prot · FZ0968 · 1975-12-31 00:00:00 — Vi kommernaturligtvis inte att låla oss nöja med att få fier' läroplaner, om icke dettasnabbt leder lill att alla barnmorskor får den utbildning de skall ha för attkunna ge kvinnorna smärtlindring, så att man skall kunna fullfölja riksdagensuttalande , Viutgår från all del i utskottets betänkande också ligger ett sådant medgivande,att därest dessa läroplaner inle snabbi kommer att sättas i verket och användasav landstingen får man överväga att gå till mötes det krav som finns i motionen1502, nämligen att tillse att en sådan utbildning sker under skolöverstyrelsensöverinseende och därmed kommer alla till del. Idetta anförande instämde i (s), (), fruHansson (s), (), (), () och fruAndersson i Kumla (s), i (s), (), fruLagergren (s), i Hovmanlorp (s), (), (vpk)och (), () samt fröken () och fruNordlander (vpk). Hen ALEMYR (s): är inte sakkunnigt när det gäller frågan om vilkasmärllindringsmetoder man skall använda sig av. Vi vill inte gå in i dendebatten över huvud tagel, utan vi har, för att de som är intresserade av dettaskall få del av vad som tillämpas, valt alt i betänkandet ta in en avskrift avsocialstyrelsens råd och anvisningar. Sedan går vi i betänkandet inle in i denproblematiken utan sysslar bara med utbildningsfrågorna. Detär rikligt som säger att utskottet här ganska väl har tillgodosettmotionärernas önskemål men på en punkt inte följt dem. Det är i fråga omhuvudmannaskapet för utbildningen. Mankan inte bara hur lätt som helst fiytta över huvudmannaskapet för enutbildning. Det är ju på det sättet att landstingen är huvudmän för denna typav utbildning, och eller landstingen har inte hosregeringen aktualiserat frågan om ändrat huvudmannaskap. Det är möjligt att detsker en glidning , men jag vill gärna erinra om att det pågår ett omfattandeutredningsarbete i den s, k, SSK-ut-redningen om vem - staten eller kommunerna- som skall svara för utbildningskostnaderna, I avvaktan på att SSK-utredningenframlägger sitt förslag om utbildningskostnadernas fördelning har riksdagenunder de senare två åren konsekvent avvisat yrkanden om utbyte av huvudmannaskap. Jagvill understryka att det är självklart att om en huvudman icke sköterutbildningen tillfredsställande, så kan man i längden icke acceptera ett sådanl huvudmannaskap.Nu hoppas utbildningsutskottet att de enhetliga studieplanerna skall medverkatill att landstingen runt om i landet ger en adekvat fortbildning på det härområdet åt barnmorskorna. Men jag vill gärna säga att visar det sig att de inteleder till önskat resultat, blir det nödvändigt att på allvar aktualisera fråganom ett ändrat huvudmannaskap. Vibör sålunda avvakta vad som händer när nu har skapatenhetliga läroplaner och vad som sker i samband med att läggerfram sitt belänkande. Jagber, herr talman, att få yrka bifall till utbildningsutskottels hemställan. FruFR/ENKEL (fp): Jag vill hålla med om nästan allt vad sade här italarstolen. Det var ett anförande som jag gärna hade instämt i - utom när detgäller att man skulle fiytta huvudmannaskapet. Den saken har och jaginte berört i vår motion, men just nu tänker Jag att det kanske kan varalämpligt att göra så, - Detta var det enda som gjorde att jag inte kundeinstämma i anförande. Detär bra att man har tagit denna fråga så på allvar att man har brutit ut enbit av den från socialutskottet och lagt den på utbildningsutskottet. Jag troratt utbildningsfrågan på det sättet får större tyngd. Jagskulle emellertid vilja understryka en sak som inte tog upp i sittanförande. Hon sade att man när det gäller smärtlindring är beroende av hurklinikchefen ser på frågan, och det är alldeles riktigt. Någonting ganskaskrämmande är emellertid att det även finns en viss spänning inom mångasjukvårdsenheter i fråga om vilka metoder som är lämpliga; man diskuterar omdet skall vara någon av de s, k, aktiva metoderna för smärtlindring eller någonav de pas"siva metoderna. En patient kan alltså inte få den metod som honvill