prot · FY0991 · 1975-12-31 00:00:00 — Ty ytterst blir ställningstagandenaberoende av en värdering av det samhälle man önskar, och pä den punkten finnsinga särskilda experter. Samtidigthärmed har mycket ingäende utredningar genomförts om olika sidor avenergifrågan. Vi har inte fallit för lockelsen att först låta oss drivas in ien ståndpunkt och sedan lägga den till grund för vår analys av behov ochmöjligheter. Delhar talats mycket om moral i energidebatten. Del är fullt respektabelt. Kanskeman ibland glömmer att det också ligger moral i alt borra och äter borra ifrågor som rör terawatt och energibalans, fördelningen mellan elkraft ochbränslen, olika risker i samband med kärnkraften men ocksä i samband med andraenergikällor, konkreta möjligheter lill besparingar osv. för att få ettfullödigt faktaunderlag. Pädenna väg har vi kommit fram till de förslag till energipolitikens utformningsom nu behandlas i . I helhetsavgörandet finns inga absolutasanningar. Det är fräga om bedömningar. Men jag har blivituppmärksammad pä från utländskt häll att det inte finns något land som säambitiöst som vi satsar pä att forma en sammanhängande och långsiktigenergipolitik. Bakomdenna energipolitik slår den socialdemokratiska riksdagsgruppen enig. Vi harlagit vår ståndpunkt, vi tar vårt ansvar. I politiken i en demokrati är delalltid nägon som lill sist mäste vara beredd att fatta besluten, ta ansvarelför helhelén, inte bara i de delar .som ter sig lockande och som kan acceplerasav alla ulan ocksä i de delar som ler sig svåra och där ansvarel mäste innebäraen påfrestning. Och om demokratin skall kunna bevara sin handlingskraft, dåmåste vi kunna ställa in de dagliga besluten i ett långsiktigt perspektiv. Detfinns tillräckligt niånga demokratier som försvagats av oförmågan hosbeslutande församlingar att samla sig kring beslul. De har blivit lekbollarför opinionens kastvindar. Del är någonling helt annat än alt förankra besluteni en bred demokratisk debatt. Energihushållningen, tn. Energihushållningen,m. Motståndetmot energipolitiken har framför allt riktat sig mot användningen avkärnkraften. De grupper som företräder detta motstånd har på olika säu kommittill tals. Jag har lyssnat till dem under energirädets sammanträden och i mängaandra sammanhang. Jag respekterar deras uppfallning, och jag vill gärnatillägga att kritiken varit värdefull därför all den riktat uppmärksamheten påkärnkraftens risker, stimulerat skärpta insatser pä delta område och manat lillförsiktighet. Menjag kan inte dela deras helt negativa uppfattning. För det försia: Jag har vidåtskilliga tillfällen redovisat de skäl som manar lill försiktighet vid enutbyggnad av kärnkraften. Men jag har kommit till övertygelsen att desäkerhetsrisker som är förbundna med reakiordrift och förvaring av avfall skallkunna bemästras på etl rimligt sätt. För del andra: De risker som är förbundnamed andra tillgängliga energislag, framför allt ofia, är ur långsiktig synpunkiförmodligen större. Jag känner oro för vad en forcerad ökning av förbrukningenav ofia och kol skulle kunna leda lill för kommande generationer, t. ex. genompåverkan pä klimatet. För det tredje: De risker för sysselsättningen och för enförsämrad levnadsnivå, som skulle föfia med alt nu avstå frän kärnkraften, ärsvårare att bära för oss alla. Exaktaberäkningar är alllid vanskliga. Men skillnaden mellan och regeringensenergibalans på induslrisidan kan enklast uttryckas pä det sättet att centernsförslag skulle innebära 150 000 färre jobb inom industrin 1985. Det är detnärmaste man kan komma. Då har jag ändå lagil hänsyn lill all förslagskulle innebära en lägre produktivitetsutveckling, och därmed sämre reallöner.Detta betraktar jag som en mycket stor risk för vanliga människor. HerrFälldin har litet vanskligheter med sina siffror. Han anförde som etthuvudnummer i deballen att elförbrukningen inom industrin mellan försiakvartalet 1973 och försia kvartalet 1975 bara hade stigit med 1 96. Det varbeviset för