prot · FY0985 · 1975-12-31 00:00:00 — Detfinns två principer som går igen när det gäller reformens organisatoriskadelar, nämligen decentralisering och demokratisering. Det har sagts i debattenatt sällan eller aldrig har en regeringsproposition här i landet så konsekventbefonat decentralisering som den nu aktuella. Jag vill bara vitsorda all jagföregen del uppriktigt upplever en betydande decentralisering av ansvar ochbefogenheter .som en grundläggande förutsättning för en förnyelse avhögskoleutbildningen och för etl stimulerande samspel mellan högskolan och delomgivande samhället. Likaväl som det för mig är självklart att statsmakterna måsle ange ramar för högskoleutbildningeni olika avseenden och falla övergripande beslut om resursernas inriktning,lokalisering och fördelning i stort, lika olyckligt för den fortlöpandeförnyelsen och för del lokala engagemanget i planerings- och utvecklingsarbetettror jag del är att ha den typ av detafierad centralstyrning som vi f n. harinom t. ex. de filosofiska fakulteternas område. Där resurstilldelningen ärrelaterad till studerande-antalet pä den enskilda studiekursen och därföfiaklligen vafie fråga om inrättande av nya studiekurser och nya ämnesområdenmåste prövas ända upp i regeringen. Och där del finns centralt fastställdariksgiltiga nor-malsludieplaner för varenda studiekurs i landet. Päbåda dessa punkter, och på många andra, innebär högskolereformen radikalt nyaprinciper och en väsentligt ökad lokal handlingsfrihet. Den som envisas med althävda all della är en cenlralislisk reform den kan jag inte betrakta som annat än antingen ovetandeeller ohederiig. Fråganom decentralisering hör nära samman med frågan om fördelning av ansvar ochinflytande mellan olika intressen och mellan olika nivåer ihögskoleorganisationen. Del är självklart, att de som är verksamma vidhögskoleenheterna i kraft av sin sakkunskap och sin närhet lill ulbildningenoch forskningen skall ha en stark slällning i den lokala planeringen ochledningen. Lika självklart är del för mig all på de nivåer i organisationen därman mera skall se till högskoleutbildningen som helhet, dess förhållande lillden nationella eller regionala omgivningen och dess fördelning mellanutbildningsområden och olika orter och regioner - där måste högskolan ledas iformer som anknyter lill vad som gäller för offentlig verksanihei i allmänhet.Del betyder alltså styrelser och andra organ som har betydande inslag avallmänna iniressen, av företrädare för del samhälls- och arbetsliv somhögskolan skall fiäna. Proposiiionenförsöker över hela högskolan förena dessa två aspekler pä verksamhetens ledning- den förvaliningsdemokraliska, som rör de anställdas och de studerandesinflytande, och den poliiisk-demokraliska, som rör de allmänna intressenasinflytande. Detfinns slora skillnader i della avseende mellan olika delar av högskolan.Med den helhetssyn som ligger till grund för reformen kan dessa skillnader principielltinte försvaras. Genom all siärka inflytandet för Sluderande och anställda, därdel är outvecklat, och siärka allmänintressenas ställning, där den ärsvag, fär vi i dubbel mening en demokratiserad högskola. Till de posiliva drag i universitetsutbildningens tradition som del nugäller all vidareutveckla och föra ut inom hela högskolan hör givetvisanknytningen till forskning och de förutsättningar den ger Reformeringav högskoleutbildningen m. m. Reformeringav högskoleutbildningen m. m. för en kritisk ochproblemorienierad attityd' i ulbildningen. Delråder uppenbarligen en bred enighet om att vi skall försöka ge ökade inslag avvetenskapligt och kritiskt tänkande och en större anknytning till forskningoch forskarutbildning ocksä till den del av den vidgade högskolan som hillillspräglats av mer "skolmässiga" arbetsformer. som det ärvikligt att slå fast att kritiskt medvetande och ifrågasättande av etablerademönster inle skall förbehållas den högskoleutbildade, är det naturiigt allställa särskilda krav på all förmågan i dessa avseenden