prot · FZ0986 · 1975-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1975/76:86 Förhandlingarnaleddes till en början av herr förste vice talmannen. § 1 Om alkoholpolitiken(forts.) HenCARLSHAMRE (m): Den märkliga förnyelse av arbetsformer som har drabbal oss i kvällgör alt del nu har gått socialministern lämnade svaret pämin interpellation. Inte desto mindre vill även jag böria med att framföra milltack till statsrådet för svaret. Jaggör det med särskild glädje därför att det är just socialminister inte finansminister som svarar på frågor om alkoholpolitiken.Därmed har jag inle gjort ens den mesl subjektiva värdering av två statsråd.Jag bara noterar alt detta är en bekräftelse pä alt alkoholfrågorna äntligenhar hamnat där de egentligen väl alltid borde ha hört hemma, nämligen isocialpolitiken och inle bland de mänga skalleärendena. Del ligger någontingpositivt redan i della. Vadgäller den del av svaret som redogör för regeringens skäl till alt inte nulägga fram någon proposition om alkoholpoliliken förklarar jag mig nöjd medsvaret. Jag godtar den förklaring som är given. Det gör jag för övrigt redan iinterpellationen, där jag säger att man kan ha förståelse för regeringenssvårigheter att i avsedd lid hinna få fram denna proposilion. Är man fallen förkonspirationsleorier skulle det inte vara svårt att tänka ul ytterligare motivsom kunde ligga bakom della uppskov, men jag lycker inle alt det behövs. Meddet enorma och lill stor del kontroversiella och motsägelsefulla malerial somAPU och alla remissinstanser har presterat måste det vara svårt att lillslulel av mars hinna få fram den avsedda proposilionen. Vi kan godla dennaförklaring. Därmed är inie sagt att man inte beklagar dröjsmålet, och jagskall be all fä återkomma till detta. Sedanvar del två delfrågor till. Den ena gäller statsrådets syn på hur den framtidaalkoholpoliliken i huvudsak bör inriktas. Även där ger svarei något, fastän deli del avseendet är väsentligt tunnare än när det gäller all förklara uppskovet.Jag önskar på intet sätt få en ny stor alkoholpolitisk ulredning, som kanskehade arbetat i nio är lill. Men en fördel hade del varil med en vanligoffenilig ulredning: då hade det funnits utförliga och offenlliga direkliv. Nu.gör det inte det, eftersom det är fråga om en beredningsgrupp inomregeringskansliel. StatsrådetAspling har givit oss en del synpunkter pä hur man bedömer all den framlidaalkoholpolitiken skall utformas. inte ger särskill mycket,är de som jag ser det intressanta. Det är elva är sedan direktiven lill denalkoholpolitiska utredningen skrevs. Jag skall utan vidare erkänna att om jagvid den lidpunkien 1965 hade haft något inflytande pä utformningen avdirektiven, skulle jag troligen ha skrivit ungefär likadant som finansminislernorde den gången. Men direktiven till alkoholpolitiska ulredningen hann, som jagvill minnas all jag sade i denna talarstol, bli föråldraderedan under den rätt långa tid då utredningen arbetade. Detär naturligt alt vi i mitten av 1960-talel - efter en storalkoholpolitisk reform - visste mindre än vi vet om reformen och attdirektiven i huvudsak fick den utformningen att del gällde att gå vidare påsamma väg, som i slorl sell var en liberaliseringens väg. Vi hade fält eltbakslag åren närmast efter den slora reformen i mitten av 1950-lalel. Vi hadenödtorftigt lyckals vända en väldigt holande ulveckling avalkoholkonsumtionen, i huvudsak med hjälp av prisvapnel. Mantrodde nog rält allmänt - i varie fall trodde jag del - alt vi var inne på rättväg. Under de som gäll har vi, anser jag, fåll lära oss allvägen kanske inte var så väl vald. Följderna av vad vi gjorde 1954 och 1965 harju efter hand kommil all framstå alll klarare, och jag har för egen del blivitövertygad om alt vi kommer inle fram längre pä den väg som vi dä försökte.Tvärtom, den har visal sig i vikliga avseenden leda fel, och vi måste försökaen ny inrikining. Jagläser gärna statsrådets svar så att han i del avseendet har samma uppfallning.Det starka betonandet