att kalkyler kunde hålla. Närman tillar litet närmare på denna uppgift, visar det sig all den väsentligafiirklaringen till denna förhållandevis låga ökningstakt var att påsken inföllunder men . Det finns 60arbetsdagar på etl kvartal, och tappar man tre av dessa, gör del ett antalprocent pä elförbrukningen. Därmed är nästan hela skillnaden förklarad. Omman i stället lar lolvmänadersperioder, så att man slipper bygga sina kalkylerpå påskens förläggning och slipper ta hänsyn till hur himmelsfärdsdagoch pingsten råkar infalla, får man en ökning av elförbrukningen pä 6,5 96. Omman ser pä elkonsumtionen de fem försia månaderna innevarande år, finner manatt ökningen ligger pä 9 96. Våra kalkyler stämmer alltså ungefär. Och deltatrots alt man fick en ganska stor besparing initi-almässigt, genom mycketkraftigi höjda priser och stora besparingsin-salser inom induslrin, som inlekan upprepas vafie är. Det är litet pinligl attbygga sina kalkyler pä påskens förläggning olika Det står emellertid inågon män som en symbol för beräkningsmetoder i vissa avseenden. Centerpartietvill gärna framställa sig som motståndare till kärnkraften. Men i själva verkethar cenlern sagl ja till vad man i agitationen kallar för kärnkraftssamhället.Man vill framställa sig som kärnkraftsmolstän-dare men representerar i självaverket en kärnkraftsopportunism. Jag skall visa varför delta omdöme måste ansesvara korrekt. Fördel försia: Så sent som i fiol förklarade , som ändåmåste anses vara en auktoritativ talesman för sitt parti, att "om man--- flnner attvi inte kan la kärnkraft i vår fiänsl här framöver --- dä bjuder logiken attvi stoppar dem (de kärnkraftaggregat) som är i gäng också". Ochstrax efter bejakade frågan "om inle logiken med dettasynsätt krävde all man måste riva alla kärnkraftverk i ". Imars lanserade centerledaren tanken på alt kärnkraftverken i drift bordeplomberas. Något senare blev del fråga om all cenlern ville förbereda enplombering, ylleriigare nägol senare all fem aggregal borde fä förbli i driftlill dess deras fariighel bevisats. Logiken har således varil på drift. Därtill återkommer jag. Fördet andra: har gjort den långsiktiga förvaringen av del högaktivaavfallet till en huvudfråga i debatten. Vår övertygelse är att denna fräga ärmöjlig att lösa och vi har därvid stöd av en i ston sett enig expertopinion.Herr har för sin del åkt runl till olika av landels kommuner och frågatom man i just den kommunen vill ha avfallet in på knutarna, som del har hetat.Centern har emellertid accepterat fem kärnkraftverk, placerade i ,och . De producerar avfall, som sä småningom mäsleförvaras. Skillnaden i avfallshanteringen för fem eller treiion aggregat tordevara relativt begränsad. Det säger han själv. Eftersom godtar femkärnkrafts-aggregat, måste man således anse alt avfallsfrågan är möjlig attlösa, annars vore partiels ståndpunkt fullkomligt orimlig och oansvarig. Fördeliredje: Cenlern anser alt man börskära ner energiförbrukningen kraftigt utöverregeringens förslag. Man lalar om en hushållningsplan. Dä borde man ocksä talaom vad den skulle innebära. Underalla förhållanden skulle del - för all minska de 50 terawatten pä elkraflssidan- behövas en härd central styrning av förbrukningen med förbud, kvoteringar,ransoneringar och mycket höga energiskatter. Vi skulle få acceptera en härdregleringsekonomi. Flera av kärnkraftens seriösa kritiker har öppet och ärligldeklarerat all de är beredda all ta den konsekvensen. Därav finns ingenting icenlerns framställningar. Heller ingenling om konsekvenserna för produktion ochsysselsättning, med det undantaget att centerledaren förklarat, att vi får varaberedda all betala priset att tusentals människor blir arbetslösa om vi läggerner kiirn-kraflsindusirin. Ärdet då förvånande all de personer som intensivtarbetat med dessa problem inle betraktar cenlerns förmenta moisiånd mot kiirnkraftensom en allvarligt menad politisk handlingslinje'' Energihushållningen,m. Energihushållningen, m. m. Fördet