utvecklas påhögskolenivå, där de sluderande har mer omfattande kunskaper och erfarenheter. Detfinns - del vill jag understryka - inle nägon motsättning mellan kraven på äena sidan kritisk skolning, å andra sidan yrkesförberedelse. Arbetsmarknadensmönster och behov påverkas självfallet bl, a, av innehållet i den utbildningsom olika grupper av yrkesverksamma får. Del är en felaktig och konservativuppfattning all tro alt en yrkesinriktad ulbildning måste innebära ett stöd förstatus quo, för det en gång givna. En kritisk och problemorienieradyrkesutbildning av del slag som vi skall syfta lill för hela högskolan ökartvärtom förutsättningarna för en fortlöpande förnyelse av arbetslivet. Tillde viktiga inslagen i högskolereformen hör principbeslutet att samspel mellangrundutbildning och forskning och forskarutbildning skall utvecklas över helahögskolefäliel, berikande för båda verksamhetsgrenarna. Delgäller att ge olika slag av yrkesinriktad högskoleutbildning naturiigapåbyggnader i form av forskarutbildning och annan ulbildning på moisvarandenivå och alt därigenom ocksä bredda högskoleforskningens inriktning mol nyaproblemområden. Ettomfattande planerings- och utvecklingsarbete inom skilda områden vidtar nu föralt stegvis förverkliga denna princip. Grundförutsättningen blir i och meddagens riksdagsbeslut given, nämligen att man inle en gäng för alla kan skifiamellan en forskningsanknulen, "akademisk", del av högskolan och enannan. Au den förutsättningen gått upp för flerlalel debattörerser jag som' en av vinsterna med den debatt som förts om och kring U 68:sförslag. Forskningenoch forskarutbildningen är inle huvudobjekt för högskolereformen men berörs ibetydelsefulla avseenden. Det är självklart alt den problemorienlering avgrundutbildningen som jag berörde underiättas av att också själva den säatt säga "kunskapssökande" delen av högskolans verksamhel,forskningen och forskarutbildningen, är problemorienierad. Behovet av nyaformer för högskoleforskningen har blivit alltmer påtagligt itakt med de ökade kraven på tvärvetenskaplighet och pä samarbete mellan olikadiscipliner, även inom skilda fakullelsområden. Den traditionellauniversitetsorganisationen har visat sig ha svårt all bereda utrymme för enforskning av della slag - till föfid bl. a. av den ämnes- ochinstitutionscenlrering som f n. dominerar verksamheten. Vid högskolan iLinköping - univer- silelel i - harman utfört ell intressant förberedande utredningsarbete som syftar lill attupprätta en ny, tvärvetenskaplig och tematiskt orienterad organisalion förforskning och forskarutbildning. Regeringen kommer all ge högskolan delbegärda uppdraget att fullföfia sill utredningsarbete i frågan och framläggamera konkreta förslag. Del blir anledning alt återkomma tillriksdagen med dessa. Den skisserade organisationen har såvitt jag förstår godaförutsättningar att bli någol av en förebild i en mera allmän ulveckling av denkonventionella organisationen för universitetsforskningen. Ulvecklingeni ger en antydan om inriktningen av forlsalla överväganden omhögskoleforskningens organisation m. m. Andra betydelsefulla forskningsfrågorhar behandlats av forskningsråds-utredningen, som i ett betänkande somavlämnades har skisserat en ny organisalion för forskningsråden,bl. a. innehållande förslag om avvägningen mellan vad man kan kallasamhällsrelevania och in-omvetenskapliga kriterier i rådens forskningsstödjandeverksanihei och därmed ocksä om avvägningen mellan allmänna intressen och experternas-forskarnasiniressen inom rådsorganisaiionen. Forskningsrädsut-redningen har ocksånyligen, mol bakgrund av bl. a. riksdagsultalanden i fiol, fålltilläggsdirektiv att ulreda frågor om förutsättningarna för en mera långsiktigforskningsplanering. Närdet gäller högskolan har forskarulbildningsutredningen i uppdrag att utredafrågor om bl. a. forskarutbildningens dimensionering. Detfinns, som jag framhållit i proposiiionen, anledning att ta upp frågan omhögskoleforskningens planerings- och ledningsorganisation