av alt alkoholbruket är ett socialt problem - och eltstort socialt problem - lyder på detta. Uppgiften att det skall angripas i ettstort sammanhang tyder på delsamma. Det finns också i varie fall antydningar omall allt detla med upplysning, informalion och mängder av positivaförebyggande ålgärder till trots, klarar vi oss inte utan ålgärder som har medtillgängligheten att göra. Närvi diskuterar alkoholpolitik , fär man märkligt nog väldigt oflahöra att vi politiker har en benägenhet alt smita undan de verkliga problemen.Tar man t. ex. upp frågan om alt begränsa mellanölels tillgänglighet, sä kommeromedelbarl svarei att det där är inte någon lösning. Det är knappasl ens ennödlösning, utan det är att smila från problemen. Det finns ju alltid en orsaklill att människor - del må vara barn eller vuxna - dricker för myckel, och detär dessa orsaker vi måste angripa. Jagtror att den repliken träffar vid sidan av vad som länge har varilhuvudinnehållet i vär alkoholpolitiska debatt. Jag menar att det förhåller sigalldeles tvärtom. De allra flesia av oss har betonat - och jag betonar del igen- det i och för sig avgörande och vikliga med de förebyggande åtgärderna -upplysningen, informalionen och allt detla - så siarkt att alltför mångaglömmer att del finns en sida till. Förebyggande ålgärder är bra ochnödvändiga, men vi kan aldrig förebygga en skada som redan har inträffat. Detär den aspeklen som jag menar - tvärt emot vad många säger -har en tendens att försvinna i vår debatt. Ändågäller del mänga människor. Vi vet inte riktigt hur många, men någonling mellan300 000 och 500 000 svenskar är sä pass illa ute att de egentligen skullebehöva värd eller i vae fall hjälp att komma ur sitt alkoholproblem. Dessamänniskor kan man bara i mycket begränsad utsträckning hjälpa med del vi kallarförebyggande åtgärder, därför alt skadan redan är inträffad eller på väg attinträffa. Vi får, som jag ser del, inle driva alkoholpolitik på del sättet attvi i syfte och i förhoppning all möjligen i näsla generation få färre rekrytertill de alkoholskadades slora armé offrar deras intresse som redan är skadade. Jagmenar att det var det man i stor utsträckning gjorde i mitten av 1950-talel.Jag menar också all de som var ansvariga för den reformen egenlligen var heltmedvetna om vad man gjorde. Jag var inte med om alt fatta del beslutet -däremol var jag med om att rösla igenom mellanölet - men när jagläser vad som då sades och skrevs får jag ell besläml intryck av att delförhäller sig på det sättet. Vi skall åstadkomma ett naturligare umgänge med defarliga starka dryckerna, hette det. Vi skall avdramatisera dem genom all bl.a. göra dem läll-lillgängligare. Vi skall avskaffa restriktioner, ransoneringaroch sådant, och med den meloden skall vi minska skadorna. Del skallinte bli så spännande och inlressanl att supa, och då blir del färre som super,men man var medveten om all med de metoderna tog man risken att de som redanvar alkoholiserade skulle komma all gå under. Delär min myckel bestämda mening alt del är den enda punkt på vilkenförutsägelserna frän mitten av verkligen har slagit in. De positivaeffekterna har alls icke blivit vad vi drömde om den gången, men de som varalkoholister 1955 har programenligl gäll under. Del lär inle vara många av demkvar i livet . Jagtror att man i ett mycket vällovligt syfte att nå vissa önskade effekter ocksåfick en i och för sig oönskad effekl, inle hell överraskande, och jag är mycketrädd för alt vi skall göra om detsamma . Därför ser jag det som ettframsteg när socialminislern nu ganska klan anger att vi vid sidan av alladessa åtgärder - kalla dem gärna positiva, ja t. o. m. offensiva-inte kanavvara ålgärder även med så fula benämningar som restriktioner. Jagkan förstå all vi inle nu kan få en proposilion. Men jag beklagar dröjsmålet.Varför? Varför har många av oss i den här kammaren, däribland jag, skyndatfram - mänga lycker säkert att det är onödigt beskäftigt - med begäran om endelreform i väntan på en reform som