prot · FZ0911 · 1975-12-31 00:00:00 — Och så kommer man sedan och säger:"Nej, del finns ingen elektrisk kraft, så det blir ingen industri. "Det är så alt säga konsekvensen av tänkande när den förklarar att"del går bra all skaffa maskiner och bygga fabriker, men vi skallinle investera så mycket pengar i kraftförsörjning-en". Det äruppochnedvända världen. Varförhar jag ställt den enda fråga som jag har ställt ? Jo, därför all jag vetatl inle kan besvara den. Och varför har han låtit bli alt svara ide repliker som han har haft? Jo, därför att han inte har något svar all ge ochför liv och kniv inle vill ge något besked i denna fråga, för då kommer centerni en bekymmersam situation. Men hav tröst! Jag kommer att fortsätta, heltenkelt därför alt då skall det verkligen avslöjas att man antingen får förstöramiljön med olja eller ge avkall på alla löften om jobb och välfärd. LO och vi har ett utmärkt samarbete. Men när det gäller dettaremissyttrande över ett utredningsförslag om en annan fråga, i vilket LO ställdekrav på socialisering av mark, säger vi att det är inte vår mening. Där har vialltså en annan mening än den som har framkommit i della remissyttrande. Såmärkvärdigt är inte det. Vi har aldrig haft fullkomlig identitet. Det ärnatudigtvis del grundläggande samarbelet som vill ål. Han villuppnå två syften. Han vill tala om att vi skall socialisera all mark, och dåsäger jag att det skall vi absolut inle göra. Då säger : "Aha,alltså är LO och partiet splittrade!" Det är fel. Men ibland kan LO ha enståndpunkt som vi inte delar. HerrBohman talar om valfrihetens samhälle. Men det är ju en vrångbild han ger. Påsamma sätt sade man alt det skulle vara slut med valfriheten om vi fickgenomföra vår sextiotalspolitik. Vi sade då: Valfriheten skall vi öka genom altbygga bostäder, bygga ut sjukvården och ge utbildning åt ungdomen -då skapar viverklig valfrihet. Detta skulle leda lill tvångets och förtryckets samhälle,sade då. Vi genomförde våra planer, och står här ikammarens talarstol och skräpper med den svenska modellen som man berömmerutomlands - den är plötsligt väldigt fin. Cenlraldirigeringoch byråkratisering - var det melodin på den socialdemokratiskapartikongressen? Nej, den stora melodin var: Hur stärker man den enskildearbetarens och tjänstemannens infiytande på sin arbetsplats? Del var delväsentliga. Del är ju en väldig demokratiserings-och deceniraliseringsprocesssom vi därmed sätter i gång i del svenska samhället. Och detta tycker natudigtvisherr illa om. Han försöker säga all metallarbetarna kommer all sovadåligt om de får mera ansvar och självständighet. Och så säger hanatt detta är en gigantisk centralisering. Vi säger till skyddsombudet: "Nufår du mer atl säga till om. kan du stoppa fabriken om den är direkthälsovådlig för dina kamrater. Du får la ansvaret." Då säger ,att delta är en gigantisk centraliseringsprocess som innebär alt man avskaffardemokratin i samhället. Han begriper ju ingenting. Del är möjligt atl herrBohman lyckades förvilla sina ombud i - del verkade så - men hanlyckas inte förvilla dem som var med på vår kongress. Enannan sak är att skall vi kunna lösa vissa centrala problem i samhället, t.ex. miljön och regionalpolitiken, så måste vi ha en planmässighet. Här ställer man upp allesammans - arbetarna, tjänstemännen,förelagen och facket - och säger: Vi måsle ta gemensamma lag nu för atl kunnaanvända vår begränsade råvarutillgång på bästa möjliga sätt; vi måste planeratillsammans. "Centraldirigering" och "byråkrati" blir då defraser som underhåller oss med. Jaghar sagt att jag har förtroende för de människor som gett mig upplysningar. Detär en lojalitet som Jag tror att de flesta respekterar. Andra människor fårtala om sitt; jag talar om det som vi har direkt ansvar för. Det hela är inleså konstigt. Den här rörelsen har fått hjälpa demokratin i många länder i mångaår. slutar sill anförande med alt säga, att demokratin skall manförsvara . Han vill göra det med alla möjliga grundlagsregler, som