prot · FY0940 · 1975-12-31 00:00:00 — Jag utgår tills vidare ifrån att de riktlinjer som dragitupp för vår vapenexport har föfits, och jag känner inget behov - i varie fallinte i avvaktan pä den redogörelsen - av att kritisera regeringen i dennafråga. Jaglycker nämligen, herr lalman, att neutraliteten över huvud tagel lämpar sigsällsynt illa som partipolitiskt tillhygge, vare sig den ulnylfias mot oppositionen,vilket ju hänt, eller av oppositionen mol regeringen. Minst av allt stärker ensådan debatt utlandets tilltro till att det i råder bred politiskenighet om neutralitetspolitiken. All föra en saklig debatt om hur vi skallställa oss i olika konkreta frågor är något helt annat - men dess värre mycketmera sällsynt. Sverigesröst behövs, i FN, vid de internationella konferenser som avlöser varandra,i den internationella debaiten som sådan. All ursäkta lystnad med all vi är såsmå är ofta ingenting annat än en önskan all slippa la ställning i besvärligakonflikter. För vi kan inle gärna hävda den meningen all världens problem baraangår dem som kan tala maktspråk. Viär en industristal som valt öppenheten och därför måsle säga nej till nationellslutenhet. Det gör oss för varie dag mer och mer ekonomiskt beroende av vad somsker i andra delar av världen. Alternativet till att lägga sig i och delta isamarbete är därför sällan oberoende, oftare att låta sig styras i stället förall vara med och styra. Viär en småstat och blir som sådan för varie dag mer och mer beroende av denpolitik som stormakterna för. Det som händer i , i , iSödra , i kan och bör engagera vår idealism men är för den skullinte likgiltigt sell ur mera krassa ekonomiska och politiska synvinklar. Detsom händer ute i världen påverkar också den politiska miljö vi har att leva i. Därförangår del oss all om bara blivit enpappersprodukt. Del fanns inte någon äriig vifia frän Saigonregimens sida attleva upp till de förpliktelser som stadgades i detta avtal om vapenvila, ombildande av etl nationellt råd, om genomförande av fria och demokratiska val,om respekt för de mänskliga rättigheterna, om frigivande av de politiskafångarna och om rätt för flyktingarna all återvända hem och inle förföfias. Delär denna brist på vifia alt fullföfia avtalet om , etl avtal till vilketdel knöts stora förhoppningar, som gör att kriget nu fortsätter med oförminskadstyrka. Alt fördela skulden lika för detta är svårt så länge Saigonsidan aldrigvisat minsta ansats all ens åberopa fredsöverenskommelsen och därmed försuttitchansen att alls pröva FNL:s och Hanois fredsvifia. Detangår oss också all Cambodjas neutralitet inte respekteras, att landet måstekrossas, stad för stad, hus för hus för att den ändå oundvikliga lösningenskall kunna uppnås. Den amerikanska presidentens krav på mera pengar för anskjuta upp sammanbrott låler efter den decennielångadebatten'om ;s fåfänga engagemang i - en debatt där kritiken varitmest skoningslös i självt - som ekot i en gravkammare. Som en dårskapenskonsekvens för vilken en förlikning i förnuftets och humanitetens namn möjligenkan accepteras som en sista utväg, när allt redan är förlorat. Delangår och engagerar oss också vad som händer i , denena av två fiusglimlar i en annars så krisladdad och mörk världsbild. Den andravar Papadopolousdiktalurens fall och återupprättandet av grekisk demokrati. IPortugal blev gevärspipan med den instuckna nejlikan symbolen för en, som delförst tycktes, nästan overkligt problemfri regimförändring. Pressfrihetenåterinfördes, politiska partier fick bildas, strejker tilläts. Del afrikanskakolonialväldet avvecklades genom en serie snabba förhandlingar, sä snabba ochlill synes konfliktlösa all alltsammans kom att framstå som logiskt ochnaturligt, snarare än som den remarkabla händelse del ändå var fråga om. Avvecklingenav del nästan 500 är långa portugisiska kolonialväldet är också enoåterkallelig åtgärd och oberoende av vad som i övrigt kommer alt uträttas avden nya Lissabonregimen en historisk insats med konsekvenser