skall komma ? Ingenvet riktigt när den kan komma. säger i sitt svar alt man räknarmed, eller hoppas, alt beredningsgruppen skall avsluta sitt arbete under dettaår. Det lär bli i slutet . Jag vet inte heller om det förslag som dåkommer fram är sä pass nytt i förhällande till det närmast föregående förslagetatt det kan anses nödvändigt med åtminstone en begränsad remiss. Dä blir detinte heller någon proposilion till näsla vårriksdag, i varie fall intetidigare. Menär ett dröjsmål på ett eller annat år så farligt? Kunde då inte den besvärligamellanölsfrägan ha fått anslå till dess? Självklart hade det varit bäsl alt fäta den frågan i sitt stora sammanhang. Del är inle bra att bryta ut en delfrågaur elt stort sammanhang. Men ändå har fiera av oss gjort detta, så många allherr - kanske inte helt ulan anledning - gissar alt vi kan komma allfå majoritet i kammaren för någon form av ingripande mot mellanölet. Varförvar det då så bråttom? Det är med hänsyn lill de redan skadade. iAgnas har redan lämnat en del material med sifferuppgifter beiräffandeskolungdomen. Jag skulle kunna fortsätta att lämna material. Men vi skall inteägna oss åt för mycket sifferexercis . Detför mig allvarligaste - och där menar jag verkligenbokstavligen - är att del har hänl något mycket dramatiskt.Alkoholmissbruket, praktiskt laget uteslutande ölmissbrukel, har ökat mycketsnabbt och gäll djupt ned i åldrarna. Del är markant all alla alkoholpolitiskautredningar och all statistik på detta område, inte bara i utan migvelerligt runt om i världen, alltid mäter konsumtion och tråkiga följder däravi förhällande lill befolkningen . När man böriade med dennastatistik drömde man väl inte om all missbrukei skulle gä längre ned iåldrarna. I slalisliken lalar man om all så och så många procenl avbefolkningen använder alkohol - de som är har aldrigvaril rned. Jagär alliså hell övertygad om alt vi har haft ell snabbiaccelererande missbruk jusl i de grupperna, vilket är myckel allvarligt. Delgör att även en tidsutdräkt på bara för mig känns väldigt oroande. Härhar nämnts de undersökningar som gör med jämna mellanrum: hurstår det lill i våra skolor beiräffande dessa frågor? Undersökningarna är heltsäkert bra. Men jag har kanske slörre tilltro lill de punklundersökningar somgörs i en enda skola än lill dessa översiktliga undersökningar som gäller helariket. När man gör en undersökning i en enda skola tar man för del första medhela elevantalet och inle elt urval. För det andra har man myckel bättremöjligheter all på grund av personlig kännedom om de barn det gäller korrigeraför metodfel i undersökningen. Jag är helt medveten om alt man säkert kan fåundersökningar som ger ell skrämmande resullal i fråga om öl-ochsprilkonsumlion, hell enkell därför alt ungarna skryter. Del kanske inte ärsant att de dricker så myckel som de säger. Det kan slå åt andra hållet också.Det kan hända all vi får en oproportionerligt hög andel öl i förbrukningenjämfört med sprit, därför att de resonerar så här: Del är bälire att säga alldel var öl jag drack, sä vet de inte alt jag har kommit över systemspril också.- Men när man bokstavligen känner varie elev personligen är del lällare allkorrigera för sådant. Del är därför jag har litet slörre tilltro lill deundersökningarna, och det finns många sådana. Det finns siffror somlyder pä att i elt alldeles vanligt högstadium, som inte alls behöverligga i någon av de s. k. utsatta regionerna, de värsta storstadsområdena,av eleverna dricker 6-8 burkar öl ät gängenminst en gång . Och, ser ni, ärade kammarledamöter, del är en väldigthög konsumtion. Man behöver inte räkna exakt men det blir ungefär en halvbuteljrenat. Det är räll mycket för en vuxen människa, och för en 12-15-äring är detförfärligt myckel, i själva verket så mycket att många av ungdomarna ofta ärskrämmande nära gränsen till akut alkoholförgiftning med en sådan konsumtion.Alla de läkare och forskare som jag har talat med - och Jag har talat med snartsagl alla som finns i landel - är helt