prot · FZ09101 · 1975-12-31 00:00:00 — Sedanvill jag påpeka att i reservationen också anvisas att om kostnadsstegringarnablir oväntat högre, finns möjligheten - liksom fallet har varit - att iefterhand kompensera det. Detta är alltså täckt i reservationen. HerrSUNDMAN (c) kort genmäle: Jag vill hävda att utskottet även intar en kärvhet och stramhetvad gäller hållningen i ekonomiska hänseenden gentemot . SverigesRadio ville ha mer pengar än utskottets majoritet vill gå med på. Den kärvhetentror jag är väl avvägd just . Det är ett lagom mått av kärvhet: Vi hargjort det övervägandet att det - för att behålla och i någon mån höjaprogramkvaliteten - behövs litet mer pengar. Det vill vi skjuta till. Fråganom kompensation för kostnadsökningarna är ett besvärligt kapitel att resoneraom. Jag sade förut att det har presenterats så mycket siffror att vi knappastkan diskutera dem här i kammaren. Vi behöver en svart tavla och en stor buntkritor för att klara den saken. Det är faktiskt på det viset att kostnadernaföregående år ökade , medelsanvisningen med 16 96, varkostnadsökningen och medelsökningen 12 96, ännu varkostnadsökningen 12 96 och ökningen av medel 6 96, om jag tolkar mina anteckningarrätt. Såkan vi hålla på i timmar och lägga fram sådana här siffror. De kan diskuterasfrån olika håll och kanter - de här siffrorna har jag fått från radiochefen -och det är den diskussionen som jag menar att det är meningslöst att föra här ikammaren. Siffrorna kommer bara att fladdra förbi; Vi har övervägt siffrorna iutskottet och tagit ställning med utgångspunkt i våra överväganden. Vi tvekarom kostnadsökningarna kommer att täckas genom det förslag budgetpropositioneninnehåller; i vart fall är vi övertygade om att man - om man skall hållakvaliteten hygglig - måste öka anslaget i enlighet med utskottsmajoritetensförslag. i (s) kort genmäle: Ytterligare några ord om kompensationen för kostnadsökningar. HerrSundman tycker att detta är besvärligt att diskutera. Ja, det är riktigt, vikan inte dra siffrorna här. Men en deklaration kan väl ändå kostapå sig! Vi har diskuterat i utskottet och där har vi haft siffrorna att tillgå.Vi reservanter menar att , med den skrivning vi har, ges fullkompensation för kostnadsökningarna. Det framgår mycket tydligt avreservationen 1, där vi säger: "Omkostnadsökningen för /77 kommer alt bli större än den somberäknats i propositionen utgår utskottet från att kompensation härför kommeratt beräknas i nästa års budgetproposition i likhet med vad som har skett iårets budgetproposition." Jag vill fråga herrSundman rakt på sak: Bestrider att en medelstilldelningenligt vår reservation skulle ge full kompensation åt förkostnadsökningarna? Vi behöver inte siffror: Vi behöver bara en deklaration: Vimenar att full kompensation för kostnadsökningarna ges. Sedanvill jag ta upp frågan om mottagaravgifterna, som talade om i sitthuvudanförande. Det slår ingenting om dem i majoritetsskrivningen, men här harherr deklarerat: Visst måste mottagaravgifterna höjas. Jag tycker attdet var en bra deklaration. Jag tycker bara att det är synd att övriga på den borgerliga sidan inte har tagit konsekvenserna av detställningstagandet och skrivit in det i betänkandet. Det måste ändå vara enmycket viktig bit i den här diskussionen. Deborgerliga medverkar myckel aktivt till att påskynda en licenshöjning genomdet bud de här lägger för ekonomi. Licenshöjningen kommersnabbare och den kommer all bli kraftigare än den eljest skulle behöva bli. Dekonsekvenserna kan ni inte smita undan genom att bara hänvisa till attradioulredningen har aviserat kostnadshöjningar och licenshöjningar. Vi fårdiskutera radioulredningens betänkande i dess helhet när det läggs fram. Nuföregriper ni radioulredningen på en punkt, nämligen när det gällerkostnadsutvecklingen inom , men ni tar inte konsekvenserna av detgenom att anvisa hur skall täcka kostnadsökningarna medmotsvarande inkomster. () kortgenmäle: Det är alldeles självklart att