prot · FZ0992 · 1975-12-31 00:00:00 — Nr 92 mot all låna pengar även om möjligheter därtill funnits. Tisdaeenden "j" "" märkligt. Först sägerutredningen att del råder ka- pitalbristoch sedan talar den om en ovilja att över huvud laget skaffa detkapital som har varit nödvändigl. Om åtgärderför att Meninle nog med detta. På s. 30 konstaterar utredningen i en re- stödja den manuel- dogörelse för de samhällsinsatser som har gjorts, att det1970/71 anslogs la glasindustrin 4 milj. kr. i lånegarantier till branschen, men avdetla har endast 1,6 milj. kr.utnyttjats. Då är frågan: Har verkligen kapitalbrist varit avgörande, eller hardet varit sä stränga regler kring garantierna att man inte har kunnat få losspengarna? Här måste det såvitt jag kan förstå vara något fel i det hela. Detär väl också allmänt omvittnat att ett cyniskt spel drivs mellan glasbruken,och det spelet drabbar även deras anställda på elt sätt som inte borde fäförekomma. Man brukar säga att tvä slår den Iredje i den här branschen. Av denanledningen hade del varit önskvärt alt sialsmakierna gått in, om inle med enkommission så i alla fall någonling ditåt, så att man hade kunnat styra dethela. Utredningen har visal problematiken här, och det är utmärkt att man harinventerat den, men all komma med ell recept som bara betyder nedläggning ochvissa små kapitalinsatser lycker jag är felaktigt. Delkan väl inte helt uteslutas att här finns skäl för rationaliseringar o. d., meni första hand håller jag med om att man borde pröva utvägen attöka glasbrukens export genom en samlad, gemensam satsning. Den kommission,eller vad man skulle ha, som jag har förordat borde dä ta initiativet lill ettsådant samarbele. Omdetla inle är möjligt - O.K., då återstår förmodligen ingen annan väg än attgöra neddragningarna, men då skall vi också se till att ersättningsarbetenfinns förde människor som drabbas av nedläggningarna så all de inle blirlidande ekonomiskt eller på annal säll. Vihar vetat om glasbrukskrisen , och likväl förekommer denna "brandkårsutryckning"och det system som man nu lydligen är beredd att tillämpa. På det sättet bördet enligt min uppfallning inle vara. Jagvill avslutningsvis ändå tacka industriministern för den lilla av hoppsom finns i avslutningen av hans svar på interpellationerna, nämligen att mannu undersöker möjligheterna att föriänga driften vid glasbruken i ochBjörkshull. Jag anser att det är absolut nödvändigt all fortsätta driftentills man kan skaffa andra sysselsäliningslillfällen. Jag är också övertygadom att det kommer alt bli billigare all göra detta än alt skapa andra jobb ätde människor som bor på de här orterna, för som jag redan har sagl lorde delvara hell omöjligt alt få ersättningsjobb där. Men i första hand måste vi fäfram en mera långsiktig lösning för glasindustrin. Hen HOVHAMMAR (m): Industriministern har i interpellationssvaret gett sin syn på denmanuella glasindustrin i vårt land och de specifika problem som denna hanleringhar. Det är alldeles rikiigi att branschen har varil föremål för ensärskild uppmärksamhet frän regeringens sida, och det är också riktigt altolika branschfrämjande ålgärder salls in för alt om möjligt stärkakonkurrenskraften Närindustriministern i sill svar framhåller att branschen sedan början av1970-lalel beviljats statligt stöd på nära 16 milj. kr. vill jag dock strykaunder all av del angivna beloppet utgörs drygt 9 milj. kr. avslrukturgarantier, dvs. garantier för vissa av företagen själva upptagna lån.Denna garanliform är nog så värdefull för dem som har möjligheler alt rältutnyttja den. Vi skall dock märka alt det är endast ett fätal förelag detgäller. De skall också i princip vara både lönsamma och expansiva för au kunnakomma i fråga för en sådan garanli. i interpellationssvaret redovisade utredningen, som statens industriverknyligen lagl fram och lill vilken också herrar och i Kalmarhär hänvisat, har vår glashantering blivit föremål för en mycketingående analys. Det finns därför ingen anledning