prot · FY0954 · 1975-12-31 00:00:00 — Jag ber med delta all få yrka bifall till de reservationer, där mittnamn förekommer, och i övrigl bifall lill utskottets hemställan. Underdetta anförande övertog herr andre vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Hen LEUCHOVIUS (m): betänkande nr 1, vilket vi nu behandlar iomgångar, berör anslag lill en mängd olika verksamheter inom jordbruksnäringen.Jag har för min del begärt ordet för att framlägga några synpunkter pä deavsnitt som berör , dess försöksverksamhet inom mifiö- ochdjurhälsoområdet, som bl. a. tagits upp i motionerna 871 och 872 med herrHallenius som första namn. Kravelpä ökad effektivitet i modernt lantbruk har medfört påtagliga förändringar avvär jordbruksdrift. Rationaliseringar, forskning och teknikens framsteg hardelvis tvingat fram en specialisering och andra skötselmeloder än dem vi hafttidigare. gäller inte minst på djurhållningssidan. Antalet besättningarav mjölkkor har minskal från 240 000 lill 68 000 år1974, Antalet mjölkkor har minskal frän 1,5 mifioner till 700000. Mendet har hänt ändå slörre förändringar inom andra djurområden. ex. 300 000 hönsbesättningar i landet, 1973 var siffran 43 000. Vihar alltså fått en minskning i antalet besättningar, men vi har fått en ökningav besättningsstorlekarna. Maskinerna och automatiken har ersatt den mänskligaarbetskraften i ganska stor utsträckning. Särskilt gäller detta i de slörredjurenheterna, de s. k. djurfabrikerna, som jag personligen inle har särskiltmycket lill övers för och som skapar miljöproblem både för djuren innanförväggarna och för omgivningen ulan-för. Vikräver en större produktion och en snabbare tillväxt av våra husdjur. Vikräver även sådana produkter av husdjuren som konsumenterna vill ha. Jag kannämna att mjölkproduktionen i en SRB-besältning harökat med 40 96 i genomsnitt. När det t. ex. gäller slaktsvin har under sammatid späckfiockleken minskat med 30 96. Del har skett en väsentligförändring av djurens mifiö som elt led i effektivitetsökningen.Vi har fått nya metoder, t. ex. flylgödselhan-lering. Vi har fält spallgolv ochburar. Vi har i olika avseenden fått en ökad mekanisering, som också kräver enannan ventilation än tidigare - vilken bl. a. skaparbullerproblem. Alltdetta har medfört ökade svårigheter för lantbrukarna. som dennautveckling ägt rum har vi haft all sälla oss in i nyheier på en mängd andraområden, där del ställs ökade krav på dagens jordbrukare. Om vi begränsar osstill kraven på kunskaper om all sköta djuren finner vi att den rationaliseringsom ägt rum inom animalieproduktionen - som oftast framtvingatsgenom arbelskraftssituationen - inte alllid pri märt har varit inriktad på all ge djuren en mifiö som tillfredsställde de ökade krav som föfier på en produkiionsslegring. Del har gjort all många djurägare har råkat ut för en ökad sjukdomsfrekvens i sina djur besättningar i form av kalvföriamningar, juverinflammationer, acelonemi etc. De djur som har ökat produktionen har oftast ocksä slörre krav pä sin mifiö. Somen föfid av de ändrade förhållanden i fråga om mifiö och djurhälsa som böriadebli skönjbara på 1950-lalel inrättade velerinärhögskolans institution försjukdomsgenetik och husdjurshygien en avdelning i är 1960. Där harförsöksverksamhet belräffande mifiöns inverkan på djurhälsan bedrivits underåren. Denna verksamhet har genomförts med hjälp av tillfälliga medel, som fränforskningsråd, regleringsmedel och jordbruket ställts lill förfogande. Kravenpå denna försöksverksamhet har successivi ökat. Genom den lagstiftningriksdagen har antagit om granskning i lantbruksnämnderna av nya djurmifiöerhar kraven på veterinär-högskolans husdjurshygienavdelning i med ens ökatmyckel starkt som tidigare finansieringskällor har sinat. Detär vid avdelningen i som den forskning bedrivs som skall ligga till grundför den rådgivning som sker på mifiö- och djurhälsoområdet. Forskningen iSkara är unik så till vida att den till största delen genomförs idjurbesättningar av olika slag. Den