avgifterna måste höjas på litet sikt.Det kan vem som helst räkna ut genom att bara titta på siffermaterialet. Omnu höjningen med 35 milj. kr. mot bakgrunden av kostnadsbelastningen påradiofonden med 1 miljard får en så avgörande och drastisk betydelse, blir jagverkligen litet förvånad. Det är klart alt radiofonden tunnas ur litet snabbareom man ökar på uttaget med 35 milj. kr., men del medför ingen kris för detnärmaste året, och sedan räknar vi med att det kommer att bli en höjning. Vihar diskuterat detta ingående i utskottet. Vi har beräknat vad den nuvarandeavgiften . för färg-TV motsvarar penningvärde, dvs. Jag vill minnas att svaret är . Vad som hänt äralltså atl moliagaravgiften i realiteten harsänkts. Om man jämför med prishöjningarna på t. ex. kvällstidningar, kan man sehur stora förändringarna varit. Det är min bestämda uppfattning att del ärolyckligt att moliagaravgiften varit låst under en så - jag talarpå den punkten för mig själv och inte för utskottsmajoriteten - och del ärtråkigt alt vi nu måste genomföra en drastisk höjning. Det hade kunnatundvikas. Mennär nu utredningen aviserat att man tänker lägga fram förslag om höjning avavgifterna och sannolikt också - det är min förhoppning i varje fall - om ettsystem med en kontinuerlig höjning av avgifterna , så alt manhåller jämna steg med penningvärdeförsämringen, finns det naturligtvis ingetskäl för utskottet atl komma med ett förslag. Det vore ju meningslöst i det härsammanhanget. Sedanfrågade i inledningsvis om inte reservationen 1innebar full kostnadskompensation med tillägget att man får ytterligare 15miljoner genom dragningsrätten. Det är möjligt att det blir en hyggligkoslnadskompensation, om man anvisar ytterligare 15 milj. kr. med hjälp avdragningsrätten. Radio och TV når in i nästan varje svenskt hem med sin£ program.Praktiskt taget varje hushåll har en eller fiera radiomottagare, ochTV-apparater finns i av hushållen. Distributionsnätet läcker helalandet. För ljudradions del är det nu utbyggt för total täckning med samtidigsändning av tre program. Också vad gäller är täckningen i det närmastefullständig, och kan ses av av befolkningen. Dettagör självfallet radio och TV till det ledande kultur-, underhållnings- ochinformationsmediet i landet. I stort sett alla kan ta del av programutbudet. i TV når miljoner människor, av vilka de flesta normalt intehar möjlighet atl se opera. Utvecklingen i olika delar av världen kan följasvia radions och televisionens nyhets-och informationsprogram. Ledande svenskaoch utländska artister kan avnjutas i underhållningsprogram utan att man måstebetala höga entréavgifter. Radiooch TV rymmer alltså utomordentliga möjligheter att göra människor delaktigaav ett brett kulturutbud, att skänka underhållning och förströelse och attsprida information om vad som händer i . Men förutsättningen är attprogramverksamheten är av hög kvalitet, är omväxlande och tillgodoser olikasmakriktningar. Ettmångsidigt programutbud är viktigt också från en annan utgångspunkt.Yttrandefriheten är en hörnsten i demokratin. Den är det främsta medlet motmaktmissbruk och förstelning. Därför är det viktigt att massmedierna speglarsamhällsdebatten i vid mening och ger utrymme för olika åsikter. Det gäller isynnerhet ett företag som med dess ensamrätt.Programverksamheten i radio och TV måste därför präglas av stor bredd både ifråga om åsikter och i fråga om ämnen. Ett villkor för det är att det finnsutrymme att engagera utomstående programskapare och medverkande. Avtaletmellan staten och anger några huvudpunkter förprogramverksamheten: SverigesRadio skall upplysa om nuets händelser och orientera om viktigare kultur- ochsamhällsfrågor. Programmenskall vara omväxlande till karaktär och innehåll samt skänka god förströelseoch underhållning. Mindre gruppers intressenav mer särpräglad natur skall i möjlig mån Programverksamhetenskall präglas av skälig balans mellan olika åsikter och intressen och avopartiskhet och