fiärde: (3m menar alt vi kraftigi bör hälla tillbakaenergiförbrukningen borde detta rimligen lä konsekvenser för politiken även päandra områden. Man borde vara återhållsam med förslag som leder till ökadenergianvändning. Så är ingalunda fallel, Cenlern förespeglar flerindustrijobb, framför alll i glesbygden. Men varie industrijobb kräver imedeltal per är, vill cenlern mot sina vallöften missgynnakollektivtrafiken. Del är att stimulera privatbilism och ökad energiförbrukning.Här i framlägger cenlern omfattande listor med stora överbud på deflesla av politikens fält. Man vill vidare ha större andel småhus, och del ärett obestridligt faktum alt det innebär en ökad energiförbrukning. Sammanlagetinnebär detta alt ställer ut en kraftig nota på ökad energiförbrukning,och del mä sä vara. Men min kritik går ul pä att man ena dagen ställer krav päökad energiförbrukning för rader av olika ändamäl, medan man niisia dag slällerkrav på minskad ökningstakt i energiförbrukningen. Det går omöjligen ihop. Fördet femte: För förklarade i Skånska Dagbladetalt "ceiiterparliet kan inte gä med i någon regering som lägger framförslag alt la kärnkraften i anspråk". Det var ett i och för sig klarlbesked. Därmed ville man lydligen ha sagt alt kärnkraftsfrägan för cenlern varsä viktig att den omöjliggiorde cenlerns deltagande i en regering där ickeövriga medverkande föfide linje. Envecka senare förklarade i att centerpartietinie kan gå med i någon regering som lägger fram förslag om alt la merakärnkraft i anspråk än som finns i gång . Ståndpunkten hade modifierats. Nägraveckor senare kom helomvändningen. Dä förklarade att ärberedd att sitta i en regering som administrerar etl beslut om en forlsatlutbyggnad av kärnkraften. För dem som trodde pä det första budskapet taladeherr nu om alt den ståndpunkten var cenlern villig ge upp för att fävara med i en regering. Det är möjligt alt det är en klok ståndpunkt - deltyckerjag i stort sell. Däremot tror jag inte att det är särskilt klokt altskapa förväntningar hos människor om en ståndpunkt, som man redan när hanen galförsia gängen är beredd att svika. De som i ärlig övertygelse är motståndarelill kärnkraften måste ju uppleva som sällsynt hällningslösi. Desom godtar ett användande av kärnkraft mäste ju ocksä uppfatta centerpartietsom sällsynt hällningslösi. Vihar således fäll bevittna en process där pä några månader harförflyttat sig frän O via 5 till i praktiken 13 kärnkraftsaggregat. Man låtsasvara mol kärnkraft men godtar i själva verkel del man kallar förkärnkraftssamhället. Man överlåter ål oss att la de svåra besluten och ansvaretoch hoppas väl kunna plocka röster på sin lätsaslek. Det är detta jag kallarför kärnkraftsopportunism. Delvi har sagt och del vi har lagt fram inför i energifrågan det slår viför. Inle därför alt vi med nägon osviklig förmäga kan skåda in i framliden med alladess osäkerheter. Inte därför att vi anser oss företräda nägon överlägsen morali bedömningen av dessa svära och ömtåliga frågor. Utan därföratt vi efterbästa förmåga sökt forma en politik som lar ansvar för del här landels framlid,för dess sysselsättning och ulveckling. HerrFÄLLDIN (c) kort genmäle: Statsministern är naturligtvis inte glad när regeringens. Vattenfallsoch andra kärnkraftsintressenters kampanj för mera kärnkraft inte har fåll slödhos folkel. Det förstår jag. Men för den skull borde statsministern inleunderlåta alt la upp de frågor som jag har ställt fram till granskning. Istället för han nu fram en mängd påståenden. Detförsia påståendet som statsministern gör är all cenlerns alternativ innebär 150000 färre jobb. Staisminislern försöker inte på nägol sätt visa hur han kommitfram till detta påstående. Jag har pekat på vad som enligt praktisk erfarenhettotalt är möjligt all spara in av industrins energiförbrukning under etl hellär. Jag har pekat pä konkreta exempel, där denna minskade energiförbrukning harvisal sig möjlig att förena såväl med ökad produkiion som med