jaginte hinner la upp . Men vi vill försvara demokratin ute blandmänniskorna, och den skall försvaras innan den är krossad. Därför är det såsjälvklart för oss alt hjälpa våra broderpartier. När Jag var barn var detmånga som talade mycket om hjältarna i Sälla, i Suomussalmi och högt blandSaarijärvis moar, man stickade vantar och muddar. Många var ställföreträdandehjältar, och sak var vår. Del har vi alltid tagit på allvar. För ossär den demokratiska arbetarrörelsen i ett värn för demokratin och föroberoendet. Vi skäms inte alls om vi på olika sätt kan stödja den. Del är baradet atl vi inte har pengar och resurser lill del, ulan vårasolidaritetsaklioner gäller dem som direkt kämpar mot förtrycket. Men atl viinte skulle kunna hjälpa de människor som har samma brinnande tro på demokratisom vi själva, hjälpa dem i kampen för den demokratiska övertygelsen och försitt land - något sådani faller oss inte in. Vi kommer all fortsätta all hållasolidariteten levande för dem som kämpar mot förtrycket, mot förföljelsernaocti mot arkebuseringarna och arresleringspatrullerna men också för dem somkämpar för all bevara och värna en levande demokrati. Herrtalmannen anmälde att herrar och anhållit att lill protokollet fåantecknat atl de inte ägde rätt till ytterligare repliker. Det skulle vara mycket intressant att kommentera den partiledardebattsom nu förevarit. Den tid som tillmätts mig tillåter inte det, men jag måsteändå få säga ett par ord med anledning av statsministerns angrepp påcenterpartiets energipolitik. Detvar såvitt jag förstår två teman som gick igenom statsministerns anförande idet avseendet. Del ena var alt energipolitik hotar sysselsättningenoch det andra atl vi förstör miljön med oljan. Delkan inte ha undgått statsministern att vi inriktar vår energipolitik kring enhårdare satsning på spadinjen och på hushållning med energin. Vi är övertygade om attgenom nya processer inom industrisektorn skall man kunna spara en myckel slordel energi. Vi har ell utmärkt exempel från skogsindustrin i den nya fabriken iVallvik. Där hade man tidigare en mycket stor oljeförbrukning men efter alt hainfört en ny teknik, som alltså redan är känd och ianspråktagen, har man sparat80 % av den mängd olja man tidigare använde. Applicerar vi delta exempel, somJag tycker är ytterligt värdefullt, på hela industrisektorn där det är möjligtmed nya energisnåla processer, är jag övertygad om alt vår energipolitik ärminst lika hållbar som socialdemokraternas. Delbetyder naturligtvis i sin tur atl man genom sådana åtgärder lösgör energi somkan sättas in i nyetablerade förelag och fabriker och som kan ge ökadsysselsättning. är den filosofi som ligger bakom den ståndpunkt vi harlagil. Sedan gäller del också behovet av atl isolera bostäder ochindustrilokaler som dels kan spara energi, dels kan ge ytterligaresysselsättning. Vadde två tusen forskarna i skrev till kongressen och president harjag tolkat så alt de bestämt sade ifrån all så länge sä-kerhelsfrågorna inle ärlösta, varnar de för en ytterligare utbyggnad av kärnkraften. Del är inteheller någon hemlighet atl därefter har avbeställl en rad kärnkraftverk. Jag tror för min del att kärnkraften från klyvning är en övergångsformpå energipolitikens område. Vi har fusionsenergin, solvärmen ochjordvärmen. Personligen är jag övertygad om att man inom en ganska hartagit fram användbar teknologi för all kunna använda dessa energikällor. Därförskall vi inle fästa alltför stor vikt vid vad kärnkraften kan ge temporärt enmyckel . Sedandetta är sagl, herr talman, vill Jag gå över lill det som är mitt tema. Jagvill börja med att säga atl 1960-ialet framstår allt klarare som de storafelplaneringarnas årtionde på en rad områden av samhällslivet. Vi vei alt delmesta skulle koncentreras och centraliseras. Allt i stor skala var egentligenett utmärkande drag för planeringen under 1960-lalet. Som exempel kan nämnasbebyggelseplaneringen, närings-och jordbrukspolitiken och kommunerna. Påsamtliga dessa områden drev man tesen