ha, eftersom det avgörande är vilken metod som läkare och barnmorskorjusl på del sjukhuset vill tillämpa. Pås, 6 i betänkandet tar utskottet upp punkterna läroplan och nämnerpå slutet också psykiska metoder. Jag tror all det är väldigt viktigt att man ividareutbildningen för med alla punkter så att barnmorskorna får lära sig allametoder och sedan kan ge patienten den typ av smärtlindring som hön vill ha. Dågör vidareutbildningen allra mest nytta. Jaghar inget särskill yrkande utan kan med glädje yrka bifall till utbildningsutskottetshemställan, I detta anförandeinstämde (). Låt mig bara lill säga att det just är ett av de sloraproblemen -jag tog upp del och har berört del i den här diskussionenockså - att i sina anvisningar ger klinikchefen fullmakt attavgöra vilken metod han skall använda. Om man bor i och har enförutseende och bra klinikchef får man para-vervikalbedövning, bor man iVäslervik får man det också. Men bor man någon annanstans, där klinikchefen ärnegativ mot den metoden, får man inte den formen av smärtlindring. Jaghar funnit anledning att hårt kritisera dessa råd och anvisningar frånsocialstyrelsen, och jag hoppas alt snabbt ser till att deförnyas enligt modernt språkbruk och tar bort de värderingar som ligger som enspärr både i sak och i språk. Jagpekade tidigare på att det är klinikchefen som avgör vilka smärtlindringsmetodersom skall komma till användning. Då kan möjligen i bästa fall den kvinna somskall föda barn komma i åtnjutande av hans önskemål om smärtlindringsmetoder omhan har tid att granska henne, vilket han för övrigt oftast inte har; det ärbarnmorskorna som sköter om delta. Här finns mycket att rensa ut i gamlavärderingar. Detvar positivt och glädjande att höra utbildningsutskottets ordförande, sompoängterade att därest man inte såg resultat mycket snabbt, så skulle man kunnafå se över huvudmannaskapsfrågan. Vihar i motionen 1502 varit medvetna om att det anses att denna fortbildningskall anordnas av landstingen. Vi har pekat på en väg som användes 1975, då detgällde ett särskilt anslag till preventivmedelsrådgivningen översocialstyrelsens stat. ansåg att det var angeläget att man snabbtfick ut den kunskapen och gav extra anslag via . På samma sättkan man tänka sig, om det finns inlresse - och det utgår Jag från alt det görefter den här debatten -, att man över stat ger ett extraanslag till denna fortbildning för barnmorskorna, så att den blir likvärdig överhela landet i enlighet med uttalande , Det är naturligtvisockså oerhört viktigt att man inte bara skall lära sig samma saker, man skallockså ha möjlighet att utöva det man lär sig. Man skall ha kunskaper om menockså kunnighet i metoderna. Det måste ges nya råd och anvisningar frånsocialstyrelsen som följer upp de intentioner som finns i de nya läroplanerna,så att alla barnmorskor får möjlighet att använda alla kändasmärtlindringsmetoder. Överläggningenvar härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls, betänkande 1975/76:23 med anledning av motion omaffärstidsreglering. Idetta betänkande behandlades motionen 1975/76:333 av m, fl,(vpk), vari hemställts att uttalade sig för ett förbud mot öppethållande på son-och helgdagar för butiker och varuhus och hemställde till regeringen attförslag till författningstext härom utarbetades. Utskottethemställde att skulle avslå motionen 1975/76:333, Affärstidsreglering Reservation hade avgivits av iVästerås (vpk) som ansett att utskottet bort hemställa att med bifall till motionen 1975/76:333hos regeringen skulle anhålla om förslag till lag om förbud mot öppethållandeav butiker och varuhus på sön- och helgdagar. (vpk): kommunisterna anser att förslag som föreläggs riksdageninte alltid behöver föregås av en särskild utredning, och därför har vi på nyttåterkommit med en motion i affärstidsfrågan. Det utredningsmaterial som redanfinns i denna fråga ger enligt vår mening tillräckligt underlag för ett konkretbeslut om reglerat öppethållande för butiker och varuhus. Vårtparti