bedrivs alltså i form av en praktiskklinisk forskning. Del görs ocksä vissa modellförsök belräffande sambandetdjurmifiö-djurhälsa i form av beleendesludier. Detär inte alltid så lätt för lantbrjjkaren att i avinred-ningsdetafier och skölselanvisningar väfia rätt. Del är därför nödvändigtalt man får en försöksverksamhet på djurmifiö-djurhälsoområdel under ordnadeformer, sä all inle enskilda lantbrukare skall behöva bedriva sådanförsöksverksamhet och kanske därigenom både råka ut för ökadedjursjukdomar och i värsta fall bryta mot gällande djurskydds-bestämmelser. Delär nödvändigt all den av motionärerna och av velerinärhögskolans styrelseönskade försöksavdelningen vid Skaraavdelningen av och husdjurshygien inrättas för all göra delmöjligt att bedriva sådan forskning pä djurmifiö-djurhälsoområdel all manundviker situationer av del slag jag här har givit exempel på. Om den härförsöksavdelningen kommer till stånd, och jag hoppas 6 protokoll 1975. inneriigl att skall fatta ett sådant beslut, kan det nationalekonomiskt visa sig vara enmyckel god affär. Studier har givit vid handen all enbart juverinflammationernaberäknas kosta landet 110 mifi. Man vel all juverinflammationernahos nötkreatur lill allra största delen är orsakade av djurens mifiö. Hillillsvunna erfarenheter antyder möjligheter all minska frekvensenjuverinflammationer med åtskilliga procent. Genom all forskningen bedrivs utei praktisk verksamhet blir forskningsresultaten lätta all tillämpa för denenskilde jordbrukaren. Försöksavdelningenär angelägen också ur en annan synpunkt. Den förprövningsskyldighet av nyametoder och teknik i djurhållningen som är stadgad i nya djurskyddslagen kaninnebära en broms när del gäller nya metoder. Om man inte genom systematiskaförsök föfier upp dessa metoder, vågar troligen inte de regionala myndigheternaaccepiera dem. Mol den bakgrunden kommer försöksavdelningens verksamhet all innebäraen rationaliseringsvinst, då den möjligt att testa nya metoder ienlighet med vad som av departementschefen anförts i propositionen 31 är 1973. Detär en omfattande granskning av djurstallar som ur djurskyddssynpunkt ägt rumunder det första , nämligen av I 382 djurstallar med över36 000 båsplaiser för mjölkkor och rekryte ringsdjur för dessa. Om man vel att vafie hasplats i en nybyggd ladugård kostar ca . och i en ombyggnad ca , sä får man en uppfattning om vilka investeringskostnader det rör sig om, bara på byggsidan. Några felinvesteringar har vi absolut inle råd med i dagens samhälle. Denförsöksverksamhet som bedrivits vid bl. a. veterinärinrällningen i harbetytt mycket för oss lantbrukare och kommer med all sannolikhet an betydaändå mera i framliden. Med detta berjag alt få yrka bifall till reservationerna II och 12 och i övrigllill ulskoilels hemställan. Hen (): Efter ganska ulföriiga behandling av punkterna 43 och45 i belänkandet kan jag belräffande dessa fatta mig ganska kort. Jag villböria med all yrka bifall till utskottets hemställan under dessa två punkter,dvs. avslag pä reservationerna 9 och 10. Del gäller verksamheten vidSkaraavdelningen av ochhusdjurshygien. Utskottsmajoriteten föreslär ett högre anslag än vadreservanterna vill gå med på. Här gäller del att ge djurhållarna möjlighet attuppfylla kraven på hygien i djurstallarna och goda förhållanden för djuren iförening med en god ekonomi. För all man skall komma dithän spelarförsöksverksamheten en nyckelroll. Del gäller alltså att förena djurens behovav en väl anpassad och trivsam mifiö med kraven pä god avkastning. ProfessorEkesbo i framhöll vid etl symposium i är all mänga av denegativa mifiöfaklorerna, som åstadkommit all djursjukdomarna bland koroch svin inte längre minskar utan ökar, beror på att man har använt den nyatekniken fel. Men han tillägger att den nya tekniken räll använd kan medföraväsentliga fördelar både ur djurhälsosynpunkt och ur ekonomisk synpunkt. I eltannat sammanhang har han framhållit att man varken ur djurägarens ekonomiskaeller frän samhällets