om all det skulle vara stora enheter,stora företag och stora kommuner, och vi är faktiskt nu i färd med atl sökareparera de skador som 1960-lalets planering vållade. Inomjordbrukspolitiken drev man tesen om alt lägga igen en tredjedel av den odladesvenska åkerarealen. En rad teoretiker hävdade att man i stället borde köpabilliga livsmedel på världsmarknaden. lever vi milt uppe i en hungerkris där mellan en halv och en miljardmänniskor direkt svälter - en hungerkris som tyvärr inte är någotövergångsfenomen ulan som kommer att följa folken inte minst i utvecklingsländernaen lång lid framåt. är det lyst i den svenska debatten om all lägga igenen tredjedel av landets åkerareal. existerar det ingen billigvärldsmarknad på livsmedelsområdet. Personligen är jag helt övertygad om altdet inom myckel kommer att framställas som ett internationelltsolidaritetskrav alt varje land som så kan skall producera de livsmedel mansjälv önskar konsumera. Är det någon som iroratt del kommerati finnas en billigvärldsmarknad den dag då världens hungrande folkmassor reser det mestelementära av alla krav, nämligen kravet att få äta sig mätt? Såhar alltså på det området en hård verklighet korrigeratteorierna . Centerpartiethar i den här frågan stått på fast mark. Vi har hävdat och hävdaratt all som är lämpad härför skall användas för livsmedelsproduktion.Denna produktion är ingen exklusiv jordbrukarfråga, utan den har snabbi bliviten överlevandefråga för många nationer och folk. Påbebyggelseområdel har också teorierna och planeringen från 1960-taletkorrigerats inte minst av människornas egna önskemål. Då var det populärt attspeciellt i storstädernas förorter bygga höghus som stora betongkolosser med enomgivande miljö som var allt annat än i samklang med bosiadskonsumenlernas egnaönskemål. står fiera tusen lägenheter lomma i dessa betongkolosser, och jag vågar spåatt de även kommer att stå som lomma monument över en misslyckadbebyggelseplanering. Centernhar hävdat och hävdar på detta område atl olika typer av småhus är den bästaboendeformen ur trivsel- och miljösynpunkt. Men småhusbyggandet har här ilandet legal vid av den totala bostadsproduktionen.Först nu har småhusbyggandet glädjande kommit upp till över hälften avtotalproduktionen. Alla undersökningar visar atl denna utveckling slår isamklang med vad de boende själva önskar av sin miljö. Ävenpå det kommunaldemokratiska området får vi nu söka reparera deskador som vållades av en myckel medveten kon-cenlrationsplanering under1960-lalet. Denkommunindelningsreform som tvångsvis och under stark tidspress genomfördesunder senare delen av framstår allt klarare som en belastning irelation lill strävandena alt förbättra den kommunala demokratin. Man nödgasför resten konstatera atl kommunindelningsre-formen innebar enkommunalekonomisk belastning. Ingen hävdar nu längre att del finnskommunalekonomiska fördelar med mycket stora kommuner. Jagskall redovisa några synpunkter på de kommunaldemokratiska frågorna, som jagförmenar måsle ägnas fortlöpande uppmärksamhet oavsetl aktuell indelning ochsamhällsplanering i mera vid mening. Vimåste ständigt sträva efter en sådan uppgifts- och ansvarsfördelning mellancentrala, regionala och lokala samhällsorgan att regional och lokalsjälvstyrelse främjas inom ramen - självfallet - för en sammanhållen nationelllagstiftning och hushållning. Vimåste eftersträva kommunaldemokratiska spelregler som i sig förenar kraven påinsyn, medbestämmande, enkelhet, god funktion och enhetlighet. Närdet gäller uppgifts- och ansvarsfördelningen mellan olika samhällsorganredovisade länsberedningen följande principer: Det är ett riksintresse att garantera landets allamedborgare en viss minimistandard i fråga om trygghet, säkerhet och välfärd. En uppgift bör inle ligga på högre beslutsnivå ännödvändigt i förhållande till de medborgare som beslutet direkt berör. Uppgifter som kräver ell stort mått av likformigheteller där överblick över hela riket är nödvändig bör ligga på central