lill mergenomgripande överväganden, när huvuddragen i den nya högskoleorganisationenlagts fasl vad beträffar den grundläggande ulbildningen och den förgrundutbildning och forskning/forskarutbildning gemensamma organisationen istort. Regeringen kommer därför att ge forskarulbildningsutredningentilläggsdirektiv alt behandla också denna fråga. Självklart skall del göras motbakgrund av del vidgade högskolebegreppel och den slrävan lill samspel mellangrundutbildning över hela högskolefäliel som jag tidigare berört. Därmed kommerylleriigare en byggslen i den nya högskolan att kunna läggas inom några är. Jag vill också säga några ord om distansundervisningen, som det i ochför sig blir anledning alt senare återkomma till med. Utskottetansluter sig i sitt betänkande lill den uppfattning som jag framförde iproposiiionen, nämligen alt distansundervisning och andra nyadistributionsformer är etl viktigt och delvis nödvändigt komplement lillulbildning i regufiära former vid permanenta enheter, men att den inle kan sessom alternativ lill sådan ulbildning. Jag citerar: "Utskottet utgår frånatt även den nya högskolan kommer all la vara på möjligheterna att med hjälp avdistansundervisning nå ylleriigare studerandegrupper." Molden bakgrunden har jag svårt all förslå meningen med den gemensammareservationen från , vpk och . 1 reservationen pekas påbehovet av elt eleruniversilel av den typ som finns Reformeringav högskoleutbildningen m. m. Reformeringav högskoleutbildningen m. m. a. i Storbritannien.TRU-kommillén har, som alla vet, inte haft lill uppgift att bedrivaförsöksverksamhet med distansundervisning när det gälleruniversitetsutbildningen. Visseriigen har TRU medverkat i några av UKÄ:sdelprojekt med decentraliserad universitetsutbildning. Kommitténs huvuduppgiftär emellertid att producera bild- och fiudprogram och annat material förförskoleverksamheten och inom vuxenutbildningen. Kommittén kommer för övriglalt lägga fram sina förslag . 1 det förslaget behandlasemellertid inte distansundervisning när det gäller universitetsutbildning. Somriksdagens ledamöter torde erinra sig beslöt enhälligt atthemställa hos regeringen att frågan om ett svenskt eteruniversitet eftermönster av del brittiska skulle utredas. TRU-kommillén ficksedan i uppdrag att svara för utredningsarbetet. Enligl vad jag inhämtat kommerkommittén att framåt hösten lägga fram sill betänkande om distansundervisning.Enligt uppgift kommer kommittén då all redovisa elt antal alternativa modellerför alt integrera distansundervisning i det svenska utbildningssystemet. Skälettill att kommittén inte framlägger sina synpunkler i näsla vecka tillsammansmed del övriga beiänkandel är att man har velal avvakta beslut i dagbelräffande högskolans organisation. Detförvånar mig alt man frän flera partier i nu kräver att riksdagenskall begära att regeringen lägger fram förslag om etl "eter-universitetenligl ungefär sanima modell som i ". Har nu riksdagenenhälligl beställt en ulredning om jusl de här frågorna är del väl rimligt allförst avvakta del förslaget innan man bestämmer sig för modell och innan manvidtar några åtgärder. Somframgår av propositionen har jag den uppfattningen att dislans-undervisning kanutgöra etl positivt tillskott till högskoleutbildningen. Distansundervisningkan aldrig bli en ersältning för den regufiära högskoleutbildningen mendäremot elt viktigt komplement. När det gäller den närmare organisationen avdistansundervisning trorjag del är klokt av TRU-kommillén all knyta an sinamodeller till den nya högskoleorganisationen. Delär frän niånga synpunkler vikligt att distansundervisningen, i ett litet landsom värt, integreras i högskoleorganisationen och att den inte bedrivs heltfristående. Del är också högst tveksamt om del i värt land finns underlag förensådan verksanihei som bedrivs vid i . Jaghade förmånen att få träffa rektorn för , sirWalter , som bl. a. talade om all bara har ett utbud av 80kurser. Landet var för litet, sade han, för att fler kurser