prot · FZ0932 · 1975-12-31 00:00:00 — Rättför offenlligi anställd läkare med privatpraktik att ansluta sig tillsjukförsäkringen HenRINGABY (m): Del är väl just om läkaren icke fåromfattas av försäkringen som det blir en fråga om pengar, eftersom det då baraär den rike som kan vända sig till honom. Vi vill atl dessa läkare skall varaanslutna till försäkringen. Då kan även den som har ont om pengar gå dit. Jag dellog inte i utskottets sammanträde när detta ärende behandlades,men eftersom jag deltagit ganska intensivt i arbetet med de förslag som ladesfram mellan parterna, och , måste jag fåsäga några ord i detta sammanhang. Det är fint atl vara det sociala samvetet, men herrCarlsson har inte copyright på det. Del finns faktiskt fler som ömmar förpatienterna, och det ligger kanske också en känsla för dessa och för derasberättigade krav bakom det förhållandet all majoriteten i utskottet har uttalatsig såsom den gjort. har åberopat alla remissinstanser. Men vi måste i detta sammanhang senågot på historieskrivningen. Motionerna utarbetades efterdet att reformen på detta område hade trätt i kraft. Erfarenheterna måste havarit ringa eller obefintliga. Inte heller remissinstanserna hade någonerfarenhet när de skrev sina yttranden. Mot den bakgrunden svarade deansvarsfulla remissinstanserna all de ville vänta och se, och del är ofta enklok regel. Närförhandlingarna kom till stånd visade det sig alt dessa avsåg mycket mera änenbart en diskussion, om de offentligt anställda läkarna skulle erbjuda sinatjänster till huvudmannen eller om de vid ell nej till er- Räliför offentligt anställd läkare med privatpraktik au ansluta sig lillsjukförsäkringen bjudandet skulle etablerasig som privatläkare. Om de valde del senare alternativet skulle de omfattas avsystemet. Detär fråga om ett förhandlingspaket. En förhandling innebärati man tar upp mångapunkter till resonemang. I delta sammanhang var en höjning av taxan för dessaläkare en icke oväsentlig punkt. Det fanns elt stort intresse för höjning avtaxan på många punkter. Jag har inte sagt atl de kraven skulle varaoberättigade, eftersom taxan höjs även inom den offentliga sjukvården. Närman är överens om all sluta ett avtal är del väl alllid fråga om ett tagandeoch etl givande. säger atl del i ulskottsbeiänkandet inte Slårnågot om några utfästelser och det är rikligt. dåärendet behandlades i utskottet kunde man inte säga mer än vad som slår ibetänkandet. Det anges däremot i överenskommelsen att man skall ta upp dettaärende lill prövning och att förslag skallframläggas på denna punkt i så god tid atl ärendet skall kunna behandlas avriksmötet . Om nu situationen är så katastrofal, , ommänniskorna väntal så oerhört länge på läkarvård och om vårt land har dennaenorma läkarbrist, varför tar då inte läkarna de erbjudna tjänsterna på sinöverlid? - Jag förmodar all läkarna har erbjudit sig att göra det, men är debara intresserade av all få privatpraktiken, utan alt vilja ställa upp ocksånär huvudmannen behöver dem i den offentliga tjänsten? Vad skulle del likna på de områden där avtal finns, om vi av skildaanledningar i en paketlösning skulle gå in på en enskild punkt, kanske för allvinna popularitet eller kanske av omtanke - omtanke om vem, kan man fråga sig- och bara vilja lösa problemen på denna enda punkt? Vad skulle del innebäraför framtiden? Är det så man från er sida dokumenterar fackligt iniresse? Hen RINGABY (m): kanske lade starkare ord i min mun än Jag använde själv närhon refererade hur illa det skulle vara ställt i den offentliga sjukvården.Dock är det långa väntetider där - del vet ju alla som arbetar i landslingen.Ofta är del kö hos läkare ända upp till etl år eller ännu längre. Därför har viframlagt del här förslaget om alt all tillgänglig läkarkraft skall kunnautnyttjas - även om denna läkarkraft råkar vara en privatpraktiker på fritidsom är anställd hos . Landstingethar ofta mycket svårt att erbjuda läkarna övertidsarbete - det kräverschemaomläggningar och är en myckel besvärlig procedur