saklighet. Möjligheternaatt uppfylla dessa punkter är givetvis till stor del beroende av de ekonomiskaresurser som ställs till företagets förfogande. Kostnadernaför radio- och TV-verksamheten betalas - med vissa undantag - av titlarna ochlyssnarna själva genom mottagaravgifter. Avgifternas storiek och dispositionfastställs dock av , som därmed bestämmer den ekonomiska ramen förSveriges Radios verksamhet. Desenaste åren har kostnaderna för stigit kraftigt till följd avden allmänna pris- och löneutvecklingen. Det har skett trots att antaletanställda varit i stort sett oförändrat . De medel som riksdagenställt till förfogande har inte motsvarat de ökade kostnaderna.Kostnadsutvecklingen har därför fått mötas med rationaliseringar ochinskränkningar som i hög grad gått ut över programverksamheten. Jag vill pekapå några konsekvenser: Dentotala sändningstiden i TV har minskat. 1972/73 var fullt utbyggd. Dåsände de båda kanalerna tillsammans ca 90 limmar . Därefter haisändningstiden successivt skurits ner och är endast i veckan.Nedskärningen har gått ut över de flesta områden: Tiden för film ochteater har minskat . Tiden för nöjesprogramhar minskat . Tiden för politik,samhälle, teknik och ekonomi har minskat . Tiden för sporlprogramhar minskal . Dethar skett en förskjutning mot billigare programformer med två medverkande.Filmer får ersätta teaterpjäser; i stället för showprogram sändsmagasinsprogram osv. Utbudetav radioteater har också minskal. 1972/73 sände ljudradion tio föreställningari veckan, inkl. repriser. Fr. o. m. februari har man bara råd att sändasex och ytterligare nedskärningar är planerade. Egenproduklionenför TV inom har minskal kraftigt både i fråga om antaletsändningslimmar och i relation till den totala sändningstiden. 1972/73 svarade egnaproduktioner av sändningstiden . varmotsvarande siffra och kan en ytterligare nedgångmed närmare förutses. Den minskade egenproduklionen har intemotsvarats av ökade inköp från fristående svenska producenter. I stället harockså de minskat. Förtittare och lyssnare har den beskrivna utvecklingen inneburit att de hafttillgång till färre program än tidigare, att de måste välja inom ett smalareutbud, att de haft färre chanser att få se ledande svenska och utländskaartister och att de haft allt mindre möjligheter att få speciella intressentillgodosedda. är inte bara tittare och lyssnare som drabbats av nedskärningarna förSveriges Radio. Verkningarna har varit kännbara också för skådespelare,musiker, författare och andra för vilka har varit och är en viktiguppdragsgivare. Billigare program innebär att man inte anlitar utomstående isamma utsträckning som . Minskad egenproduktion innebär färremöjligheter till engagemang för skådespelare och andra kulturarbetare. Underde tre fyra åren har utnyttjandet av fristående skådespelare, musiker och andrakategorier minskat med ungefär hälften. Det återspeglas i kostnaderna förutomstående medverkande som minskat med drygt 3 milj. kr. /73 trotsstigande löner. I fast penningvärde innebär det en minskning med närmare entredjedel. Detär mot bakgrund av alla dessa skäl som den icke-socialistiska majoriteten ikulturutskottet föreslagit en uppräkning av medelstillgången till SverigesRadio med 35 milj. kr. Vi har inte kunnat acceptera en snäv medelstilldelningsom har fått helt oacceptabla konsekvenser. måste fåtillräckliga resurser för atl kunna erbjuda tittare och lyssnare bra program.Därmed skapar man också arbetsmöjligheter för skådespelare, musiker, författareoch andra. Nuhar i sitt inlägg framfört en rad invändningar motmajoritetens hållning och jag vill kortfattat belysa dem. SverigesRadio har i sina petita begärt ungefär 60 milj. kr. för att förbättraprogramverksamheten. Det kravet har fått ett starkt stöd från personalen påSveriges Radio, från kulturarbetarnas organisationer och från mångakulturskribenter och tittare och lyssnare. Jag vill fråga: Anser att krav saknar grund? sade att majoriteten på ett oiillåtligt sätt