ökadsysselsättning. Dessutombortser statsministern från vad frägan gäller, nämligen pä vilket sätt 25 a 30miljarder kronor skall disponeras i framliden. Jag har klarat ut att vidisponerar pengarna för investeringar i hushållning med energi och ulvecklingav andra energikällor. herr statsminister, om en procents ökning under denna periodleder till vad statsministern påstår, vad kommer då en nolltillväxt all ledalill? Hur mänga jobb innebär del alt ni medvetet skulle ta bort 1990? Försökinle med sådana konstnummer. Närdet gäller elenergiförbrukningen är del inle jag som har böfial medkvartalsredovisning. Det har ni från regeringsbänken gjort. Påsken ligger påsamma ställe i almanackan bäde när ni talar om och när jag . Skillnaden är bara all i stället för all tala har jag lalal omtvä år. Dä är ökningen för industrin inle 1 96 . utan 0,4. och för helaenergiutvecklingen litet över 3 96. Del är ingenling som jag står här ochhittar på - det konimer frän sammanställningar och uppgifter ifrän stalisliskacentralbyrån. Statsministernironiserar över att jag ibland använt ordel stoppa, ibland har folk ställtfrågor om att riva och jag har bejakat, och ibland har jag talat om avvecklaoch plombera. Ja, jag har använt alla dessa ord, men vad är del för slörreskillnad i praktiken? Omvi stoppar kärnkraftverken så har man antingen all bara läla dem stå där, elleratt plombera dem för alt hindra all någon komnier dit och gör någol med dem. Omnågon kan hitta en metod all riva dem. kommer vi all bli lyckliga. gällerinle bara de verk som las ur drift . Vi skulle bli lika lyckliga om nägonkunde tala om för oss hur vi skall riva dem när de har fiiinai ut, sä alt deslipper slå där som monument i all evighet. EneigihushåU-ningen, m. m. Energihushållningen,m. Vihar inle någonsin tänkt låla de anställda direkt slå inför arbetslöshet. Del ärdärför vi krävt en avvecklingsplan. Del finns ingen anledning all Slå här ochpåslå alt vi skulle kasta ut folk i arbetslöshet genom våra åigärder.Avvecklingsplanen finns just för alt de anställda skall få möjlighet lill annatarbeie. Jag har sagl all man får la en sådan omställning, en sådanstrukturomvandling, precis som man har fäll göra del i andra fall. Fårjag nu i etl sammanhang tala om för statsministern hur jag ser på regeringsfrågan. Vi säger nej till att använda kärnkraft, sä länge säkerhetsriskernainle kan bemiistras. Självklart gäller della bäde när vi tar slällning här iriksdagen och om vi sune i en evenluell regering. Vi kan därför inle vara med ien regering som lägger fram förslag om att bygga ul kärnkraften. Päsamma sätt som vi här i arbelar för att, sä länge kärnkraftenssäkerhetsproblem är olösta, vi inte skall irygga energiförsöriningen viakärnkraft, pä samma säll kommer vi all arbeia för della i en eventuell regeringsom vi dellar i. Sedanär det närmast en självklarhel alt fram lill dess all vi har fäll igenom etlsådant beslul, måsle gällande beslul eflerievas. Vad är del för skillnad på denhär frägan och alla andra? Staisminislern måste väl ändå medge all regeringen färlov all efterleva de av fattade besluten lill dess regeringen fåttriksdagen alt falla ell annal beslul. Det är väl självklart. Menregeringsfrågan plågar naturligtvis statsministern. Skall kärnkraftsfråganligga till grund så flnns del bara en möjlig kombinalion: soci-aldemokrater ochmoderaier. Varförinle svara på mina frågor i slällei för all försöka krångla sig undan ocksådella med det slutliga avfallet? Här har man tagit ell beslut all bygga uikärnkraften och föreslår man all bygga ut mera. När jag pekar pä problemenmed avfallet har sialsminisiern inte någol svar all ge. I stället säger hantill oss: Hur skall ni lösa det dä? Vadär del för en regering vi har! Regeringen vet all vi har röslal mot kärnkraftensedan det fanns bara ell aggregal. Skulle det falla pä vårl ansvarati tala omhurdella problem skulle lösas'' Nej, la del politiska ansvarel, när ni nu harregeringsmakten! () kortgenmäle: Jag måste erkänna all del känns