för mig att här ytleriigareuppehålla mig vid de yttre formerna för branschverksamheten, lokalisering m.m. Istorl sett föreligger enighel om att branschen befinner sig i ett utomordentligtsvårt läge, i en besvärlig konkurrenssituation, såväl på vär egen hemmamarknadsom pä exportmarknaderna. Däremol skiljer sig bedömningarna avsevärt fränvarandra när det gäller att klarlägga orsakerna lill branschproblemen och lillall den glasindustrin befinner sig i ett så utsatt läge. Vi har fränbranschens sida vid fiera tillfällen sökt informera såväl statsråd somriksdagsledamöter vilka haft all ta ställning till olika frågor angåendemanuell glashantering och dess problem. utredning klargörs med ett, som jag lycker, väl dokumenteratmalerial all branschen som helhel ej är lönsam. har dock iutredningen öppet framförts synpunkten all branschen i sig själv har en sådanmångfald oersättliga värden inbyggda att förulsällningar måste skapas för atthuvuddelen av branschen skall kunna leva vidare. Mot denna bakgrund framläggsockså ell antal förslag som rimligen bör verka i rätt riktning. Enligt min uppfaltninghar man dock inte tillräckligt kraftfullt tagit upp kostnadsaspekterna. I enbransch som haratt arbeta i internationell konkurrens kan man nämligen intekomma förbi kostnadsfrågorna. Själva kärnfrågan för vär företagsamhet, i varie fall när den intedrivs i allmän regi, är att företagen måste vara lönsamma, dvs. att de måstevara vinstgivande så att man kan investera och hänga med i ulvecklingen. Utanatt en lönsamhet kan ses som elt sannolikt resultat av insatta stödåtgärder ärdessa i rätt stor utsträckning förfelade. Under en följd av är har branschen,som industriministern också mycket rikligt Omåtgärder för att stödja den glasindustrin Omåtgärder jör att stödja den glasindustrin framhållit, fått del avolika statliga stödåtgärder. Inom branschen har vi tagit emot stödet -jag hardelvis också varil initiativtagare lill vissa speciellt exporlfrämjandeaktiviteter genom molioner här i -i förhoppningen att vi därmedskulle kunna komma loss ur den lönsamhetsproblematik som branschen sedan längehar befunnil sig i. Mankan dä säga alt vi inte har lyckats särskilt väl med detta, och det finns fleraorsaker därtill. Främst är det branschens egenskap att vara mycketarbetskraftsintensiv. I siaiisiiska centralbyråns redogörelse kan jag intefinna att någon tillverkningsindustri i värt land är mer arbetskraflsinlensivän den glashanieringen. anger i sin utredning attlönekostnader och sociala kosinader tillhopa i den manuellaglasindustrin kommer att uppgå till 57 ä av totalkostnaderna. Detta äroroande, herr talman, men än värre är att de sociala kostnaderna, och ickeminst dä den del som utgörs av den allmänna arbetsgivaravgiften, successivt kanförväntas stiga ytterligare i höjden. Vi hörde ju sä sent som för några dagarsedan aviseringar om ytterligare höjningar . Det skulle för den härmycket utsatta industrin innebära merkostnader på i runt tal 3 milj. kr. Om manställer detta mot del exportstöd vi får pä . förslår var och en vaddel hela handlar om. Gårdel inle alt finna andra former för all lillföra statskassan erforderligamedel än fortsatta höjningar av dessa arbetsgivaravgifter blir det inle baravär glasindustri ulan även andra delar av näringslivet som får mycketstora svårigheter alt upprätthålla sysselsällningen - en sysselsällning som allai dag säger sig vilja slå vakt om, inte minst med hänsyn tillungdomsarbetslösheten, som ju är i tilltagande. Alldeles specielll drabbardessa påslag de mindre och medelstora företagen, vilka oftast - i skildabranscher - är mycket arbelskraftsintensiva. Del bara förhåller sig på detsättet. Av industriministerns svar framgick alt vår bransch under enfemårsperiod i direkta bidrag från staten fält 6,2 milj. kr., dvs. Det kan kanske vara av ett visst intresse att jämföra dessabelopp pä drygt 1 milj. kr. med de belopp som tillförs del allmänna -stat och kommun - genom att branschen över huvud taget bedriver