föregriperradioutredningens förslag. Ja, den minnesgode erinrar sig att ochjag - var det väl - motionerade om att en radioutredningskulle tillsättas. Den motionen avslogs av och hans partivänner,möjligen därför att den väcktes av och mig. Idebatten då sade jag atl man kunde förutse att en radioutredning i alla fallskulle tillsättas och att den skulle komma att tillsältas . Del harvisat sig atl så har blivit fallet, och dyrbar tid har förlorats. måstetroligen avtalet förlängas . Utredningens arbete forcerastill det olidliga, vilket utredningens ledamöter kan vittna om. Menkan man då ovanpå detta komma med kravet att skall hållas påsvältkost till dess atl den utredning som majoriteten inte ville vara med omatt på ett tidigare stadium tillsätta blivit färdig med sitt arbete? ansåg att majoritetens ståndpunkt var dikterad av påfallandelättsinne och opportunism. I utskottet föreslog socialdemokraterna under handatt utskottet skulle ta initiativ till en licenshöjning. Men det är intenödvändigt . Ännu räcker radiofondens medel till. Självfallet är vi inommajoriteten, som bekräftade, beredda att ta vårt ansvar förfinansieringen det blir nödvändigt med en licenshöjning. Men förljudes att det ibudgetpropositionen ursprungligen avise- rades en licenshöjning menatt denna ströks i den sista vändan därför att departementet hade klart för sigatt den inte behövdes . Dåär min fråga till : Är det alltså dessa 35 miljoner, som viföreslår, som gör en licenshöjning nödvändig ? Är det så smalamarginaler? Kan vi inte vara överens om att departementschefens bedömning varriktig och att del inte är nödvändigt med en licenshöjning ? Det blir detinte heller med vårt förslag. Men självfallet är vi alla överens om att vi fårta vårt ansvar när en licenshöjning behövs. Detlät som om bestred att ökade resurser ger möjligheter tillkvalitetsförbättringar. Det är ett säreget argument. Det är väl ändå klart attkultL-rpolitik inte bara får bestå av ord utan också måste bestå av pengar?Anser inte att 35 miljoner mer till germöjligheter till fler program om så vill, förbättrade program,bättre nyhetsbevakning och fler arbetstillfällen för kulturarbetarna inom ochutom ? Eller antyder att baraskulle lägga de 35 miljonerna på administrationen och att det inle skullemärkas någonting i programverksamheten? Det är en ganska fantastisk antydan. Vimenar att inte minst mot bakgrund av denna debatt kommer attgöra sitt yttersta för att utnyttja dessa pengar just för att förbättraprogramkvaliteten. Och det var det bad om ökade medel för. HerrSundman berättade om sina erfarenheter från radionämnden. För några veckorsedan lämnade jag den och skrev i en artikel i mer iförbigående något om mina erfarenheter av i nämnden. Jag vill mycket kortsäga följande. Jag har upplevt att radionämnden i stort setthar fungerat som ett skydd för mot allehanda påtryckningar ochopinioner, som ofta gått tillbaka på ett allmänt missnöje med Radiosprogramsättning. Självfallethar enstaka program lett till kritik och anmärkning från radionämndens sida,och i allmänhet har radionämnden då varit överens om detta. Men mitthuvudintryck är ändå att programverksamhet i stort är bra. SverigesRadio behöver och tål öppet framförd kritik. Men kritik som yttrar sig iavsiktligt snål medelstilldelning finner jag litet olustig. Och jag kan intekomma ifrån intrycket av att det bakom den socialdemokratiskautskottsminoritetens hållning i den här frågan ligger en sådan dold ochouttalad kritik. i (s) kort genmäle: talar om att vi socialdemokrater vill hålla SverigesRadio på svältkost. har alldeles medgett att vårreservation innebär full kostnadsläckning i förhållande till . Ochtidigare års anslag har det rått enighet om mellan . , centerpartietoch oss. Var det inte svältkost så är det inte svältkost heller.Det är en l2-procentig ökning av medelsramen. Därtill kommer extra pengar föratt möjliggöra insatser för invandrarprogram -en ökning med 7 milj. kr. om jagminns rätt. Dessutom lämnas