmol vad som var vanligt , om jag tar del som en jämförelse. Dethär är således litet siffermässiga funderingar eller försök att objektivt talaom hur det förhåller sig. Det är klart att det trasar sönder litet av denpartipolitiskt agitatoriska effeki som hade räknat med och räknarmed när man kräver 400 000 nya jobb. gör del utifrånförutsättningar som inte är verkliga är det väl lika bra atl man snarastmöjligt stannar någonstans där det sakliga underlaget och verkligheten ändåanger framgångslinjerna och möjligheterna. HerrLöfgren, som jag satt och lyssnade på, gjorde väl egentligen bara ett inläggsom Jag gärna vill säga något om. Det var när han sade alt staten öppnadelönerörelsen för högt och följaktligen bär skulden till atl den allmännaarbetsmarknadens löneläge blev så högt alt vi fick den infiations- ochkostnadsutveckling som han oroar sig för i olika sammanhang. Del var kontentanav vad sade, även om Jag uttrycker det på etl litet mera brutaltsätl än vad han gjorde. Det var inte att ta fel pä vad han menade. så tjänstvillig atl han i silt inlägg talade om mitl motargument. Därförbehöver jag inte upprepa det, men jag får väl säga så mycket atl del är enfullkomligt felaktig beskrivning av vad som hänl. Den diskussion några avslals-ijänarorganisationerna redan har aviserat och som går ut på att detstatliga öppnandet av lönerörelsen gav så dåligt resultat alt man anser sig havälgrundade krav på en efterhandskompensation för all komma i kapp vad och företagarna i del här landei har givit sinaanställda är, menar jag, en verifikation på det omöjliga i . Detbrukar ju heta att mot okunnigheten - man brukar använda ett annal uttryck, menjag skall fortfarande vara myckel artig - kämpar även förgäves.Följaktligen skall Jag inte fortsätta den här debatten med . Låt mig avslutningsvissäga yllerligare elt par ord. Denständigt lika aktuella frågan är: När kommer den internationellakonjunkturuppgången? Därom tvistar naturligtvis fortfarande världens ekonomiskaexpertis. En ganska påtaglig samstämmighet föreligger om atl den trots alllkommer, förslagsvis . Då gäller det för oss medfortfarande en god intern efterfrågan och god sysselsättning atl klara oss igenomden här övergångstiden. För det får vi vara beredda att satsa pengar. Detändamålet, menar jag, har sådan prioritet alt många andra önskningar påreformsidan får komma efter. Har man sysselsättningen som förstahandspolitiskmålsättning är del logiskt och konsekvent alt säga att andra önskemål får rättasig efter detta. Vihar krav på återställande i bytesbalansen. har på premissersom jag tycker är mycket acceptabla räknat med att vi skulle ha att dela på en tillväxt på ca 3 96. Den tillväxten harvi intecknat ganska starkt pä reformsidan, framför allt i fråga om åtagandenmot våra folkpensionärer. De åtagandena har vi varit överens om och ansettriktiga som reformer. Garantin för en fyraprocentig reallönehöjning och delförhållandet atl folkpensionsgruppen i vårl samhälle växer starkt, bl. a.genom reformer som vi också har varit eniga om, innebär en kraftig inteckningsom väl närmast skall lokaliseras lill den privata konsumtionens område. Om mansedan har klart för sig att vi måsle satsa pä industriinvesteringarna, därföratt det är absolut nödvändigt för all klaraproblemen i fråga om bytesbalansen, frågar man sig: Vad har vi över för denoffentliga konsumtionen, och vad har vi över för den privata konsumtionen, dvs.för lönehöjningar och för expansion på tjänstesidan i stal och kommun? Vad harvi över för investeringar på den offentliga sidan? Hur ler sig pä dessapremisser vid en riklig fördelning våra exporlutsikler och våra imporlutsikter?Hur kommer lagerförändringarna all te sig? Hela denna försöriningsbalans kanman variera på olika sätt. Utredningen har kostat pä sig fyra variabler i fyraalternativ. På en presskonferens tillät jag mig säga och - detärju så populärt all använda namnen på orten där man bor, men han heter herrKristiansson - uttalade sin anslutning till den deklaration jag gjorde, attdet inte torde finnas något utrymme kvar, om vi skall klara de avgörande ultimalivamålen i den ekonomiska politiken, alt tala om en allmän arbetstidsförkortningföre 1980. Jag har den uppfat tningen, jag