prot · FY0997 · 1975-12-31 00:00:00 — Dessa revideringar innebär samiligaall finansminislern nu ivingas medge all han gav en alllför glälladbild. Del var också vad vi gjorde gällande i den moiion som vi väckteom den ekonomiska po-liliken. Nuhörde kanimaren alt sade att alltidsvartmålar sä väldigt. Men här har vi en mycket fin illustration till hursocialdemokralerna försöker använda detta uttryckssätt. talade vi omvad finansministern nu måste säga . När vi är förutseende,kallar och andra socialdemokrater del för alt svartmåla. Det ärsä det uttrycket används, och del är bra att svenska folket har en så finillustration lill delta. Ävende kalkyler nu framlägger måste man tyvärr på vissa punkter se somorealistiska. Vi bedömer att produktionsökningen sannolikt blir ännu svagareän finansministern länker sig. Särskill allvarligt är att prisuppgängen blirvärre än t. o. m. vad medger. kanske vill kalla detför svartmålning också, men jag tror det är precis vad som kommer alt ske iverkligheten. Dessaogynnsamma tendenser innebär alt sysselsättningen under årets senare delantagligen konimer att försvagas. Över huvud taget står vi inför beiydande problem pådel ekonomiska området. Svårigheterna kan bemästras, men förutsättningen föralt detta skall vara möjligl är naturligtvis att den ekonomiska politiken igod tid inriktas pä denna uppgift. borgerliga majoritet harangivit riktlinjerna fören sädan politik. Föratt motverka en nedgång i sysselsättningen bör åtgärder vidtas . Det ärnämligen viktigt att förhindra en nedgång i sysselsättningen. Enligtsocialdemokraterna behöver ingenting göras, för sysselsättningen är sä bra.Men del innebär att man väntar tills del blir arbetslöshet innan man görnågonting. En riktig politik innebär att man handlar i lid och förebygger istället för att rätta till i efterhand. Dessaätgärder bör framför alll ta sikte pä alt stimulera investeringarna inomnäringslivet. För all motverka att det kan växa fram en oulnylfiadkapacitet i näringslivet som skulle verka invesleringshind-rande, fordrasantagligen viss stimulans av konsumtionen. Mankan inte bara peka pä att avtalsuppgörelsen som är träffad innebär så mycketstimulans för konsumtionen. Skatterna kommer att ta en stor del av delönehöjningar som betalas ut, och vidare kommer prishöjningarna, som vi vet,att ta en mycket stor del av vad som är kvar. Den reella stimulansen av den häravtalsuppgörelsen konimer all visa sig ganska blygsam. Förslaget atttidigarelägga höjningen av barnbidraget skall ses mot den bakgrunden. Del geren stimulans ät konsumtionen och det är bra också ur famifiepolilisk synpunkt. Detfinns även andra famifiepoliliska förslag i sammanhanget, l.ex. alt starktbygga ut barndaghemmen. Vi har, som tidigare sagl, gäll pä denlinjen att det är rimligt och riktigt om finansministern skyndar pä deförhandlingar som drivs med kommunerna, sä alt de i sitt budgetarbete verkligenvet vilka ekonomiska villkor som konimer all gälla. Vivill också starkt understryka att en rimlig utbyggnad av barnomsorgen i enfamifievänlig och barnvänlig riktning inte innebär alt man ensidigt skall salsapå alt bygga barndaghem. Man skall i stället sträva efter en valfrihet förfamifierna. Famifierna är grundpelaren i samhällel - inte staten som man kantro när man hör socialdemokrater tala. Familjen skall i så hög grad sommöjligt kunna själv väfia hur man vill utforma barntillsynen. Det skallinnebära alt man vidgar möjligheterna för dem som sä önskar att särskill närbarnen är små la vård om dem i hemmet. Det kan man göra pä olika säll, t. ex.genom alt ge ATP-poäng för värd av barn i hemmet, ökade möjligheler tillfiänslledighei osv. Man kan bygga ul den nuvarande föräldraförsäkringen - kalladel vårdnadsbidrag om man så vill. Daghenissysiemelär ju oerhört dyrt. För de pengar som en vårdplats pä barndaghem kosiar skulleman kunna sälta in ätgärder som i hög grad skulle kunna ge famifien en störrevalfrihet. Föralt återkomma till konjunkturpoliliken i egentlig mening sä måste man för