au låta läkarnaövertidsjobba. Systemet fungerar mycket effektivt och bra rent praktiskt, om defår ha praktiken på fritid i sin bostad, vilket ofta innebär atl de som borrunt omkring också har närkonlakter med läkarna och kan komma dit -många patienter måsle f ö. komma på grund av sitt arbete. iVikmanshytlan (c): Egentligen skulle jag inte kommentera inlägg här, men jagtror det är en sak som behöver sägas ändå, nämligen att den fråga somdiskuteras i vår reservation gäller 1976. Vihar en besvärlig läkarsituaiion, och därför säger jag atl vi bör ta varapå de resurser som finns. Vad diskuterar är däremot de förhandlingarsom skall föras med elt eventuellt förslag till höstriksdagi avsikt alt förslaget skall kunna förverkligas . - Man kanske börha detla i blickfångel när man ändå diskuterar den här frågan. Sedanär del väl också anmärkningsvärt all i , som har dellagiti behandlingen av ärendet i utskottet, skall korrigeras av . Rättför offentligt anställd läkare med privatpraktik att ansluta sig tillsjukförsäkringen Om i Vikmanshytlan hade lyssnat litet bättre, hade hanmärkt att i inte på någon punkt har blivit korrigerad. HerrRingaby talade om effektiviteten. Jag överdrev inte i det avseendet. ju själv ut bilden av årslånga köer. Varför gör man inte något ål dettai ? Varför lar inte läkarna tjänster och ser till, au de får denövertid som det finns möjligheter till? Om ni säger nej, då har de rätt atletablera sig och komma in i taxesystemet. HerrRingaby påslår all detta är besvärligt. Men skall man hesitera inför sådanabesvärligheter som målar ul, om behovet är så akut? Här måste densociala känslan väl ändå få ta överhand över besväriigheterna, om del skallligga någon mening i vad man har sagt här. Ja,i Vikmanshytlan, del kommer upp förhandlingar - men vadvisste om vad som skulle ske? ju inte reservanterna när det beslut logs som trädde i kraft den IJanuari 1975. Om går ut och talar med läkare inom och även med medlemmar, skall han finna altförhållandel inte är sådant som han utmålar del. Faktum är i stället altläkarna är litet oroliga för all man skall klampa in i en förhandlingssituationpå ett enda område, vilket kan försvåra del för dem när nya förhandlingarkommer lill stånd. Överläggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs på bifall till I:o) utskottetshemställan, 2:o) reservationen nr I av i Vikmanshytlan m, fl,samt 3:o) reservationen nr 2 av herrar Ringaby och , ochförklarades den förstnämnda propositionen vara med övervägande ja besvarad. Dåherr i Vikmanshytlan begärde votering upptogs för bestämmande avkontrapropositionen ånyo de båda återstående propositionerna, av vilka denunder 2:o) angivna förklarades ha flertalets mening för sig. I enlighet härmed blev följande voleringsproposition uppläst och godkänd: Den som vill atl kammaren bifaller socialförsäkringsutskottets hemställan i betänkandet nr 14 röstar ja. och förlossningsvård dendet ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 1 av i Vikmanshytlan m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklarades tvekankunna råda angående resultatet, varför votering med omröstningsapparalverkställdes. Denna omröstning gav följande resultat: §9 Mödrahälsovård och förlossningsvård Föredrogs socialutskottets belänkande 1975/76:14med anledning av moiioner om mödrahälsovård och förlossningsvård. Idetla betänkande behandlades motionerna 1975:780av () och (), vari hemställts att riksdagenbeslutade ge regeringen till känna vad som i motionen anförts omförlossningsvårdens och mödrahälsovårdens organisation, samt 1975:1266av (vpk), vari hemställts atl uttalade 1. all läkare med adekvatutbildning borde flnnas tillgänglig runt, 2. all planläggning borde ske förparacervikal- och pudendusblocka-dernas samt epiduralaneslesins införande vidkvinnoklinikerna, 3. att mödrahälsovården bordeförbättras enligt riktlinjer som anförts i motionen, 4. att psykoprofylaxmelodennärmare borde utredas samt alt förutsättningar för dennas användande bordesäkerställas på förlossningsavdelningarna, 5. alt en samlad översyn borde företas övererforderliga initiativ för att principbeslut skulleförverkligas. 