ser som en risk, om beslutet skjuts , att - som det står ireservationen - konsumenternas köpvanor förändras så att inköp vanemässigtkommer att förläggas till sön- och helgdagar. ,som efter det att lagen slopades haft till uppgift att följautvecklingen, visar i sina undersökningar att det är försl när butikernatillämpar ett mera regelbundet öppethållande som konsumenterna inordnarsöndagshandeln i sitt inköpsmönster. Man konstaterar alt en ny vana harutvecklats i vissa delar av det svenska samhället, "alt handla ". , som också har gjort många undersökningar under den s, k.provperioden, har inte heller funnit all söndagshandlandet är ellkonsumenlbehov. Man konstaterar i stället vad vi hävdat: attdetaljhandeln använder öppethållandet som ell konkurrensmedel. Vetskapenom att dagligvaruhandeln omfattade en summa på ca 42 miljarder under detsenaste året förklarar konkurrensen om kunderna. Klart är all de storavaruhuskedjorna använder alla medel, också sön-dagsöppet, för att kapa åt sigstörsta möjliga andel av den summan. Köpkraften ökar inte med ökatöppethållande; konkurrensen gäller att dra kunder från någon annan. Närvaruhuset på en ort blir ledande i öppethållandet, tvingas andra butiker avkonkurrensskäl att följa efter, och så rullar det hela i gång. Om ingen butikböriar så blir det inget söndagsöppet på den orten. Det bevisas av att sloraregionala skillnader föreligger i andelen butiker som tillämpar söndagsöppet.En hög andel söndagsöppethållande inom varuhus och inom livsmedelshandel redovisasbl, a, i , , och , Söndagsöppeihållandetföljer inte alls det mönster som undersökning- 3 protokoll 1975/76. arna i samband med lagensslopande gav besked om. Med undantag för fanns inga önskemål omöppethållande för inköp av livsmedel. Däremot fanns vissa önskemål - men delgällde också de slörre städerna - om ökat kvällsöppethållande inom en delbranscher, bl, a, för affärer som säljer kläder, skor. möbler och bilar. Därförär del anmärkningsvärt all det enbart är på varuhus- och livsmedelssidan somsöndagsöppeihållande genomgående har ökat, var andelen varuhusmed öppethållande 22 ".., och för den enskildalivsmedelshandeln var motsvarande siffra 17 "", Det är enrelativt stabil andel, men del finns en tendens alt nyelablerade livsmedelsbutikeri större utsträckning tillämpar söndagsöppet. Detfinns också andra regionala skillnader som främst hänförs till att vara ettutslag av affärskedjornas lokaliseringspolitik men som ändå är anmärkningsvärdai detta sammanhang. Man har framför allt etablerat sig där köpkraften ärstörst. Öppethållande i dessa köpstarka områden ger den redanprivilegierade befolkningen där yllerligare en favör. Det bestyrks också avatt personer ur de högre socialgrupperna oftare anger att de har tillgång tillsöndagsöppet än andra. Varuhus- och stormarknadskunderna är oftast bilburna. Hurser då söndagskunden ut? Är det de förvärvsarbetande som anser sig tvingade attanvända sön- och helgdagar för inköp? Ingen utredning visar sådant resultat -utredningarna visar i stället all del är personer urde yngre åldrarna somhandlar . Intensiva söndagskunder är mest de yngsta och de somännu inte har barn. När del gäller förvärvsarbetande och hemarbetande kvinnormed barn. så handlar båda kategorierna i samma utsträckning. Jaghar redan sagt att söndagskunden oftare kommer frän de högre socialgrupperna.Skillnaderna mellan de högre och lägre socialgrupperna är också störst bland deyngsta intensiva söndagskunderna, av söndagskunderna köper enbart kioskvaror eller livsmedel för mindre summor;del är alltså inga planerade inköp som görs. Söndagshandeln omfattar ingaandra varor än vardagshandeln eller påfallande höga inköpssummor. Söndagsköpenliknar vardagsköpen - det är bara kunderna som är annorlunda, I stort settsamlliga söndagskunder anser sig kunna ulföra sina inköp underveckan. Ävenom del av affärslidsnämndens undersökningar inle framgår all söndagsöppelpåverkar prisnivån i negativ riktning så är del svårt alt