prot · FY0952 · 1975-12-31 00:00:00 — Detfaktum all samhället erbjuder visst stöd för människor som av ekonomiskaeller andra orsaker hamnat i en behovssituation kan inte dölja bristerna pä detsocialpoliliska området. All denna verksamhet så flitigt är föremål förutredande kan tas som intäkt för all alla inser all myckel ännu ärotillfredsställande. Men när utredandet inle resulterar i så mycket mer änmångordiga och helgarderade betänkanden, så kvarstår ocksä det mesta avkritiken. talade om en av de nu aktuella utredningarna inomfamifiepolitiken som en bred och åtgärds-inriktad utredning. Skall den bli delmåste det bli slut på det vanliga försiktiga kompromissandel.Bristerna i den nuvarande samhällsplaneringen, resultaten av de senasteårtiondenas lokaliseringspolitik, uppkomsten av nya slora grupper som milt idel s. k. välståndet är svårt ekonomiskt och socialt utslagna - allt dellamåsle ge anledning till nya grepp på del socialpoliliska området. Målen måsteenligt vär mening utformas utifrån arbetarklassens intresse och användas somelt instrument för att bryta rådande maktförhållanden. Nuhandlar inte del föreliggande utskottsbetänkandet om dessa långtgåendemålsättningar för socialpolitiken. Men på etl viktigt avsnitt aktualiseraräven detta avigsidor i del kapitalistiska systemet. Det gäller bristerna ifråga om barnomsorgen. Vpk:s argumeni för kravet på en kraftig utbyggnad avbarnomsorgsverksamheten kommer att ulföriigt redovisas av senare idebatten. Lät mig bara nämna tre av de starkaste skälen för en ökad satsning pädetta område, tre skäl som anförts från värt partis sida,nämligen: Allabarn måste ges en likvärdig siarl genom all beredas lillfälle till stimulerandesysselsättning, social kontaki och samvaro med andra barn och med vuxna. Kvinnornamåsle ges möjlighet all uppnå en slällning i arbelslivei, likvärdig medmännens. I det sammanhanget utgör en lösning av barntillsynsproblemet enviktig förutsättning. Barnfår inle utlämnas ål otrygghet och risker genom att de saknar tillsyn ochomsorg före och efter skoltid. Dellamed starkt ökade samhälleliga insatser för barnomsorgen är en viktig bit iutjämnandet av skillnaderna mellan personer som har för-söriningspliki gentemotbarn och sådana som inte har del. Elt annat bidrag lill en sådan ufiämning ärde allmänna barnbidragen. skäl all isamhällsekonomins namn ställa dessa båda angelägna saker emot varandra, vilketibland sker, t. ex. i samband med de senasie överläggningarna mellanregeringen och oppositionspartierna om den ekonomiska politiken. Dessaöverläggningar resulterade som bekant i att det nu föreligger etl förslag omhöjning av barnbidraget med . per barn och är från den I januari 1976.Med det anser utskottsmajoriteten vår motion nr 774 vara i viss utsträckningtillgodosedd. Men eftersom huvudskälet för vårt förslag är all barnbidraget,som allfiämt måste ses som stommen i del ekonomiska stödet till barnfamiljerna,ständigt urholkats och alt det därför är nödvändigt alt möjligt höjabeloppet, har vi ansett alt höjningen bör träda i kraft . Alldel ekonomiska innehållet i de allmänna barnbidragen tunnals ut under desenaste tio åren belyses av föfiande siffror. Från utbetalades900 kr. per barn och år. Det utgående bidraget är uppe i . Men trols denna nominella ökning med . har barnbidragensrealvärde krympt. ökade konsumentprisindexfrån 188 till 334. Om man på grundval av det räknar om nu utgående barnbidraglill penningvärde så skulle det svara mot , vilket innebär enminskning med . Utredningarsom gjorts har kommii fram till att mång-barnsfamiljernas inkomsterofta är låga och all del relativa konsumtions-utrymmet blir mindre när delskall delas inom en sådan famifi. Likaså har del konstaterats allsocialhjälpsbehovet ökade med antalet barn i en famifi. Kravet på en fortsaltrealvärdeökning utöver den nu föreslagna är således fullt motiverat, ochdelsamma gäller kravet alt barnbidragen skall göras värdebesländiga. Det senarekravet har vi från vpk förfäktat i moiioner . Vi har underde senasie