prot · FZ09145 · 1975-12-31 00:00:00 — De skall inte hindras av denstelhet som ligger i elt system med i lag detaljutformade regler. Dennagrundläggande paragraf i lagen, 32 S, syftar lill en sådan självständigverksamhet hos parterna på arbetsmarknaden med sikte på all ge arbetslagarnaökat inflytande, Lagens övriga regler har i stor utsträckning gjortsdispositiva av samma skäl och för samma ändamål. Den anpassbarhet som reglernager utrymme för är den bästa garantin för att detta syslem skall fungeraeffektivt och tillfredsställande, utan onödig byråkrati, och på ett sätt somökar arbetstagarnas tillfredsställelse i arbetet och därigenom också görarbetet rationellt och effektivt. Mendet är naturligtvis inte tillräckligt att lagen ger en allmän ram. Den måsteockså innehålla regler som anger nya utgångspunkter och som slår fast en seriegrundläggande rättigheter för arbetstagarna och deras organisaiioner. Sådanaregler finns ju i regeringens förslag. Vi har regeln om primär förhandlingsrättför arbetstagarorganisationerna innan det sker förändringar i företagels eller myndighetensverksamhet eller i förhållandena för den enskilde arbetstagaren. Det är enutomordentligt viklig regel alt besluten i frågor som har betydelse för bådearbetsgivare och arbetstagare inte skall fattas bara av den ena parlen.Paragrafen läcker alla frågor av betydelse. Delär en naturlig och nödvändig princip all alla sådana frågor skall bli föremålför arbetstagarnas inflytande, och den grundläggande formen för detlainflytande är den fackliga förhandlingen. Hela idén med den här reformen för inflytandeär alt förhandlingarna skall genomföras innan beslutet ännu har fattats - delär viktigt. Del skall alltså ske medan del ännu är öppet vilket beslut somskall fattas; annars är förhandlingsskyldigheten meningslös. Därför slår det ilagen atl arbetsgivaren skall förhandla först och besluta sedan. Detär naturiigt att förhandlingarna i första hand skall ske på lokal 5 prolokoll1975/76:145-146 Nr 145 nivå och skötas av dem som är direkt berörda av problemen saml har Onsdaeen den förstahandskunskapom dessa. Så kommer det också alt bli i de allra 2 iuni 1976 flestafall, i båda parters iniresse. Men det vore ju totalt fel all i lagen --------------- begränsa den här rätlen atl förhandla lill den lokala nivån. Arbetsrättsreform måsle, precis som i alla andra förhandlingar, ha rätt alt koppla in sitt m. m. förbund. Del sker naturiiglvis när det gäller enprincipfråga som bör behandlas på elt enhetligtsätt inom etl större område eller när del visar sig hell omöjligt atl kommafram lill en lösning pä annal sätt. Imedbestämmandelagen har vi också regler om rätt till information. Parternaskall vara skyldiga all lämna över material som de stöder sig på vidförhandlingen, så alt det kan råda jämvikt i utgångslägel mellan parterna.Arbetsiagarparien måste ha rätt atl la del av allt material som den behöver föratl kunna ta lill vara medlemmarnas intressen i förhållande tillarbetsgivaren. Arbetsiagarparien bör också i skälig omfattning ha rätt lillhjälp från arbetsgivarens sida med bearbetning av del material som lämnas över. Alltdet här är grundläggande för all det verkligen skall bli något av medarbeistagarinflytandet. Del måste vara självklart all delat inflytande ochdelat ansvar skall bygga på likställighet när del gäller kunskapen ombeslutsunderlaget. Det är etl förlegat synsätt alt betrakta arbetslagarna ochderas fackliga företrädare som utanförstående som bara skall ha rätt alt fåvela en del av del som är av betydelse för företaget och dess verksamhet. Detär klart atl vissa uppgifter kan vara av särskilt känslig natur eller alt de avpersonliga skäl inte bör spridas lill obehöriga. Men det är ofta elt ömsesidigtiniresse för båda parier atl inte vidarebefordra sådan informalion, och därförär det naturligt att man i första hand skall förhandla om den saken. Så har del och så har reglerna på det här området utformats. Även i andra hänseendeninnehåller medbestämmandelagen regler som skall