övertyga allmänhetenom delta. Man kan naturligtvis reglera personalbehovet under de övrigaarbetsdagarna, men arbetskraftsbehovet borde ändå öka. Eller slällersöndagskunden mindre krav på service? exiraansiällda som ijänsigör på obekväma arbetstider utnyttjas är ingenovanlighet. Det utgår hell godtyckliga ersäitningar, som även lilläggför den obekväma arbelsiiden gör all timlönen ändå inte blir högre änavlalsenlig timlön. Sociala förmåner är hell obefintliga, liksomanställningstryggheten. På varuhusen i är dessutom 70 96 av samtligaanställda deltidsarbetande med de nackdelar som del- lidsarbelei medför.Andelen heltidsanställda inom handeln visar en liten minskning under de senasteåren. Dehandelsanställdas organisationer har varit motståndare lill de friaaffärstiderna och krävt en minimiarbetstid för sina deltidsarbetande medlemmarsom ger utrymme för såväl sociala förmåner som anställningstrygghet. Deextraarbetande som ställer upp på söndagsarbete är oftast oorganiserade ochblir därmed en broms för krav på deltids-förbätlringar, Vänsierpartielkommunisterna hävdar alt konsumentbehovel inte kan användas som motivering förett fortsatt söndagsöppethållande och att det inte heller föreliggeryllerligare behov av utredningsmaterial. Utskottetvar vid behandlingen av de motioner som förelåg 1975 enigt om - vilket ocksåkan utläsas av näringsutskoiiets betänkande - alt flera skäl kunde anses lalaför en reglering i någon form av butikernas öppethållande. Trots dettabeslutades om en ny utredning för att granska affärstidsnämndens material,alltså det material som föreligger och som är fullt tillräckligt konkretbeslut. Vi i vpk menarall regeringen under denna lid borde ha fått fram förslagsom kunde leda till ett konkret beslut. Som framhållits i motionen är vi räddaför vad ytterligare tids-uldräkt kan föra med sig i denna fråga. Med det anförda yrkar jag bifall till den reservation som har fogatstill näringsutskoiiets belänkande nr 23, Hen (): Kanske jag nu överdriver någol, men när jag lyssnade på jag ett iniryck av att det egentligen bara skulle vara vänsterpartietkommunisterna som ägnat sig åt affärstidsfrågan och gjort något för alt lösaden. Så är det naturligtvis inte. Vi känner alla till all såväl regeringen somnäringsulskottei och enskilda riksdagsledamöter har ägnat denna betydelsefullafråga mycket stor uppmärksamhet. Motioner med förslag om återinförande avaffärstidsregleringen har också behandlats av . Förraåret uttalade att del var angelägel all affärslidsnämndensslutredovisning framlades och att därpå följandeutredningsarbete bedrevs med stor snabbhet. uttalade vidare alt fleraskäl kan anses tala för en reglering i någon form av butikernas öppethållande.Likaså delade näringsutskoiiets uppfaltning alt den avhandelsministern aviserade utredningen noga skulle pröva della alternativ ochdärvid bl, a, överväga frågan om de fackliga organisationernas inflytande påområdet. Denav begärda utredningen har också kommit till stånd. Som framgår avnäringsutskottets betänkande kommer också den utredningen - 1975 årsaffärstidskommillé, tillsatt - all lägga fram sitt förslag under1976. Fråganom affärstiderna har alltså varit föremål för många debatter i denna kammare.Men i motsats lill och reservanten hävdar företrädare förövriga partier i näringsulskollet alt man nu måste avvakta resultatet avaffärslidskommiiténs arbele. Jag lycker all del finns fullgoda skäl för ellsådant ställningslagande, Inle minst med hänsyn till möjligheterna all göra ensamlad bedömning av affärstidsfrågan anser utskottet det nu vara riktigt attinvänta utredningens förslag. Vi tycker också att det skulle vara felaktigt avriksdagen att fatta beslut i enlighet med reservantens förslag, Idetta sammanhang vill jag erinra om handelsministerns direktiv tillaffärstidskommittén. Här anförs bl, a, följande: "Omde sakkunniga vid en samlad bedömning av hittillsvarande och möjliga framlidaeffekter av fri affärstid kommer fram till all viss begränsning av