åren ständigt mötts av argumentet all famifiepoliliska kommittén isin huvudbetänkande Famifiestöd inle förordade en indexreglering - medmotiveringen att en sådan skulle innebära en värdesäkring av barnstödei endaslför familjer i högre inkomstlägen. argumeni anförs även i är av utskottsmajoriteten. Molbakgrund av vår allmänna syn på fördelningsfrågorna i samhället är detnaturligtvis hell orimligt all tro all vi skulle fortsätta att hävda attbarnbidragen skall indexregleras om detta enbart vore lill fördel förhöginkomsttagare. Vi gör det i stället som en konsekvens av principen attstödet skall vara lill för all kompensera alla barnfamifier i förhållande tillfamifier ulan barn. Ulskoitsmajorilelen hänvisar lill pågående utredningsarbetenär det gäller bostadstilläggens utformning. Vi menar att det är viabostadsstödet man skall gå för att åstadkomma del särskilda slöd sombarnfamifier i låga inkomstlägen naturligtvis behöver. Vi har också i olikasammanhang ställt förslag med den syftningen. Denutveckling beträffande barnbidragens värde som jag hänvisade till tidigare kaninle accepteras. Vi hävdar all det inle bara är nödvändigt alt öka bidraget förall uppnå tidigare realvärde utan an del ocksä är Ekonomiskt stöd åt barnfamiljer, m. m. Nr 52 nödvändigt att åstadkomma eil förstärkt realvärde. Därför begär vi en Onsdaeenden p'"*" ' " sådan höjning av barnbidragens realvärdeatt bidragen kommer 9 anril 1975 "motsvara 25 96 av basbeloppet. Anknytningen till basbeloppet är f ö. --------------- enviklig princip i sammanhangei. De allmänna barnbidragen bör i likhet Ekonomiskt stöd åt medmånga andra bidragsformer vara värdesäkrade genom all slå i ell barnfamiljer,m. m. fast förhållande till basbeloppet. Deanförda skälen för en höjning och indexreglering av de allmänna barnbidragenfinns också uttryckta i reservationen 2 lill utskottets betänkande. Jag ber,herr lalman, alt få yrka bifall till denna reservation och även lillreservationen 3. 1detta utskottsbetänkande behandlas också ett par moiioner från vpk-håll som tarupp angelägna frågor för handikappade. Utskottels skrivning och delförhållandet all vi avstått från all reservera oss på dessa punkter kan geintrycket all molionerna väckts i okunnighet om vad fiolårels hösiriksdagbeslutade om reformer pä färdfiänslomrädel. Så ligger del inte lill. Syftet medmotionerna var alt ylleriigare understryka behovet av en kontinuerlig översynav statsbidrags- och färdljänstbesiämmelserna och av att uppmärksamma på vilketsätt vissa samhällsorgan handlägger frågor som rör människor i ulsatlasitualioner. Utgångspunkten för de minimikrav som skall ställas i det häravseendet måste vara att den som på grund av handikapp är hänvisad lillfärdfiänst för sina transporter skall ha samma räll som icke handikappade allförflylla sig i samhället och ta del av dess sociala och kulturella liv. Sälänge den principen inte är tillfredsställande tillgodosedd finns del anledningatt upprepa förslagen, oavsett hur näraliggande i tiden riksdagsbesluten är.Men jag har, som sagt, inte nu något yrkande i denna fråga. Ocksånär det gäller molionen 1273 har vi nöjt oss med utskottets skrivning. Jag villhär bara understryka det önskvärda i att den särskilda expertgrupp somöverväger frågor om en kampanj för amning snart kommer med förslag om en sådankampanj. Därutöver är det nödvändigt att uppmärksamma den partiska reklam fränproducenterna av brösi-mjölksersätlningar som nyblivna mammor uppvaktas med.Frågan om spädbarnens kost är så viklig alt bör ta upp den på det sätt som utskottet finner sig ha anledningräkna med. FrökenANDERSSON (c); Flera lalare har redan haft ordel, och jag skall nu försöka låta bliall alltför mycket upprepa vad de sagl. Jag kommer här att begränsa mig lillfrågan om barnomsorgen. i har ju tidigare för centernsdel behandlal andra famifiepoliliska frågor. Denopinion som kräver bältre barnomsorg växer sig allt starkare både utanförriksdagen och, som jag bedömer del, även i delta hus. Frågan har också frånolika