livsmedelshygieniska synpunkt bör accepiera en ökad frekvensav sjukdomar hos husdjuren därför att djurmifiön har ändrats av tekniska skäl. Detsäger sig självt att den enskilde djurhållaren inte kan experimentera sig framlill de bästa modellerna. Här behövs en myckel omfattande försöksverksamhet somkan bli lill vägledning för djurslallarnas utformning. Utskotlsmajorilelen ärockså övertygad om att det bär sig myckel bra alt satsa pengar för att den härforskningen skall fä bedrivas och fullföfias. Sedan,herr talman, några ord om reservalionerna 11 och 12. Den närmaste bakgrundenlill motionen 1551 angående forskningsresurser lill skogshögskolan, som jagtillsammans med centerpartister och moderater har föfil upp i reservalionerna11 och 12, är skogsuirednings rapport om den framtida virkeslillgängeni värt land. Oavsett om man vill kalla delbelänkandel en larmrapport eller omman vill använda mildare uitryck, så slår del hell klart att vi så snabbi sommöjligl bör tillvarata alla möjligheter alt uppfylla några viktiga krav när detgäller att hanlera den svenska skogen. Jag vill formulera dem i tre punkter: Vi bör ha högsta möjliga tillväxt. Det kräver engod värd av den växande skogen. Del kräver skydd mol skadeangrepp och detkräver en snabb och effektiv föryngring. Del gäller alt ta lill vara sä mycket som möjliglav det virke som skogsmarken producerar, så alt vi inle vid avverkning låter enalltför stor del av virket ligga kvar i skogen och ruttna. Vi måsle i det moderna skogsbruket ta hänsyn fillmiljövårdskraven, och här gäller det flera saker. Skogsbruksmetoderna måsteutformas sä att markens framtida produktionsförmåga bibehålls, och vi måsleockså ta hänsyn till friluftsliv och landskapsvärd. Precissom när det gäller att uiforma de bästa djurslallarna rör det sig här omproblem som den enskilde inte kan komma till rätta med med mindre än alt hanfår hjälp genom myckel omfattande forskningsinsatser. Det är därför vi harvelat göra den satsning som förordas i reservalionerna 11 och 12. Utskottetsmajorilel anser all vi bör vänta tills skogsulredningens arbete är slutfört.Det skulle betyda en förskjutning i liden , kanske mer, och vi lyckerall del dröjsmålet inte vore välbetänkt. Jag ber alt få yrka bifall lill reservalionerna 8, 11 och 12 och iövrigl till utskottets hemställan i det avsnitt vi nu behandlar. Hen (vpk); Jag skallnöja mig med alt bara ta upp tvä punkter eller rättare sagl eltkomplex. Ibetänkandet sägs att en försöksavdelning skall inrättas vid Skaradelen avinstitutionen för sjukdomsgenelik och husdjurshygien. Del är inle hell korrektatt använda fulurumformen. Flera talare har redan nämnt alt försöksavdelningeni allra högsta grad är inrättad och all del sedan inte mindre än bedrivsen unik forskning i för "all förebygga mifiöbelingade sjukdomar hoshusdjur. Vad del här gäller är alltså att slå vakt om denna försöksavdelning,alt ge den en så all säga officiell slällning, ja, rent av all rädda den. Förmin del lycker jag inle att det är principiellt särskilt lyckat att ell utskottgriper in aktivt i sådana här sammanhang; jag har själv varit myckel restriktivi della avseende. Som utskollsledamol har man i allmänhet inte tillräckligöverblick eller tillräcklig kännedom om speciella institutioner för all kunnata slällning. Bara vid ell par tillfällen har jag gått ifrån denna principiellalinje och del har varit när det funnits elt så entydigt och övertygandematerial att ell undantag varit praktiskt taget ofrånkomligt. Idella fall lade jag ned min röst under voteringen i utskottet och förbehöll migrätten all skaffa in mera material för att kunna la ställning. När jag fickdetta nya material, blev jag övertygad om att myckel snabba ätgärder ärnödvändiga för att inte denna unika försöksavdelning skall raseras. Problemetär ju att man inte har några resurser att driva försök ulan att man måste tiggaihop pengar från olika häll för kortare perioder och all det blir allt svårareall få forskningsanslag - del är ju härd konkurrens om dem. Manhar