har deklarerat den förul och jaghar varit beredd att upprepa den även vid det här tillfällel. Detta försök, som jag sade när jag började niiii anförande, alt ådragande kall och ämbetets vägnar göra ett inlägg i den lilla finansielladebatten bör fä räcka, och jag hemställer att i vederbörlig ordning fååterkomma om någon månad när vi har litet färskare och siörre material ibakgrunden. Underdetta anförande övertog herr andre vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Hen ÅSLING (c): Som jag förmodade i mitt anförande föll utskottets skrivningbelräffande finanspoliliken i god jord. Jag hade heller inie vänlat mig någotannat, och jag skulle t. o. m. kunna konstatera att den vann finansministernssynnerliga välbehag. Finansminislernsäger atl det är en sensation att tre oppositionspartier skrivit under på dennadeklaration om en stram finanspolitik. Det sensationella, herr finansminister,är inte detta utan atl frågan om den ekonomiska politiken och den ekonomiskasituationen är så allvarlig atl vi från utskottets sida nödgats göra dennadeklaration. Återigen är vi inne på vad jag nämnde i min polemik med herrEkström, nämligen alt det är en ganska allvarlig kritik av regeringensekonomiska politik i utskottets skrivning. Del sensationella är alltså altregeringen har skött ekonomin så all vi nu är tvungna atl föra en mycket stramfinanspolitik. Sedantill sysselsättningen och de 380 000 ä 400 000 arbeten som erfordras om manskall kunna ha en regional utjämning av sysselsättningsfrekvensen. Detta ärcenterns perspektiv en bit in pä . Här måste finansministern fakiiskivara dåligt underrättad. har två alternativ. Man har enökning med 130 000 i den offentliga sektorn enligl alternativ 1 och 240 000enligt alternativ 2. Finansministern utmönstrar uppenbart alternativ 2 utannärmare kommen- tar.Jag förmodar all det är av finansiella skäl. Det kan inte vara av brist påarbetsvilliga människor, herr finansminister. Den enkla sanningen är den allom vi i hela landet har samma sysselsättningsgrad för kvinnor som i Stockholmoch för män som i , behöver vi kunna offerera 380 000-400 000 nyaarbeten fram lill början av 1980-lalel om vi skall uppfyllamålet arbete åt alla. Minfråga till finansministern är alltså: Skall vi nu böria avlägsna oss från dencentrala målsättningen regional utjämning? Skall vi alltså också avsvära ossambitionen arbete åt alla? Finansministerns tal om immigration för attuppfylla denna ambition är i detla perspektiv rent nonsens. Hen (): I den mån företrädare för de borgerliga partierna och ekonomer ute ilandet har sagt att man till en del skall låna upp pengar i utlandet har dettagällt finansieringen av del grundläggande underskoll som uppstod i samband medatt oljeprishöjningarna genomfördes. Men jag tror inte all någon från delhållet har argumenterat för en politik som innebär all vi får vad somlånglidsulredningen kallar en grundläggande obalans i våra beialningar lillomvärlden och som leder lill ell upplåningsbehov på kanske 5-6 miljardermera än vad man annars skulle ha behövt låna. Del finns ingen, åtminslone inteinom moderala samlingspartiet, som har yrkat på att man skulle driva en sådanpolitik, som i efterhand skulle betalas med någon sorts upplåning utomlands. Jagvidhåller del jag sade om del försämrade konkurrensläget, som har skapat denrådande situationen och upplåningsbehovet, och om alt sko- och textilindustrinkan vara etl exempel på alt ökade svårigheter har uppställ. I den avhandelsministern framlagda proposilionen om sko-och textilindustrin sägs delklart att nedgången för den exporterande delen av dessa näringar är mycketkraftig, långl större än vad som betingas enbart av den dåliga konjunkiurenulomlands. På samma säu förhäller det sig med importen. Man har på grund av dehöga kostnaderna här hemma svårigheter all klara konkurrensen med denna. Jagerkänner atl dessa näringar har mera strukturella problem, men ovanpå dessaproblem kommer del som jag har pekat på och som fakiiski är riktigt. Herrfinansministern anlägger i sill anförande ett mycket glättat perspektiv. Molbakgrund av den senaste månadens statistik för utlåningen, bilförsäljningen ochförsäljningen inom varuhusen ville han ge en känsla av alt det egentligen