allsiödja konsumtionen hålla en hög beredskap för att kunna Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. genomföra en sänkning avmomsen. Den åtgärden tillgreps och hade gynnsamma effekter. Då kundevi äntligen ta oss ur den lågkonjunktur som den socialdemokraliska politikenunder en föfid av år lett in i. HerrEkström sade för en slund sedan att det inte var momssänkningen som hade dessaverkningar, utan att det var alla andra åigärder som regeringen vidtog. Och såräknade han upp hur många mifiarder man hade satsat Men glömde attunder denna konjunkturnedgång hade regeringen då och då med finansministern ispetsen skrytande i TV-rutan talat om vilka krafttag man hade tagit mot arbetslöshetenjust med olika selektiva ätgärder. Det var beredskapsarbeten här och del varliiel punktstöd där och det ena och del andra. Men arbetslösheten minskadesinte. 1 stället blev det en nedgång i antalet sysselsatta, den svåraste nedgångvi haft på . Och det var faktiskt försl i och med att de borgerligapartierna gemensamt krävde en sänkning av mervärdeskatten somsocialdemokraterna tvingades böja sig och genomföra en sådan politik. Och denpolitiken medförde lill slul en förbättring i sysselsättningsläget. I likhetmed villjag påminna om vad LO:s tidningFackföreningsrörelsen skrev i en ledare i sitt första nummer :"Momssänkningen visade sig vara en betydligt effektivarestimulansåtgärd än de flesta föreställt sig och skulle äter kunna prövas." i , när man sätter sig ned och tittar pä erfarenheternaav momssänkningen, tycker sig hitta en del svagheter i den åtgärden bör inteöverraska nägon, eftersom det i departementels ekonomiska sekretariat finnsmänga som frän bönan var starkt negativa och som man möjligen kan tänka sigäven av sädana skäl inte i efterhand vill se nägon fördel med åtgärden. motion som vi väckt med anledning av komplelleringspropositionen hai viyrkal all en momssänkning skulle slällas i förgrunden bland de åtgärder som börvidtas om konjunkturen försvagas ytterligare. 1 vär motion finns det kravetuttryckt i klarare ordalag än i ulskollels belänkande. Vi har alltså till endel frångått vårl krav pä den punklen. HerrEksiröm granskade utskottets betänkande och sade, att när kom in idiskussionen blev del förskräckligt stora ändringar, och allting blev väldigtmoderat. Men sade också alt han var bekymrad över della papper föralt del var sä moderat redan frän börian. Jag tycker att dessa tvä uttalandenstrider mot varandra. När är sä bekymrad över att del har blivitmoderata inslag i den uppgörelse som de borgerliga partierna träffat, och närhan är sä oerhört kritisk mot , och när han dessutom - pä ett sättsom jag fann ovanligt - gick in pä hur själva utskotlsarbetet hade bedrivits,sä bör ju ändå svenska folket och ledamöter vara medvetna om attherr själv log kontakt med , 1. ex. för att höra vad viansåg i barnbidragsfrågan. Så värst skändligt kan del som hände alltså intevara. Jag förslår därför inle kriiik på den punkten. Närherr Eksiröm talade med mig sade han faktiskt - jag upprepar det eftersom detkan vara ett bidrag till historieskrivningen - att detta papper, som hadekommit från finansutskottets ordförande, var väldigt moderat. Och det var juredan i börian, alltså innan vi hade varit med i diskussionen! här är därför motsägelsefull och dessutom konstig. Jagkonstaterar alt vi hade gjort en eftergift när det gällde hur man skulleuttrycka sig om momssänkningen, och jag vill alldeles klarl säga att vi frän moderatsida i den borgerliga majoritetsskrivningen pä vissa punkler har varit bereddatill eftergifter. Vi har ocksä gjort sådana sä länge som vär grundsyn haraccepterats. Delta är en tillämpning av den politiska princip som vi har gjorttill vår, nämligen all vara beredda lill eftergifter för att bidra tillborgeriig samling. Vi anser att det är betydelsefullt för landet och förväfiarna alt del finns alternativ till den socialdemokratiska politiken. Vitycker det är viktigt att de borgerliga partierna tillsammans med eftertryckvisaratt