för hela södraAfrika. Vadsom kommer att hända i det portugisiska hemlandet är mera ovisst. Den politiskatecknare som ersatte nejlikan med ringen från krutrök sade något väsentligt:del som dominerar i dagens är inte den politiska idyllen, det är defräna motsättningarna. Om resultatet av dessa motsättningar blir att endiktatur med konservativa förtecken kommer att ersättas av en annan diktaturmed kommunistiska är en frågeställning som inte kan avvisas. Om denna kris,som varit befriad frän slormaktsinblandning, kommer all förbli det kanheller ingen säga. Så länga siormaktsbalansen inte rubbas av del som sker färPortugal kanske vara i fred, men bara så . Vad vi vel är att detfortfarande är militären som har makten i Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt och att man av allt attdöma är inställd på att behälla den. De val som skall hållas , omde alls blir av, kan ha sill värde som opinionsmätare men får såviii man kanförstå i sig ingen avgörande betydelse för landets framlida kurs. Vad som skallväfias är inget parlament, det är en församling vars enda uppgift kommer altbli att anta eller förkasta ett förslag lill författning. Tillbilden hör alt den författningen redan i det väsentliga är utarbetad - ikontakt med partierna men med exklusiv rätt för den militära rörelsen altbestämma sin konstitutionella roll i det nya . Dit hör också altförfattningen inte får diskuteras i valrörelsen liksom inle heller denekonomiska politiken och att denna vingklippning av centrala demokratiskainslag var det pris man fick betala för att undgå öppen kritik frånkommunisterna för att valet alls kom lill stånd. har de dystra inslagen ibilden kompletterats med beskedel om alt man förbjudit partier lill höger ochlill vänster. Vadsom alltså uppstod ur spillrorna av den halvsekellänga portugisiska diktaturen- den vid sidan av sisla bland mellankrigstidens fascislregimer- var inle någon etablerad demokrati med fungerande politiska partier. Hurskulle något sådant egentligen kunna ha hänt? Vad vi ser är i stället trevandeförsök i demokratisk riktning, försök som försväras inle bara av brist pädemokratisk tradition och politisk medvetenhet hos en majoritet av befolkningenmen också av slora ekonomiska svårigheter. Landet har ell outvecklat jordbruk,inga naturresurser all tala om och ytterst litet industri. Alldenna situation ger god grogrund för militanta politiska riktningar både lillhöger och lill vänster är klart. Desto angelägnare är del då för oss att göradet lilla vi kan för att stödja de demokratiska strävandena, för att stödja depolitiker som vill alt landet skall ledas i en demokratisk riktning.Pappersgåvan inför det kommande valet, som utrikesministern omnämnde, är envälkommen gest från liksom den deklaration om svenskl-porlugisisktsamarbete som också omnämns i dagens regeringsdeklaration, även om vi intefick något besked om vad den innehåller. Men jag tror alt mycket mera kangöras. De nya ledarna i och deras medarbetare i administrationen ärangelägna om alt hämta kunskap och inspiration från de skandinaviska länderna.Del kan och bör vi uppmuntra. Men det finns också anledning att överväga att geekonomiskt bistånd. Formellt är inle något u-land. Men behovet finnsdär och möjligheterna att med svenska biståndsinsatser gagna en socialutveckling och strävanden till demokrati måste i varie fall prövas. Närvi för elt är sedan hade utrikesdebatt fanns det mycket liten anledning att sehoppfullt på läget i södra . Men harutvecklingen i den här delen av världen gäll ganska fort. Innan delta år ärslut kommer både Mogambique och att ha fåll sin frihet. Guinea-Bissauhar redan fått den. Bådejag och andra har ofta från denna talarstol talat om de portugisiska koloniernasom nyckeln lill frihet för hela södra . fritt, har vi sagl, kommermöjligheterna lill självstyre också för invånarna i , ochSydafrika all öppnas. Omden analysen är riktig eller alltför optimistisk återstår ännu att se.Ingenting lyder på att vila ämnar släppa sin