intefanns så myckel all oroa sig över. Men det är ell begränsat perspektiv medtanke på att det ändå gjorts solidare försök atl se längre in - avlångtidsutredningen på nytt men även av i dess höstrapport- som visar en sior oro över utvecklingen och pekar på atl åtgärder behövs. Jagfann i finansministerns anförande inte mycket av förslag till vad somverkligen skall göras utan endast ett förkastande av idén au man med bredareöverläggningar skulle kunna skapa siörre förståelse för alt det fordras nyaekonomisk-politiska insatser. Hen (): Några ord med anledning av finansministerns uttalanden beträffande minainlägg. Jag trodde inte au vi skulle behandla så allvarliga ting som de som delnu gäller genom att tillgripa tal om okunnighet. Jag är nog inte, ,någon riktigt så okunnig duvunge när det gäller avtalsrörelser ochavtalsförhandlingar, eftersom Jag inom fiera företag speciellt har ägnat migät sådani arbete under fiera årtionden. Jag vet alt det i sådana sammanhang kankomma fram synpunkter, som visserligen slungas ut såsom sanna men som i allafall är felaktiga. Och om tillvitar mig en okunnighet, sominte ens kan rå på, är det kanske inte förmätet av mig att peka på enöverdådig tvärsäkerhet hos , som vi pä vårl håll inte haranledning att sälla tilltro till. Närdet gäller beskrivningen av anmärkningarna mot upplagandet av lån i utlandetbortser helt och hållet från anmärkningarna att ni försummade altta utlandslånen i statens regi när det var billigt att ta dem, nämligen underdet första halva årel. Detta säger ingenting om. Samma ärförhållandet när det har sagts ifrån att fiera lån i utlandet inte bordeupptagas vid en lidpunkt då del ansågs vara felaktigt alt fortsätta att låna.Därför är del en oriktig beskrivning som här lämnar när han sägersig oreserverat ha rätt i allting medan oppositionen har fel i allting. Jagär angelägen om atl de frågor det här gäller nu verkligen skall kunna tas päallvar. Om är nöjd med löneutvecklingen inom den statliga sektorn -därför atl ni där kan höja priserna hur myckel som helst, vilket t. ex.postportoökningar, ökningar av priser på järnvägsbiljetter och alll möjligtannal visar - är jag i stället allvarligt oroad å den svenska allmänhetensvägnar på grund av prisstegringarna och de ökade kostnaderna. Jag kan ocksåbetyga att det blir en alltmer utbredd uppfattning bland de svenska invånarna -även bland medlemmar i fackliga organisaiioner - atl deras ombudsmän ochföreträdare driver etl spel som egentligen är alldeles förkastligt, eftersomdärigenom en infialion pressas fram som ingen har nytta av. Man får visserligenräkna inkomsterna i högre penningsummor, men sedan måsle man också betalautgifterna med högre belopp. Jaghoppas att verkligen beaktar uppmaningen frän finansutskottet attanvända ett forum för samråd för atl på den vägen tillsammans med alla parterkomma till insikt om lägets allvar. Jag tror atl man hell och hållet felbedömersituationen, om man lalar om en överläggning och en politisk överenskommelse;det är i stället fråga om ett forum för samråd, som skall organiseras så långti förväg atl man noga kan förbereda besluten genom att höra olika instanser. Sägerman att man skall gå till en överläggning, som kan spricka på ell par, tredagar, har man inte tagit dessa synpunkter på allvar, och då har man inteheller förstått vilken belydelse vi på vår sida har lagt in i begreppet forumför samråd. Hen (vpk): Min gamla segelbåt, som snart fyller 40 är, blir lika stolt varje gånghon omnämns i den offentliga debatten. På hennes vägnar ber jag atl få tackaherr finansministern . Nuvar det inte min mening all la upp någon diskussion om träbåtar kontraplastbålar - elt ämne som man i bätägarkretsar kan diskulera både dag och natt- och inte heller var mitt syfte alt föra diskussionen på det personligaplanet. Vi har väl alla något överfiödigt som vi skulle kunna undvara - vikunde exempelvis börja med att ta av oss slipsarna, och sedan kunde vi jufortsätta en bit lill. Skall vi diskutera på del personliga planet, borde vikanske klä oss i säck och aska, innan vi skulle ha rätl au framträda. Mendet var del samhälleliga problemet som Jag ville ta upp här, och då är del ellfaktum - även om talar om all han är mycket