det finns ett handlingsdugligt regeringsalternativ. Även om sysselsättningsläget kommer att fordra en viss stimulans avkonsumtionen måsle det omedelbara intresset inriktas pä ätgärder som är ägnadeatt direkt befrämja industriinvesteringarna. Om man kan åstadkomma en rejälökning av investeringarna innebär detta i sig självt ett stöd försysselsättningen, och det är viktigt. Men ökade investeringar har ocksä andraverkningar, som i nuvarande ekonomiska läge blir av stor betydelse. Förstoch främst finns kravet att bygga ut vår kapacitet sä att vi kan fä enexportökning som gör att vi snart slipper låna så mycket pengar i utlandet. Jagvill inte kritisera regeringen för den omfattande upplåning frän utlandet somhär har bedrivits. Tvärtom har den varit ofrånkomlig i ett läge där helaindustrivärlden på grund av ofieprishöjningarna haft ett underskoll. Men - ochdet är absolut klart - en upplåning av den nuvarande omfattningen kan inte fåfortsätta länge till. Förutsättningarna för all få balans i de yttrebetalningarna finns ocksä i och med att oljeländernas totala överskott nu ärpä väg att minska. Men då gäller det ocksä för oss att göra den omställning somfrån vär sida behövs för att skapa denna yttre balans. Med hänsyn till att vilånat så mycket utomlands har vi nu också kravet på oss all skapa utrymme förbetalningar av räntor och amorteringar, som kommer att dra ett par mifiarderkronor extra . I balans med utlandet kommer vi inte - det är alldelesklart - utan en kraftig ökning i investeringarna och därmed i exportkapaciteten. Detär mot denna bakgrund vi skall se majoritetens förslag alt investeringsfondernaskall släppas fria och att man pä nytt skall planera för att införa extrainvesteringsavdrag vid beskattningen. Meni olika reservationer vänder sig socialdemokraterna tillsammans medkommunisterna mot sådana åtgärder. I likhet med finansministern anser de attnågra ytteriigare ätgärder inte behövs och det var ocksä Denekonomiska politiken m. m. 4 protokoll 1975. Denekonomiska politiken m. m. den ståndpunkt i sin anförande. Detta är märkvärdigt med tanke på att självvarit tvungen att i sina bedömningar göra en nedräkning av den sannolikaökningen i näringslivets investeringar för i är. trodde ökningen i industriinvesteringarna skulle bli 10 96. säger han 9 96.Men anser att industriinvesteringar bara kommer all ökamed 6,5 96. Finansministern har, såvitt jag förstår, hell godtyckligt - för attdet då blir lättare att föra en debatt som dagens - justerat upp konjunkturinstitutetsbedömning från 6,5 lill . Men vi fäsler faktiskt slörre avseende vid denbedömning gjort. Det är mot den bakgrunden man måste sevåra förslag om ytterligare stimulans till investeringarna. Socialdemokraternavill inte släppa investeringsfonderna fria med den ytterligare motiveringen attde tror sig med nuvarande styrning kunna åstadkomma mer av eltregionalpolitiskl slöd. Vi moderater anser, som vi sagt i vår motion,tillsammans med de andra borgerliga partierna att man skulle bättre befrämja deregionalpolitiska intressena genom att minska Rineskalten till att böria med idet inre stödområdet. För alt hålla liv i glesbygderna måste man fästa slortavseende vid att inte med orimliga pålagor på den nu existerandesysselsättningen slå sönder de aktiviteter som finns. Det är någol motbjudandei att småföretag, jordbrukare och handelsmän i det inre stödområdet betalarstora löneskatter och på del viset faktiskt bidrar till de betydande subventionersom sedan utbetalas ofta lill mycket stora företag. Del är en felvändregionalpolitik. Ilikhet med vill jag ocksä, när här säger att antaletlediga platser i skogslänen har ökat, påpeka att detta är en annan sak än hurdet står till i det inre stödområdet. Del kanske är lika bra att detta, eftersom till vad som kallas "skogslänen" hör sådanaverkligt överhettade platser som 1, ex. . Närsocialdemokraterna säger att styrningen av invesleringsfonderna behövs avregionalpolitiska skäl undrar man också hur mycket svepskäl det ligger i