nivå. Uppgifter som kräver ett betydande inslag avlokalkännedom och specifik detaljkunskap bör decentraliseras. Näraliggande uppgifter bör verkställas på sammabeslutsnivå och handhas av samma huvudman om effektivitetskravet därigenom kanuppnås. Detbehöver inte sägas alt beslut av rikskaraklär inte kan fattas lokalt ellerregionall. I sådana regionala och lokala frågor där valfrihet är möjlig måstekommunal självstyrelse eftersträvas. Medborgarna får då lättare att utkräva ettpolitiskt ansvar för besluten än om dessa fattas av centrala statliga organ. Fråganom levande demokrati är därför en fråga om atl ge medborgarna en möjlighet altdirekt påverka och/eller delta i beslutsprocessen. Delgäller således atl fördela arbetsuppgifterna i samhället så att beslutsnivåninte läggs för högt. Decentralisering av olika beslutsfunktioner måste alltsåeftersträvas inom samhällsplaneringen. Hur uppgifts- och ansvarsfördelningen ipraktiken fungerar mellan olika samhällsorgan är en primär fråga i denkommunaldemokratiska debatten. Centerpartiethar drivit länsdemokralilinjen, som syftar till atl stärka även den regionalanivån i vår kommunala självstyrelse. Därför utgör den en viktig del av detkommunaldemokratiska reformarbetet. Huvudskälen för en vidgad länsdemokrati,som bl. a. har ställt sig bakom vid en extra kongress, kanman precisera till tre. Fördet första måste vi stärka den kommunala självstyrelsen som sådan. Del ärnödvändigt för att skapa motvikter mot en allt starkare statsmakt och garanteravitaliteten i vår folkslyrelse. Dencentrala statsapparaten förstärker fortlöpande sina positioner i regeringskanslieroch ämbetsverk. Jag är medveten om atl en viss sådan förstärkning torde varaoundviklig i ell samhälle där ökade arbetsuppgifter fortlöpande läggs påsamhället. Men är det nödvändigt att pröva vilka centrala besluts-och verksamhelsfunktioner som kan överföras på lokala och regionala organ. Detandra skälet för länsdemokrati är atl samhällsplaneringen i slor utsträckningbåde utförs och verkställs på länsplanel. Eftersom samhällsplaneringen skerför de enskilda människorna, måste dessa få ett avgörande infiytande. Detgäller med andra ord inle bara att utarbeta planer. Planerna måste verkställasi samklang med folkopinionerna. Enkärnpunkt i strävandena efter vidgad länsdemokrali är därför all landslingenoch inte länsstyrelserna bör vara huvudmän för den regionala samhällsplaneringen.Den regionala samhällsplaneringen måste med andra ord ställas underlänsbefolkningens direkta politiska kontroll. Det borde vara lika naturligt somatt vi kan utkräva ett direkt politiskt ansvar i fråga om planeringen på nästanivå, den kommunala, liksom vi gör det på riksnivån. Dettredje skälet för länsdemokrati är den regionala nivåns alltmer ökade betydelsei samhällslivet. Tillkomsten av länsstyrelsernas lekman-nastyrelser kan därföricke vara ett slutmål för verklig länsdemokrati. Därförkommer vi från vårt partis sida all fortsätta med att driva frågan omlänsdemokrali. Jag tror det ligger helt i linje med medborgarnas egna önskemåloch i linje med samhällsutvecklingen i stort. Denkommunaldemokratiska utredningen har avgivit ett betänkande som nuremissbehandlas i kommunerna. Man har tagit upp många frågor av stort intresseför just vidareutvecklingen av den kommunala demokratin. Men på en viktigpunkt är utredningen inte ense. Man har egentligen inte på etttillfredsställande sätt klarat ut hur det kommunala styrelseskicket skall seut. Centerpartiethar i sitt kommunaldemokratiska program lagt fasl principen om kommunaltsamlingsslyre, där minoriteter av viss storlek genom proportionella valgaranteras platser i styrelser, nämnder, presidier, arbetsutskott ochberedningar. Det är en sak som vi håller på. Jag tror del ligger i linje medminoriteternas rättigheter att utöva sin del i samhällsverksamheten. Underdelta anförande överlog herr förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. har här varit på tal. Jag vill med anledning av iTyresö konstiga uttalande