prot · FZ09143 · 1975-12-31 00:00:00 — När delgäller vårdnadsreglerna föreslås att den gemensamma vårdnaden intenödvändigtvis behöver upplösas vid skilsmässa. Även föräldrar, som inte äreller inte har varit gifta med varandra föreslås kunna få gemensam vårdnad omsina barn, oberoende av om de bor tillsammans eller ej. Förutsättningen är attföräldrarna är ense om att vårdnaden skall utövas gemensamt och att domstolenfinner all det inte uppenbart skulle strida mot barnets bästa. Dock kan dengemensamma vårdnaden upphöra, om någon av föräldrarna önskar det. De här föreslagnaändringarna i måste hälsas med största tillfredsställelse. Deutgör ett stort steg framåt i det familjepolitiska reformarbetet. Menreformarbetet i fråga om gemensam vårdnad måste fortsätta. Syftet måste varaatl göra den gemensamma vårdnadens principer lill själva huvudregeln förvårdnad av barn. Om en vårdnadsivist kan sättas i gång av endera föräldern närsom helst och av vilket skäl som helst, kan föräldrar drivas från sittgemensamma ansvar för barnen till att bli varandras uppskrämda motparter. Omden gemensamma vårdnaden var huvudregel, skulle antalet vårdnadstvister kunnaminska lill ett minimum. Detkan inte förnekas att den gemensamma vårdnaden i ett inledningsskede kaninnebära praktiska problem. Reglerna för underhållsbidrag och Nr 143 sociala bidrag är inte utformade med hänsyn till att gemensam vårdnad Tisdieenden utanför äktenskapet kan förekomma. I iuni 1976 Departementschefenuttalar dock i propositionen alt en särskild arbels- grupptillsatts, med uppgift att bl. a. överväga frågorna om ekonomiskt stöd Faderskap och i desituationer som kan uppkomma vid delad bosättning och gemensam vårdnad om barn vårdnad. Det är vår förhoppning attarbetsgruppen utarbetar förslag som kan lösa de här frågorna. Dengemensamma vårdnaden far inte bli ett privilegium för de socialt och ekonomisktbäst gynnade. Del är ju barnens bästa det gäller. Och för barnen måste detinnebära ökad trygghet atl ha nära relationer till båda föräldrarna, även ommamman och pappan inte lever tillsammans. Det kan naturligtvis medföra attvissa föräldrar får tona ned sina inbördes konflikter och samarbeta i en radproblem som rör barnen. Hur samarbetet mellan föräldrarna fungerar beror docktill stor del på vilken allmän attityd som finns när det gäller föräldraskap.Enligt vår mening bör det vara självklart att föräldrar har ett gemensamtansvar för sina barn, även om mamman och pappan inte har så nära relationertill varandra. Utskottet skriver i sitt betänkande: "Utskottetvill emellertid tillägga att man självfallet bör hysa förhoppningen atl utvecklingenskall gå i den riktningen atl föräldrar i stor utsträckning kommer atlutnyttja möjligheten lill gemensam vårdnad. Utskottet avvisar därför intetanken på att det kan finnas anledning atl ånyo pröva frågan omgemensam vårdnad som huvudregel." Vimotionärer delar utskottets förhoppning att ett stort antal föräldrar skallutnyttja möjligheten lill gemensam vårdnad. De positiva erfarenheter som då kankomma fram kan sedan ligga till grund för det fortsatta reformarbetet på dethär området. Målsättningen måste vara alt den gemensamma vårdnaden blirhuvudregel för alla föräldrar, oavsett om de är gifta med varandra eller inteoch oavsett om de bor tillsammans eller ej. 1detta anförande instämde i Kumla (s). Jag är i och försig anhängare av den gemensamma vårdnadens principer och anser att dessaprinciper i en framlid bör bli huvudregel för vårdnaden av barn. somjag har denna principiella inställning är jag dock fullt medveten om atl detkan, och kommer atl, uppslå vissa problem i samband med införandet av gemensamvårdnad av barn när föräldrarna inte sammanbor. Detjag framför allt tänker på är att reglerna om underhållsbidrag och övriga sociala bidrag inte är utformade med hänsyn till att gemensam vård nad kan förekomma utanför äktenskapet. Som jag framhållit i motionen 1975/76:2418, som jag' väckt tillsammans med ett antal partivänner med anledning av den proposition