prot · FY0984 · 1975-12-31 00:00:00 — Så långt vi kunnat finna av den debatt som förts iulskotlei och det underlag vi haft tillgång till och även med hänsyn till detunderiag fru statsrådet här givit är det "fullt ut" med 0,25 96, Jagvill i likhet med i konstatera att vi mot den bakgrundsom fru statsrådet gav oss känner oss stå på fast mark. sade också att del är en återhållsamhet i vår attityd. Ja, det bördet väl vara när det gäller kostnader. Men man bör naturligtvis inte inta en såsnål attityd, att de anslagna pengarna inte räcker till. Jag kan emellertidinle se annat än att vi fullt ut har täckning för kostnaderna. Vi gör ingakonstgrepp bara därför att vi är i opposition. Vi tar fullt ansvar, inte minstmed hänsyn till jämviklssamman-sättning. Ingen av oss kan leka medlotterisituationen, utan vi måste alla vara beredda att ta konsekvensen av våraställningstaganden. Det har vi ocksä gjort i denna fråga. Hen () kortgenmäle: Fru statsrådet böriade sitt anförande ungefär med att säga attarbetsmarknadsutbildningen är till för all kompensera dem som inle fåttförmånen att ha erhållit en tillfredsställande yrkesutbildning. Det ärnaturligtvis alldeles riktigt och därvidlag återkommer jag till de krav, som vii moderata samlingspartiet ja redan under lid, gång efter annanställt nämligen att man skulle satsa mer pä yrkesutbildningen. Jag noterar numed tillfredsställelse att man ändrat inställning på den punkten och t, o, m,accepterar och i propositionen rekommenderar en större satsning på denyrkesutbildning som sker ute i näringslivet. Hade man gjort det under1960-talet, dä vi talade för det, hade sannolikt inte så många ungdomar varittvingade att hamna på AMU-cenlerulbildning utan de hade fått enlillfredsslällande utbildning frän börian. var liksom övriga talare inne pä finansieringen. Helt naturligt villsamtliga partier alt kostnadsökningen skall flnansieras. Skillnaden är baraden alt vi inte kan accepiera ytterligare avgifter, löneskatter pä näringslivel.Vi vet vad det har betytt. Vi har sett hur många små och medelstora företagunder har försvunnit, köpts upp eller gjort konkurs. Vi är inteberedda alt fortsätta att medverka lill en sådan utveckling. Vi behöversysselsättning även i de företagen. De är ofta arbetskraftsintensiva, specielltserviceföretagen. Som jag sade i mitt första inlägg är det hög tid att visöker finna andra former. Vi beklagar faktiskt att inte regeringen kunnat finnanägon annan form. Såväl regeringen som och är beredda attlägga ytterligare pålagor på de företag som samtliga talar så varmt om.Regerings-representanter har t. o, m. frän talarstolar ute i landet erkänt attarbetsgivaravgiften och ökade höjningar av den är en snedbelastning som drabbarde mindre och medelstora företagen hårdare än t. ex, de stora företagen. Jo, , det är nog bra om man är återhållsam i olikasammanhang med utgifter och koslnader, men del måsle finnas ell samspel mellanutgifter och reformer, och återhållsamhet på den ena punklen kräver helllogiskt återhållsamhet på den andra; liksom motsatsen när det gällerspendersamhet naturligtvis. i har räknat upp en massa fördelar för samhället och för deenskilda individerna med en bra fungerande arbetsmarknadsutbildning. Jagskulle kunna lägga till en rad punkter. När det gäller kommunernas olikautgifter i sociala sammanhang kan vi vara ganska säkra på att om vi har enarbetsmarknadsutbildning som fångar upp människorna och ger dem en godutbildning och möjligheter att få ett bra jobb minfkar vi kostnaderna på andrapunkter. Men är det ändå inte så att det vi diskuierar betyder att vikan räkna in alla de här fördelarna. Varken anslaget på statsbudgeten ellerarbetsgivaravgiften kan tillgodogöra sig alla de fina saker iTvärålund räknat upp. Vi har en överkapacitet iarbelsmarknadsutbildningscentra, det vet vi. Men jag tror att iTvärålund också kan hälla med mig om att vi aldrig kan och kanske inte hellerbör komma till en "situation där vi