skulle kunnaerbjudas. faktum måste ju gälla i betydligt högre grad för oss. Vidarekomnier man inte att kunna klara, sade han också, forskningsanknytningen genometl hell fristående dislansundervisningsuniversiiel. Del är säkerligen också enfördel att den regufiära högskoleundervis- ningen ochdistansundervisningen integreras. Genom ett nära samarbete kan man fä posilivaerfarenheter från distansundervisningen, som kan användas för annanundervisning och tvärtom. Tillsist, herr lalman! Jag har här bara kunnai antyda några väsentliga inslag i denreform som skall besluta om. Allmänl vill jag betona att vi nu läggeren principiell grund och ger riktlinjer för etl omfattande arbete med attförverkliga reformens olika delar. Pä mänga punkler blir del anledning attunder återkomma lill och redovisa bl. a. resultat avorganisalionskommittéernas arbete. Iell längre perspektiv kan man uttrycka förhoppningen all det fortsattareformarbetet i fråga om högskoleutbildningen även på staismaktsnivå skallkunna få formen av successiva ställningstaganden lill förslag som utarbetatsinom den nya mer sammanhållna organisationens ram. Reformeringav högskoleutbildningen m. m. iSlaffanstorp (c): Del förslag lill reformering av högskolan som om några limmarlar slällning lill är en belydelsefull milstolpe för den eftergymnasialautbildningen, för forskning och vetenskaplig utveckling och därmed for vårtfolks fortsatta kulturella och materiella välfärd. Reformeringenav högskolan under 1960-lalel kom som nödvändiga ulbyggnadsetapper, föranleddaav den dä starkt ökande studerandeslröm-men. På 1960-talel ökade antaletsluderande bortåt fyra gånger från del antal som fanns 1960. Ökningenkulminerade /66 till 1970/71, då antalet närvarande studerandevid universitet och högskolor ökade från 67 000 till 121 000. Den expansionenhar betytt mycket i olika av.seenden. Den har emellertid inte kunnai ske utanvånda och lokala besvärligheter. fick upplevaövermäktiga administrativa problem. Del hände att en ullovad tentamen fickinställas beroende på bristande personella och kanske ekonomiska resurser. Denenskilde studenten kom därvid i kläm på ell säll som kunde vara ganska bittert. Densnabba kvanlilelsökningen åstadkom även ett akademikeröver-skolt päarbeismarknaden. En av U 68:s första åtgärder blev all försöka prognostiseraarbetsmarknadens akademikerbehov. Det visade sig vara myckel svårt all mednägon säkerhet göra delta. Del tycks som om vi dock ändå kan konstalera allnäringslivet på det hela tagel kunnai ge sysselsättning ät det slörre antaletakademiker. Del beror säkert på att man undan för undan upptäcker de värdefullakvalifikationer den välutbildade arbetskraften har. Denslora siuderandeökningen skedde främst vid de fyra slora universitetsorterna.Den överkoncenlration som där uppstod blev lill nackdel med en mängd lokala svårigheteroch problem. efteriyste pä ell ganska tidigt stadium ökade resurser ochframför allt decentralisering av högskoleutbildningen - della som ett led i endecentralistisk samhällsutveckling. Jag komnier här gi- 5 prolokoll 1975. Reformering av högskoleutbildningen m. m. vetvis all även ta upp ochsenare kommentera de påståenden som synts i tidningarna om utskottetsbehandling av intagningsbegränsningen. Jag vill dock ge en bakgrund tillcenlerns utbildningspolitiska uppfattning belräffande högskolan. Redan1963 framförde i Brämhull och jag i krav om decentraliseradutbyggnad av högskolan. Det var motionen 1963:321. Insikten om att endecentralisering är nödvändig för att högskolans utbildningspolitiska ochjämlikhetspolitiska målsättning skall kunna förverkligas har således varitcenlerns ledsfiärna under myckel lång lid. Den linjen markerades ocksä imolionen FK 1965:781, med anledning av proposifionen om utbyggnad avulbildningsfllialerna. Idelta sammanhang vill jag även peka pä den partimolion vi frän cenlerns sidalämnade till riksdag (AK 1970:310). Där begärde vi högskoleutbildningpå 15 nya plalser. Vi säg en sådan ulveckling som ell viktigt