som vi nu behandlar, hade del varit värdefullt om dessa och andra ekonomiska frågor, som sammanhänger med den ge- 20 mensamma vårdnadens principer, hade fått sinlösning innan reformen nu Ävendepartementschefen är medveten om de problem som uppstår, och då kanske framförallt i de fall då gemensam vårdnad kommer till stånd i samband med enäktenskapsskillnad. Därför har en särskild departemental arbetsgrupp tillsatts,som lillsammans med - i varje fall i nära samråd med - familelagssakkunniga ochsocialpolitiska samordningsutredningen skall pröva frågorna rörandebidragsförskott och andra sociala frågor som hänger samman med barnensunderhåll och även överväga frågor om ekonomiskt stöd i de olika situationersom kan uppkomma vid delad bosättning och gemensam vårdnad. Sannolikt kommeräven skattefrågorna att behöva penetreras, eftersom beskaltningsproblematikenockså har samband med gemensam vårdnad. Denna fråga har f ö. lagutskottet överhuvud taget inte nämnt ett ord om i delta betänkande. Jaganser att del är mycket angeläget att reglerna om olika sociala förmåner mycketsnabbt anpassas lill de nya bestämmelser som anges i propositionen. 1 annatfall är jag rädd för att reformen endast kan utnyttjas av föräldrar med godekonomi. Utskottetsynes dela den uppfattning som vi har fört fram i vår motion och skriver i sittbelänkande, alt det otvivelaktigt förhåller sig så att nuvarande regler omstudiehjälp, bidragsförskott och bostadstillägg inte är anpassade till detsystem med gemensam vårdnad för föräldrar som inte är gifta och inte sammanbor. Delär enligt min mening en from förhoppning atl lita till, att den nu tillsattaarbetsgruppen från berörda departement skall kunna lösa de här kompliceradefrågorna omgående. Men det är dock angeläget att arbetsgruppen snabbi tar sigan dessa spörsmål och så skyndsamt som möjligt föreslår förändringar, så atlden principiellt riktiga lagstiftningen om gemensam vårdnad av barn skallkunna komma alla till del oavsett vilken ekonomisk bakgrund föräldrarna har. Utskottetdelar vår uppfattning och understryker, att arbetsgruppen skyndsamt behandlardessa frågor och kommer med förslag till lagändringar i de sociala frågor somjag här något kortfattat berört, så atl förslag så snabbt som möjligt kanföreläggas . Enannan fråga, som också kan bli komplicerad i samband med den gemensammavårdnadsprincipen, är redovisningen till överförmyndaren om föräldrar som ickesammanbor delar förmynderskapet för barnet. Hur skall denna redovisning gåtill? Här menar utskottet, att problemet naturligtvis finns och att praktiskaproblem kan uppstå när del just gäller föräldrarnas redovisning förförmynderskapet. Jag tycker att del hade varit lämpligt att den arbetsgrupp,som skall syssla med atl lösa frågan om bidragsförskotten och andra socialafrågor, även hade fått utarbeta praktiska riktlinjer för hur redovisningen tillöverförmyndarna skall ske. Utskottethar inte ansett detta lämpligt och hävdar i stället atl man frånöverförmyndarna noga skall beakta de problem som kan uppstå och allöverförmyndarna skall ge förmyndarna hjälp och erforderliga anvisningar.Förvisso måste överförmyndarna göra detta, men här gäller ju atl de regler Faderskap och vårdnad om barn Faderskapoch vårdnad om barn som måste utformas påområdet måste bli enhetliga och lika över hela landet. Vi har en överförmyndarei varje kommun. Del är därför angeläget och viktigt alt regeringen nogsamtföljer utvecklingen på del här området och, om så blir nödvändigt, vidtaråtgärder så att de praktiska problem som uppenbarligen uppslår inte leder tillnegativa konsekvenser för barnen. Mitt inlägg i debatten skallinte uppfattas som om jag vore negativt inställd lill principen om gemensamvårdnad. Den motion som tagit upp denna princip och som väckts av också undertecknats av mig. Trots min principiella inställning hyser jagdock vissa betänkligheter för atl man inte löst problemet och anpassat deekonomiska och sociala förmånerna till den dubbla vårdnadens princip förereformens