förstärka löntagarnasställning. Dit hör reglerna om tolkningsföreträde. Som särskiltanmärkningsvärd har de anslällda betraktat arbetsgivarens rätl all bestämma itvister om arbetsskyldighel. ändrar vi del förhållandet, ochtolkningsföreträdet går över till den fackliga organisationen. Även i fråga omtolkning av avtal och av medbestämmanderätten läggs nu tolkningsföreträdet hoslönlagarparlen, och i fråga om lönelvisier läggs likaså tyngdpunkten vid deanställdas bedömning. Ytterst är det självfallet arbelsdomslolen som får avgörafrågorna, men i praktiken är det av slor betydelse atl arbeisgivaren inteautomatiskt kan hävda sin tolkning utan all tolkningsföreträdet gått över tillfacket. En sista grupp av regler som är avsedda att slå fast de nya utgångspunkternaför arbetstagarnas inflytande gäller de fackliga organisationernas vetorättmot all lägga ul arbete på entreprenad, när syftet är all sälta åt sidan vadsom har avtalals eller annars är godtaget på parternas avtalsområde. Här har vivelat komma till rätta med elt konkret problem på arbetsmarknaden, och vi harfunnit att det kan ske genom all använda medbestämmanderällslagen. Del äralltså fråga om all lösa problemet med den grå arbetskraften. Jaghar försökt betona, all vad del nu är fråga om är att i lagen lägga den grunden för etl nytt system för etl på förhandlingar ochkollektivavtal grundat medbestämmande förarbetstagarna. Det får inte råda någon tve- kan om arbetslagarnas rätttill inflytande. Men utformningen, anpass- Arbetsrättsreform ningen och delämpliga och effektiva formerna tillkommer det parterna m. m. själva atthitta fram till. Och regeringens lagförslag ger möjligheter lill och kraftigtstöd för detta. På den punkten har regeringsförslaget rönt praktiskt tagel 100-procentig uppslutning från de fackliga organisationerna och i delremissarbete som har pågått på arbetsplatserna. Vivänder oss i vårt förslag mot alla försök att avgränsa arbetstagarnasinflytande lill all omfatta endasi vissa frågor. Inflytandet måste gälla allafrågor som berör arbetstagarna, både direkl och påtagligt i deras dagliga arbeieoch mera långsiktigt och i stort. Detär på många sätt särskilt angelägel alt arbetsrättsreformen gerstöd för arbetstagarnas anspråk på ökat inflytande i frågor som berör dem näraoch , frågor som gäller arbetets ledning och fördelning. Men intemindre viktigt är alt arbetstagarna också får rätt att ta del i förelagelsverksamhet i stort. Det är i grunden fel atl, som nu vill, göra enavgränsning av områdei för kollektivavtal och medbestämmanderätt och undantaföretagsledningsfrågor. Den som vill göra en sådan begränsning avarbeistagarinflytandet ser på hela principfrågan om arbetslagarnasmedinflyiande på etl oriktigt och föriegat sätt. Han godtar inte självautgångspunkten, nämligen all arbetet skall ge rätt till inflytande lika väl somkapitalinsatsen samt alt arbetstagarna har samma intresse som arbeisgivaren avatt verksamheien sköts på ett riktigt sätt. Jagmenar alt del också är ett oriktigt tänkande som ligger bakom, när man villbegränsa rätlen till förhandlingar och information genom undantagsregler somger arbetsgivaren rätt atl bedöma vilken grad av inflytande för löntagarna somär "skälig" eller vad som kan meddelas den andra parten "utanrisk för skada". Det är därför som vi har tagit bort de undanlagsregler avden typ som fanns i kommitténs ursprungliga förslag. Arbetstagarsidansinflytande måste vara huvudregeln. Därom får inte råda någon tvekan. Denanpassning som måste ske lill förhållandena i enskilda fall skall åstadkommasgenom förhandlingar och överenskommelser mellan likaberättigade parier. Denskall inte ske genom undantagsregler som innebär att ena parten, nämligenarbetsgivaren, i verkligheten behåller en väsentlig del av sitt tidigareöverläge. Från det synsättet har vi inte kunnat vika. Vi avvisar bestämt deförslag till ändringar i medbestämmandelagen som framförts från borgerligt hålltill förmån för längre gående undanlag. Viser på i princip samma sätt på lagens