utgångspunkter lagils upp i ell antal moiioner med 32 olika yrkanden.Huvudparten av de motionerna behandlas i förevarande belänkande frånsocialutskottet. Kravetpå bättre barnomsorg innefattar både fler platser och bättre kvalitet päomsorgen. Där kommer bl. a. frågan om barngruppernas storlek in, men lill denfrågan - där vi från i moiion till årets riksdag har följt upp vårttidigare ståndpunktslagande om mindre grupper - återkommer i annatsammanhang. Jag går därför inte in pä den frågan . Enannan viklig kvalilelshöjande åtgärd är all göra det möjligt att för i variefall de mindre barnen minska den dagliga tiden på daghem. Det är en fråga somhar med föräldrarnas situation och arbetslivets villkor att göra. Jagåterkommer till den litet . har ju i sitt inlägg medtalande citat belyst just den problemaliken. Kravetpå bältre barnomsorg är viktigt i första hand med lanke pä barnen, och det ärbarnens behov som bör vara utgångspunkten för denna debatt. Därmed är den heltnaturligt ocksä viktig för föräldrarna, som ser till sina barns bästa. Menbättre barnomsorg är också en förutsättning för att kvinnor och män på likavillkor skall kunna göra insalser i förvärvslivet och i samhällsarbetet ulanall barnen behöver komma i kläm. Del borde vara en rättighet för alla barn ochalla föräldrar all på ena eller andra sättet ha slöd i en väl fungerandebarnomsorg, alltså inle bara i de fall där föräldrarna förvärvsarbetar ellerstuderar, även om jag är medveten om att behoven där är störst. k. öppna barnstuga som man startat i vissa kommuner har visat sig fylla ellverkligt behov. I några förorlskommuner här i , som jag känner lill,har man just startat sådan verksamhet. Dit kan alltså föräldrar komma med sinabarn, leka med dem där tillsammans med andra barn och föräldrar, fä råd ochhjälp och uppleva den stimulans som gemenskapen med andra innebär. Behovet avden formen av barnsluga är väl störst i de ensidigt utbyggda sovstadsområdena,där del råder brisi på arbelstillfällen inom rimligt reseavstånd och där en avföräldrarna är mer eller mindre tvingad att vara hemma och då lätt blirisolerad, vilket också drabbar barnen. Enligt de uppgifter vi fått har detvisat sig alt den barnstugeverksamhelen kan vara positiv även för t. ex.in-vandrarfamifier, som annars mycket lätt blir isolerade i vårt samhälle. Målsättningenför barnstugeutbyggnaden har sagts vara att uppnå 50-procentig behovstäckning1980. Del var den målsättningen som barnstugeuiredningen bl. a. hade. LO harocksä haft den. Med behovsläckning menar man då behovet hos förvärvsarbetandeeller studerande föräldrar; man har inle tagit med andra. Mer än 300 000 barnunder skolåldern har föräldrar som förvärvsarbetar eller studerar, och delflnns - dessa siffror gäller - omkring 60 000 platser i daghem ochnågot mer än 50 000 i famifiedaghem. Vi har 200 000 lågstadiebarnsom behöver enreplipunkt närskolan slutat, men vi bärbara 16 400 plalser i fritidshem.Situationen är alltså mycket otillfredsställande. I utskottet är vi tack ochlov ense om att det finns behov av en ul- Ekonomisktstöd åt barnfamiljer, m. m. 3Riksdagens protokoll 1975. Nr 52 byggnad av barnomsorgen och alt della behov är stort; del statligaslödel Onsriflpn rlp också ökat, även om det inte skett i en takt somjag bedömer som 9 anr'l 1975 tillräcklig.Däremot är vi i utskottet inte helt överens om hur man skall gå lillväga för all så snabbt som möjligt tillgodose detta behov. Ekonomiskt stöd åt skoitsmajoriteten vill avvakta de kommunala förskoleplanerna och sägerbarnfamiljer, m. m. i betänkandet att "det krav på upprättande av planerför utbyggnaden av förskoleverksamheten som uppställs i lagen bör vara ägnatall åstadkomma kraftfulla insalser pä området". Majoriteten är däremotemot centrala bestämmelser om viss ambitionsnivå. Förkommunernas del är förhällandet det att de tvingats gä med på enuppgörelse om att inte höja den kommunala utdebiteringen och1977. De kan alltså med all räll hänvisa till bristande ekonomiska resurser närde inte lyckas nå upp lill