nu tvä forskare som varit vid försöksavdelningen . Del ärlivsviktigt för avdelningen att få möjlighel all behälla dem. All sälla unga,orulinerade veterinärer ulan ingående erfarenhet om lantbrukels ochdjursjukvårdens praktiska problem på en sådan praktisk miljöforskning som manutför där är inte realistiskt med hänsyn lill den slora omfattning ochbetydelse för rådgivningen som försöksresultaten fär. De tvä forskare man harär väl förtrogna med jordbrukets villkor. De har god praktiskerfarenhet av arbelel som distriktsveterinärer. Genom all försöksavdelningenfåren officiell ställning kan man garantera personlig erfarenhet på delta svåraområde. Jag vill alltså på dessapunkter yrka bifall till utskottets hemställan. Hen (); Jag vill säga några ord beträffande punkten 41, som gällerförsöksverksamheten vid lanlbrukshögskolan. Viär fem värmländska ledamöier här i som i motionen 848 har begärt attförsöksverksamheten på växtodlingsområdel i mellan-och skogsbygdernaintensifieras. Mol den bakgrunden har vi ocksä begärt ell högre anslag tillverksamheten i dess helhet. Ny teknik, nya sorter, räll gödsling m. m. är avmycket slor betydelse för jordbruksproduk- Skogs- ochmellanbygderna har i della avseende varit missgynnade, och en intensifieringav verksamheten måste lill. Utskottethar ställt sig positivt lill motionen men vill inle gä med på elt bifall lillden. Utskottet anser att det är möjligt att klara verksamheten inom dekostnadsramar som föreligger. Men jag måste säga all det går hell enkelt inte.För att en förbällring skall kunna ske måsle andra träda till och salsa pengar,och del har också jordbrukels föreningsrörelse fått göra i vissa fall. Jaganser det vara felaktigt att föreningsrörelsen måste gå in med pengar lill enverksamhet som den här, när man inte från sida kan klara delta. Menföreningsrörelsen har sett saken så att det är omöjligt all låta det gä påsamma säll som , och man måste för alt klara problemen tills vi får en annantingens ordning göra satsningar sä all försöken kommer i gång. Jaghar inle reserverat mig i utskottet-jag har bedömt det som omöjligt alt få ettbifall lill molionen. Men vi måste göra någonting - del är alldeles klart - ochjag skulle vifia vädja lill jordbruksministern som är inne i kammaren all vitill ell annat år får etl högre anslag lill försöksverksamheten. Skalljordbruket kunna hävda sig och skall jordbrukarna kunna få den upplysning somde behöver är det nödvändigt alt pengar står lill förfogande. 1detta sammanhang har vi också behandlat molionen 1561 av , ochtillsammans med i har jag i elt särskiltyttrande, nr 3, velal markera betydelsen av en samlad omprövning avförsöksverksamheten på växtodlingsområdet. En uppläggning som ger utrymme förbättre lokal anpassning erfordras, och vi behöver alltså fä de här frågornalösta. De är icke lösta f n. på ett tillfredsställande sätt. Hen (m): Jag vill försl säga några få ord om reservalionerna 11 och 12 somgäller bidrag lill skogshögskolans förvaltningskostnader och driftkostnader.Där har vi ju begärt en ganska kraftig ökning, beroende på alt vi anser att detnu måste satsas allt vad som över huvud taget satsas kan jusl på ökad skogligforskning. Jag tror inle all jag behöver uppehålla mig så värst länge därvid.Jag bara pekar på att även utskotlsmajorilelen i sin skrivning - alltså dendel som inte blivit föremål för någon reservation - talar om viklen av att vi iriksdagen får vela hur man länker lägga upp denna forskning. Jaghar för min del ell mycket starkt inlryck av all man under en lång föfid av årglömt bort all vi här rör oss med en biologisk företeelse - skogen är i högstagrad någol levande. Man har varit fången i ell kubikmasse- ochmekanikresonemang som kan hämna sig. Vi reservanter vill betona vikten av attjusl den biologiska delen av forskningen beaktas . enligt vad man meddelat från skogshögskolan, redan nu sätta i gång förfullt, och vi tycker all det inte finns någon anledning Del är därförsom jag yrkar bifall till reservationerna 11 och 