tillämplighet på de minsta förelagen. Härhar och velat skilja ut de små företagen och aniingen mereller mindre helt undanta dem från lagen eller ställa upp skilda slag avspecialregler för dem. Vi anser att det är en Nr 145 oriktig uppfattning som ligger bakom dessa krav. den ingenav de tre gällande cenirala arbetsräitsliga lagarna har särbehandlat ' " företagen. Del skulle vara etl brott mot en fast tradition på svensk --------------- arbetsmarknad an , när dessa lagar förs över i medbestämmandelagen. Arbetsrättsreform skilja ut de mindre företagen. Det är inte heller i de små företagens intresse att göra det. sådana företag kunnarekrytera kunniga medarbetare, om utvecklingen går mot sämre arbetsförhållandeni de små företagen än i de stora? F. ö. är arbetstagarna i de mindre företageninte mindre angelägna om sina arbetsplatser och sina förelags utveckling än desom är anställda i siörre förelag. De är inte mindre erfarna och mindreomdömesgilla eller mindre villiga atl finna lämpliga former för inflytandet ände anställda i storföretagen. Därför vore det orättvist alt dra en sådan gränssom de borgerliga vill ha. Istället skall vi naturligtvis inrikta oss på all låta förhandlingar och avtalbli medlet för parterna att inrätta sig efter de särskilda förhållanden sområder. Del finns inte några skäl att räkna med annat än all det skall gå braalt finna lämpliga och praktiska lösningar den vägen. Jagskall inte göra någon ylleriigare genomgång av de olika reglerna imedbestämmandelagen. Jag har försökt teckna några huvuddrag. harbeskrivit en del regler, och flera andra kommer säkert alt ta upp dem. Vårtlagförslag har kallats en anlistrejklag av först skp och också vpk.Självfallet är detta en vrångbild. Lagen inskränker på intet sätt de fackligaorganisationernas strejkrätt. Lagen utvidgar i stället denna rätl. Men liksomfallet är nu är det de fackliga organisationerna som suveränt beslutar hur ochom strejkvapnel skall användas. Den saken regleras inte i lagen. Den regleras ifackförbundens. Så den som ropar attfacket måste stå fritt slår in öppna dörrar. Del är riktigt atl lagensätter avtalet i centrum. Förhandlingar och de stridsmedel somlöntagarorganisationerna förfogar över skall mynna ut i avtal. Den som harkämpat sig till ett avtal har självfallet skyldigheter alt uppfylla avtalelsförpliktelser. Dessa förpliktelser måste naturligtvis gälla båda parier. Näravtal har ingåtls råder fredsplikl. Den fackliga rörelsen i vårt land haralltid avvisat den vilda strejken som arbetsmetod. Regeringens utgångspunkt vidarbetet med medbestämmandelagen har vari"t att fredsplikten icke fårrubbas. På den punkten har vi hela den fackliga rörelsens bastanta stöd. Delhindrar emellertid inte att man skall inta en verklighelsförankrad ochnyanserad ståndpunkl när man behandlar arbeisnedläggelser som strider motfredsplikten. Det är väl känt atl s. k. vilda strejker ofla har sin bakgrund iförhållanden som gör all inte enbart deltagarna kan lastas för att en olovligkonflikt bryter ut. Det kan bero på omständigheter i arbetet; en förklarligirritation utlöser denna siridsålgärd. 1 sådana fall måste del vara viktigarealt komma fram till en lösning av konflikten genom kontakter mellan de berördaparterna än atl hota med rättegångoch straff Nr 145 Denregel som ger skyldighet för arbetsgivarna och den lokala fack- Onsdaeen den liga organisationen att la upp överiäggningar när enolovlig j konflikt bryter ut är ettnytt inslag i vår arbetslagstiftning. mandelagens regler omskadestånd vid olovlig konflikt skall ses i detta Arbetsrättsreform sammanhang.När en konflikt kan lösas,genom överläggningar skall det m. m. i princip intealls bli tal om något skadestånd, del är klart utsagt. Skadeståndsansvaret förenskilda arbetstagare skall inte ges en alltför framträdande plats i systemet.Del är viktigare all skadeståndet fungerar som ett sätt all inskärpafredspliklens princip än alt det kommer till användning som ett vapen mot dearbetstagare som deltar i en olovlig arbels-nedläggelse. Därför