den ambitionsnivå som jag tror att de flestakommuner har. Dethär skyllandet på varandra som staten och kommunerna håller på med är ju intesärskilt konstruktivt för frågans lösning. Det blir inle fler barnstugor på delsättet. Det är, som jag ser det, nödvändigt all staten tar på sig en slörreandel av kostnaderna för barnomsorgen; det är självklart alt staten skall göradel. Det är närmast paradoxall all först pressa kommunerna till en uppgörelsesom innebär att man beskär deras rält lill utdebitering och sedanhävdar att ansvaret för en snabb fortsatt utbyggnad av barnomsorgen ligger päkommunerna. representanter i förhandlingsgrupppåtalade vid förhandlingarna mellan och Kommunförbundetjust uppgörelsens konsekvenser för barnomsorgen och krävde ytterligare 230mifioner i ökade statsbidrag för dessa ändamål med börian . Så blevdet nu tyvärr inle. Därför flnns det stor risk att utbyggnadslakten kommer attminska, nu när kraven på en utbyggnad är starkare än någonsin . Det ärvisserligen bra att i samband med behandlingen av finansplanenanslöt sig till förslaget från finansutskotlet om en konjunkturpolitiskberedskapsplan, där det sägs att utbyggnaden av barnomsorgen skall vara enviklig del av planen. Men del känns på något säll olillfredsställande att görautbyggnaden av barnomsorgen beroende av dåliga konjunkturer. Jag tror all detär nödvändigt att kommunerna får en säkrare grund att stå på för sin planeringpå sikt. Jagär med bland de reservanter som vill all skall anta en plan för utbyggnadenav barnomsorgen och besluta om förbättrade statsbidrag som ger deekonomiska förutsättningarna för planens genomförande. Vi hade för övrigt sammareservation när vi behandlade motioner om förskolan. Vihar sagl i reservationen att planeringen bör syfta till full behovs täckning . Det är också nödvändigt alt finna ell syslem för statsbidragets konslruklion som innebär att det inte kommer alt urholkas och variera i realvärde lill år och som ger kommunerna en säkrare grund att slå på vid deras planering. Dä lycker jag själv det 34 är räll naturligt att statsbidraget anknyts tillpersonalkostnaderna. är ju de som utgör störstadelen av driftkostnaderna för kommunerna. Vi har antytt della i reservationen. Jaguppfattade socialministerns inlägg i börian av debatten så, att han närapå varpå samma linje som vi reservanter. Han sade - om jag uppfattade del rält - atthan var beredd lill längre gående lagstiftningsåtgärder för att säkerställa enfortsall snabb utbyggnad. Det är delta vi har krävt i vår reservation. Däremotfick jag inle klart för mig socialministerns uppfattning om de ekonomiskamöjligheterna för elt väsentligt ökat ekonomiskt stöd från staten tillkommunerna för denna utbyggnad. var här tidigare inne pä alla de andra problem som bör lösas för attfamiljernas situation skall bli bättre. Jag skall inte upprepa vad han sade.Direkt knuten till frågan om en bältre barnomsorg är emellertid, som jaginledningsvis antydde, frågan om den dagliga arbetstiden för föräldrarna - denhänger ihop med tiden för barnens vistelse på daghemmen - och dit hör ocksåavståndet mellan bostad och arbetsplats. Arbetstidenhade vi uppe lill diskussion här strax före påsk, och vi fattade ocksä beslut.Där hade i reservation sagt att målet måsle vara sex limmars arbetsdag.Detta är en myckel viktig fråga inle minst med lanke pä barnfamifierna ochbarnomsorgen. Nästanlika viktig är frågan om de dagliga restiderna till och från arbetet. De fårinte tillålas alt alltför mycket förlänga arbetsdagen; annars kan de fördelarförsvinna som man får om arbetstiden förkortas. Vi måste komma fram till enplanering som utgår från alt arbete, bostad och service skall integreras. Dettaär självfallet i första hand en fråga, men det skadar inte alt ocksåvi i är medvetna om den. Dehär frågorna hör, som jag ser del, mycket starkt ihop med barnomsorgenskvalitet. Man kan inle bara se på själva insiitulionssilua-tionen, utan manmåsle ocksä se pä möjligheien för föräldrarna all klara av den viktiga del somde