12. Idet här avsnittet av debatten skall jag bara ta upp en fråga till, en fråga sombehandlas under punkten 52, bidrag till ulsädesför-ening. Utskottethar där varit fullt enigt, och jag har inte heller något annat yrkande än ombifall till utskottets förslag, men jag vill göra några kommentarer. Fråganär väl om inte linodlingen mera hör hemma under kulturutskottet än underjordbruksutskottet. Slödel lill själva linodlingen faller givelvis inomjordbrukets huvudtitel, men konsten att bearbeta linet ingår i vårakulturtraditioner. Den odling som förekommer är väl närmast hobbybetonad,och sedan värt eget linberedningsverk lagts ned måste linet beredas för handefter gamla nedärvda metoder. Efter lin-beredningsverkels nedläggning har manunder en föfid av är ända fram till nu kunnat täcka in behovet av lingam genomimport, men har den importen praktiskt taget upphört. I en del av de länderfrän vilka vi har hämtat vär råvara har man lagl upp ell subventionssystem somdirekt uppmuntrar lill odling av snabbväxande linsorler. Det betyder alt defibrer som man där fär inte går ihop med de höga krav som vi har och alltid harhaft i vårt land. På andra håll har fibrerna inte fått den rätta behandlingen,vilkel har gjort aU t. ex. tillverkarna av Vadstena-spetsar, till vilka linethämtas från , nu brottas med myckel slora svårigheter när det gälleratt få fram en råvara som kan användas till hemslöjdsalsier av så höga kvalitetersom del här gäller. Produkter av typen coilolin är ju inle detsamma. Härigenomhar inle bara våra dukar utan också bygdedräkter av den rätta kvaliteten kommiti farozonen. Pä ,sen är man t. ex. allvarligt bekymrad när del gäller möjlighetenall förnya dräklbeständet. Del går inte att få fram de absolut rättakvaliteterna som det måste vara pä ell sådant ställe. Manskulle kunna tala om en linkris. Att den tycks vara generell, inte bara kännbarför oss, är knappasl skäl för att låta den ha sin gång. Enligt utskottetsmening bör del vara möjligl alt inom ramen för tillgängliga medel stödjasjälva linodlingen, sä att den kan överleva. Men vad beträffar linodlingen ividare bemärkelse, alltså det som faller under begreppet linhanlering, får vihoppas alt regeringen beaktar sitt kulturella ansvar och att det finns sä passmycket tvärsamarbele mellan de olika departementen att vi inom en nära framtidutan särskild beställning frän får la slällning lill ettregeringsinilialiv lill åigärder som gör det möjligt för dessa traditioner attleva vidare. Skulle så inte bli fallet får vi väl återkomma. iHolmgården (c): Under punklen 41 i jordbruksutskottets förevarande belänkandebehandlas en trepartimolion, som i huvudsak sysslar med frågan om Röbäcksdalenoch jordbruksforskningen i övre . har blivit encentralpunkt för jordbruksforskningen i övre , och del behöver knappastsägas all vi är utomordentligt tacksamma för den verksamhet som där igångsattsoch för den utbyggnad som efter hand har skett. Jag har dock en myckel bestämdkänsla av alt utbyggnaderna ännu inle har kunnai ulnylfias i sin fullautsträckning pä grund av att bemanningen vid försöksstationen inte är vad denborde vara. Dellaär en fråga som har behandlats i jordbruksutskottet i följd, och etlpraktiskt tagel enigt jordbruksutskott har varit mycket positivt i sinaskrivningar. Men lyvärr har detta inle lett lill de resultat som vi har önskatoch emotsett och som vi måsle komma fram till om Röbäcksdalen skallkunna fylla den uppgift som den varit och är avsedd att fylla. 