genomförande. Del är min förhoppning att den tillsatta depariemenialaarbetsgruppen skall arbeta snabbt och framlägga förslag till lösningar på dessaproblem, så att reformen kan komma alla till del oavsett ekonomisk ställning. Jag yrkarbifall till utskottets hemställan i belänkandet på alla punkter utom punkten13, där jag stöder reservationen 13 som bl. undertecknats av desocialdemokratiska ledamöterna. Frti (): Historiens vingslag borde susa genom kammaren när beslut skallfattas i frågan om nästan identiska regler för de rättsliga relationernamellan föräldrar och barn, oavsett om barnen föds inom äktenskap eller utomäktenskap, 1908höll de svenska arbetarkvinnorna sin första kongress. Ett av kraven från dennakongress var: Jämställ s, k, oäkta barn med barn i äktenskap! År1976 tar vi det sista steget i denna riktning, och som tidigare agerande idessa frågor känner jag därför stor tacksamhet. har myckelförtryck och trakasseri varit vardagsintryck för den ensamma modern och hennesbarn. De har ofta fltt leva en isolerad tillvaro. hånades oftadessa barn; det kan många skönlitterära berättelser tala om för oss. Litetav denna tidsanda, som lyckligtvis numera är historia, förnimmer jagfortfarande när i på begäran från vuxna personersom vill veta namnet på sin mor ett förseglat kuvert måste plockas fram frånarkivet och öppnas för alt namnet på modern skall bli känt för barnet. Detta ären kall fläkt från en omänsklig tid då ett barn och dess mor bedömdes efterdess börd. Jag vill gärna tacka departementschefen och lagutskottet för deklara uttalandena i frågan om all ta bort termerna "barn i äktenskap"och "barn utom äktenskap". Del blir nu också grönt ljus för allaföräldrar - gifta, ogifta eller frånskilda -att gemensamt ta föräldraansvaretför barnet, om de vill det. Jag tror att många unga föräldrar kommer att väljadetta gemensamma ansvar för barnen. Ettomfattande utredningsarbete bedrivs f, n, kring barnets situation i dagenssamhälle. Man söker stödja alla barn och familjer som behöver samhälletshjälp. Den sociala serviceverksamheten kommer också i en förändrad socialvårdalt få större praktiska möjligheter atl arbeta förebyggande. är därför viktigt att viinte låter oss avskräckas av ärenden från domstol med negativa relationermellan föräldrarna. Min erfarenhet säger mig alt många föräldrar kan samsaskring barnens behov, om de får en möjlighet till det. Del är nu man måste visadet förtroende för föräldrarna och hemmen som partierna ofta ger uttryck för ifamiljepolitiska löften inför ett val. Ettannat problem som löses genom dagens beslut - trots reservationer från moderathåll - är frågan om atl minska ner behovet av bördstalan genom dom. När annanman än moderns nuvarande eller tidigare make erkänner faderskapet hävs den äktamannens faderskap, om också barnavårdsnämnden har godkänt atl så sker. Lagutskottetuttalar atl de tidigare reglerna inte var särskilt praktiska och tidsenliga.Jag skulle vilja kalla dem nästan omänskliga. Den som ofta fått vara god man isådana rättegångar och har fäll medverka vid plågsamma blodprov på späda ochsmå barn - ibland måste narkos tillgripas -, som upplevt hur man ibland ställdetill bekymmer för den reellt utomstående mannen i del upplösta äktenskapet,vet, atl allmänheten i motsats till juristerna ansett lagens bokstav och andavara stel och otidsenlig. Detta förslag, herr talman, innebär i realitetenbifall till den motion som väcktes vid riksdag av . Deprinciper som fastslås av riksdag är myckel vikliga. Många avSveriges barn och föräldrar kommer att hysa tacksamhet mot framsyntalagstiftare. Jag yrkarbifall till utskottets förslag utom på punkten 13. Faderskap och vårdnad om barn Vi som har arbetat för att ge föräldrar som inte är gifla möjlighetlill gemensam vårdnad om sin barn ser naturligtvis del beslut som antagligenkommer att fattas här som en stor framgång. Del är bara sedanförslaget först väcktes i . Jag tror också alt många föräldrar kommeratl hälsa beslutet med glädje. Men ändå är det naturligtvis