privilegieradeställning. Men ingenting lyder heller på all har lämnats oberört avvad som skett i dess grannskap. Brutaliteten och rasförtrycket i äroförändrade och den propagandakampanj som just nu bedriver - främstriktad mot det självständiga - får inte lura oss. Menvisst har insett del nya lägel - och kanske i praktiken gjort delsedan ganska länge. hårda rasålskillnadslagar hindrar den svartamajoriteten frän all utbilda sig och frän att söka mer kvalificerade jobb.Föfiden har blivit både arbetskraftsbrist inom den vita sektorn ocharbetslöshet inom den svarta. Den vita ekonomin härias av inflationen, medanden svarta befolkningsmajorileien lever på svältgränsen och inle harmöjligheter att efterfråga de varor som de sydafrikanska industriernaproducerar. I detta läge måste söka andra vänner, dvs. Detär mol den bakgrunden som man måste se att hälsadefriheten för och med officiell glädje. har ocksågjort klart för minoritetsregeringen i att man inle har något intresseav fortsatt vitt herravälde i . trycker på lan Smithför att få en utveckling mot majoriletsslyre. I tycks införtrycket från FN och befrielserörelserna vara inriktat på all införa lokallsjälvstyre. Genomsin ekonomiska makt vet alt del sannolikt kan upprätthålla godarelationer med sina ekonomiskt svagare grannar. Den nya FRELIMO-regeringen iMozambique har redan deklarerat alt den tänker exportera elkraft till och igengäld importera andra varor från . FörSydafrikas ledare är del väsentliga inte att upprätthålla den vila rasens väldei hela . För vita är del centrala, nu liksom tidigare, att försig själva reservera den höga levnadsstandarden. av befolkningäger av all förmögenhet. Det är detta ekonomiska fåtalsväldesom man vill behålla. Och för att det skall kunna ske krävs givelvis attrösträtten reserveras för vita och att den svarta majoriteten hålls i fortsattförtryck. Dettamåsle vi ha klart för oss när vi möter försöken från Pretoria-regimens sida attvisa upp ell delvis nytt sydafrikanskt ansikte mol omvärlden; Sydafrikanärmar sig det svarta med stort tillmötesgående och vänlighet. Redanfinns sydafrikanska biståndsprojekt i flera av de svarta grannländerna. av de ytliga aparlheidreglerna, som inle betyder särskilt mycket, kommermed all sannolikhet att försvinna. Satsningenpå s. k. banlustans eller särskilda bosättningsområden, som det numera heter,kommer att intensifieras. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-, handels-och valutapolitisk debatt Densista punklen är den inle minst viktiga. Den innebär nämligen i praktiken attrasåtskillnaden förstärks. Tanken är att de svarta skall bo i särskildastamområden. Även om en svart famifi bott i i generationer, såskall den ivångsförflyttas till ett område för sin egen stam. Pådetta sätt kan det vita reservera nästan all värdefull och bördigmark åt sig. får de svarta en viss .självstyrelse. De svarta somarbetar och bor inom de vila områdena betraktas som gästarbetare med fåmedborgerliga rättigheter. De svarta områdena är fatliga och kan inle klara sigom inte större delen av den arbetsföra befolkningen ställer upp som billigarbetskraft i de vila industrierna. Ungefärså, herr talman, ser plan ul, planen för att kunna behållarasförtrycket och möjligen lura en och annan godtrogen utanför landet alt manär sladd på liberaliseringens väg. Kommer det här att lyckas? kanske svaret blir ja. Möjligheterna till majoriletsslyre berorpå i hur hög grad afrikanerna själva kan organisera sill motstånd men också påvad omväriden kan göra, och vi har vårt ansvar. En del kan också göras genombeslut i den här . Fördet första är självstyrande grannländer i behov av bistånd. Som jagoch andra sagt är den ekonomiska jätten i denna del avvärlden. Den ställningen tvekar inle den sydafrikanska regimen alt använda föratt också skapa sig en politiskt dominerande ställning. Länder som ,och lever ständigt i skugga. De försöker vara säsjälvständiga som det är möjligl med hänsyn till det ekonomiska beroendet. Förju mer