anser vi att200-kronorsregeln skall slå kvar. Skadeståndsansvaret kan väl fylla sinafunktioner inom ramen förden regeln. Sedanhar man gjort gällande atl medbestämmandelagen gör det lättare för arbetsgivareall avskeda en anställd som deltagit i olovlig sirejk. Sanningen är denmotsatta. varav helt naturliga skäl försiktig i sitt anförande,för han känner ju lill sanningen. I lagen om medbestämmande upptas inte fråganom huruvida en arbetare som dellar i en olovlig strejk skall avskedas. Det ären fråga som har reglerats redan tidigare. Det vet , och det varalldeles rikligt av honom atl påpeka det. Tidigarehade arbetsgivaren möjlighet att fritt avskeda arbetarna. Det var ju det somvar S 32. Undan för undan har vi begränsat denna rätt för arbetsgivaren. Vi harpå kort lid tagit två väsentliga steg som har beskurit den rätten.Trygghetslagarna var det steg som utomordentligt begränsade arbetsgivarnas rätlatt avskeda. Del andra steget tar vi faktiskt . Vad jag har sagt i motiventill denna lag är all när man tillämpar anställningsskyddslagens regler omavsked och uppsägning vid en vild strejk, skall man göra det på ett mycketrestriktivt sätt. Vi begränsar alltså den rätt som trygghetslagen ger, och detär klart utsagt. Varie annat påslående är lögn. Del blir alltså svårare förarbetsgivarna all få arbetsdomstolens godkännande att avskeda en anställd somhar deltagit i en vild strejk, för del är inte arbetsgivaren som avskedar honomutan arbelsdomslolen som i så fall ger sill godkännande. Jaghar sagt all om en konflikt i strid med träffat kollektivavtal -ett avtal somman har uppnått efter långa och sega förhandlingar - blir mycket långvarig, omman har förhandlat lokalt och positionerna har låst sig, och om den fackligaorganisaiionen, med alla till buds slående medel utan framgång har försökt atlförmå medlemmen eller medlemmarna alt respektera det kollektivavtal.för vilketvederbörande har ansvar måste del finnas en yttersta möjlighet atl skiljaarbetstagaren från hans anställning. Genomdel förarbete till lagen, som jag bär ansvar för, ökas inte den rätlen, utan denbegränsas i jämförelse med vad som gäller . Detandra fallet är om den olovliga strejken riktar sig direkl mot det fackliga arbetet. Del skall då bevisas vid arbetsdomstolen. Alla de som 69 Arbetsrättsreform m. m. säger sig värna om facketoch som vill stärka fackets ställning kan rimligtvis inte ha någon principiellinvändning mot den saken. Viskall ha i minnet alt del inte är strejken som arbetsmetod för denfackliga rörelsen del handlar om; den möjligheten finns, och den utökas. Vad vitalar om är de olovliga strejker som förekommit. Enannan angreppspunkt är atl det skulle bli lättare för arbeisgivaren att fåbefrielse från avtalets fredsförpliklelse. Här har plötsligt fredsförpliktelsenblivit något mycket värdefullt! Låt mig kraftigt understryka atl den lagligamöjligheten atl bli befriad från avtalets fredsförpliktelse är ömsesidig.Arbetslagarna har samma rätl och samma behov av atl bli befriade frånfrcdsförplikielsen. Det har inte skett någon förändring på den punkten. Deförsyndelser som begåtts måste vara precis lika allvarliga, vilken sida det ängäller, för atl arbelsdomslolen skall kunna befria den andra parlen från defredsförplikielser som finns. Där har inte heller skett någon försämring. Dennamöjlighet kommer lill användning i yttersta nödfall, när alla andramöjligheter är uttömda. Och vi vet ju, som skrev i sin ledare, atldel oftast är arbetsgivarna som grovt åsidosätter avtalets förpliktelser. Dåhar löntagarorganisationerna samma rätt att bli befriade från avtalelsfredsförplikielser. De behöver inte la till vild sirejk, ulan de kan blibefriade från sin fredsplikl. Syftetmed de senaste årens förnyelse av arbetslivet är ju främsl atl förbättraarbetsmiljön och ge de anställda etl ökat infiyiande. har oviljanatl förbättra en usel arbetsmiljö orsakat irritation och vild strejk. harskyddsombuden fått ökad befogenhet, ökad makt, och kan tvinga fram förbättringar.Man behöver