dettapåslående. Snarare är det väl sä eftersom man är sä förfärligt förfiust i alllåta byråkrater, och ovanpå dem en finansminister, sitta och diskutera medolika företagsledare. Jagundrar också hur mycket av de frisläpp som har gjorts av investeringsfonderna- säg i är - som faktiskt har förknippats med krav pä enregionalpolitisk satsning. Kan svara på det? Eftersom ni gör ensädan huvudpoäng av detta i rer reservation lill vårt förslag, undrar jag: Hurmänga av de frisläpp som har gjorts av investeringsfonder har verkligenförknippats med sädana regionalpolitiska krav? - ser nu bekymradut i ansiktet, men del måste väl vara enkelt för att lämna ensådan uppgift, dä ni lägger så stor vikt vid detta i er reservation. Jagkan meddela kammaren att jag har försöki att skaffa fram denna uppgift. Jag harringt till det gigantiska ämbetsverket AMS - eller rättare sagt: jag har låtitriksdagens upplysningsfiänst göra det - för att få fram Detta medfiänsteman alls icke underbefolkade ämbetsverk förklarade emellertid attarbetsbelastningen där tyvärr är sä stor att man inte kan plockafram en sä central uppgift. Det vill jag uttrycka min förvåning över. HerrEkström sade till att han väl borde tänka på - som är herrÅslings valkrets - i del här sammanhanget, eftersom man ju nu tappar bort enmöjlighet att styra investeringar till . kan väl däantagligen ocksä mera exakt ange hur mänga av de frisläpp som har gjorts i ärsom har inneburit att valkrets i har fått sig tilldeladnågra extra pengar på det viset? HerrSträng brukar säga att industriinvesteringarna ökar krafligt under 1970-lalel.Det anför han ocksä i den reviderade finansplanen. Med det menar han all någraytterligare åtgärder egentligen inle behövs för att göra någonting ål densaken. Men förbigår dä en viklig omständighet, nämligen att dennaökning av investeringarna under 1970-lalet i mycket hög grad har bestått avsubventionerade mifiövårdande investeringar, som visseriigen i sig själva ärulomordentligt betydelsefulla, helt enkelt ofrånkomliga, men som inle - detkanske vi kan komma överens om - bidrar lill någon sädan ulökning avkapaciteten ule i näringslivel att förelagen skall kunna klara av t. ex. enökad export och man kan slippa all låna upp pengar i utlandet. Om dessamifiövårdande invesieringar, som är vikliga i och för sig men inle jusl ur denhär synvinkeln, räknas bort, har det inte varil någon särskilt stor ökning. Vidarenämner inle när han lalar om ökningen av industriinvesteringarnaatt vad som har hänl har varit en ökning iförhållande lill industriinvesteringarna på 1960-lalet.Men industriinvesteringarna i slutet av 1960-talel som man nu jämför med var avolika anledningar synnerligen låga. Här vill jag slå fast alt de årligaökningarna i industriinvesteringarna f n. ligger lägre än vad de i genomsnitthar gjort . Vidare glömmer , när han slårsig för sill bröst och säger att det inte behövs några ylleriigare ätgärder pådetta område, att med hänsyn till att det för oss här verkligen gäller att taoss ur en situation med stora län i utlandet, så är uppgiften dubbel: det ärinte bara en fräga om att skaffa fram resurser för att vi skall kunna ökaresursen här i , utan det gäller dessutom att slippa undan skuldsättningi utlandet. Detär faktiskt pä del viset, herr talman, att den uppgång i konsumtionen iSverige som vi har haft icke hade kunnat äga rum, ifallvi inte hade lånat så mycket pengar i utlandet. Hade vi inte haft dennaupplänade bit av kakan att fördela, hade fördelnings-slagsmålet mellan olikaintressegrupper blivit ännu värre än det nu har varit. Investeringarnamåste uppmuntras också föratt råda bot pä inflationen. Enda sättet att klarastora löne- och kostnadsstegringar utan motsvarande prishöjningar är att manhar en produktivitetsökning. Denekonomiska politiken m. m. Den ekonomiska politiken m. m. ligen om detta enklaförhällande. t. ex., som svarar för, skall juhöja priserna - som vanligt, höll jag på att säga - därför att kostnaderna harstigit. Man klarar sig inte ifrän att