behagligt all representera ett lugnaretonläge för en gängs skull i debatien här i kanimaren. Vihar lagit ställning själva. Vi har gjort våra bedömningar själva. Del har inlevarit fräga om all "föfia " eller "föfia , ulan vihargjort våra analyser och mol bakgrund av dem har vi bedömt behovet av energi,tekniken och olika säkerhetsfaktorer. Fördel försia har vi således analyserat vilkel energibehov vi bör räkna med underde närmaste årtiondena och våra möjligheler alt spara energi ulan alteftersätta andra vikliga samhällsmål - vär välfärd, vär irygghei och vår sysselsättning. Fördet andra har vi blivit på det klara med all vi inle kan öka oljeberoendetutan all vi snarare måste minska det. Ekonomiska skäl, utrikespolitiska skäloch ocksä mifiöpoliliska skäl lalar för detta. Fördel tredje har vi inriktat oss pä all spara vattenkraft. Vi vill inte bygga ulvåra vattendrag stort mer än vad vi gjort. Fördet fiärde vill vi satsa pä förnyelsebara resurser. Därvidlag häller jag medherr helt och hället. Men vi kan inle åstadkomma de resurser vi behöverunder den lid som slår till förfogande. Därför måste vi salsa på forskning föralt om möjligt fä fram solenergi, vindkraft, fusionsenergi. Men vi vet alldelta kan vi inle klara förrän nägon gäng omkring . Dååterstår, för del femte, all se lill all vi kantillgodose det svenska energibehovet. Och dä slår bara kärnkraften lillförfogande. Jagvill upprepa alt vi har blivit övertygade om att riskerna med kärnenergin ickeär slörre utan snarare mindre än med all annan mänsklig teknik som vi använderi vår vardag. Innan vi kommit dithän har vi studerat vad expertisen sagl. Denöverväldigande delen av all tillgänglig expertis har hävdat denna uppfattning.Vi har ställt deras uttalanden emot kritikernas uttalanden och kommit fram tillövertygelsen alt vi kan acceptera kärnenergin. Andrahar icke blivit lika övertygade. De troralt det föreligger väldigt stora riskerför liv och hälsa. Den uppfattningen mä man ju ha - jag skall inte kritiseranägon för del. Men vad jag inte kan förstå är att de som har denna uppfattning- som anser att del är ansvarslöst att la nägra risker, som menar allkärnenergin är förenad med väldiga faror i säkerhelshänseende - ändå kan ta påsill ansvar alt acceptera ett antal kärnaggregat. Vi som är övertygade om allriskerna inle finns - eller är väldigi smä-vi kan göra della. Men de som harenmotsatt uppfattning, hur kan de acceptera att etl enda kärnaggregat skall varai drift? Del har jag myckel svårt att förstå. Vaddagens debatl gäller - det har klarl bekräftats - är inte elt ja eller nej lillkärnkraft. Alla partier har ju förklarat sig beredda att under de närmaste årengodta kärnkraft. All nägra är förespräkare för 13. andra för II ochnägra för 5 aggregat innebären renl kvantitativ bedöinning. Den förändraringenting i princip -att alla partier här har accepterat kärnenergin. Dettycker jag alt man skall slå fast. ThorbjörnFälldin talade om de väldiga investeringssummor som vi har all räkna med föralt bygga ut vår kärnenergi - 25 ä 30 mifiarder kronor i investeringar trorjagThorbjörn nämnde. Det är myckel pengar. Men beloppen skall ställas irelation lill vär ärliga oljeräkning, som lär ligga pä ungefir 13 miljarderkronor. Varie är iniporierar vi alliså fossila bränslen för omkring 13miljarder kronor. Investeringarinnebiir ju alt vi avslår en del av vår konsumtion för dagen för all salsa påframliden. kärnkraftverk slår i ungefär . Energihushållningen,m. Energihushållningen,m. om jag inte är felunderrättad. Det är på en så investeringskostnaderna skall slåsut. Driftkostnaderna är dessutom låga. Om man har delta i åtanke är jagövertygad om att siffrorna får hell andra proportioner än man annars kan fåelt intryck av. (Med anledning av att åhörare demonstrerade genomatt bl. a. uppvisa banderoller yttrade herr förste vice talmannen:Opinionsyttringar från åhörarna är ej tillåtna.) HerrHELÉN (fp) kort genmäle: Del finns juolika sorters underhållning! Statsministernhade