butikernasöppethållande bör införas, skall de lämna förslag till reglering. Därvid börfrågan om vad som skall anses vara normal affärstid särskilt uppmärksammas. Detbör därvid beaktas att en alltför snävt tilllagen normal affärslid på vardagarkan medföra olägenheter för flera konsumentgrupper, främst hushåll där allavuxna förvärvsarbetar," Ja.fru , detta är en mycket väsentlig fråga. Vad är normal affärstid förde affärsanslällda? har enbart tagit upp frågan om förbud motöppethållande under sön- och helgdagar. Jag skulle vilja ställa frågan till fruNordlander: Vad har för uppfattning om kvällsöppet? Hur långl påkvällarna kan det anses vara normall för de affärsanslällda att arbeta? Detförslag som kommunisterna här framlagt berör alltså en rad olikafrågor. Innan definitivt tar ställning till del förslag som fruNordlander har väckt måste vi få fram ett bättre beslutsunderlag. Jag ber meddetta få yrka bifall till utskottets hemställan. FruNORDLANDER (vpk): Det är riktigt att den här frågan haft stort utrymme i . Mendet räcker inte med diskussioner. Det är de konkreta besluten som räknas. Söndagsöppethållandethar enligt affärstidsnämnden inte givit konsumenterna ett ökat utrymme förinköp. Öppethållandetiden har flyttats från vardagar till . Och detstämmer inte med det krav som ställdes i den förundersökning som gjordes innanlagen slopades. Då ställdes nämligen krav på längre kvällsöppet någon vardag,och det kravet är de handelsanställda överens om att ställa upp på. Konsumenternas valfrihet när det gäller inköpifrågasätts nu också av handelsministern, som uttalat att det mera ärkonkurrerande reklam som styr. Det gäller enligt min mening inte bara valet avvarusortiment, utan det gäller också tiden för inköp. Det är därför vi intevill skjuta på det här beslutet hur länge som helst. Hen (): Vi har delade meningar på den här punkten, . Utskottethar uppfattningen att vi inte kan bryta loss den fråga som tagitupp ur del stora sammanhanget. Vi vill avvakta det förslag somaffärslidskommittén kommer att framlägga. Då blir det tillfälle till meraingående debatter i frågan. Men det här är en komplicerad fråga. Jag har härtidningen , nr 2, 1976. Enligt den har Handelsanställdas förbundfått in 23 motioner i affärstidsfrågan. Det finns alltså ett levande intresseför någon form av reglering av affärstiderna inom förbundet. Om detta sägerförbundsstyrelsen enligt tidningen bl. "all såväl kiosksortimentet somdispensfrågan väntas bli besvärliga stötestenar i utredningen, liksomkvällsöppelhållande". Men på den sista punkten kan inte gebesked. Vad är normal affärstid på vardagarna? Den frågan måste vi få ett svarpå innan vi kan ta ett definitivt beslul i en så central fråga somaffärstidsfrågan. HenBÖRJESSON i Glömminge (c): Jag hade inte tänkt yttra mig i denna fråga, men vissa uttryck hos fruNordlander tycker jag fordrar en kommentar. Idet här lidsavsnittet har Ju tåget gått när det gäller alt förändra någonting- vi måste vänta på nästa tidtabell, dvs. FruNordlander säger all man inte kan vänta hur länge som helst. Nej, men kommitténkommer säkerligen att försöka få fram ett slutresultat så fort som möjligt, ochunder tiden finns det inga möjligheter vare sig i eller någonannanstans att göra någonting. Jag kan instämma i det mesta av vad fruNordlander sade, men det har också sagts i denna kammare både och iförfjol och är således ingenting nytt. Detöppethållande som vi har blev inte vad vi hade tänkt att det skulle bli närvi beslöt släppa öppethållandet fritt. Vi räknade med att det skulle fungera påett helt annat sätt än det nu gör. Som säger är det svårt attdra gränsen, och ingen kommer ifrån det faktum att del behövs ställen där mankan köpa vissa varor under en större del av dygnen i stil med kiosker där mankan köpa tidningar. Tidningar vill vi ju köpa också, och vikanske vill köpa en del annat i samband med lågbyten osv. Del stora problemetär naturligtvis de bensinstationer som har etablerat sig som försäljare av