1. beträffandemödrahälsovården all skulle avslå motionerna 1975:780 och 1975:1266 i motsvarande delar, 2. beträffandeförlossningsvården att skulle avslå motioner na 1975:780 och 1975:1266 i motsvarande delar. Reservaiion hade avgivitsbeträffande förlossningsvården av herrar Nr 32 () och iBorlänge (vpk) som ansett atl utskottet under 2 bort hemställa attriksdagen med anledning av motionerna 1975:870 och 1975:1266 i motsvarandedelar gav regeringen till känna vad reservanterna anfört. Tilldetla belänkande hade fogats etl särskilt yttrande beträffande mödrahälsovårdenav herrar () och i (vpk). (vpk): "Om en kvinna går och är iröll av ständiga barnfödslar och lillsist dör därav så är däråt inget alt göra. Låt henne bara dö. Hon är i världenföran föda barn." Så sade Manin . Hans krassa uttalande är befriandeöppenhjärtigt i förhållande till århundradens mytbildning om kvinnan - dennyförlösla modern, med spädbarnet i sin famn, som utmålats fylld av lycka,harmoni och trygghet. Varkenden ena eller den andra beskrivningen av kvinnan som moder är riktig. Kvinnanär på väg till en ekonomisk och social frigörelse, och i denfrigörelseprocessen ingår strävan att bestämma över moderskap och formerna förförlossning. Moderskapbetyder inte ogrumlad lycka, åtminstone inte för de flesta. Att föda barn är engenomgripande händelse i en kvinnas liv som.förändrar hela henneslivssituation. Alla kvinnor upplever sin graviditet och sin förlossning olika iförhållande till andra kvinnors. En kvinnas upplevelse av sin första graviditetoch förlossning är starkt beroende av hur hon psykiskt förbereder sig för det väntademoderskapet. Redan tidigt under graviditeten kan man urskilja riskgrupper blandförstföderskorna. Dagensmödrahälsovård är ensidigt kroppsligt inriktad och ger bara entillfredsställande kroppslig vård. På grund av personalbrist och därmedsammanhängande tidsbrist och en kroppsligt inriktad ulbildning finns del mycketsmå möjligheter au hjälpa gravida kvinnor med psykiska och sociala problem somkan uppslå i samband med en graviditet. Gravida kvinnor måsle få bättre psykiskförberedelse inför förlossningen. Undersökningar visar atl en femtedel avblivande mödrar har problem av sådan an all avancerad psykiatrisk behandling ärnödvändig. Bara hälften av mödrarna i får någon form avförberedelse. Kvinnor som drabbas av störningar lever i regel underpsykologiskt och socialt svåra förhållanden. Undersökningar visar att dessakvinnors egen barndom ofta varit otillfredsställande med störda relationer tillde egna föräldrarna. Dessa kvinnor har alliså ofta negativa förebilder allutforma sitt eget kommande föräldraskap efter. Tillspetsat kan man säga alt dagensneurotiska moder föder morgondagens neurotiska moder. Mödra-förberedelsen bordeegentligen starta redan före graviditeten med undervisning i föräldraskap ochrådgivning. Genom ett större stöd av graviditetenskulle man kunna urskilja dessa riskkvinnor och ge dem hjälp och stöd för altundvika en ångestfylld förlossning med svårsmärta. Dekurser som erbjuds blivande föräldrar besöks mest av de s. k. resurssiarkakvinnorna, dvs. de socialt privilegierade kvinnorna, de som har god utbildningoch god ekonomi. De som verkligen behöver dessa kurser nås inte, eftersom ingenuppsökande verksamhet bedrivs. 1971 deltog t. ex. bara en tredjedel av allablivande mödrar i mödraun-dervisningen. Närdel sedan gäller själva förlossningsvården, så skulle Jag näsian kunnadeklamera mitt tal från förra årets debatt. Så litet har nämligen förändrats ifråga om möjligheterna all få smärtlindring vid förlossning, även om utskottetsmajoritet tycks iro något annat. Forlfarandeupplever av kvinnorna en outhärdlig smärta vid förlossningen. Fortfarandeupplever upp lill hälften av de kvinnor som erbjudits någon form avsmärtlindring denna smärtlindring som helt otillfredsställande. Fortfarandefår var femte kvinna psykiska