tydligen hört talas om att när det spelas upp till dans finns det en delsom går dit för att föfia det vackra och njuta av tillställningen och andra somgår dit för au fä se ell rejält slagsmål. I statsministerns inlägg fanns detbåde en vacker inledning och sä i varie fall börian till ett rejält slagsmålmed . Jagfäste mig mest vid börian -det våren fin beskrivning av regeringens egeninställning. Men vad som förvånar mig är au statsministern ändå kan gå förbianledningen till att regeringen nu vill bygga ut kärnkraftsanläggningarnaulöver de elva reaktorer som redan är beslulade. Eflersom jag vet attstalsministern liksom vi andra har ont om lid i repliken skall jag bara ställatre korta frågor: Varföröverger regeringen riksdagsbeslutet ? Det är den första frågan. Denandra frägan är: Vad är del som händer niellan 1975 och 1978 med regeringenslinje som ökar handlingskraften i fräga om kärnkrafts-utnyujandet? Den tredje frägan är: Kan regeringen utlova; ävenefter del som har hänt i näringsutskotlet och efter vad har sagthär . au om det blir en ny reaktor i sä blir det en mindre iForsmark? i (vpk)kort genmäle: är ju det hellpoänglöst gentemot vårt parti, eftersom vi utgår frän samma ökning avenergiproduktionen som regeringen. Däremot kan vi med skälkritisera regeringen föratiden inte bedriver en ekonomisk politik som säkrarrätten till ett meningsfullt arbeie för alla. ulan en ekonomisk poliiik somhillills har hafl lill huvudlinje att stödja de stora kapitalistiska företagen,vilka ju har visat att de varit oförmögna att klara sysselsättningsfrågorna. Varligger dä ansvarel för sysselsättningsproblemet? Svaret pä den frågan ger sigsjälvt. Energifrågorna kan ju inle ryckas loss från sill allmänna ekonomiskasammanhang. Argumentet all stopp för vidare byggande av kärnkraftverk lederlill omfattande arbetslöshet skulle, om del var rikligl, ändå inle få varaavgörande, ifall det finns välgrundade skäl all stoppa en vidare utbyggnad avkärnkraften. Nubehöver elt stopp för kärnkraft inie betyda arbetslöshet. försöktevi.s.seriigen göra gällande alt jag hävdat all mindre energi innebär mera jobb,men jag iror all del är en tolkning som ensam är mäktig all åstadkomma.Vad jag har sagt, i polemik mot uppfattningen all ökad sysselsänning kräverkärnkraft, är alt del finns inget automatiskt samband mellan tillväxt ienergiintaget och ökad sysselsättning. Om del uppkommer arbetslöshet lill föfidav ell kärnkraftsslopp, sä beror del i sä fall pä alt avvecklingen har länmalsvind för våg ulan styrande åigärder frän samhällets sida. Men genomförs dealternativa insalser på energiområdet som vi har föreslagit, så torde del blimera. inle mindre sysselsättning vid en avveckling av kärnkraftsbyggandet. Vaddel gäller byggnadsarbetarna har vi nu ell brislläge i tillgängen pä sådana,och därför torde det inle möta nägra större svårigheler all föra överbyggnadsarbelare som är sysselsatta med kärnkraftsbyggen lill andra sekiorerpå byggområdet. Belräffandekonsekvenserna inom den svenska industri som levererar utrustning lillkärnkraftverk blir situationen för den mera komplicerad, men om en majoritet avsvenska folkel inle vill ha en utbyggnad av kärnkraften, så anser jag alt vi ärtvungna alt la de strukturella omställningar som blir en föfid av bortfallet.När det gäller leveranser till själva kraflverksdelen är det liten skillnad påolika värmekraftverk, varför leveranser till en ökad utbyggnad avkraftvärmeverk och induslriella mol-Irycksverk kan ge en viss kompensaiion. Omvi låter kärnkraftsulbyggnaden gå vidare, och om vi vid en senare tidpunktkomnier fram till all vi är inne pä fel väg - någol som vi för vår del anseratt vi redan är -ja, då får vi en omställning som kommer all bli mångdubbeltsvårare. Sålill sisl bara några ord om de socialdemokratiska rådslagsgrupperna, eftersomman från socialdemokratiskt håll hänvisar lill diskussionerna i de gruppernaoch lill deras värderingar. De är viktigare än opinionsundersökningar, har delsagis.