nya medel för lokalradioutbyggnaden. Så det händeren del saker på detta område. Menhur disponerar sina pengar kan inte , kulturutskottetoch regeringen lägga sig i. Det är ju det som är litet av problematiken i denhär sortens debatt, och det är i det sammanhanget jag har lagil bilden av kakanulan russin. Om uppvisat en sådan kaka för och sagtalt nu behöver man några miljoner till för atl få in russin i den här kakan såhar avvisat sådana inviter tidigare. Men har de borgerligapartierna fallit undan för detta sätt att resonera. Slutligenhar vi det här med licenshöjningen. Är det så smala marginaler när det gällermedelstillgången? Jag läste under minabarnaår i skolan den bekanta berättelsen om gumman som var och hämtade ved.Hon plockade på vedpinnar och sade: "Orkar jag det här så orkar jag entill, och orkar jag den så orkar jag en till." Så lastade hon på till dessatt det inte alls gick att komma någon vart. På det sättet kan man naturligtvislasta på med mera pengar till - 30 milj. kr. var det , 16milj. är man uppe i 35 milj. kr., och plötsligt sägerman att det orkar vi, det innebär inga konsekvenser för licenshöjningen. Men omvi är nära botlen i radiofonden, spelar ett påslag på 35 milj. kr. Det är då marginaleffekten slår igenom. Och det är bra att ni i alla fallfrån borgerlighetens sida här deklarerat att det blir licenshöjning ochatt ni tar på er ansvaret för att den kommer snabbare och blir kraftigare. () kortgenmäle: Jag sade faktiskt ordagrant att kan inte leva påsvältkost till dess radioulredningen blir färdig, och det är ert ansvar påsocialdemokratiskt håll att radioutredningen sattes till för sent och att dessarbete måste forceras under olidliga arbetsförhållanden. Självfalletskall inte lägga sig i hur använder sina medel. Menherr i talar om russin i kakan. Bättre program för lyssnarnaoch tittarna, större egenproduktion, flera arbetstillfällen för de svenskakulturarbetarna - är det för russin i kakan? Eller kan detmöjligen ha något alt göra med synen på kulturpolitik? Ochså del härmed licenshöjning. Om regeringen gör den bedömningen alt vårt budinnebär ett krav på en omedelbar höjning av licenserna, så finns det jumöjlighet alt återkomma mycket snabbt till med detta. Jag haremellertid tolkat det så alt departementschefen funnit att det inte varnödvändigt med en licenshöjning. Jag litar på hans bedömning och tror inteatt marginalen är så snäv som 35 milj. kr. vill i Lyckseleverkligen bestrida att radiofondens medel den fortfarande räcker till? HerrANDERSSON i (s) kort genmäle: Televisions-och Inom ramenför de 707 milj. kr. som anvisas för Ijudradioanlägg- Radio och därtillutbyggnaden av lokalradion bör det rymmas väldigt ningar mycket russin i form avkulturpolitiskt ansvarstagande. HerrWIKSTRÖM (fp) kort genmäle: Jag tycker del är en viktig slutsatsav i . Den icke-socialistiska oppositionen känner ettstort ansvar för programkvalitet, för kulturarbetarnasarbetsvillkor och även för att medel kan ställas till förfogande. Vi för vårdel är beredda alt ta det ansvaret. (vpk): I motionen 2151 yrkar vi alt radioavtalet revideras så att SverigesRadio förpliktas motverka diskriminerande kvinnosyn. Utskottet presterar ianslutning härtill en s. k. positiv skrivning, men sådana riskerar ofta att blitill intet förpliktigande. Utskottet säger att föreskrifterna i nuvaranderadiolag om att skall iaktta saklighet och opartiskhet inte ärförenliga med en könsdiskriminerande behandling vare sig den riktar sig motkvinnor eller mot män. Detta har också understrukits av i etttidigare inlägg. Omjag tolkar detta välvilligt, så innebär del att radion skall avstå frånkönsdiskriminerande behandling. Men vad vi kräver är atl i sinprogramverksamhet skall motverka könsdiskriminering, vilket är en avgjortaktiv insats. HerrSundman har understrukit att skrivningen i betänkandet är tillräcklig och atlden täcker vad utskottet anser. Men, , eftersom avtalet medSveriges Radio är uppsagt bör man väl redan nu ha en