eller fysiska besvär av graviditeten eller avförlossningen. k. förlossningsneuroserna är lika vanliga som sedan.Neuroserna kan både ödelägga ett normalt sexliv ochförsvåra relationerna mellan mor och barn. Och forlfarande upplever åtta av tiokvinnor förlossningen som en chock. Över300 kvinnor föder barn i . Av dessa 300 föder 250 underobeskrivliga plågor. I andra medicinska sammanhang anses del naturligt allpatienten inte skall behöva uppleva onödig smärta. Fortfarandekan bara hälften av alla centrallasarett uppfylla kravet atl kunna erbjuda fullföriossningsservice, dvs. med möjlighet atl ge effektiv smärtlindring. Forlfarandekan epiduralanestesi bara ges . Det är fortfarande nästan omöjligt fören kvinna att få effektiv smärtlindring om hon skulle behöva eller vilja hadel, trots alt det sägs i råd och anvisningar aubarnaföderskans önskan beträffande smärtlindring vid förlossning skalltillgodoses i den utsträckning medicinska skäl medger. PåHuddinge moderna sjukhus kan avancerad smärtlindring i form av epiduralanestesiinte erbjudas eftersom sjukhusets anestesiologiska service inte är tillräcklig.Situationen på just är sedan förra årets kammardebali t. o. m.något förvärrad när del gäller alt tillhandahålla paracervikalblockader vidförlossningar på grund av läkarbrist. Del råder fortfarande brist påpersonal inom förlossningsvården, i första hand på läkare. För en fullgodförlossningsanestesi fordras tillgång lill speciallränad personal 24 limmar omdygnet. 1974uppgick anialet förlossningar lill drygi 110 000. Bara 6 kvinnor på 1 000 kanfå smärtlindring i form av paracervikalblockad. 9 på 1 000 epiduralblockad och440 på I 000 pudendusblockad som ges i allra sista stadiet av förlossningen. Avdessa s. k. effektiva smärtlindringsmeioder är det bara epiduralblockaden somger smärtlindring under hela förlossningen. Vilkamöjligheter har då kvinnor i andra länder atl få smärtlindring vid förlossning?I används ofta epidural-, paracervikal- och pudendusblockaderna, IDlisseldorf erbjuds t. ex. alla kvinnor epiduralanestesi, både vid normala ochvid komplicerade förlossningar. Epidu-ralservicen tillhandahålls dygnet runt,och mer än hälften av förlossningarna sker under epiduralblockad. 1Frankrike används anestesiologiska metoder i myckel ringa omfattning. Vadgäller tillgången på aneslesiologisk utrustning finns sådan tillgänglig pånästan alla förlossningsavdelningar. IUSA tillhandahålls också avancerade anestesiologiska metoder på de flestastörre sjukhus. Men förlossning med smärtlindrande metoder medför extrakostnader, varför kvinnans möjligheter att erhålla sådan hjälp begränsas avhennes ekonomiska situation. Den vanligaste formen av smärtlindring vidföriossning i och i DDR baserar sig på psy-koprofylax, dvs.avspänningsteknik. Nervblockader används här bara vid patologiskaförlossningsförlopp. FörStorbritannien saknas riksomfattande statistik, men i en informell undersökninghar man konstaterat att 14 av 20 större förlossningsavdelningar gavepiduralanestesi i varierande utsträckning. På ett sjukhus användesepiduralanestesi i av förlossningarna . En trend mot ökadanvändning av epiduralblockader återfinns över hela . Vänsterpartietkommunisterna har i motionen 1266 krävt: "1.att läkare med adekvat utbildning skall finnas tillgänglig runt, 2. att planläggning skall ske förparacervikal- och pudendusblocka-dernas samt epiduralaneslesins införande vidkvinnoklinikerna, 3. att mödrahälsovården skall förbättrasenligt riktlinjer som anförts i motionen, 4. atl psykoprofylaxmelodennärmare skall utredas samt all förutsättningar för dennas användande skallsäkerställas på förlossningsavdelningarna, 5. all en samlad översyn skallföretas över erforderliga initiativ för atl principbeslut skall förverkligas." Vänsterpartietkommunisterna vill medverka lill all rätten att föda barn under acceptablaformer förverkligas. Utskottetvill liksom understryka angelägenheten av all forisattainsatser görs. så all varje kvinna som så önskar skall kunna få smärtlindringvid