inte för atttillgodose föräldrarnas krav på rättvisa som vi har framfört delta förslag,utan för att ge barnen rätt till båda sina föräldrar. Tanken är att vi börhjälpa människor att undvika konflikter. Den nuvarande lagslifiningen uppammarofta motsättningar som kunde ha överbryggats. Vi vill stimulera de ogiftaföräldrarna att gemensamt ta ansvar för sina barn - både när de levertillsammans och när de inte gör det. Detär naturtigtvis oroande alt en erfaren jurist som framför såskarpa varningar som hon har gjort här . Man kunde av hennes inlägg faintrycket att alla tänkbara olyckor kommer all följa med denna nya lag och att- i motsats lill vad.som kommer atl inträffa - det nuvarande systemet fungerarganska hyggligt. Jag tror atl skjuter över målet med den bildhon tecknar. Möjlighetentill gemensam vårdnad kommer naturligtvis inte alt lösa alla problem. Detkommer fortfarande atl vara konflikter mellan föräldrar -både när de leverlillsammans och när de inte gör det. Men frågan är: Faderskap och vårdnad om barn Om vi ger människor enmöjlighet alt enas - kommer några atl ta den? I så fall kan delta förslag haett värde. Men de som inte kan enas om vårdnaden kommer naturligtvis inte atlkunna utnyttja lagen - för dem blir det ungefär som , IngerLindquist säger all av dem som inte kan leva ihop sedan - som hon litetdrastiskt uttrycker det - äktenskapet har brutit samman kan man inte vänta sigatt de skall kunna lösa vårdnadsfrågorna i godo. Del är väl ändå attgeneralisera? Antalet skilsmässor har ökat, och de har självfallet många olikaorsaker. Men jag är övertygad om atl del finns många fall där föräldrarnamyckel väl kan enas om vad som skall hända med deras barn och att delta kan skei ett växande antal fall, IngerLindquist säger att detta är en klasslag, som bara kan utnyttjas av sådana somhar utbildning. Jag tror inte del. Del behövs inte någon särskild utbildningför att vilja la ett gemensamt ansvar för sina barn. Vi som har utbildning börkanske vara litet återhållsamma med sådana påståenden. Jag tror att deekonomiska frågorna, som tog upp, är betydligt viktigare. Jagvill inte bestrida atl möjligheten till gemensam vårdnad kanske i början kommeratt utnyttjas i större utsträckning av människor som har både god ekonomi ochbra utbildning. Men är det egentligen något anmärkningsvärt? Är del inte alllidså, alt nya möjligheter i lagslifiningen i första hand utnyttjas av människorsom har möjlighet atl själva la reda på vilka rättigheter de har? Om man anseralt det är värdefullt att även föräldrar som inte är gifta och som inte levertillsammans får ta gemensamt ansvar för sina barn, är det då inte någonting attönska sig all några utnyttjar denna möjlighet och på det sättet visar - får vihoppas - alt del fungerar i praktiken? Man löser ju inte några problem genomatt inte ge någon den här möjligheten. IngerLindquist sade också att man i tidigare förslag har blandat ihop rättsligvårdnad och faktisk vårdnad. Jag kan inte minnas att det har skett, men det ärmöjligt. Jag tycker snarare alt det i anförande fanns en visstendens i den riktningen. Dagens beslut betyder ju inte att vi beslutar hurföräldrarna skall ordna den faktiska vårdnaden. Det innebär t. ex. inte någotställningstagande för tanken atl barnen bör bo lika mycket hos bådaföräldrarna. Del måste naturligtvis bero på de faktiska omständigheterna och vadföräldrarna vill. Det enda som det inntebär är atl man får en viss press påföräldrarna alt enas om viktiga beslut som rör barnen, och det är just syftet.Motsatsen, nämligen alt den ena föräldern beslutar moi den andras vilja, är ennödlösning, någonting som skall undvikas för barnets skull - för allainblandade parters skull, 1motioner och i debatten har föreslagits att gemensam vårdnad skulle varahuvudregel, även när föräldrarna inte lever lillsammans. Jag tycker alt det ären sympatisk tanke och kan mycket väl tänka mig att man kommer atlfinna atl det blir möjligt. Men ligger del ett värde i all reformen , av allt alt döma, kommer atl