nuvarandeverksamhel. Vihar en beräknad omsättning för manuellt glas på 225 milj. kr. Direktaarbetslöner är av 225 milj. kr., alltså 100 milj. kr. Genomsnittligt kanberäknas att minsl en tredjedel - och del är ganska lågt räknal - av denanställdes löneinkomst återgår lill del allmänna i form av egna skatter. Detblir ca 33 milj. kr. De sociala kostnaderna utgör av lönesumman, somvar 100 milj. ; då har vi ytleriigare 30 milj. kr. Vidare har vienergiskatter som går på ca 2 milj. kr. Summa skatter och avgifter sombranschen lämnar blir 65 milj. kr. Härtillkommer övriga skatter och avgifter av offentligrällslig art -moms och mycketannal - som den anställde har att belala ur sin nettolön. Även det är Ju rättmyckel pengar. Nuvarandetribut till del allmänna som glasindustrin lämnar pä ell är uppgår sålunda liljett belopp väsentligt större än 65 milj. kr. Detla, herr talman, bör vägas in iden bedömning som industriministern kommer att göra när han i departementetinom kort tar ställning till de förslag som industriverket redovisar i den häråberopade ulredningen. Allrasist vill jag någol kommentera herrar och i Kalmarinterpeiiationer. Där ges en beskrivning av den glasindustrinssituation som jag i stort kan instämma i. Jag kan också instämma i vad herrFagerlund sade om behovel av invesleringskapital och en om möjligt mersamordnad marknadsföringskampanj för svenskt glas. Likaså kan jag insiämma medherr när han talar om angelägenheten av en mera långsiktig lösning avbranschens problem, så all arbetslöshet om möjligl undviks. Om å andra sidanstatsmakterna hade fört en annan näringspolitik med ett - som Jag lycker - merrimligl klimat för arbelskraftsintensiva branscher hade dessa frågor varitbetydligt lättare att komma till rätta med än vad de är. Med det konstaterandet,herr lalman, ber jag att få sluta. Omåtgärder för att stödja den glasindustrin Hen i (c): Jag tycker det är bra att industriministern är positiv till tanken attge andrum för att försöka finna lösningar på problemen för de båda krisdrabbadesamhällen som del här gäller. Men enligt min uppfallning hade del varit ännubälire om indu.striministern hade uttalat en klar målsättning för att säkra enfortsatt drifl vid båda glasbruken. Industriministernär säkert medveien om att samhällena kommer att drabbasmycket hårt, om dessa båda glasbruk läggs ned. Alla som är bosatta i desamhällena är nästan hell beroende av att glasbruken kan fortsätta sinverksamhel. Små möjligheler all fä arbete inom rimligl pendelavsländ gördessutom samhällena särskilt sårbara. Delär också en enig bedömning inom länet att de områden som de båda glasbrukssamhällenarepresenierar tillhör de svagare frän sysselsättningssynpunkt. Därför harockså länsmyndigheterna bl. a. i arbetet med länsplaneringen anselt detsjälvklart att denna del av länet måste prioriteras när del gäller alt stärkasysselsättningen. Länet har lagil fasta på uttalanden från regering och riksdagom del angelägna i alt planera för regional balans. Del har människornanaturiigtvis också gjort i dessa samhällen och bygder. En nedläggning avglasbruken skulle de anställda, bygden och kommunerna uppleva som altstatsmakterna hade tappat bort sina målsättningar. Vid en nedläggning avglasbruken skulle och regeringens uttalanden om regional jämlikhetupplevas som lomma ord utan värde för dem som drabbats av nedläggningen. Enligtmin uppfattning är det alltså i hög grad en förtroendefråga för statsmakternaatt med konkrela åtgärder försöka rädda sysselsättningen i de bådaglasbrukssamhällena. Det vore fel om entillfällig konjunkturnedgång fick diktera och styra Omåtgärder för att stödja den glasindustrin beslutet om de härglasbrukens framtid. Det ligger en fara i all ulifrån tillfälliga avsätiningsproblemavkunna dödsdomar över olika glasbruk och samhällen. Hur många företag är detinle som får känna av dåliga konjunkturer? Jag lycker all del måste vara ettgemensamt inlresse för samhället, företagen och de anställda all försöka kommaöver de