överens, i varie fall så långl atteffekterna av alkoholbruk och alkoholmissbruk kommer snabbare och blirallvarligare ju yngre missbrukaren är. En process som kanske lar imedelåldern kan gå pä hos en 12-åring. Hjärnskadorna uppkommermyckel snabbare osv. Därför är-även en ganska liten tidsutdräkt när det gällerdenna grupp, som redan är inne i en sådan konsumtion, mycket allvarlig. Jagkan inle avstå från att lämna en sifferuppgift till. Enligt officiellauppgifier har vid värnpliklsinskrivningarna 7 '.ii av de18-åriga ynglingarna frikallals från militärutbildning på en läkardiagnos därmissbruk ingår som en väsentlig del av tillståndet. - Dä har jag formulerat migväldigt exakt. Hälften av dessa anges vara hemfallna åt rent oblandatalkoholbruk. De resterande är hemfallna ät dels andra droger, dels blandatmissbruk av tabletter, öl och allt möjligl. Men t. o. m. om vi bara håller osslill hälften - de där det bara handlar om alkohol - innebär det ungefär 1750 killar i varie årgång. Eftersom vi dess värre vel att skillnaden mellanpojkar och flickor i skolåren nu är praktiskt tagel utplånad kan man förmodaatt vi, om vi bara hade värnpliktsmönstringar för flickor också, fick likamånga till. - 3 000 ä 4 000 i en årsklass som i 18-ärsäldern är så gravtskadade alt de anses odugliga för militärutbildning och egentligen skullebehöva vård. Det är väldigt mycket. Vivet all även om del går fort kan detla icke vara resultatet av ettalkoholbruk . Så fort går del inte. De måste ha börial närde var 12-13 är för alt nå fram till detla. Del är det som för mig är det nyaproblemet. Det är del som ställer just ölfrågan i centrum. Jag och minamedmotionärer, som kommer att figurera här litel senare under , harverkligen ingen övertro på möjligheterna att lösa alkoholproblem medett mellanölsförbud - alls inte! Jag tror inle ens att man i någon nämnvärdulslräckning kan klara det vi vanligen kallar ungdomsproblemet - om man medungdom efter vanligt språkbruk menar folk i 16-18-20-årsälder. Vi vet att enmajoriiet av ungdomen i den åldern använder vin, sprit och öl. Det är enrejäl majoriiet! Självfallel dricker de inte mindre sprit och vin för all deinle får något öl - snarare tvärtom! Del är mer troligt. Å andra sidan tror jaginte att det i varie fall för de yngre i denna grupp är så lätt alt skaffabrännvin all de ulan vidare kan ersätta öl med lika slora mängder alkohol i form avbrännvin. Riktigt så lätt är det inte för en yngling alt köpa sprit i . Mendet må vara som det kan med det. När det gäller de yngsta, 12-15-äringarna velvi - och detta är inte en tro - alt deras alkoholkonsumtion praktiskt tagetuteslutande består av öl. Blir de av med ölet - eller i varje fall om det blirsvårare för dem all komma åt det - kan de icke dricka sprit i stället.12-åringar är inle kompisar med 20-åringar, och de fär inle hjälp av 20-äringarmed inköp av brännvin pä syslemel. 1 storl sett kan man räkna med att dessaungdomar om de blir utan öl därmed också i allt väsentligt är ulan alkohol. Detär i första hand det som jag har sett som del problem vi måste försöka göranågot åt , utan alt vänta. Delframgår inte - del har jag påpekat här tidigare - vad statsrådet menarom just delta ölbekymmer. Jag är på mitt förstående humör , och jag kanförstå del också. Initiativet har ju i den speciella frågan glidit fränregeringen. har tagit hand om problemet, och den ordningen kommer allfortsätta. Det är kanske inle alldeles självklart alt ett statsråd i det lägel,innan han vet vart del bär hän i , över huvud tar del i den debatten.Vi får tillbaka den eller om nägon månad. Men jag tror all detär viktigt att vi här nu får klargjort all anledningen lill detta, som kanupplevas som en beskäftighet och en onödig brådska att skynda på något som ändåmåste ske , ligger här och näsian endast här. Baraen sak lill, herr sialsråd, om della med de offensiva förebyggande ålgärderna.Vi skall ha dem. Del är förfärligt viktigt att vi får dem. Men jag tror ocksåatt det är viktigt all trots alla vackra