citera vad sade i ett anförande den 18september : "Vi upplever dagligenhur demokratin, människovärdet och frihetens principer trampas under stövlarnarunt om i världen - i den brutala mi-liiärdiktalurens , i Caslrosenväldiga , i del permanenta förtryckets eller i denrevolutionära omvandlingens ." Del är, vad gäller , klart besked om vad vi anser. Det är ocksåklart besked om vad vi anser om förtrycket i andra länder, inklusive de ländersom tillämpar det system som vill införa i vårt land. Statsministern går ett steg för långt när han försöker rättfärdigasocialdemokratins penningsmussel lill del finska broderpariiet. Han går ettsteg för långt när han försöker rättfärdiga della genom att påminna om detholläge man befann sig i under andra välrdskriget, då sak var vår. Delär att gå ett allvarligt steg för långt alt försöka motivera det penningsmusselsom nu har förekommit med att påminna om förhållandena då. Det är också atl gåell allvadigl steg för långt när man, somstatsministern gjorde här , försöker få det till atl del inteär så viktigt atl åstadkomma en kraftig utvidgning av de medborgerliga fri- ochrätiigheterna i grundlagsform som atl hjälpa broderpartier genom att skänkapengar över gränserna. Socialdemokratin har , när dessasmusselaffärer har bringats på tal under senare lid, försökt motivera detskedda med en hänvisning till att man måste ha en solidaritet mellanbroderpartier över gränserna. Men när socialdemokraterna framställer det somså självklart att man, i namn av någon sorts solidaritet, skall kunna ge pengarlill finsk socialdemokrati, och även smussla med dem, kan jag inte annat änanta all socialdemokraterna uppenbarligen också mäste vara beredda att ta emotpengar från utlandet -och betrakta det som självklart. Del finner jagutomordentligt allvarligt, herr talman. Ettbra samhälle kännetecknas av att de enskilda människorna har ett stortinflytande på sin egen tillvaro och på samhälleliga angelägenheter. Deenskilda människorna måste i ett fritt, samhälle ha tillfälle att la ettansvar. Det är utgångspunkten för moderat politik. Avdet följer atl vi är inställda på all man skall arbeta för atl utvidga deanställdas medinflytande på arbetet, i företag och på andra arbetsplatser. Vihar ställt oss positiva till det förslag som lagts fram av majoriteten i dens. Meni dessa sammanhang finns det naturligtvis vissa förhållanden som man inle fårglömma. Ingen - utom extremvänslern - är betjänt av beslutsformer som skulleleda lill handlingsförlamning och byråkrati i näringslivet. På vissa punktermåste dessutom medinflytandel för de anställda klart begränsas så alt man inleurholkar den politiska demokratin. Det vore farligt om det blev på det visetatt de anställdas förhandlingsrätt inom den offentliga sektorn skulle kommaatt innebära all man kunde åsidosätta uppfattningar som medborgarna i val hargett uttryck för. Men just därför att inte medbestämmandet skall onödigtvisinskränkas på den här grunden gäller det också att se lill att man inte förallt fler beslut över till det politiska området, att inte allt fler beslutfattas i den politiska formen - på bekostnad av det direkta, enskilda, egnaengagemanget. Här finns en motsägelse i socialdemokratisk politik. Allas vårasträvanden atl utvidga medbestämmandet och socialdemokraternas ansträngningaratl alltmera utvidga den politiska styrningen strider mot varandra. Närsocialdemokraterna säger att det skall vara en planhushållning, så innebär detalt utrymmet för medbestämmande inskränks. Det skall man ha klart för sig. Destatliga cenlraliseringssträvandena är ett hot mot verkligt medbestämmande. Deleder lill en ny och större maktkoncentration. Verkligheten visar också attsocialdemokratin låter ceniralstyret råda och medbestämmandet komma i kläm näri praktiken saken ställs på sin spets. Låt oss se på nåra exempel! Så här skrev en av destatligt tvångsuiflyttade i en tidningsartikel: "Återigen sammaschema. Information en minut i tolv - obefintligt samråd--- talet omföretagsdemokrati