kriserna sä snabbi som möjligt. Jagtror också att del i verkligheten oftast är lättare för samhällel alt rädda ettförelag över en tillfällig kris än att hitta elt nylt seriöst företag. Närarbelsmarknadsministern besökte länet var det mänga som - med allrätt. del erkänner Jag - reste kravet på nylokaliseringar till län.Ingemund konslalerade dä helt realisiiski all man inte utan vidarekan plocka fram nya seriösa lokaliseringsalternaliv. Han uppmanade oss islället att slå vakt om de förelag som vi redan har. Attanalysera förutsättningarna för att öka och slärka sysselsättningen i deförelag som länet och bygden redan har är säkert en klok politik. Det är ocksåden linjen statsmakterna bör följa när del gäller samhällena Måleräs ochBjörkshull, och del är heller ingen ny linje från statsmakternas sida. Vidåtskilliga lillfällen har regeringen med all rätt gäll in med punktinsatser förall rädda sysselsättningen vid olika såväl statliga som privata krisdrabbadeförelag. Del har då vid åtskilliga tillfällen gällt ganska betydande belopp.Låt mig här endast peka på varvskriserna och driftsförlusterna vid vissastatliga förelag. Motivenför insatserna har varil både starka och många. Främst har del gällt trygghetenför dem som hotas av arbetslöshet. Men sannolikt är det ofla ävensamhällsekonomiskt väl motiverat att rädda sysselsättningen pä den ort därmänniskorna redan finns. Ennedläggning av verksamheien vid de båda glasbruken och Målerässkulle, som föregående talare visade, innebära slora samhällsekonomiskaföriusler. En kapitalförstöring är oundviklig när en stor del av bostädernainte kan utnyttjas. Lokala serviceanläggningar i form av samlingslokaler,idrottsplatser och skolor skulle inle heller bli utnyttjade. Även underlagetför privat service skulle ryckas undan. Befolk-ningsunderiagel blir inletillräckligt för att man skall kunna upprätthålla en tillfredsställande lokalservice. Detär överfiödigt alt här dessulom peka på de stora kostnader som skulle följa aven omskolning och omflyttning av människorna. Dessa kostnader känner vi alltförväl. Allldella är naturiigtvis människorna i dessa samhällen väl medvetna om. Därför harde svårt att förstå statsmakterna om dessa inle är beredda alt helhjärtat stöttaen fortsatt drift vid glasbruken. Glasarbeiarna kommer då all fråga sig ominte deras trygghei är lika angelägen som varvsarbetarnas i . De bådakommunerna frågar sig naturiigtvis om inte deras samhällensexistens är lika angelägen som existensen av andra samhällen i andra delar avlandel. Det är sanl alt dessasamhällen inte bärs upp av några starka eko- Härfinns inte heller de stora väljarskarorna. Men det fär inte vara något skäl förstatsmakterna alt inte handla snabbt och konstruktivt. Kan vi stödja envarvsproduktion som lägger upp det ena stora jättefartyget efter det andra, fårinte tillfälliga avsättnings-problem vid ell par små glasbruk vara ett skäl förnedläggning. Jagvill också varna för att måla glasbrukens framlid alllför mörkt. Det kan ledatill felaktiga och förhastade slutsatser om nedläggningar. Uppemot 30 96 avglasexporlen går till och lill . Däremot är det sämreställl med exporten till de stora industriländerna i . Men med en såvittjag förstår relativt liten förbättring av försäljningen lill dessa länderskulle vi snabbi lösa de avsättningsproblem som glasinduslrin brottasmed. Att slå vantarna i bordel när vi inte ens hunnit göra de ökade insatser påexportsidan som man tycks vara enig om förefaller minst sagt lättvindigt.Svensk glaskonst har ett högt anseende pä en stor del av den internationellamarknaden. Vad är det som säger att vi inle skulle kunna ge del svenska glasetsamma ställning pä den stora marknad där vi säljer hell blygsamt? Detvore nalurligtvis fel om vi inte hade förståelse för de svårigheter som möterde svenska glasbruken. Kostnadsläget är högt i jämförelse med omväridens. Härbör statsmakterna beakta att arbelsgivaravgifterna slår särskilt hårt mot denpersonalintensiva glasindustrin. Samhället