beslutas med stor majoritet. De som har talatför atl gemensam vårdnad skulle vara hu- vudregel har ocksåunderstrukit att de ser utskottets förslag som ett stort Nr 143 Dagens beslut innebär bl,a, alt man får erfarenhet av hur en gemensam j jm-jj 1975 vårdnad av föräldrar sominte bor tillsammans kommer atl fungera i ------ Jag tror altdet inom familjerätten, som rör människors privata Faderskap och liv i såhög grad, är betydelsefullt alt reformer sker sleg för steg, där vårdnad ombarn varje steg kan grundas på erfarenheterna av tidigare åtgärder. Därföransluter jag mig på den punkten lill utskottets förslag. Jagskall säga några ord om underhållsbidragens storlek. Vi har vissa automatiskaregler för uppräkning av underhållsbidragen. Det är i och för sig värdefulltmed ett sådant system. Men de nuvarande reglerna har lett till en orimligsituation för många underhållsbetalande. visade detmycket övertygande i går. Delta har inte kunnat rättas till med den nuvarandelagstiftningen och med den praxis som man har haft i domstolarna. Därför hardet väckts motioner från, tror jag, alla partier, med olika uppslag till enbättre ordning. Man hardiskuleral jämkningsregler, skatteregler och ändringar ilagen om automatisk uppräkning av underhållsbidrag. Detär värdefullt att hela frågan om underhållsbidragen nu kommer att utredassnabbt. Men någonting måste ändå göras , före justeringen avunderhållsbidragen . Familjelagssakkunniga har, som nämnts tidigare,diskuterat denna fråga ingående. Vid en uppvaktning i justitiedepartementetbegärde utredningen att få lägga fram ett delbetänkande på detta område, mendepartementet sade nej. Det var ett misstag, enligt min uppfattning,,alt maninte lät utredningen göra det. Den socialdemokratiska ståndpunkten ilagutskottet får väl ses som ett erkännande av det misstaget. Jagtycker att utskottet borde ha kunnat enas - eller i varje fall få fram underlagför en betydande majoritet i för en snabb ändring. Diskussionen härhar enligt min mening visat att man står varandra nära i sakfrågorna. Det äringen som är nöjd med del nuvarande tillståndet. Man borde nu ha kunnat uttalaalt ökade möjligheter lill jämkning av underhållsbidragen bör skapas och alt ensådan ändring skall införas från årsskiflet, men ändå ge justitiedepartementetmöjlighet all bereda frågan om själva lagtexten ytterligare, för att tillgodosede invändningar av mer juridisk art som har kommit fram underutskottsbehandlingen. Den här frågan har ju tagits upp i motioner och inte isjälva propositionen. Därförskall jag, herr talman, be alt få framställa ett yrkande med den innebörden,nämligen altriksdagen med anledning av motionerna 1975/76:675, yrkande 3, och 1975/76:1124 delsger regeringen till känna att möjligheten till jämkning av underhållsbidragbör utvidgas på i huvudsak det sätt som anges i motiveringen till reservationen13, delshos regeringen anhåller att förslag till lagändring med denna innebörd föreläggs i sådan tid atl ändringen kan träda i kraft den Faderskap och vårdnad om barn Jag yrkar alltså bifall till detta yrkande under punkten 13. Isynnerhet för de socialdemokratiska ledamöterna borde det vara möjligt attansluta sig till milt yrkande, om man har någon tillförsikt inför höstens val.Mot bakgrund av vad som har sagts här av ledamöter från andra partier borde deläven vara möjligt för fler atl ansluta sig till det, I övrigt ber jag att fåyrka bifall till utskottets förslag. HerrSVANSTRÖM (c) kort genmäle: Med anledning av anförande får jag erkänna att det förslagsom han framlagt kan i jämförelse med reservationen 13 anses ha vissa fördelar,eftersom del skulle ge möjlighet till någon form av moiivultalande i sambandmed en lagtextändring. Men anförande visade ju också attfamiljelagssakkunniga arbetar med de här frågorna och anser även alt de börberedas med förtur. Jaganser, herr talman, atl utskottets på s, 98 i betänkandet redovisadeställningstagande måste vara den bästa grunden för kommande ändringar ilagstiftningsarbetet på den här