tolerant - allproblemet inte är sä enkell som att man kan låta de privata fabrikanterna ochstorföretagen, de som behärskar marknaderna, få husera hur de vill, somman hoppas på alt konsumenterna skall visa så stor insikt alt de väljer vad deverkligen behöver. Konsumenterna befinner sig i en myckel svår siluation, ochstorföretagen har elt oerhört övertag. De planerar själva marknaden, medan vikonsumenter i många stycken är tvungna att handla på deras villkor. Vadfrågan gäller ärju del val som alltid måsle göras i samhället mellananvändningen av olika resurser. Man kan illustrera detta val pä en rad områden.Jag hittade exempelvis en notis om hur mycket elt Viggenplan kostar, nämligen23 milj. kr. För den kostnaden kan vi bygga daghemsplatser för I 150 barnunder elt år, nybygga motorväg eller finansiera 11,5 miljonerskolfrukostar. Exemplen kan las från många områden av samhällslivet. Detär detta val som ständigt måste göras. Och vi menar, som vi har sagl imotionen, all det "krävs offensiva statliga insatser för industriutbyggnadoch fören förbättrad social service. Del krävs en kraftig utbyggnad avbarnstugeverksamheten. Del krävs förbättrade och billigare kollektivakommunikationsmedel. Det krävs en förkortad arbetstid, 7 limmars arbetsdag börgenomföras . Del behövs kraftiga förbättringar på miljöområdet såvälinom arbetsmiljön som inom den s. k. yttre miljön." Alltdetla måsle del beredas plats för. Vi måste föra kampen för dessa kollekliva,gemensamma krav mot dem som vill använda samhällets resurser för en sådanproduktion som ger dem de slora profilerna, men inte tillfredsställermänniskornas behov. Lika föredömligt kortfattad som föregående lalare har varit skall jagförsöka vara. Jagvill till säga all när jag betraktade betänkandet som en sensationvar det specifikt med hänsyn till att där sägs, alt om man framöver föreslårkostnadsökningar i den statliga budgeten - utskottet gör en reservation föråtgärder som är betingade av energisparandel -skall man också vara tvingad allkomma med förslag om kompenserande finansiering. Jag har ju fått en enorm massakritik just för den tankegängen, som var och en kan erinra sig, när Jag harsagl som så, alt vill man bjuda över är det ocksä rimligt atl man anvisarpengarna. Del har man lidigare nonchalerat. Om jag nu får tautskottsbetänkandet som en klar vändning från oppositionens sida, är ingen mertacksam än jag. kan vara livligt övertygad om atl jag ifortsättningen nogsamt skall bevaka att man följer upp sin storartadedeklaration, som jag mycket välkomnar. Sedanhar vi frågan om de 400 000 jobben. har redovisai envariation mellan 120 000 och 150 000 nya arbeten på premisser som jag lyckerär plausibla. Utgångspunkten måste nämligen vara vad den svenska folkstammenhar atl ge under den här liden, under förutsättning av att vi har samma takt iinmarschen från kvinnorna på arbetsmarknaden som vi haft . Längre Irorjag inte man skall sträcka sig, för ju fiera kvinnorsom marscherat in pä arbetsmarknaden, desto färre blir Ju kvar för denfortsatta inmarschen. Det är naturiigen på del sättet att de kvinnor somligger närmast lill för att lämna sin hus- och hemmiljö och gå in påarbetsmarknaden gör del först, medan de som sitter hårdare fast i den dröjerlängre. Här har ändå långtidsutredningen räknat med atl inmarschen skallfortsätta, och utredningen hamnar dä på väsentligt annorlunda, lägre siffror äncenterpartiet. Men jag tror, som Jag tillät mig säga, alt det är andra bevekelsegrundersom ligger under den här fixeringen hos . Tillherr Burenslam skulle jag egentligen bara kunna säga som sä när detgäller den diskussion om ökad upplåning som vi hade för ell och ett halvt årsedan, dä oppositionen livligt rekommenderade finansministern att effektuerasädana beställningar, att utvecklingen väl nu har givit vid handen atl allförsiktighet här var ganska nödvändig och rekommendabel. HerrLöfgren blev indignerad och tittade ilsket på mig när han lalade om de högasiatstjänarlönerna, som har ställt lill sådant elände för de privataföretagarna. Sä är det naturligtvis inte. Någon måste ju börja göra upp näralla satt och väntade på alla. Stat och kommun var ense om en uppgörelse som viansåg vara rimlig och resonlig. Vad som sedermera