föriossning. Vilka konkreta insatser avser uiskotiet? Sedanpekar utskottet på all den fortgående ökningen av antalet läkare bör ge utrymmeför en ökning av verksamheten med smärtlindring vid förlossning. Är utskottetinte medvetet om att med nuvarande planer kommer det även framgent au fattasläkare? sades del att 1975 skulle det finnas 480 läkare i gynekologioch obsteirik och 490 i anestesiologi. fanns det bara 310 i gynekologioch 270 i anestesi. skall del enligt planer finnas 560läkare inom Nr 32 vardera gynekologi och anestesi. Det är bara en ökning med ungefär den läkare från beräkningen . Det kan man inte med bästa vilja 'ä'"''' ''ä"'' ökning som skall leda till atl ge gravida kvinnoreffektiv Mödrahälsovård Tillslut konstaterar utskottet en fortgående ökning av förlossningar och förlossningsvård med smärtlindring genomanvändning av epiduralanestesi och pudendusblockad. Den ökning som skett ianvändandet av epiduralblockaden är att 1973 fick 7 på 1 000 kvinnor dennablockad, och 1974 fick 9 kvinnor på I 000 den blockaden. Behovet - om man skalltro de undersökningar som gjorts - är att 840 kvinnor av 1 000 skulle ha behövteffektiv smärtlindring, kanske i form av epiduralblockad. Ytterligare 2kvinnor på I 000 fick epiduralblockaden på etl år. Del kallar utskottet för enfortgående ökning. Då kan man inte ha slora pretentioner på en ökning. Vadvänsterpartiet kommunisterna menar är all alla kvinnor som så behöver ellerönskar skall erbjudas effektiv smärtlindring. Så har i alla fall vänsterpartietkommunisterna tolkat principbeslut . Jag yrkar bifall lill den reservation som är fogad till ulskoltelsbelänkande. FruSWARTZ (fp): Jag vill ultala min stora tillfredsställelse med att socialstyrelsennu påbörjat sin ulredning om mödravårdens innehåll och organisation. Vi ärmånga, både kvinnor och män, som släller stora förhoppningar på denutredningen och inte minst vad den sedan kommer atl leda till. Del är verkligenangeläget all utredningen kan hålla det planerade tidsschemat och vara färdig idecember 1976, som angivits. Det gäller här ett område som berör en myckel storgrupp människor - alla föräldrar - och som sedan urminnes tider till storadelar varit eftersatt. Det finns fakiiski en del att ta igen. Utredningenhar påbörjats efter del alt och min motion skrevs. Jagkonstaterar - det framgår av yttrande över motionerna - atltill del utredningen särskilt kommer alt beakta också hör frågor som fruFraenkel och jag framfört i vår motion och atl delar våruppfattning att det är viktigt atl ökad uppmärksamhet ägnas dessa frågor. Denskrivning som majoriteten i utskottet står bakom är utan tvekan mycket positiv;på olika sätt uttrycks del angelägna i att man arbetar sig framåt på det härområdet. Majoriteten framhåller också hur nödvändigt det är attsocialstyrelsen bevakar och följer upp utvecklingen av olika resurser försmärtlindring vid förlossning. Reservationenav herrar och i har trots alll en starkare skrivning. Där sägs t. ex. all planläggning för införande av effektiva smärtlindringsmetoder måste ske av våra sjukvårdshuvud män för au principbeslut skall kunna förverkligas. 28 Likaså framhåller man betydelsen av att kvinnor fårmöjlighet lill när- belägen förlossningsvård,elt problem inte minst i glesbygd. Reservaniernapoängterar också behovet av elt ökat antal barnmorskor och framhållerbetydelsen av att de i sin utbildning ges bättre förutsättningar för attanförtros uppgifter när det gäller smärtlindring. Barnmorskorna framhåller självahur viktigi det måsle anses vara alt de får en gedigen utbildning. Barnmorskanär oftast den som också kan ge del där personliga omhändertagandet som är såviktigt för att en barnaföderska skall känna sig trygg. Och trygghet är viktigi den situationen. Jagminns alt sade några tänkvärda ord om detla när vibehandlade denna fråga. nämnde i det sammanhanget också alt ävenannan personal skulle kunna fylla en uppgift när det gäller atl vara vidbarnaföderskans sida som medmänniska, just på grund av del slora behovet