1 många fall harverksamheten vid försöksanstalten och vid de försöksstationer som lyder underRöbäcksdalen, t. ex. , fått bedrivas med medel som man fält från olikafonder eller med på annat sätt hopskrapade pengar. Men när del gällt all konkurrerahos de riksomfattande fonderna har man i Röbäcksdalen haft myckel storasvårigheter. Norrlandsfonden har burit upp åtskilligt av verksamheten framförallt på husdjurs- och trädgårdssidan. Men del ifrågasätts nu mycket starkt omNorrlandsfonden i fortsättningen skall lämna medel lill denna verksamhet. Delär med djup oro som framför allt vi i undrar vad som kommer allhända med de husdjursförsök som f n. pågår i . Vihar i vär moiion ställt en del.yrkanden. Försl och främst har vi yrkat att denbefintliga exlrafiänsien som slaiskonsulent i norriändsk växtodling skallpermanentas. Denna exirafiänst har funnits men har enbart bekostatsmed inbesparade lönemedel och andra tillfälliga bidrag. Det är orimligt all densom har en så väsentlig uppgift måste arbeta under sådana betingelser . Vi har f n. en utomordentligt skicklig man på denna fiänsl, och ärdjupt oroade för att han skall lämna den om han inle får en tryggare ochsäkrare anställning. Hans uppgift är försl och främst att föra utförsöksresultaten lill rådgivare och lärare i skolorna, till organisationerna,osv. Skall försöksverksamheten fylla den uppgift den är avsedd för är detangeläget att man får ul försöksresultaten lill brukarna. Vihar väntat - del vill jag säga med eftertryck - på resultat när detgäller försöksverksamhet i övre . Jag har varit jordbrukare i mer än 30år, och jag har varit förtvivlad över att del inte har häntnågonting, t. ex. när del gällt nya spannmålssorter, mera lämpade för dennorrländska spannmålsodlingen. är man på god väg att få fram resultat iRöbäcksdalen. Vi hoppas att fä fram nya so-.-ter som kange bältre utbyte. Trädgårdsförsöksverksamheleni har pågått , tror jag. Huvudorten för denna verksamhet har nuflyttats lill Röbäcksdalen, men har på förslag av jordbruksutskottetbeslutat att försöksverksamheten i skall vara kvar. Där har utförts ellutomordentligt gott arbete, men lyvärr har de irädgårdsförsöken praktiskt tagetvilat pä en enda människa. Viföreslär en förstärkning av den nordsvenska trädgårdsförsöksverksamhelen. Vimenar all man i första hand skall se lill alt en särskild försöksavdelning förnorrländsk trädgårdsodling inrättas vid lanlbrukshögskolan med placering vidNorrlands lantbruksförsöksanstalt. F. n. är silualionen den att verksamhetenleds ifrån . Ingenting kan vara orimligare än att ledningen för enförsöksverksamhet på della område finns i och kommer upp lill Norrlandmed ell par tre - oftast tre - års mellanrum för all se på den verksamhet somdär pågår. Det är mer än rimligt all man inrättar en särskild försöksavdelningi Norriand. Vi föreslär alt . av försöksanslaget överförs lill dennanya avdelning i Röbäcksdalen. Vi föreslår också att försöksanslaget utökas med140 . och att detta belopp tillförs den nya avdelningen för att klarakostnaderna för själva fältarbetet. Närdel gäller personalfrågan är det inte några stora insalser vi begär. Viföreslår att distriktsförsöksledarfiänslen i norra trädgårdsförsöksdistrikletändras till en statshorionomfiänst i norriändsk trädgårdsodling och att en nyförsöksledarfiänst inrättas. I realiteten innebär detta att en ny fiänstinrättas. Delhar utomordentligt länge talats om irädgårdsverksamhelens möjligheter uppe iövre och framför allt om dess förutsättningar all frambringa produkterav hög kvalitet, men det har hänt ytterst litet på del området. Vi hoppas nualt man skall kunna samlas kring de här förslagen för att därmed ge den stadgaål trädgårdsförsöksverksamhelen i som den så väl behöver, och framförallt hoppas vi fä en ledning för försöksverksamheten som blir föriagd uppe iNorriand; den bör inte sitta nere i . Jagber därför, herr talman, all fä yrka bifall till reservaiionen 8, som avserjusl denna fråga. Sedanvill jag, herr lalman, la några fä minuter i anspråk för att nämna något om deförslag som vi har avgivit under punklerna 47 och 48 angående anslagen tillskogshögskolan. Detfinns väl inle någon som ifrågasätter de ökade forskningsinsatser som vi därföreslår. Efter all ha läst skogsulredningens delbetänkande, vari uttalasfarhågor för all vi kommer att fä brist på skogsråvara, vilkel kommer allmenligt inverka pä de skogsindustrier som finns i olika delar av landet, måstedet slå klart för var och en all det är angeläget att så snabbi som möjligtangripa de här problemen.