hände var all de privataföretagarna gjorde upp på ett högre plan. Jag har förtvivlat svårt för atthålla med när han pekar pä siaten som något slags ledare för denlönerörelse som han anser ha gått ur spår och hamnat alldeles för högt. Närjag sedan tror att är i viss män okunnig - och jag vidhåller detta- gäller del hans andra förklaring. Han säger atl medlemmarna ifackföreningarna har en helt annan uppfattning än sina fackliga företrädare -medlemmarna är nöjda med myckel lägre lön och beskedligare uppgörelser. Men detär den där ombudsmannakamarillan. menar , somtvingar fram den ulveckling som han ogillar. Jaghar inte den känslan. De centrala uppgörelser som träffas ligger inte högre ände lokala. I de lokala uppgörelserna kommer jusl arbetsplatsens intressen päelt alldeles särskilt sätt i förgrunden. Skulle del vara så illa som herrLöfgren gör gällande, atl man har en distans mellan medlemmar och funktionärer,så korrigeras det pä nästa förbundskongress - det kan ju tröstasig med. har han fel på den punkten, så det blir inte förändringar i någonstörre utsträckning - det är jag rätt säker på. Slutligenvill jag säga till att personligen har jag inågon ekonomisk debatt talat om segelbåt. Det var såledespremiär för mig här . Men det slog sä väl ut atl jag fick ett offentligttack från i talarstolen, och det har han aldrig lidigare kostatpä sig i debatterna oss emellan. Jag är glad över alt jag med det där inläggetslog an hjärtesträngar hos så atl han verkligen gick ifrånvanorna och gav ett offentligt tack till finansministern. HenÅSLING (c): Den här debatten, som ett lag föreföll lilel avslagen, håller nufaktiskt på atl bli ganska intressant. Finansministernifrågasätter inte längre siffran 380 000-400 000 i fråga om nya jobb - och jaghåller honom räkning för detta - mot bakgrund av kravet pä regional utjämning.Han har i stället övergått till argumentet att det utifrån "plausiblapremisser" inte finns möjligheter att erbjuda mer än 130 000 ä 150 000 nyaJobb i det perspektiv som vi här lalar om. Del är helt enkelt så all regeringenhar en låg ambitionsnivå. Man vill inte slräcka sig längre i den politiskamålsättningen. Jag måste säga, herr talman, alt det är rätl avslöjande. Del är alltså tillfredsställande enligt detsocialdemokraliska partiet, all kvinnor och män i stora regioner av vårl landmed glesbygd inte kan erbjudas samma möjligheter till jobb som kvinnor och mäni andra regioner av vårl land. Del ärju det frågan gäller. Hur skall man iframliden från del socialdemokratiska partiet kunna tala om allas rätt tillarbete, när man i ett perspektiv som sträcker sig in i 1980-lalet har en så lågambitionsnivå när det gäller sysselsättningen? Tänker herr finansminislern inästa finansplan utmönstra den övergripande målsättning i den ekonomiskapolitiken som heter regional balans? Mot bakgrund av denna diskussion blir delmycket intressant atl ta del av finansplanen . Hen (): var utomordentligt belåten över all man i ulskoltel gjortdet uttalandel, alt offentliga utgiftsökningar i den mån de förekommer skallföranleda motsvarande inkomstskärpningar. Ja, för vär del tycker vi att deltaär rimligt och riktigt - vi har alltid strävat efter att det inte skall varanågon skevhet i de offentliga finanserna. Jag vill bara påpeka atldet naturligtvis finns andra möjligheter än skärpning av skaller föratt åstadkomma denna balans. Vi har t. ex. möjlighet till besparingar ioffentliga utgifter på olika områden, vilket är elt viktigi alternativ som viinte skall glömma bort. Ochsedan undrar jag, inför denna nya princip som finansministern nu fäster såstort avseende vid: När t. ex. NJA behöver drifttillskolt för att läckaförluster, kommer finansministern då all lägga fram en proposition om höjningav löneskatt eller någonting liknande för att täcka delta? , när socialdemokraterna här skall rösla igenom 40 miljoner som statensutvecklingsbolag behöver för att täcka förluster, varifrån kommer dä pengarna?Har i näringsutskollet föreslagit alt del skall vara enmotsvarande skatteskärpning? Närdel skall läggas fram förslag här om både den ena och andramiljarden för au köra i gång med 80, skall det då bli en arbetsgivaravgiftpå en eller annan procent för att betala detta?