mås-le också ta hänsyn lill altglasbruken medverkar till att hälla sysselsällningen uppe i områden som är isärskill behov av all slå vakt om sina arbetstillfällen. I förhållande tillinsatt kapilal tillför glasbruken sannolikt staten mer av skatter och avgifterän vad den kapilalinlensiva industrin gör. Omman beaktar detta bör det vara särskill läll för regeringen alt generöst görade insatser som är nödvändiga för att rädda sysselsällningen inom svenskglasindustri. Jag är tacksam för den positiva inriktningen i industriministernssvar när del gäller all ge andrum. Men det hade, som jag sade inledningsvis,varit ännu bättre om induslriminisiern hade uttalat den klara målsättningen allförsöka rädda driften vid de båda akluella bruken. Jagskulle avslulningsvis vilja formulera elt program för glasinduslrin i följandepunkter: Statsmakterna måste sälta in depunktåtgärder som är nödvändiga för all rädda driften vid de tvänedläggningsholade glasbruken i Björkshult och . Glasbruken måste tillföraskapilal pä generösa villkor för att kunna klara en snabb uppruslning avarbetsmiljön och för all kunna göra de övriga investeringar som är nödvändigaför att höja konkurrenskraften. Exportstödet måste snabbtbyggas ut och sannolikt ges en slörre omfallning än som föreslagits i dennyligen presenterade utredningen. Del finns anledning allöverväga om inte den s. k. löneskatten eller allmänna arbeisgivaravgiften börslopas eller åtminstone lättas för en så arbelsintensiv näringsgren somglasindustrin. Omåtgärder för att stödja den glasinduslrin Omåtgärder för att stödja den glasindiistrin Lätoss se vad dessa offensiva åtgärder kan ge för resultat! Blir de tillräckligtkraftfulla är Jag optimist när det gäller alt säkra sysselsättningen inomsvensk glasinduslri. Del här blir på någol sätt en småländsk eftermiddag, eftersom vi nudiskuterar elt branschområde som i så hög grad är lokaliserat lill ochkanske framför allt lill dess sydöstra delar. Visom kommer från gläds över vär glasindustri. Den är gammal, den ärursprunglig i dessa bygder och den har varil och är en tillgäng för ochför landel. Den är en på någol sätt särpräglad konstart som lever kvar och somvi hoppas skall leva kvar ännu mycket . Men del är ändå nödvändigl alt serealistiskt på hurdan utvecklingen har varit och hur vi skall bedöma den förframliden. Vikan inte bortse från att det också i andra länder finns en glasinduslri somkonkurrerar med vår egen - det finländska glaset exempelvis har vunnitåtskilligt av den svenska marknaden. Dä har man anledning ställa sig frågan:Vad är det som har givit exempelvis finsk glasindustri möjlighet att i nägonmän iränga tillbaka vår egen glasindustri? Är del det förhållandel alt den haranvänt mera kapilal för teknisk utrustning? Det har sagts mig från ålskilligasakkunniga att så är fallet. Däfinner jag del inle förvånansvärt att den arbetsgrupp som har sysslat med dettai industriverket har tagit upp speciellt invesleringsproblemen. Man har kunnalnotera att lönsamheten för framför allt de mindre glasbruken inte har varittillräcklig för alt möjliggöra nödvändiga investeringar. Ofta är glasbrukenrelativt små. Och det är inte sä, i , alt utredningen baratalar om nedläggningar och möjligtvis litet investeringskapital - det ärframför alll behovet av samordning och samverkan mellan bruken som man villrikta uppmärksamheten på. Detlaär inte den första utredning beiräffande branschen som görs. Jag kan inleerinra mig hur mänga glasindustriutredningar som har genomförts, men under minlid som tidigare inrikesminister med arbetsmarknadsfrågor och nuindustriminister har Jag upplevt tre fyra sädana utredningar, vilka allakommit fram lill slutsatsen: Det är nödvändigt med en samverkan och enomstrukturering inom glasindustrin. En fusionering mellan företagen kan komma ifråga för att göra dem slagkraftiga. Och sä långt kan man uppenbarligen bliöverens. Men man måste då också kunna bli överens om - och det har jag velat geuttryck för i mitt interpellalionssvar