är bara prat." Ellerlyssna på vad tre företrädare för den nedläggningshotade iUppsala skriver: "Propositionensförslag för i har inle diskuterats medpersonalorganisationerna, och ingen information har i förväg getts till personal ochledning vid skolan Ännu har inte den statliga arbetsgivaren inbjuditlill överläggningar och samråd (är) ovär digt (dem) som betonar samråd och medinflytande." Ellerta ett annat exempel! Apropå en av de offentliga utredningar som f n. pågårinom skolområdet skrev ordföranden i : "Uttalandenaom samverkan med de anställda är - intel annat än propagandafraser, somframförs under beaktande av tidens sed men vars innehåll är tomt." Det är på nytt desocialdemokratiska makthavarna som här åsyftas. Ellerhur skall de anställda i 700 olika företag som tillverkar läromedel ha käntsig, när de får veta att medbestämmandets apostlar skall köpa uppderas arbetsplatser utan att de själva informerats och än mindre tillfrågats? Ellertänk på dem som är anställda i läkemedelsindustrin! Så här säger ,vice ordförande i fackklubben på : "Det känns olustigtför oss som arbetar inom läkemedelsindustrin att --- regeringspartietfinner helt i sin ordning att diskutera socialisering av vår industri högt övervåra huvuden. Var finns i detta fall frukten av det fagra talet omdemokrati?" Begrundadessa uttalanden från verkligheten! Del är de enskilda människornasupplevelser av hur toppstyre tar över medbestämmande. Men löften ommedbestämmande som sviks ger en bitterhet som nöter på demokratin. Den statligamaktfullkomligheten har också en annan sida. Manundrar hur kloka besluten egentligen blir när staten skall bestämma alltmera.Det behövs planhushållning, säger socialdemokraterna. Industriministernsanförande vid den socialdemokratiska kongressen var en lång hyllning tillsocialistisk planhushållning. Nåväl,låt oss på nytt se på några exempel från verkligheten! Ta bostadspolitiken,där det verkligen har förekommit en planhushållning! Hur är det i verkligheten?Snabbi stigande hyror, tomma lägenheter, konkursmässiga kommunalabostadsföretag, sterila höghusmiljöer och en kraftig nedgång i byggverksamheten- det är spår som borde förskräcka. Socialdemokraternavill styra och ställa. skäller på skogsnäringen på densocialdemokratiska kongressen, och även statsministern gjorde det här för enstund sedan. Man säger att marknadskrafterna har lett till överuttag av skog.Och sade, att alla goda krafter måste samarbeta så att vi får ettslut på det. Men sade socialdemokraterna precis tvärtom. Se på den skrift som jaghar här i min hand! Det är den s. k. skogs- politiska utredningen, medvacker röd texl på en bakgrund av grön skog. Den utkom , alltså för intemer än . Och hur hette det där? På s. 12 kan man läsa hur den socialdemokratiskamajoriteten i opposition mot de borgerliga företrädarna i denna utredningkonstaterade: "I finns förnärvarande ett betydande överskott på avverk- ningsmogen skog- Skogsbruketkan därför sägas ha klart underul- nyltjat den tillgängligaproduktionskapaciielen." Herr talman!Socialdemokratisk näringspolitik är med förlov sagt virrig. Ellerlåt oss se på varvsnäringen! En arbetsgrupp inom industridepartementetföreslog 1973 - alltså också - alt man skulle lägga om politikenoch länka sig en utbyggnad av varvskapaciteten. ställde sigindustriministern bakom utredningens förslag och skrev: "Enligt minuppfattning finns det anledning atl ompröva nu gällande varvspoliliskariktlinjer. Inom de allmänna ramar som gäller för näringspolitiken börstatsmakterna vara beredda att medverka till ett upprätthållande av den svenskavarvsindustrins konkurrenskraft även om det innebär kapacitetsexpansion." Nåväl,denna näring befinner sig nu i en omfattande kris med betydande överkapacitet.Staten har bidragit till delta också genom en slor utbyggnad i . Deriktlinjer som drog upp 1974 höll inle ens . Del är sådanisom kallas planmässig hushållning! Ellerta ett annat exempel, nämligen 80, där verkligen den mest elementäraplanering har saknats!