kostnadsstegringarna slår igenom päpriserna om man inte med investeringar försöker sänka kostnaderna. En politikmot inflationen måste därför grundas på all tillräckliga investeringarverkligen genomförs. Menskall man få bukt med prisstegringarna fordras mer än ökade investeringar. Detkrävs också etl skattesystem som inte i likhet med det nuvarande är starktkostnadshöjande. menade flnansministern all priserna skulle kommaatt stiga med 7 96. säger han 8 96. Men antagligen kommer prisstegringarnaalt bli -det framgår av föredragningar som vi har haft ifinansutskottet. Medtanke på att finansministern är så belåten med välgörandeverkningar är det anmärkningsvärt, att sedan denna uppgörelse träffades harfinansministern blivit ivungen att justera upp procenttalet för de väntadeprishöjningarna. , som försökt göra gällande att näringslivetexpanderar så kraftigt, sade att 13 nya företag i mifiardklassen kom tillföregående år. Det tog han som ett tecken pä att allt verkligen är bra. Men detberor ju väsentligen på att det har varit inflation så att priser och koslnaderhar stigit. Om ordnar till ytterligare kraftig inflation, som niär i färd med att göra för nästa är, kommer det naturiiglvis all bli väldigtmånga nya företag i den s. k mifiardklassen. Men det belyder ju inte all alltstår väl till ute i näringslivet. Bakgrundentill alt man har behövt justera upp de väntade prishöjningarna är attskattesystemet har medfört sä stora kostnadsstegringar dels genom nya indirektaskatter, dels - och framför allt - genom avtalsuppgörelser utformade motbakgrund av socialdemokraternas skattepolitik. Frånmoderata samlingspartiets sida har vi varnat för skattesystemetsinflationsdrivande verkningar. I en reservation vid betänkandet erkänner t. o.m. socialdemokraterna att de nya avtalen "i och för sig skulle leda något högre prisstegring" - dvs. än nian tidigare hade tänkt sig. Dettaär en hemmalagad inflation. Det tål verkligen att understrykas att det intelängre går att skylla prisstegringarna i på utlandet. Jag noterar medden allra största tillfredsställelse - eftersom det är korrekt - vad som sägs ien socialdemokratisk reservation. Reservanterna säger där att prisstegringarnanästa år kanske inte blir sä stora som avtalsuppgörelsen i sig skulle innebäradä en "lugnare im- portprisstegring verkar ätandra hället". har varit med om attskriva detta måste det en gäng för alla vara slut pä talet orn att inflationenberor på utlandet. Tvärtom medger här att om något så sänkerutlandets prisförhällanden inflations-kraften i . råda en intressant splittring inom socialdemokratin i fråga om hurskattesystemet skall utformas. I reservationen 13 A vill socialdemokraterna ifinansutskottet ge regeringen till känna att det är "angeläget att manframgent söker finna former för realinkomstförbältringar för lönlagarna som ejfår för långl gående priskonsekvenser". Delta är en myckel inlindadformulering, men böriar man linda av den ser man all den utgör en skarp kritikav den egna skattepolitiken, som ju har inneburit att det inte har varitmöjligt med realinkomstförbältringar för löntagarna som inte fått för långtgående priskonsekvenser. Detta vill man alltså ge till känna. Ochdet är ju bra. Men , pappa till det nuvarande skatteeländel, har juklart sagt ifrån au han inte kan eller kanske t. o. m. inte ens vill - han harju talat om att han tycker att det nuvarande skattesystemet är ganska bra-lägga fram några sådana skatteförslag för att nästa lönerörelse kan skeunder rimligare förutsättningar. Skattepolitiken har därmed kommit in i enåtervändsgränd och i den återvändsgränden står socialdemokraterna och är oenseom hur de skall ta sig fram i fortsättningen. Jag hoppas, herr talman, att denfortsatta debatten till en del kommer all innebära en diskussion mellan herrEkström och om socialdemokratisk skattepolitik med utgångspunkt ivad socialdemokraterna i finansutskottet vill ge finansministern till kännaoch med utgångspunkt i vad finansministern själv sagt om detta. Ensädan dispyt