utnyujar avutbildningsplatserna. Jag tror det är omöjligt att ens i en högkonjunkturgarantera detta pä varie utbildningsplats. I sä fall får vi etl väldigt låstsystem. Alladessa beräkningar är mycket svåra att göra. Jag skall ta ett konkret exempelsom gäller kostnaderna per elevplats för själva ulbildningen. ; där finns alltså en väldig spännvidd.När KAMU gjorde sina beräkningar av kostnaderna för elevplalserna inom ramenför bristutbildningen och elevplatserna på låginkomslkriteriet räknade manmycket lågt och kom fram till en kostnad pä , dvs. nära den lägregränsen. Jagtror alt även i kan dela min bedömning alt om man länkerpå vilka ulbildningar som kommer i fråga för de elever som blir aktuella förolika typer av bristuibildning, så är det inte utbildningar som ligger på denlägsta kostnaden per elevplats utan högre upp. Det är en av de konkreta sakerdär vi i regeringen har gjort en annan bedömning än KAMU. Jagvill, herr lalman, avslutningsvis säga att vare sig de beräkningar som vi hargjort inom regeringen eller de som KAMU har gjort naturiiglvis inte kan varapå öret exakta. Men vi har gjort dem sä gott| vi har kunnai med de förändringarsom finns i propositionen i förhållande lill KAMU och med hänsyn tagen till deökningar som jag tror att alla här är ense om att de förbättrade förslagenkommer att innebära. Inte minst måste det bli ett ökat intresse frän alla demsom är medlemmar i försäkringskassor. Flera talare har varit inne på att dessanu utgör en mycket liten andel eller i varie fall en minoritet av eleverna iarbetsmarknadsutbildningen. Jag tror att en av grunderna till att flertalet iden här kammaren vill förorda en inkomstbortfallsprincip är att man anser alldet med en sådan princip kommer att bli ett betydligt ökat intresse från dekassaförsäkrade arbetslösa. Detta måste naturiiglvis flnnas med iberäkningarna. HerrNILSSON i (c) kort genmäle: Statsrådet medger nu i sin replik att samhällets kostnader på enrad områden faktiskt minskar genom AMU-utbildningen, men hon säger samtidigtatt det inte är möjligt all tillgodoräkna detta på de övriga områdena. KAMU haruppskattat dessa minskade kostnader till 100 mifi. och även om det intefinns ett tekniskt bokföringssystem som klarar det, är det uppenbart att -jagtror att slalsrådel måsle medge det - kostnaderna ökar på etl område samtidigtsom de minskar på ett annat när människor väljer utbildning i stället förkontant arbetslöshetsstöd t. ex. Jagär väl medveten om att man inte kan utnytfia uibildningsplalserna lill 100 96.Det finns en stor marginal framför allt i de områden där behovel avarbetsmarknadsutbildning är störst och där 50, 60, 70 96 av platsernaulnylfias. Där hade man ledig kapacitet under fiolåret när ändå deltagandet iutbildningen var stort. är det betydligt mindre. Vi känner starkt ansvaret och samspelet mellanutgifterna och reformerna. Vi måste också ta ansvaret även om regeringen, somstatsrådet säger, har gjort sä gott den kan men enligt vär mening ändåinte fått ekvationen alt stämma. Jag kan nu i min andra replik konstatera altstatsrådet inle på någon punkt har påstått att uppgifterna i mitthuvudanförande eller i min förra replik var felaktiga när del gäller t, ex,samhällsbesparingar, lönebasen för avgiftsuttaget eller skatteeffekten, därstatsrådet har räknat på 25 96 och KAMU på 50 96, inbegripet även kommuner ochlandsting; man kan ju inte gärna bortse från den biten. Riksrevisionsverkethar enligt ifrågasatt KAMU;s siffror. Jag har inle kunnat senägon anledning att göra detta, eftersom KAMU har räknat på kostnaderna förvarje plats som finns i detta land, en nivå som vi inte gärna kan uppnä. Milt intryck av dagens meningsutbyte är all det - även om regeringenhar gjort, som slalsrådel uttryckte saken, sä gott man kan - finns mycketstarka skäl för att tro all regeringen inte har räknat räii. Man har föreslagitett avgiftssystem som medför en betydande överavgift. () kortgenmäle: Såsom i framhöll är