inte gå lill vild strejk för att få förbättringar, skyddsombudetkan förbjuda arbetet. Jagvill fästa uppmärksamheten på all när vi diskuterade ökade befogenheter ochförbättringar i arbetarskyddslagen skrämde man också för den lagen och sade atlvi egentligen gick arbetsgivarnas ärenden. har vi erfarenhet,på det området.Tala med våra skyddsombud! De kan tala om hur del ligger lill på den punklen. Genomde föreslagna reformerna av arbetsrätten, som vi nu diskuterar, skall vi ocksåta bort orsakerna till de vilda strejkerna. Vi kommer alltså genom dessaålgärder undan för undan att undanröja del som kunnal motivera vilda strejker.Del är vårt syfte med arbetslivets förnyelse, atl förbättra förhållandena förde anställda. Dettaär en viktig reform på arbetslivets område. Med den nya medbestämmandelagensom grund skall arbetslagarna få inflytande över sina förhållanden iarbetslivet. Del begreppet i vidaste mening skall utvecklas och förslärkas påett avgörande sätt. Delär stora ansträngningar som skall göras för att i förhandlingar och avtal kommafram till lösningar och resultat som motsvarar de högt ställda förväntningararbetstagarna har. Det är i de förhandlingarna och sedan i del dagliga jobbetute på arbetsplatserna som arbelsrättsreformen får sitt påtagliga innehåll. Del har då avgörandebetydelse atl man når ut på elt effektivt sätt med information ochutbildning till alla som berörs av reformen och Nr 145 som skall fylla nyauppgifter vid en förändrad rollfördelning i arbetslivet. Del är därför vi har lagtfram ett förslag även på del området, och det ligger i linje med vårtsätt all se på de här tingen. uppfattas som något somrör både arbetsgivarna och arbetstagarna, något Arbetsrättsreform som rörarbetslivets organisation i stort och de förhållanden under vilka m. m.arbetet skall utföras i näringslivet och inom den offentliga verksamheien. Dåär det också naturligt att kostnaderna för denna verksainhet bestrids av medelsom tas ur produktionen. Vidsidan av det förhandlingsarbete som blir nästa steg fortsätter vi översynenoch reformeringen av lagstiftningen på arbetslivets område. Vi skall få en nyarbetsmiljölag, och en ny arbetsrättslig utredning skall tillsättasför alt undersöka de återstående frågorna om demokratiseringen av arbetslivet.Den utredningen skall också följa till-lämpningen av den nya lagsliftningen,och en första uppgift blir att utvidga de regler som gäller för fackligaförtroendemän. Utredningen skall också behandla de fackliga kraven påsjälvbestämmande i en del frågor. Den skall vidare följa och utvärderaarbetsdomstolens praxis och följa upp vissa frågor som står kvar efterarbelsrältsreformens genomförande. Reformarbetet skall föras vidare, och jag kan försäkra alt det kommeralt ske i samråd med den fackliga rörelsen, precis på samma sätt som har skettnär det förslag vi nu behandlar har vuxit fram. HertERIKSSON i (fp) kort genmäle: Av naturliga skäl uppehöll sig statsrådet främst vid deställningstaganden som redovisas från de partier som har rader av reservationeri del här betänkandet och som vi har talat om. Dethedrar statsrådet, tyckerjag, att han klart sade ifrån all det råder en breduppslutning på väsentliga avsnitt. Det är precis vad jag har framhållittidigare i debatten, så där är vi helt ense. fanns en nyans i statsrådets redovisning som jag reagerar mot. Jag fick enkänsla av att han menade att del var något av ett påtvingat och halvhjärtatställningstagande från vår sida. Del vill jag bestämt vända mig emot.Statsrådet vet all krävde att lönlagarnaskulle få representation i förelagens styrelser. Statsrådet vetlikaså att LO och socialdemokratin bekämpade det förslagel innan mantog upp det. Statsrådet vet säkert också atl i del nyapartiprogram som antogs 1972 förklarade atl S 32 skulle bort och alt löntagarnaskulle få tolkningsföreträde i en rad frågor, all löntagarna skulle få en medarbetsgivarna likvärdig släilning. vet detla -jag nämner bara dessa exempel; jag skulle kunna forlsälla uppräkningen - då tyckerjag