led i arbetet päatt göra högskoleutbildningen tillgänglig för fler - inle minst människor frånsvagt studiemotiverade mifiöer. Vi pekade ocksä på nödvändigheten av att byggaul filialerna så all de får en med moderuniversileten mer likvärdig slällning. Den nu förestående fortsatta decentraliseringen av högskoleutbildningenär alltså en stor framgång för de centerkrav som driviis sedan läng tid lillbaka.Centerpartiet slår vakt om reformen utifrån denna decentralisiiskautgångspunkt. U68 ändrade under sill arbete vissa i starten lanserade attityder. Del var enfördel. Men ändå gick tiden förbi ulredningen, främst genom alt antaletsluderande böfiade minska. Utredningsförslaget möttes också av en ganska bisterremisskritik. Den poliliska oppositionen var också Slarkl kritisk. Denpoliliska referensgruppen till U 68 hade inle, som vi redan de första årenkrävt av regeringen, tillåtits ingå i utredningen som fullvärdiga ledamöter. 1974avlämnades partimotioner i dels gemensamt frän cenlern ochfolkpartiet, dels från . I dessa krävdes en parlamentarisk översynav U 68. En beredning av parlamentariker blev ocksä tillsall. Resultatet av beredningensarbeie blev en bra skiss för en högskolereform utifrån dagens situation. Denstarka remisskritiken mot U 68, som hade mullrat som elt hotfullt åskväder,blev nu ganska dämpad och kan närmast jämföras med en mild västanfläkt. U68-beredningen lade en del missförstånd lill rätta. Därvid logs slörre hänsynlill universitetens frihet. Där lades upp förslag som framför allt log sikte påden nya sluderandesilualionen. På ett realistiskt sätt poängteradesursprungsförslagets värdefulla förslag om en decentralisering av högskolan.Även om inte beredningen blev enig höll dock majoriteten kvar de slorahuvuddragen, däribland som sagt en decentralistisk grundsyn ilokaliseringsfrägan anpassad efter vad som är realistiskt möjligl. Denuppfattning beredningsmajorilelen haft har karakteriserat propositionen.Propositionen har ocksä mottagils med betydligt slörre gillande än ulredningen. Vidutskottsbehandlingen har nämnda synsätt pä högskolan i stort sett förts vidare.Några väsentliga korrigeringar av proposiiionen har dock gjorts. Dekorrigeringarna har gjorts under medverkan dels av en majorilel bestående avsocialdemokrater och centerpartister - t. ex. beträffande antagningen - dels avoppositionen gemensamt inbegripet vpk och dels av hela utskottet. Från cenlernssida har vi på etl par väsentliga punkler måst reservera oss mol utskottetsförslag. Dessa reservationer kommer att beröras av andra cenlerriksdagsmän häri dag. För egen del kommer jag i del föfiande endasl, såsom jag redan lidigarehar sagl, att uppehålla mig vid dimensionering och antagning - eller de s. k.spärrarna. Jag skall också nämna något om del av utskottet förändrade urvaletav behöriga sökande lill högskolan. har i sin motion 1975:1876 tydligt framhållit följande. "Avallmänna, sociala och demokratiska skäl, men också med hänsyn lill högskolansvidgade uppgift inom utbildningssystemet, är del viktigt all högskolan öppnasför nya grupper i samhället." Nuutestängs mänga genom gällande bestämmelser, avståndet lill utbildningsorten,ekonomiska villkor osv. talar för all vi måste ge nya grupper tillgängtill högre utbildning och framför allt att utbildningsutbudet blir sä nära ochtillgängligt som möjligt för den enskilde. Givelvis bör delta ske utifrån enbedömning av resurserna på de olika orterna. Vi upplever att vissafilialer har svårt all rekrytera. De stora universitetsorterna utövar entraditionsbunden dragningskraft pä många sluderande. Vill vi mena nägol med endecentralisering av ulbildningen, fär vi även i förväg planera för de olikahögskoleenheternas resurser. En sådan planering måste ske av regionslyrelsen,men i första hand av styrelsen för den berörda enheten. färalltså inom sin resursram avgöra linjernas art och storiek. Kvantiteten vid defria utbildningslinjerna kan på detta sätt bli ganska tänjbar - särskill medbeaktande av att en ökning