avtrygghet. Behovet av utökade personella resurser kommer vi inte ifrån. Men delgäller inte bara läkare. Förraåret hade jag också anledning konstatera atl , som väckt den andramotionen i denna fråga, och jag hade helt olika erfarenheter när det gällerbarnafödande. Det gäller inte bara antalet barn. Atl jag inte har några svårastunder alt minnas tackar jag helt och fullt och med all rätt en numera gammalbarnmorska för; hon kunde lära en ung och oerfaren kvinna vad en förlossningvar, hur den skulle förlöpa och hur man borde bete sig. Dessutom kunde hon varaden medmänniska man just behövde. Jag ärglad överalt få detta antecknat tilletl protokoll, medan hon ännu lever. Jag skulle önska all alla minamedsystrar finge ha det lika bra. Reservationentar också upp "rooming-in-systemet" och behovet av enlällvårdsavdelning. Båda ger möjligheter till en mänskligare kontakt mellan moroch barn - och även mellan far och barn. Dessutom ger de en mjukare övergångtill livet i det egna hemmet. Någraord finns också om betydelsen av att mödrarna får tillfälle att lära sigamningsteknik. Del är nu en gäng sä alt alla inte klarar det ulan vidare. Deallra flesta behöver litet hjälp, många behöver myckel hjälp. De flesta villfaktiskt amma siu barn. Reservaniernaunderstryker också behovet av forskning när det gäller smärtlindring vidförlossning och av att utvecklingsarbetet stöds. Del är oerhört viktigi att fåfram bästa möjliga metoder som vi kan vara övertygade om inte skadar mor ochbarn. En frisk mor och ett friskt barn måste vara ett oeftergivligt krav. Sommotionär ser jag det som positivt atl samma utskollsledamöter som slår bakomreservationen i ett särskilt yttrande framhåller alt man i det utredningsarbetesom nu pågår bör pröva hur motionskraven skall kunna tillgodoses och alt denförebyggande mödrahälsovården bör byggas ul för att kvinnor skall kunna blibättre förberedda för sin förlossning. Det är också positivt alt två mänuttalar sig för att man bör inspirera män till att i ökad utsträckning delta ikurser om förlossning och föräldraskap. Med detta ber Jag att få yrka bifall till reservationen av i . Nr 32 Hen i (s): Tisdagenden "" talman! Det kanske inte är såegendomligt alt de där båda männen '" bakom reservationen, eftersom de är och --------------- kommunisternas enda representanter i utskollel. Jag tror inte atl de har Mödrahälsovård en såmycket djupare gående inställning till frågan än vi andra herrar ochförlossningsvård i utskottet - och inte än damerna heller för den delen. Jagtänker inte konkurrera med i fråga om dramatiska uttalanden. Jagtänker varken citera eller någon annan potentat. Jag vill barakort och gott konstatera atl del skiljer ingenting i sak mellanutskottsmajoriteten och reservanterna. Båda parter står bakom 1971 årsriksdagsbeslut - det skiljer ingenting i del avseendet - då ochutskottet konstaterade att varje kvinna som så önskar skall ha rätt att fåsmärtlindring vid förlossning. Jag vill alltså understryka att det var eltriktigt uttalande av . Men ingen av dem som i utskottet var med om atlforma det betänkandet trodde väl atl man på mycket kort lid skulle kunnaförverkliga önskemålel att varje kvinna skulle kunna få smärtlindring vidförlossning. Riksdagenantog ett principiellt uttalande. Regering och riksdag har sedan sökt leva upplill det genom att kraftigt öka läkariillgången i landet. Men vi har intekommit dithän med våra sjukvårdsresurser alt vi har tillräckligt medspecialutbildade läkare och barnmorskor som kan klara den uppgift som viprincipiellt uttalade oss för. Tyvärr måste vi ännu räkna med attsmärtlindring inte kan bli en tillgång för alla. Resurserna i det avseendeträcker helt enkelt inte lill, och de räcker heller inte . Vi kan göra uttalanden. Vi kan ha hur heta önskningar som helst, fruLantz, men därmed löser vi inte problemen. De är av den arten all del fordrasytterligare lakar- och sjukvårdsresurser. När jag säger delia är del iniefråga om någon avlednings-manöver ulan helt enkell ett konstaterande av fakta.