allamöjliga varor. är det emellertid ingenting att göra åt detta, utan vi får avvakta affärslidskommiiténsslutresultat. Hur länge det kan dröja är svårt att säga, men förr eller senarekommer det. Underdetta anförande övertog herr talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. (vpk): Redan nu förekommer kvällsöppethållande pä utsträckt tid, herrBlomkvist, och inga protester har såvitt jag vet framförts av personalen.Anledningen till att de handelsanställda har reagerat är att Nr 68 de har så svårt att få gehör för sina fackliga önskemål. Onsdaeenden " P särskilda tider extraanställa människor som då dels äroorgani- serade,dels ställer upp på de villkor som föreläggs dem. --------------- som villha ordentliga arbetstider, har därför ingen möjlighet alt få gehör Affärstidsreglering försina krav. Det är delta som hela denna fråga gäller. HenBLOMKVIST (s): Vi måste givetvis vara positivt inställda lill de handelsanställdas berättigadekrav på bättre arbetsförhållanden och arbetsvillkor - på den punkten råder detinga delade meningar. Men vad vi nu dis-kulerar är förslag ominförande av förbud mot öppethållande på sön- och helgdagar. Jag menar alt viinte kan rycka loss denna fråga från del stora sammanhanget. Vi måste här länkapå all del ändå finns ytterligare . Det är ändå på dessadagar som den allra största delen av detaljhandeln sker. Det är länkbart altett förbud mot öppethållande på sön- och helgdagar skulle få effekt på dennormala affärstiden för de affärsanslällda. Det är därför jag anser att delskulle vara intressant att få veta vad avser med normalarbetstid för en affärsanställd. Men det svaret har jag inte fått av fruNordlander, Överläggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskollelshemställan, dels reservationen av i , och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller näringsutskoiiets hemställan i betänkandet nr23 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen av i , Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då fruNordlander begärde rösträkning verkställdes votering med omröslningsapparal.Denna omröstning gav följande resultat: § 16 FöredrogsNäringsutskoiiets betänkande 1975/76:24 med anledning av motionerom förbud motautomatspel och kedjebrevsspel m, m. § 17 Försäljningen avpyrolekniska varor Föredrogs näringsutskottets betänkande 1975/76:25med anledning av motion om försäljningen av pyrolekniska varor. HerrHÅKANSSON i (c): Bara några korta kommentarer med anledning av den motion omförsäljningen av pyrolekniska varor som behandlas i näringsutskottetsbetänkande, Imotionen framhålls de olika olägenheter som förekommer. De skadeverkningar ochden irritation som uppkommer på grund av dagens okontrollerade användning avpyrolekniska artiklar av typ fyrverkeripjäser och smällare är så allvarligaatt del är befogat att starkt begränsa deras förekomst. Underen följd av år har motioner avlämnats i denna fråga, och som utskottetframhåller behandlades motioner med i huvudsak samma förslagsom det nu föreliggande. Utskottet hänvisar vidare till pyroteknikulredningensunder 1975 framlagda betänkande Pyrolekniska varor, risker och regler, Utredningsbelänkandet,som är mycket intressant, omnämner olika konstaterade olägenheter och att detsedan flera år råder ett utbrett missnöje med bruket av pyrolekniska varor.Det material utredningen samlat från tidsperioderna nyåret och påsken 1973beträffande omfattningen och karaktären av inträffade olägenheter bestyrker attframförda klagomål är motiverade. Redan det stora antalet polisanmälningar - 1530 - som utredningen har fått kännedom om och som i stor utsträckning förorsakatsav störande knalleffekter är anmärkningsvärt, påpekar utredningen. Sakskadornahar uppstått dels genom sprängverkan, dels genom brand, Sprängskadorna utgörsav ett stort antal småskador såsom sprängda brevlådor m, m. Del harkonstaterats alt ell anlal allvarliga bränder, där betydande värden går tillspillo varie år, orsakas av pyrolekniska varor.