bestämd uppfattning om hurkommande avtal skall se ut. Utskottets påstående om att inte hellerkönsdiskriminering av män får förekomma, uppfattar jag som ett slag i luften.Könsdiskriminering av män är ju inle precis det stora diskrimineringsproblemet.Visserligen finns del en förljugen mansroll, men den är snarare en följd avkvinnoförtryck och kvinnodiskriminering än en självständig företeelse. Varförkräver då vpk att aktivt skall motverka en köns-ftickriminerandebehandling av kvinnanär väl så all hela vårt samhälle, och denförhärskande ideologin där präglas av en diskriminerande syn på kvinnan. Idéer,traditioner och livsmönster, som förstärks och har en gammal grund i kvinnansställning i arbetslivet, allt försämrar kvinnornas möjligheter och derasställning socialt, ekonomiskt och kulturellt. Kvinnodiskriminering är intebara de uppenbara orättvisorna med sämre arbetsmöjligheter, lägre löner ochsämre befordringsmöjligheter. Det förekommer också ettvardagligt förtryck av kvinnorna som är inbyggt i den rådande ideologin. Vadjag menar är att kvinnor oftast behandlas som bihang till män, att derasåsikter inte alltid tas på allvar därför all de är kvinnor, att de framställssom hjälplösa, villrådiga och virriga. Detta anser jag vara en kvinnosyn somlöper genom en mängd olika kanaler, inte minst genom olika massmedier. Enförpliktande formulering bör finnas med i radioavtalet om att isin programverksamhet skall aktivt behandla dessa frågor, att företaget skallavslöja kvinnodiskriminerande myter och vanföreställningar och att det skallundvika filmer och andra program med inslag av kvinnodiskriminering. Och därsådana program ändå av olika skäl visas - vår värid och omgivning präglas ju såav kvinnodiskriminering att helt naturligt inte kan komma ifrånprograminslag med sådan, om än oavsiktlig diskriminering - så måste ändå innehålleti programmen aktivt motverkas. Med det infiytande som radio och TV har över vadsom diskuteras mellan människor skulle ett aktivt motverkande avkönsdiskriminering i dessa medier spela en viktig roll i kampen för kvinnornasjämställdhet. Med det anförda yrkar jag bifall till reservationen 6 vid utskottelsbetänkande. Imotionen 2147 föreslår vi att sändningstiden på invandrarspråk i radio och TVskall utvidgas. Detta är en angelägenhet för att bryta invandrarnas kulturellaisolering. Utskottet har yrkat avslag på motionen med motiveringen att någonstyrning av programverksamheten inte skall förekomma från statens sida. Dennamotivering anser jag inte vara hållbar. Det är en sak att statsmakterna inteskall blanda sig i programinnehållet utan att skall få verkasom en obunden och kritisk granskare också av statsmakterna, men det ärfaktiskt en helt annan sak att statsmakterna hos kräver vidgadprogramtid på invandrarspråk för att invandrarnas intressen bättre skalltillgodoses. Med detta ber jag att få yrka bifall också till reservationen 7 vidkulturutskottets betänkande nr 32. () kortgenmäle: Jag vill barahelt kort replikera . Detönskemål som framförde var att i sinprogrampolitik i ett nytt avtal skulle motverka diskriminering av kvinnorna.Naturligtvis har vi ingenting emot detta i och för sig. Men om man uttryckersig i negativa termer, så leder det till orimligheter. Då skulle man inte baramotverka diskriminering av kvinnor, utan man skulle också motverkarasdiskriminering och diskriminering av vissa yrkesgrupper, sexuella avvikareetc. Då skulle vi behöva räkna upp en hel katalog över vad man aktivt skullemotverka. Det är givetvis lättare och riktigare att ange reglerna i positivatermer. Och den positiva term som vi redan har är atl hävda de grundläggandedemokratiska värdena i programverksamheten. Enligt min och de flestas bestämdamening täcker det också detönskemål som vpk har framfört. Iförbifarten vill jag sedan också säga till i att jagmåste ha uttryckt mig mycket oklart, om fick den uppfattningenatl jag medgav atl förslaget i reservationen 1 innebär fullständigkostnadstäckning.