alltid har i barnomsorgen, nämligen att ha kontakt med sina barn så mycketsom möjligl även när de har förvärvsarbete. Jag vill med della yrka bifall till reservationerna 7 och 10. Ekonomisktstöd åt barnfamiljer, m. FruTROEDSSON (m); . har framhållit hur viktigt det ärall barnfamifierna får valfrihet mellan egen vård av barnen och förvärvsarbetesaml mellan olika vårdformer för barnen. Det finns all anledning all slrykaunder all försl om vi får elt mer rättvist utformat fiimiljestöd kan vi få etlbegrepp om hur slort det verkliga behovel av barntillsyn är och om hur del ärfördelat mellan olika tillsynsformer. ' Delfinns all anledning all vid sidan av kravet på valfrihet också understrykabehovel av kvalilei på värden av våra barn, var den än sker. Jag skall här baranågot beröra kvaliteten på den kommunala barntillsynen, och jag skall göra deli samband med vissa staisbidragsfrågor. Ekonomisktstöd åt barnfamiljer, m. m. Statsbidragentill daghemmen ulgår med ett och sanima belopp per plats och är antingentillgängen på personal i förhållande till antalet barn kan betraktas somtillräcklig eller inte och antingen personalen är utbildad eller inle.Statsbidragen är - för att något spetsa till det hela - mer beroende av altlekytans kvadraimeteranial per barn är tillräckligt än av alt personalen räckertill. Del flnns daghem där endasl tvä personer har hand om en syskongrupp på 18barn. Det innebär att en förskollärare eller en barnsköterska stora delar avdagen kan vara ensam om att ha hand om barngruppen. Det är uppenbart alt detundersädana förhållanden måsle vara orimligt svårt att tillgodose barnens bådefysiska och än mer psykiska behöv. Statsbidragetblir exakt detsamma om personalen skulle utökas. Hela merkostnaden för enslörre personaltäthet faller alltså på kommunen. Det är inte precis ägnat allunderlätta förhållandena i ekonomiskt hårt pressade kommuner. Statsbidragetutgår vidare med samma belopp per plats antingen del är fråga om en späd- ellerkollbarnsavdelning med dess mycket slora personalbehov eller om en syskongrupp. Förnästa budgetår föreslås att statsbidraget höjs från . lill 7 500 kr.per plats och är. Det innebär med normal personaluppsättning att mindre än 3096 av kostnaderna för en spädbarnsplats i är kommer att läckas med statsbidrag.Fören kollbarnsavdelning, dvs. för barn omkring , blirstatsbidragstäckningen ungefär 30 96 och för en syskongrupp bortåt 50 96.Delta bör jämföras med att statsbidragen lill fa-mifiedaghemmen fr. o. m. i årulgår med 35 96 av kommunens bruiiokoslnader för verksamheten. Det visarallstalsbidragsläckningen i vafie fall blir mindre för daghemmenssmåbarnsavdelningar nien högre för syskongrupperna än för motsvarande vård ifamifiedaghem. Etlsäll all förbättra förhållandena skulle vara all låia också statsbidragen tilldaghemmen och fritidshemmen utgå med en bestämd andel av kommunensbruiiokoslnader. En kommun med slörre personaltäthet och bättre utbildadpersonal skulle då få ett högre statsbidrag än en kommun med sämrepersonaluppsättning. skulle innebära en kvalitetsstimulans förkommunerna och ocksä förbättra deras möjligheter att bereda plats förhandikappade barn. De kräver ju ofta extra personal, och kostnaden för dennafaller till 100 96 på kommunen. procentuellt statsbidrag skulleockså göra det lättare för en kommun att planera, eftersom man redan dåbudgeten fastställs skulle vela vilket statsbidrag man har all räkna med.Slutligen och inte minst vikligl skulle del vara etl ytterligare sleg iriklning mol neutrala statsbidrag för daghem och famifiedaghem. Denenda invändning utskollet gör är att bidragsbestämmelserna inle får leda tillalt daghemsutbyggnaden eftersatts. är inte heller av-siklen. Avsikten ärall ulbyggnaden av den kommunala barntillsynen och dess fördelning på daghemresp. famifiedaghem skall kunna ske i överensstämmelse med barnens behov ochföräldrarnas önskemål ulan att kommunen skall behöva snegla på denkommunalekonomiska ef- fekten av de olikartadestatsbidragen. statsbidrag som utgår med