del självklart att del mästefinnas etl samspel mellan inkomster och utgifter, mellan åtaganden ochförväntningar. Allt måste räknas in. Om man gör det, kan man inte komma framtill den bedömning regeringen gjort i den här frågan. Jag kan nöja mig med vad herrNilsson sade pä den här punkten. Jag måste emellertid få taupp frågan om att beräkningar är sä svära att göra, och del kanjag ocksä ha förståelse för. Men kostnadsberäkningarna fluktuerar mellan 200och . Del förefaller att vara ell ganska stort gap där emellan. AttKAMU;s beräkningar har stannat på . gör det angeläget att fä vela litetmera kring denna stora differens. All svårigheterna skulle vara såutomordentligt stora, stärker mig i min Övertygelse att del inle för närvarandeflnns nägon som helst grund för att gä längre än till . Medanledning av ullalande skulle jag vifia säga all pålagorna påmindre och medelstora företag är stora. anser att vi måsle hittaen annan väg. Ja, men inte heller har hittat någon annan väg.Detta är värt gemensamma dilemma. Man kan inle bara säga att vi inte skall ökaarbetsgivaravgiften. Vi måste då finna en ny väg. Stannar vi vid all bara säganej har vi ändå inte löst problemel. Jag delar bekymren tillsammans med herrNordgren på denna punkt. Det förvånar mig mycket att inle kan förstå varförvariationerna i kostnaden per elevplats är så stora. Vi har ju mänga olikatyper av kurser inom arbetsmarknadsutbildningens ram. Vi har ALU-kurser somskall ge en orientering om arbeismarknaden för dem som skall gä vidare bl. a.Ull yrkesutbildning, vi har preparandkurser och vi har kvalificeradeyrkeskurser pä myckel hög nivå. Del är väl inte så konstigt att variationerna ikostnaden per elevplats blir myckel Slora, Jag har redovisat i faktiska siffroratt variationerna uppgår till , . Beräkningenav ökningen av antalet elever i bristyrkesutbildning är en av de punkler därregeringen skifier sig frän KAMU, Var hamnar kostnaden för dennautbildning vid en realistisk bedömning? Med kunskap om vilka typer av kursersom ingår i brislyrkesuibildning bör det vara rimligt alt man inte lägger sigpå den lägsta nivån. Tillherr i vill jag säga att det inte bara låter bra all tala omatt samhället får intäkter genom detta, det är också en faktisk realitet. vi har alt diskutera är dessa bokföringsproblem. Det är frågan om hurstort anslag vi skall ha från statsbudgeten och del är frågan om hur slortavgiftsuttag vi skall göra från arbetsgivarna. Detta är tekniskabokföringsfrågor, men samhällets intäkter är den realitet vi har att bedöma häri dag. HerrNordgren efteriyste ett bättre system för kostnadsfördelningen, och om jagminns rätt beklagade också alt vi inte hade ett bältre syslem. Mankan kanske beklaga all vi inle har möjligheler all på olika enskildasamhällsområden studera verkningarna av en reform som denna, men det kan viinte göra när det gäller andra reformer heller. Vi kan inte räkna in vad envägförbätlring kostar i minskade sjukvårdsavgifter o, d. Det är någonting somvi tyvärr får finna oss i. Jagvet inte vad och i har tänkt sig att görafram emot våren , om del visar sig all deras be- Nr 84 räkningar inte var de riktiga. Man har sagt att arbetsgivaravgiftenskall Tisdaspn d n finansieradessa reform koslnader. Kommer man då all föreslå en relro- 20 mai 1975 "'höjning av arbetsgivaravgiften? Herr andre vice talmannen anmälde att herrar Ekingeoch i anhållit att till protokollet fä antecknat att de inteägde rätt till ytterligare repliker. På förslag av herr andre vice talmannen beslötkammaren att uppskjuta den fortsatta överiäggningen om detta betänkande samlbehandlingen av på föredragningslistan återstående utskottsbetänkanden tillmorgondagens sammanträde, §4 Herr andre vice talmannen meddelade att på föredragningslistan förmorgondagens sammanträde skulle uibildningsulskollels betänkande nr 17 ochnäringsutskottets betänkande nr 29 uppföras närmast efter inrikesutskottetsbetänkande nr 14, §5 Kammaren åtskildes ,