ord - och jag skall gärna ocksåinstämma i dem - som statsrådet skriver om alt vi måste engagerafolkrörelserna, ungdomsrörelserna och allt sådanl i del här arbelel måstehuvudansvaret ligga kvar hos staten och statsmakterna. Vi kan inte lämna ifrånoss del. Att göra det skulle vara ungefär lika tokigt som om vi, när vi gicköver till högertrafiken , hade lämnal litel pengar åt KAK ochMHF och sagl all de organisationerna skall få klara den uppgiften. Vi gjordesom bekant inte sä utan skapade elt storl ämbetsverk enbart för den uppgiften.Del är likadani här. Huvudansvaret måste ligga på statsmakterna. Sedan kan vifå komplellerande insaiser från ungdomsrörelser och andra folkrörelser. Jaghoppas på stora, rejäla och påkostade kampanjer. Det är elt av de områden därJag tror att vi i stort sett kan slösa fullständigt hänsynslöst med statenspengar. Egenlligen spelar del ingen roll vad en sådan kampanj kostar så längeden får någon effekt. Även blygsamma effekler i form av minskade alkoholskadormåste komma tillbaka som väsentligt slörre vinster för samhällel - även ipengar - än vi någonsin kan göra av med på reklamkampanjer. Menvi måste rikta dem till dem det gäller och inte glömma bort all del finns enjältegrupp för vilken dessa insaiser är bortkastade. Det är alkoholisterna.Inle därför all de inle hör på, för del gör de visst - alkoholister är myckeliniresserade av alkohol och alkoholism - men därför all vi inte kan påverka deras situation nämnvärt med information och propaganda. De är nämligen eminent sakkunniga och informerade, sä sakkunniga som de någonsin kan bli. Det är inte information som de behöver, utan för dem krävs hell andra ålgärder. Då handlar det om vård. Vi har också just molioner om detta ute på remiss. I dessa krävs helt andra vårdresurser och en helt annan systemalik i vården än vad som finns , men det handlar också om att slödja upp dessa vård åtgärder med alkoholpolitiska insaiser. Man kan tycka att det inte skulle spela någon roll om man dricker 2,8-pilsner i stället för 3,6-mellanöl. Full blir man ju ändå, och fär man inte i sig lika myckel, är del ändå tillräckligt myckel för alt man skall bli full. 15 ä 20 burkar mellanöl - alltså - är en normalkonsumtion för en alkoholist. Del är klarl all han är full långt innan han har fäll i sig den ljugonde burken, och skulle kvantiteten män i ren alkohol kanske stanna vid motsvarigheten till 12 eller 15 burkar därför att det han dricker är svagare pilsner i slället för mellanöl, blir han full i alla fall. Men på vårdsidan är delta icke oväsentligt, därför att resultatet av vårdinsatserna i hög grad beror pä vilka kvantiteter han har fäll i sig sedan sisl. Några cenlililer eller en eller annan liter mindre gör det nämligen väsentligt lättare att komma till rätta med del akuta problemet. Även därvidlag spelar ölet en roll. Jagvel inle hur del är i genomsnitt, men det står i APU det också. Jag harfaktiskt läsl de där böckerna, och de var riktigt intressanta. Men jag vel althemma i min lilla kommun, i , är ungefär hälften av alla under vårdgående alkoholister rena ölalkoholister, som inle dricker någonting annal änöl och säger sig icke tåla mer än vin, så nog kan deras status påverkas någolmed hjälp av reformer pä ölsidan. Men,herr lalman - och jag skall sluta med det - man kan också av samma maleriallära sig någonling om det som jag började med att lala om. När jag fick kontaktmed den öppna enkla alkoholistvården för lio är sedan i en liten vanlig svensklandsorlskommun, var patienterna, man kan säga till , medelålders ochäldre män; inga andra. består de också av ett icke obetydligt anlalkvinnor, trots all vi vet att del är mycket svårare alt fä fram dem lillvården, varför antalet vårdsökande kvinnor i proportion lill antaletvärdbehövande är mindre i den kategorin. Dessutom är det ett icke föraktligt antalungdomar mellan - och några sådana fanns del inle alls för tio årsedan - som har hunnit sålångl att de själva är medvetna om alt de måste ha medicinsk hjälp. Del