behövs, och vi hoppas att den blir klargörande, men sannoliktskulle den innebära att svenska folket får klart för sig att socialdemokraternainte vet hur de skall utforma skattepolitiken. När det gäller det nyaskattesystemet och skatteutredningen vill jag understryka, med tanke på vad somhar sagts här, att vi från moderat sida har alldeles klart för oss och senast iskattedebatten här i redogjorde för hur vårt alternativ ser ul. här återvändsgränden har man kommit genom de ständiga skal-, tehöjningarna.Särskilt hårt slår de smygande skattehöjningar som inflationen medför. Utanatt man har fått någon real ökning av köpkraften kommer man upp i högreinkomstklass penningmässigt sell, och där träffas man av härdare skatter. viset har staten fäll stora, extra skalleinkomsler och de enskildamänniskorna blivit klämda i motsvarande män. skatledebatl, , som vi hade för nägra veckor sedan i riksdagenfrågade jag finansministern hur det egentligen ligger lill medskatterna. Finansministern säger att han fem gånger har gjortreformer som innebär skattesänkningar. Varför har då inte skattedebalten i dethär landet avstannat om finansministern har gjort så mänga skattesänkningar? Istället bedrivs denna skattedeball i allt mera pinade ordalag, och frågan lälatt upprepas. Om det verkligen är sant all finansministern har gjort femskattesänkningar , varför är då skattefrågan f n. sä oerhörtbrännande? Svaret pä frågan får jag väl lov att ge eftersom finansminislernantagligen inle ger det. Det är inte sant att han under de senasie fem årengjort fem skattesänkningar, utan de senasie åren har inneburil minst femskattehöjningar Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. Och det somsker f n.,den senaste omläggningen, är ett exempel på det. Närsocialdemokraterna nu går omkring och påstår att de borgeriiga förslagen lillkonjunkturstöd är oansvariga därför att de kostar sä myckel pengar är det etttokigt argument. Konjunkturslöd behövs bl. a. på grund av att regeringen i årsom tidigare genomför mycket kraftiga skattehöjningar. Regeringen säger t. ex.att oppositionen förorsakat en extra utgift på 300 mifi. genom all dendrivii igenom sill förslag vad belräffar villabeskatlningen. Det är ettsynnerligen typiskt exempel pä hur regeringen diskuterar. När den inte färigenom hela den mycket kraftiga skärpningen av beskattningen av villaägarnakallar den det att oppositionen varit med om en utgiftsökning, och så sägerden att oppositionen är förskräckligt oansvarig. Näroppositionen lägger fram förslag för att stödja sysselsättningen sägerregeringen att förslagen är för dyra. När regeringen själv litet senarepresenterar notan för olika, dyra beredskapsarbeten och andra punktinsatser,som den i efterhand varit tvungen att sätta i gång, sitter finansministern iTV-rutan och skryter med hur många extra mifioner och mifiarder han gör av medför sysselsätlningsstödjande åtgärder. När man verkligen har regerat med egnamedel över en sönderfallande ekonomi som ger ökad arbetslöshet blir det plötsligtangeläget med en massa nya mifiarder för att fä ordning på det hela. Menoppositionens förslag, som i förväg vill hindra arbetslöshet, kallas oansvarigspendersamhet. Regeringens förslag är, enligt eget uttalande, socialthögtstående. HerrEkström förklarade när vi pratade om momssänkningen attregeringen hade lagt fram förslag som innebär 2 800 mifi. i nya utgifter.Herr vet själv hur han stod och skröt över hur bra dessa förslag var ursysselsättningssynpunkt. När nu oppositionen i förväg lägger fram förslag ombetydligt mindre kostnadskrävande åtgärder för att hindra arbetslöshetenkallar socialdemokraterna det fruktansvärt oansvarigt. Socialdemokraternatalar alltid om behovet av en totalfinansiering. Del skall inte bli nägonutgift om oppositionen framlägger förslag om det utan någon skattehöjning. Närvi lägger fram förslag, som skulle kosta ett par hundra mifioner, dä är vioansvariga. Regeringenföreslog för nya riktlinjer för bostadspolitiken. Där finnskostnader på 800 milj. kr.