ekonomiskt oberoende dessa länder blir, i desto högre grad kan de görainsatser genom att la emot fiyktingar och tillåta verksamhet riktad mot densydafrikanska minoritetsregimen från sitt territorium. Vi kan med bistånd bidratill all de ökar del ekonomiska oberoendet. Fördet andra bör det nu vara dags att betydligt ökat sitt stöd lill debefrielserörelser som fortfarande finns i den här delen av , till de befrielserörelsersom ännu så länge arbetar i de portugisiska kolonierna men också till ANC iSydafrika. Fördel tredje bör enligt min mening riksdag bestämma sig för eninställning när del gäller svenska förelags invesieringar och verksamhet iSydafrika. Del finns givetvis många goda argumeni mol en ensidig svenskbojkott. Dess effeki är tvivelaktig. Vi vet inte om ell sådant beslut skulleslå i överensstämmelse med GATT-stadgan. Frågan om kompensation för de svenskaförelagen är svår och måste givetvis få en lösning. Därför har vi också avståttfrån att föra fram krav på en svensk bojkott av . Menändå kvarstår den moraliska kärnfrågan; Vi inser all svenska företag stöderdel sydafrikanska samhällssystemet. Vill som politisk församling allsvenska företag skall göra del eller vill vi inte del? Svaret på den moralisktformulerade frågan kan rimligen bara bli ett. Och är det ändå inie en moraliskfråga det här handlar om? i (vpk); symboliserar folk inte bara det nya läge i världen därimperialismens krafter kan tämjas, när socialistiska stater, de befriadeländerna och den aktiva i hela världen går samman, ulanockså hur kampen för nationell och social frigörelse förenas med detinternationella klassintresset. Detvietnamesiska folkels seger måste göras oåterkallelig. När USA-imperialismenoch Saigonjuntan för två är sedan tvingades underteckna ett fredsavtal i ,var det en historisk seger för det vietnamesiska folket. Men under de mer äntvä är som förflutit sedan avtalet undertecknades har ochSaigonadministrationen systematiskt kränkt detta avtal för alt förhindra detvietnamesiska folkets kamp för nationell enhet och slutlig social befrielse förhela landet. fortsätter i olika former sitt militära engagemang och sininblandning i inre angelägenheter för all dess neokolonialisliskaregim inle skall falla sönder. Sälänge förpliktelserna i Parisavtalel inte uppfylls av angriparna och derasmarionetter i , så länge måste man i alla länder med ökad styrka krävaatt och Saigonjuntan skall föfia fredsavtalet. Det vietnamesiska folkelsrättmätiga kamp är inle vunnen förrän fullständigt dragit lillbaka sinmilitär och sina s. k. rådgivare och juntan är krossad. Försl då kan delvietnamesiska folkel självt få forma sin egen framtid. Opinionen ochsolidaritetsrörelsen som utvecklats sedan millen av har tvingat densvenska regeringen till en aktivare och positivare hållning i takt medframgångarna för det vietnamesiska folket. Men den hållningen har inte alllidvarit lika positiv. Erkännandet av Demokratiska republiken kom sombekant efter all man under mänga är hade sagt nej. Sålänge Saigonjuntan vägrar att föfia bestämmelserna i och sä längeman med slöd av forlsäller sina provokationer och väpnade attacker, sålänge är det vår skyldighet att fortsätta vårt stöd i olika former. Etterkännande av den provisoriska revolutionära regeringen i - PRR -är ell stöd till fredens krafter i . Den vägran alterkänna PRR blir i längden alltmer ohållbar. PRR stärker ständigtstabiliteten inåt genom sina statliga myndigheter, som fakiiski upprätthållerkontroll över ell visst territorium och där utövar suveräna befogenheter. Dessaord är de som den brukar för all uttrycka sina principer vidupplagandel av diplomatiska förbindelser med stater. De är hell tillämpliga päPRR och den bör därför dra konsekvenserna och erkänna PRRnu. IVietnams grannland Cambodja för USA-imperialismen också ell blodigt krig . Men vel hela väriden all dess nederlag är oundvikligtoch förestående. Enligt tidningen den12 har den republikanska senatorn frän sagl;"Det synes mig all den 'sä kallade' regeringens kollaps är förestående.Dess militära situation Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt 3 protokoll 1975. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt verkar ohållbar." Dåhan tillfrågades om han menade dagar, veckor eller månader, sade senator :"Jag skulle vifia säga dagar. Jag kan personligen inle förslå hur deskall kunna hålla ut." Trots della forlsäller den amerikanske presidentenall understödja de personer som arbetar för ;s neokolonialism. Luftbronär ett konkret exempel på den brottsliga uppirappningen av angreppskriget föratt söka upprätthålla läget tills regnperioden böriar. Måndagens telegram om säkallad begränsad hjälp till förrädarklicken kring visar all USAdesperat försöker all förlänga kriget i Cambodja till priset av tiotusentalsoffer bland del cambodjanska folkel. Jag vill fråga regeringen: Skall Sverigesregering passivt se pä när della sker? Eller skall regeringen i likhet medandra regeringar inse saklägel och erkänna GRUNC som den enda lagligaregeringen i Cambodja? Vpk har krävt della. Just nu innebär etlbifall till våra krav att man kan rädda livet på tiotusentals människor. USAmåste förmås alt begripa att man strider mol en hel progressiv värld när manlåler mördandet fortsätta. Detta måste också den ge uttryckför som vi erkänner GRUNC. IKorea forlsäller också den amerikanska inblandningen i landels inreangelägenheter. är en tusenårig nation med gemensam kultur och ett språk.Men genom amerikansk ockupation av södra är 1945 delades landet i tvädelar. har ständigt försökt alt med fredligamedel återförena de tvä delarna. Dess förslag har avslagils av myndigheterna isödra . 1971 påböriades efter initiativ frän DFRK;s regering de s. k.Röda kors-samtalen och kontakter togs mellan de båda regeringarna, vilka ocksåutmynnade i etl gemensamt ullalande. Man slog fast tre principer för oberoende,fredlig återförening och nationell endräkt. FN:s 28:e generalförsamling stöddeockså dessa principer. Menalla försök att påskynda återföreningen saboteras av i , som också deklarerat all man ämnar verka för altpermanenta tvä . Demokratiska har svarat på detta genom attframlägga etl fempunktsprogram för all motverka att den koreanska nationenpermanent delas i tvä delar. Föratt säkra förutsättningarna för ett fredligt återförenande framladefolkrepubliken ett förslag lill fredsavtal med , vilket ickehar reagerat pä. har slora iruppstyrkor i med kärnvapen,robotar och flyg. Dennaamerikanska inblandning som slår i strid med utgör också enkrigsfara för , .Asien och hela världen. Det finns här liksom på andrahåll i denna del av världen bara ett sätt alt säkra freden, nämligen all allaUSA-lrupper dras lillbaka så att det koreanska folket självt fårbestämma över sin egen framtid. Vivill därför uppmana den alt på allt sätt stödja kraven påell fredligt återförenande av utan inblandning av . Man kan inletillfredsställande analysera den interna- utvecklingen ulanall granska imperialismens och den mäktigaste imperialistiska statens, dvs.USA:s politik. Kolonialism - som regeringen med rätta fördömer i sindeklaration här - är inle bara en form av kränkning av de mänskligarättigheterna ulan en direkt föfid av imperialismens syslem. Imperialismenär kapitalism i dess monopolstadium, när monopol, finanskapital, kapitalexportoch kolonier spelar en dominerande roll. efter det andravärldskriget har praktiskt laget alla de folk som tidigare levde i kolonialofrihet erövrat nationell självständighet. Del är en förändring avvärldshistorisk betydelse. Men vet vi all nya former av kolonialutplundring utvecklats. Många länder i den tredje världen har dragils in i ettneokolonialisliskt beroende. De imperialistiska staterna, de storainternationella trusterna, storföretag i olika kapitalistiska länder utsugeroch utplundrar de arbelande i en rad av världens länder med olika metoder.Filialer och dotterförelag som betalar låga löner, export av kapital och tekniklill dyra priser, höga priser pä industrivaror från