alt det hade varit hederligt att undanta vårt parti från beskyllningen att del skulle vara fråga om etl påtvingat ställningslagande. Vi har från drivit de här frå- 71 Nr 145 gorna,och jag har redovisat vår inställning i det ärende som vi 2 iuni 1976 noterarän en gång att det är en bred uppslutning bakom de vä- --------------- sentligaavsnitten i betänkandet och alt det hade varit hederligt om stats- Arbetsrättsreform rådetlåtit bli att antyda att det skulle röra sig om en halvhjärtad in- m.m. ställning från vår sida. HerrNILSSON i (c) kort genmäle: Allra först vill jag understryka alt det är felaktigt om statsrådetvill ge den beskrivningen alt detta är en halvhjärtad insats från ochelt halvhjärtat medgivande från oss. Jag vill erinra om att vi i vårtpartiprogram som antogs 1970 har klart ullalat oss i den här frågan. Departementschefensanförande var huvudsakligen utformat från principiella utgångspunkter, och ide delarna vill jag helt ansluta mig. Jag har ingen invändning mot statsrådetsuttalande alt den bärande tanken är att den som gör en arbetsinsats skall harätl att utöva inflytande på sin arbetsplats och att inflytande förarbetstagarna skall finnas i frågor som berör dem nära och . Detta hargjort all vi föreslagit en kompletterande regel, för vissa småföretag. mån regeringspartiet önskar alt genom någon propagandaslraiegi försöka gefolk intrycket alt vill urskilja och i vissa fall undanta småföretagenhoppas jag atl statsrådet vet alt detta är en osanning. Jag hoppas att densaken inte behöver förekomma mer i diskussionen. Sådana metoder undergräverrespekten för politiskt arbeie och politiska argument: Vi vill nämligen genomen särskild regel få med de mindre företagen och deras anställda i fullutsträckning. Jagvill i det här sammanhanget citera vad utskottet enhälligl sagt med anledningav socialdemokraten moiion, där han pekar på att anställda ismåförelagen i vissa fall inte har kommit i åtnjutande av förmåner som finns ide större företagen. Utskottet säger nämligen: "Principen bör vara altsamma regler så långt möjligt skall gälla för alla företag oavsett storlek.Detta utesluter inte atl det av praktiska skäl ibland kan vara lämpligt altvälja skilda lösningar för olika typer av arbetsplatser. En sådan ordning kanaccepteras om reglerna ger samma principiella effekt." Detta är allapartier i utskottet eniga om. Det är så vi har gjort beträffande 14 S och demindre företagen. Fackelsverksamhet blir oinskränkt enligt vårt förslag, och vi har inga pekpinnar lillfacket i våra skrivningar. Men vi garanterar genom lag atl alla skall få sammarätt och samma möjligheter. Del är en viklig grund för lagsiiftning som helhet. HertOSKARSON (m) kort genmäle: Den som görarbetsinsatsen skall ha inflytande, och ar betet skall ge rätt till inflytande, sade statsrådet. På den punkten finns 72 inga delade meningar, herr statsråd, inte iutredningen och inte heller Jag hartidigare citerat moderata samlingspartiets par- Nr 145 timotion, där vi ju ger uttryck för denna inställning. Men vi har avvikandemeningar på en del punkter, och vi ser därvid j det hela såväl frånföretagens som från de anställdas synpunkt. sättningen för våraförslag är atl skapa ett sådant klimat att högsta möjliga Arbetsrättsreformgrad av trivsel och tillfredsställelse uppnås för dem som arbetar inom m.m. företagel eller myndigheten och därmed också högsta möjliga produktion. Delmå gälla anställda, företagare eller företagsledare. Vihar också den uppfattningen, som vi så har deklarerat, atl företagresp. myndigheter måste kunna få fungera på ett effektivt sätt, ävenkonkurrensmässigl. Delta är dock väsentligt för samhället och därmed ävenväsentligt för både arbetstagare och arbetsgivare. Vadvi är betänksamma emot är alt man genom vissa delar av denna lag kan skapakrångel och irritation, och det är del vi vill undvika. Vi betraktar nämligenföretaget eller arbetsplatsen som en enhet, där alla har gemensamma intressen -förelagsledare, myndighetspersoner och de som arbetar på platsen.