visar, menar jag, vad som har hänt . Vi kommer alltså redan i vär att få ett tillfälle lill -minsl - attlala om del här; jag har väl talat länge nog . Vadjag har velat säga är alltså all jag har accepterat som elt ofrånkomligt ontalt vi fär vänta på propositionen. Jag tackar för de antydningar, degrundlinjer, för en kommande alkoholpolitik som vi har fåll. Vi understryker väldigtstarkt att del i några avseenden, framför alll när del gäller barnen, ärbrållom och att vi där inte kan vänta . Jag skulle gärna vilja att vifick ett nytt språkbruk. Vi har talat om"ungdomsfylleri" och "ungdomsalkoholism". Jag säger att vinu skall lala om "barn- och ungdomsfylleri", för det är del som delhandlar om. När jag lalar om ungdom menar Jag inle 12-14-åringar, ulan dä ärdet fråga om barn. Del är dem del i första hand gäller. Hen i (fp): Jag vill tacka socialminislern för svaret på min fråga. Den gälldesocialministerns inslällning till åldersgränsen för inköp av rusdrycker isystembutik och vilka åtgärder socialministern ämnar vidta för alt komma tillrätta med det slora mellanölsmissbrukel bland barn och ungdom. Någolbesked från socialminislern i dessa båda frågor kan Jag emellerlid inte utläsaav svarei. Det enda socialministern i den delen anför är att alkoholpoliliskautredningens förslag i dessa frågor har blivit föremål för stark kritik ochföranlett motförslag. Men del tycks ha undgått socialminislern att det finnsen mycket stark opinion både här i och bland folk i allmänhet. Ävenbland egna partikamrater här i kammaren har man nu tagit itu medde här problemen, eftersom regeringen inte är beredd att göra det. Mycket talaralliså för att del mellanöl som ännu existerar kommer att försvinna i enlighetmed beslul som kan förväntas här i . Jaghar svårt alt förstå regeringens passivitet i denna fråga. Många tolkar dennapassivitet som elt uttryck för en ren ovilja att angripa mellanölsfrågan. Mankan också tolka den som ett ställningstagande för att mellanölet skall varakvar i nuvarande ulslräckning. Har de som tolkat regeringens inslällning tillmellanölsfrägan på detta sätt rätt eller fel? Jag tror att det vore bra omstatsrådet ville förtydliga sig på den punkten. Inleheller när del gäller frågan om åldersgräns vid försäljning i systembolagelsbutiker har socialministern avslöjat sin uppfattning. Det kanske betyder allregeringen inle har någon uppfallning i den frågan. Men del kan också betydaatt regeringen inle vill tillkännage sin uppfattning. I så fall är del inlebara besynnerligi i största allmänhet, utan det är närmasl anmärkningsvärt,eftersom socialministern har tillkännagivit att han ser ungdomsfrågornasom de viktigaste i den alkoholpolitiska reform som regeringen nu förbereder.Socialminislern sade att han känner oro inför de problem som föreligger dädel gäller ungdom och alkohol. Dä borde han också känna till vad del skulle innebäraall t. ex. sänka åldersgränsen från 20 till vid försäljning isystembolagels butiker. Om socialminislern möjligen är iveksam om huruvidaungdomens alkoholkonsumtion skulle förbli oförändrad vid en sådan sänkning avinköpsäldern finns del ju nu så många undersökningar som pekar på att lägelskulle bli klart försämrat att det också vore rimligl all också socialminislerndrog slutsatser av detta. Närdet gäller socialministerns oro för problemet ungdom och alkohol skulle jagvilja upprepa frågan: Det kan väl inte vara så illa att del enbart är enläpparnas bekännelse? Om sä inte är fallet är det angeläget all socialministernnu ger besked om regeringens planer när del gäller frågan om t. ex.åldersgränserna. Vi har i tagit den ställningen att vi menarall20-årsgränsen måste bibehållas. Vi tror att solidariteten kräver del, och vårtställningstagande har grundats pä jusl de sociala skälen. Socialministernsstarka oro utmynnar i att vi måste se detta problem i dess sociala sammanhang.Det har man ju redan gjort i den alkoholpoliliska utredningen när man sägeratt detta är en social fråga, och det är elt riktigt fastslående.