av den övre planeringsgränsen frän 38 000 till 42000, som utskottsmajoriteten förordat, skall ske om studerande-tillströmningensä motiverar. Till en viss del kan man i den planeringen utgå frän prognoser avarbetsmarknadens behov och möta dess krav genom en studie- och yrkesvägledning. Urvalet av behöriga sökande lill de ulbildningar som har ell begränsatantal utbildningsplatser kommer med all sannolikhet alt ytterligare bli föremålför prövning vid åtskilliga tillfällen. Vi har från sidaframhållit i vår moiion att urvalssyslemel skall formas så, att det främjar enjämnare social rekrytering lill högskolan. Samiidigi måsle del utformas så, alldel inte skärper betygscentreringen av undervisningen i gymnasieskolan. Vi harförordat ell system som stimulerar lill jämnare social rekrytering men medbibehållen rätt lill direkiövergäng från gymnasieskola lill högskola.Kompeienskommilténs förslag tillgodosåg i hög grad della syfte. Propositionensförslag däremot innebar en 15-procentig kvot av enbart betyg och alltså en85-procentig Reformeringav högskoleutbildningen m. m. Reformeringav högskoleutbildningen m. m. Det systemet har inte prövats och är inle utrett. Inomcenlern har vi mera gäll pä kompetenskommitténs förslag, men underutskottsbehandlingen har vi kommit fram till ett system som fyller de krav somangivits i motion och som innebär alt av sökande inom kvolgruppernaI och 2, dvs. sökande med 3-ärig resp. 2-ärig gymnasieskoleutbildning,garanteras inträde på enbart betyg. Övriga behöriga sökande inom kvotgruppernarangordnas efter betyg och arbetslivserfarenhet, men sökande medarbetslivserfarenhet garanteras alltid minst 20 96 av platserna. Propositionenhar således i delta avseende modifierats i hög grad i riklning molkompeienskommilténs förslag. Delhär systemet är förhållandevis enkelt och kan överblickas av envar. Syslemet ärutvecklingsbart, om det skulle visa sig alt systemet inle tillgodoser deintentioner som bl. a. vi i cenlern angivit i vär moiion. Del är ju sä altdessa regler kommer att behöva justeras bl. a. beroende på förändringar istuderandelillslrömningen och beroende pä betygens utformning inom gymnasieskolan.Men - och del är myckel vikligl -vi har också frän utskottets sida sagt, allefter någon tids erfarenhet av detta urvalssyslem skall det äter presenterasför för bedömning av utfallet. Vihar i vår motion 1876 anfört att vi i dagens läge med nuvarande studerandeanlalinte har behov av all införa nya spärrar på de linjer som f n. är ospärrade.Ingen har yrkat nägon förändring när det gäller de linjer som ärspärrade. Därom blir det alltså ingen diskussion. De linjer som har fritttillträde kan ha detta . Om en generellanlagningsbegränsning bedöms nödvändig, bör frågan underställas riksdagen.Denna konstruktion tillgodoser i alla delar de inteniioner som ligger bakomcenterpartiets moiion. Med anledning av den diskussion i pressen där man päslätt att centernövergivit sin motions principiella inställning till antagningen vid de nu frialinjerna vill jag göra några ytterligare påpekanden. Vi skall därför synautskottets skrivning utifrån den decentralisiiska grundinställning värt partihar och som jag rätt utförligt uppehållit mig vid i del föregående. Idirekt anslutning lill ceniermolionens text anför ulskottet: "Med de ramarför kapaciteten i den grundläggande högskoleutbildningen som utskottet förordarfinns del, som påpekats bl. a. i niotionen 1975:1876, anledning all anta attbehöriga sökande lill högskoleutbildning, som f n. har fritt tillträde, underöverskådlig lid kommer att kunna beredas önskad ulbildning enligl dessaprinciper." Om man får en kraftig tillströmning av studerande tillhögskolan, sä att tillgängliga resurser i en läroanstalt inle räcker, behövsgivetvis något instrument för att möta den ulvecklingen, och utskottetfortsätter: "Om härvid inle alla som önskar ulbildningen i fråga kanberedas plats, är det vikligt att det finns ett inslrument som visar om önskadutbildning finns tillgänglig pä annan ort.