lillsammans med arbetsmarknadsministern- att om sådana sammanslagningar, eventuella fusioneringar, kommer lill slåndoch nedläggningar kommer i fråga måste vi se lill all vi klararsysselsättningen för de berörda orterna. Ilikhet med i anser Jag att arbetsmarknadsmyndigheterna itvå län självfallel skall samarbeta. Slutsatsenav uttalande skulle kunna innebära all man i meden viss förljusning hade sett all en nedläggning hade kommil till stånd iKalmar län. Jag hoppas innerligt att del här resultatet inte beror pä ettsamarbele mellan glasbruksledningen för Kronagruppen och länsarbetsnämnden iKronobergs län. Det måste finnas andra bärande skäl till alt man finner detnödvändigt med en viss minskning av den här verksamheten för Kronagruppen. Manhar då valt ul de delar av verksamheten som är de svagaste länkarna i en sådankedja. Jag hoppas åtminstone all del är en sådan bedömning och ingeniing annatman har gjort. Det är självklart att vi måste ägna uppmärksamhet ät de här tväorterna för att se vad man kan göra för alt klara dem. Nuefterlyses från mänga häll en långsiktig lösning. Vad är det då som begärs? HerrFagerlund har preciserat del genom att säga att del behövs en samordning mellanföretagen och invesleringskapital. Men anser all 30 miljoner ärför litet och att 100 miljoner kanske är en lämpligare siffra. Jag skall inleförsöka göra nägon bedömning. Det är möjligt att 30 miljoner är för litel. Menär del dä inle rimligt all vi i vanlig traditionell ordning låter dennautredning gå ul lill de sakkunniga i förelagen och till de anställdasorganisalioner, så alt de får granska ulredningen och komma med de förslag somde finner skulle vara mera ändamålsenliga för att lösa del här problemet? Jagförmodar att det dä kommer alt finnas fler som visar sig ha samma uppfattningsom , nämligen att investeringsbeloppet är för litet, och därförställer anspråk på ett slörre belopp. Jagkan dela uppfaitningen alt det hade varil bra om vi hade kunnat lägga fram ettförslag , men av arbelstekniska skäl flnner jag del inle varamöjligl. Däremot hoppas vi alt, om ingel särskilt inträffar, vi skall kunnavara färdiga med ett förslag . Personligen släller jag migposiiiv till de åtgärder som kan medverka lill att förstärka glasindustrinskonkurrenskraft och göra del möjligl att genomföra en mera långsiktigstrukturrationalisering. Att samhället skall hjälpa lill med detta flnner jagnaturligt. Jagtycker all del på nägol sätt är betecknande för hela deballen i värt samhällealt såväl som i helt släller sig bakomkravei på samhällets insatser, även om naluriiglvis måste haden poliliska vinklingen att han säger att del är den förda näringspolilikensom slällt förelagen i den här situalionen. Är del så. Jagnoierar att glasinduslrin fram lill 1970 minskade sinmarknadsandel pä den svenska marknaden från 73 96 lill 65 96. ochfram lill nu har glasinduslrin lyckats hävda en ungefär 65-procentig marknadsandel.Nya artiklar har introducerats och försäljnings-verksamheten har förbättrats.Inle minsl i delaljislledet har förelagen fåll en slagkraftigare organisation. Mendet är framför alll de stora glasbruken och eventuellt också flera små bruk isamverkan som klarat denna uppgift. I det konkurrenssamhälle vi har fär de småglasbruken i en sådan situation svårigheter. Omåtgärder för att stödja den glasindustrin Nr 92 det i sammanhangel intressanta är au glasinduslrin under de senasle Tisdaeen den erbjudit, som det heter i ulredningen, en i jämförelse med övriga arbetsgivarei regionen konkurrenskraftig lönenivå. --------------- sig haklarat rekryleringsproblemel. Om åtgärder för att Vad är det då som har skett? Jo, man har i de enskilda glasföretagen stödja den manuel- vidlöneförhandlingarna försökt all lägga sig på en lönenivå som har la glasindustrin gjort demkonkurrenskraftiga - del är begripligt. Man har också lyckats alt på della sätl fä enmöjlighel lill rekrytering av god arbetskraft. lycker all del finnsanledning alt gratulera glasindustrin till det.