punkten. Därför ber jag att få vidhålla mitttidigare ställda yrkande om bifall till utskottets förslag. HerrANDERSSON i (s) kort genmäle: och jag är helt överens om att vi behöver underlättamöjligheterna lill jämkning av underhållsbidrag, och det deklarerade vi bäggetvå vid en gemensam sammankomst i del här huset. Underden utskottsbehandling som förevarit har den socialdemokratiska gruppen lagtfram ett konkret förslag för atl verkligen åstadkomma vad vi har talatom. I det skedet kommer under kammardebatten med ett annatyrkande. Det yrkandet, som alltså läggs på kammarens bord, borderätteligen ha framlagts i utskottet, så an man då hade kunnat få överväga det.Folkpartiet har tydligen helt missal den här delen av frågan i utskottet. Omvi ser närmare på förslag finner vi atl han lar hela denmotivering som vi anför i vår reservation men sedan har en annan kläm. Som jagframhöll i går har vårt förslag utarbetats i samråd med en rad jurister, och vikan inte uppleva alt det är något hastigt tillkommet förslag, ulan del är välgenomtänkt. Jag ser ingen anledning att gå ifråndet yrkande som jag ställde i går på bifall till reservationen 13 utan villvidhålla detta. ()kort genmäle: När jag i mitt anförande i går behandlade vissa underhållsfrågor ochbl. a. diskuterade vad som sagts i reservationen 13, så framförde jag all ettskäl till alt jag tog avstånd från reservationen var alt jag tyckte att demotiv som anförts där var ganska knapphändiga, 1 det yrkande som framställt föreslår han alt skall ställa sig bakom ungefär sammamotiv och med dem som grund få lill stånd en viss Den negativauppfattning som jag framförde i går beträffande Nr 143 reservationen 13gäller därför i samma utsträckning yrkande den ,och med anledning därav instämmer jag i vad sagt j jpj 1975 och vidhåller yrkandet ombifall till utskottets hemställan, () kortgenmäle: vårdnad om barn Nej, i , missar ingenting ilagutskottet. Det är min mycket fast grundade övertygelse att utskottet harrätt på den här punkten, och jag tycker precis som altreservationen inte är speciellt stark - den är faktiskt ganska hafsig, Ireservationen skriver man ju att inte varje förändring skall innebära jämkning.Ja, men då stämmer ju lagtexten som den är , för det är just detta som dengällande lagtexten ger uttryck åt, att inte varje förändring skall betyda enjämkning. Man säger emot sig själv, och det är väl reservanterna som harmissat någonting i tankekedjan i lagutskottet. Vidarestår det - och det är väl ganska egendomligt uttryckt - all det skall vara enändring som är "något så när" betydelsefull. Uttrycket något så närhar jag aldrig hört i ett lagtekniskt sammanhang. Det är ett typiskt hafsigtuttryck. Detstår också att jämkning skall ske om bidraget inte längre framstår som rimligt.Det tycker jag nästan är en skärpning i förhållande lill det som står, attdet skall vara väsentligen ändrade förhållanden. Jaghåller alltså med om att det bästa i detta sammanhang ärutskottels skrivning, där del sägs att familjelagssakkunniga, som håller på attutreda dessa frågor, bör få framlägga förslag, gärna med förtur. Då får vi infrågorna i rätt sammanhang. Dethar inte varit någon miss från vårt håll i delta fall, iSödertälje, har i så fall snarare gjorts av reservanterna. HerrROMANUS (fp) kort genmäle: Denna diskussion visar atl del råder stor enighet om atl något måstegöras för att öka möjligheten till jämkning av underhållsbidrag. För att detinte skall råda några missförstånd vill jag också understryka att därmed intesägs var underhållsbidragen skall ligga, utan bara atl domstolarna skall gesstörre möjligheter att ta hänsyn till den aktuella situationen för deinblandade parterna, både den som betalar underhåll och den som tar emotunderhållet. Denfaktiska skillnaden i uppfattning är inte så stor atl jag har funnit anledning alt se detta som en partipolitiskt skiljande fråga. Och att mitt yrkande lagts fram under debatten betyder ju inie att det kommer som en överraskning, varken för i eller för andra ledamöter.