den kapitalistiska väridenoch nedpressning av priserna på varor från tredje världen är de vanligastemetoderna. Imperialisternabedriver krig och ekonomisk.utpressning för att söka bevara sill förtryck avfolken. mot folken i och Cambodja, störtandet av denfolkliga regimen i och upprättandet av en brutal militärdiktatur,försöken alt återupprätta fascismen i , där närståendekrafter också fanns med i bakgrunden, är några av de mest flagranta ullryckenför imperialisternas krigspolitik. Freden och folkens nationella oberoendemåsle erövras och bevaras i kamp mot imperialisterna. Stödet lill folken i dentredje världen måsle också infogas i detta sammanhang. De kan nå sin frihetfrån förtryck och utplundring, frän fattigdom och hunger endast genom en socialoch nationell revolution som helt befriar dem från både utländska och inhemskakapitalister och feodalherrar. Denfredliga samexistensens princip - som erkänts och utvecklats av allasocialistiska stater - betyder respekterandet av alla staters - slora eller små- suveränitet, likaberättigande och territoriella integritet och förbud mol allinblandning i andra staters angelägenheter. Den innebär alla folks rätt attfritt avgöra frågan om sin sociala och politiska ordning - men all deinternationella omtvistade frågorna löses på politisk väg genom förhandlingar. Denprincipen innebär således en fullständig räll för vafie folk att självtbestämma över sin framlid och lösa della på de vägar som folken själva väfier.Den fredliga samlevnaden innebär alltså inle något upprätthållande avbestående sociala system eller någon avmattning av den ideologiska kampen. avslutades det genomsegern över Hitlerfascismen. 55 mifioner människor dödades. De materiellaskadorna har beräknats lill belopp som skulle kräva totala insatser avhela folk för att ersätta vad som förstörts. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Deltredje världskriget - om ett sådant skulle tillåtas utbryta - skulle förorsakaskador och lidanden som mänskligt förnuft inte kan fatta. Del finns militäraförslörelsemedel för all om förgöra allt mänskligt liv på jorden.Hotet om del tredje väridskriget måste därför bekämpas genom försvagning avimperialismens krafter. har böriat i . har upplevt sin längsta fredsperiod imannaminne. Fred, säkerhet och samarbete i är en målsättning som kanförverkligas genom aktiva insatser från alla fredskrafter. De pågåendeförberedelserna för all genomföra en europeisk säkerhels- ochsamarbelskonferens har vårt partis fulla slöd. Förberedelserna för dennakonferens har dock avancerat myckel långsamt. tog manemellertid avgörande steg framåt i arbetet. Man nådde enighet om skrivningarnaför vikliga principer för förhållandel mellan staterna. Man kom framför alltlill enighet om all gränserna i ligger fast så som de drogs som ettresultat av . Därefter har förhandlingarna åter stagnerat,och del verkar inte vara på grund av några reella motsättningar utan på grundav etl ihållande motstånd från de krafter som i själva verket inle vill ha deeuropeiska säkerhetsfrågorna lösta. Vi vel alla var de krafterna finns. Denborgerliga oppositionen i , CDU, med sin starke man döfier ju inte pä något säll att den eftersträvar etlspänningstillstånd i . Del är nu 30 är sedan krigsslutet. Del är hög lidall man i kommer fram lill en ordning som reglerar förhållandet mellanstaterna i en multilateral och bindande form. Vi menar att del är av ytterstavikt all aktivt bidrar till att försöka forcera de sisla hindren föratt den alleuropeiska säkerhetskonferensens sista fas skall kunna genomföraspå högsta nivå sä snart som möjligt och så framgångsrikt som möjligl. IMellersta Östern råder fortfarande etl läge som när som helst kan leda lill envärldsbrand. Enligt värt partis uppfattning är den enda möjliga utgångspunktenför en varaktig och rättvis lösning av problemen i Väsl-asien eller MellerstaÖstern ell erkännande av alla folks nationella självbestämmanderätt ochnationella rättigheter. Låt mig upprepa vad vi har sagt.