samma andel av kostnaderna tilldaghemmen som till familjedaghemmen ligger också helt i linje med strävandena itiden att öka den kommunala självbestämmanderätten. En enig socialulredningföreslår ocksä all statsbidragen lill den kommunala socialvården skall utgåmed en viss procentuell andel av de totala driftkostnaderna. Syftet är justatt göra det möjligt för kommunerna att vidta de åtgärder som är bäst i deenskilda fallen. Jag ber all få yrka bifall till reservationen 11, vari det hemställsalt anhåller att regeringen till nästa lägger fram förslagtill statsbidrag som utgör en viss enhetlig andel av kommunens bruttokostnaderför barnomsorgen. Tillsist skall jag också nämna något om famifiedaghemsverksamheten. Också där finnsdet all anledning att understryka behovel av kvalitet. Skallfamifiedaghemsverksamheten fungera på etl fullgott sätt spelar del arbeie somutförs av famifiedaghemsassistenten en mycket slor roll. Detta framgår inteminst av de Råd och anvisningar från som kom ul förra årel ochsom gäller famifiedaghemmen. Jag skall peka på en del av det som framhålls idessa Råd och anvisningar och som jag helhjärtat vill instämma i. För att kunnavälja räll famifiedaghem för ett barn bör assistenten söka utröna om delaktuella hemmet ärdet bästa tillgängliga alternativet för alt la till vara justdet barnets utvecklingsmöjligheter. Sedan placeringen skett måste enfortlöpande kontakt upprätthållas med dagbarnvårdaren dels genom hembesök,dels genom all dagbarnvårdaren själv tar kontakt. I vissa situalioner ärassistentens medverkan särskilt angelägen, framhålls del i dessa Råd ochanvisningar. Del kan bli fråga om omplacering i de fall då ett dagbarnsynbarligen inte trivs, och det kräver naturligtvis både tid och grannlagenhetfrån assistentens sida. Assistenten bör också hålla sig a jour med de senastevetenskapliga rönen på området och vidarebefordra dessa lill famifiedaghemmen,bl. a. vid återkommande informationsträffar. 1många kommuner har en famifiedaghemsassistent hand om ända upp lill 150 ä200 dagbarn. betyder alt assistenten skall hålla kontaki med 100-150dagbarnvårdarfamifier och kanske 250-300 föräldrar. Del är uppenbart all del isädana fall måste bli utomordentligt svårt att upprätthålla den värdefulla ochnödvändiga kontakten med både dagbarnvårdare och föräldrar. utgår ingasom helst statsbidrag till fa-mifiedaghemsassisienierna. Annars ärstatsbidragen till famifiedaghemmen uppbyggda på samma sätt som den socialahemhjälpen men med just detta vikliga undanlag. 1 bidragsunderlaget för densociala hemhjälpen ingår nämligen ocksä kostnaderna för den arbelsledandepersonalen, dvs. de s. k. hemhjälpsledarna. Motiveringen är att det här ärfråga om insatser som är direkt knutna till hemhjälpsverksamheten. Motsvarandeborde då ocksä gälla famifiedaghemsassistenterna. De är ju också arbelsledandepersonal, och deras verksamhet är av utomordentligt stor belydelse förfamiljedaghemsverksamheten. 1 reservationen 13 hemställs Ekonomisktstöd åt barnfamiljer, m. m. Nr 52 därför alt måtte besluta att kostnaderna för famifiedaghems- Onsdaeen den assistenternafr. o. m. nästa är skall ingå i sialsbidragsunderlaget. 9 anril 1975 skulleinnebära både en stimulans och förbättrade ekonomiska möjlig- --------------- heter för kommunerna alt anställa elt tillräckligt antal famifiedag-- Ekonomiskt .stöd åt hemsassistenler. Jag vill därför gärna understryka vad , m. m. sade om att inte minst de som av olika anledningar ärtveksamma lill famifiedaghemmen borde finna del angeläget all städja den härreservationen. Jag ber alt få yrka bifall till reservationen 13. FruLANTZ (vpk): Alla barn skall ha rält lill plats på barnsluga. Barnomsorgen skalltillgodose alla barns rätt till god intellektuell, psykisk och socialutveckling. Men barnomsorgen är också en grundförutsättning för all kvinnansräll lill ekonomisk och social frigörelse skall kunna förverkligas. Barnen ärsamhällets försäkring för framtiden. Barnen är med andra ord del viktigastesamhället har all värna om.