prot · FZ09129 · 1975-12-31 00:00:00 — I dessa fall anser ulskollel inte atl den primärafrågan är om skallebefrielse skall medges, ulan om samhället skall ge dessahandikappade särskilt anskaffningsbidrag för bilen. Del syslem vi har i dagbygger på en samordning mellan bidrag och skallebefrielse. Närdel gäller bidrag är del inte skatleulskotlels sak all la slällning.Socialförsäkringsutskotlet har under innevarande riksmöie behandlal motionerom möjlighelen atl få personbil betraktad som ett sådanl tekniskt hjälpmedelför handikappade som landslingen med slöd av statsbidrag bekostar. Utskottethar därvid förutsatt att dessa förslag bör prövas i positiv anda i samband medulvärderingen av försöksverksamheien med färdriänsl. säger atlom denna prövning leder lill en bidragsgivning som molsvarar vad studerande ochyrkesverksamma handikappade nu kan erhålla bör i överensstämmelse med gällandeprinciper också skallebefrielsen på molsvarande sätt utvidgas. Utskottetförutsätter atl möjligheterna att ersäiia skattebefrielsen med bidrag såledeslas upp lill förnyad prövning. Jag kan meddela all DHR arbetat myckel hän Väglrafikbeskaitningen,m. Vägtrafikbeskattningen,m. med denna fråga. Dånu försök med färdriänsl skall pågå t. o. m. 1977 och frågan varitaktuell fär motionären och reservanierna ge sig till lålsoch invänia förslagen. Jag yrkar därför bifall lill ulskoltels förslag. Nikanske såg i tidningen att tagit upp frågan omfärdriänsl för handikappade. Man föreslär 72 resor för varje person somär berättigad lill färdtjänst. Färdtjänsten för handikappade ordnas nu pä olikasätl i olika kommuner. Del finns kommuner där handikappade får åka obegränsatför av biljdtkostnaden. Denna fråga är naturiiglvis också enkostnadsfråga. Jag kan också nämna atl enligt en tidningsartikel planeras ensärskild riksfärdljänsl där landets alla kommuner skall samarbeta när delgäller de länga resorna med färdriänsl. Jagvet inte om vi skall la upp någon slörre diskussion när del gäller skotrarna.Jag kan bara säga några ord - var inne även på den frågan - ochdel finns faktiskt ell särskilt yttrande. I motionen 1975/76:534 yrkar herrNilsson i all individuell restitution av skatt på bensin må medgivasför skoter som används i skogsbruk. Del är på det sällel att bensinskattenfaktiskt är specialdestinerad lill underhåll och utbyggnad av vägarna. Deluppkommer särskilda problem i fråga om skatten på den bensin som används förandra ändamål. Dä denna bensinförbrukning har stor ekonomisk betydelse harvissa former av individuell eller kollekliv skallereslitution medgivils. Jagkan meddela all fisket, trädgårds- och rennäringen får kollektiv återbäring,och individuell återbäring ges för bensindrivna traktorer och skördelröskoroch även för motorsågar. Dådet gäller yrkandel angående snöskoter framhåller motionären all snöskoternsanvändning inom jord- och skogsbruket i inland och fjällbygder harökat. Och den har visat sig vara myckel effektiv. Men om man skall fårestitution fordras även atl man någorlunda tillförlitligt skall kunna beräknaförbrukningens storlek, all förbrukningen sker i samband med yrkesverksamhetoch all den erlagda skallen är av ekonomisk betydelse för yrkesutövaren. Skatleutskoilelmenar atl reslilutionssyslemei är en konsekvens av väglrafikbeskatiningen ochatl del kan leda lill administrativa svårigheter och även orättvisor. Utskoltetär därför inte berett atl ulan myckel slarka skäl föreslå ulvidgning av antaletreslilulionsberälligade. Manhar också i utskottet nämnl alt snöskotern i regel används förfritidsverksamhet, men även för andra transporter. Del är i ganska lilenomfattning som den används inom skogsbruket för virkeslransporler. Vi harfrågat skogsbolagen, och de säger alt de använder den vid planering av slörreavverkningar. De enskilda skogsägarna anlilar i regel Skogsägareföreningeneller Lastbilscenlralen för virkeskörning. Och har man jordbruk brukar man iregel använda jordbrukslraklorn. virkeslrans-porlfordon bör, om man skallha någon användning för del, vara utrustat Det har välheller inle varit meningen att skotern skulle användas för de här tungatransporterna. Det skulle beträffande snöskotern uppstå svårigheter alt få enlillföriillig beräkning av bensinförbrukningen dä den även används somiransporlmedel inom många andra områden. Eflersomdel inle har ställts något egentligt yrkande på denna punkl är del lätt för migall i alla delar yrka bifall lill ulskoltels hemställan. Vägtraflkbeskatt-ningen,m. FruTROEDSSON (m): säger att vi skall avvakta försöksverksamheten med denkommunala färdriänslen. Eflersom jag själv sysslar en hel del med just denkommunala färdtjänsten är jag väl medveten om de myckel stora fördelar som denkommunala färdtjänsten kan erbjuda. Men jag är också medveten ombegränsningarna. Dä länker jag inte bara på den begränsning som ligger i atl dehandikappade i de allra flesta kommuner får möjlighet till högsl en ä tvä resorper vecka uiöver de s. k. arbetsresorna. Jag tänker kanske framför allt pä vaddet skulle belyda i självkänsla och ökad rörelsefrihet för inle minst dehandikappade husmödrarna om de för egen hand kunde ta sig lill butikerna, tillbarnens skola, till läkarbesök osv. utan all behöva anlita färdtjänsten förvarje förflyttning. är del en ganska dyrbar historia att ha etlinvalidfordon. Och som jag sade fär dessa hemarbetande husmödrar bara det s. k.mopedbidraget vid inköp av en sådan här bil, alllså ell bidrag på . JagIror all det i väldigl mänga sådana här fall kunde belyda ganska mycket om deockså kunde befrias från skyldigheten all eriägga accis vid inköpet, om deårligen kunde slippa betala fordonsskall och få del bidrag som utgår i form avrestitution för dt visst antal liter bensin. Vi menar all del skulle varavärdefullt all i samband med ulvärderingen av färdriänslen - som alllså skallske 1978 - också kunna utvärdera en vidgad räll till skattebefrielse för derörelsehindrade som arbetar i del egna hemmei. Vår grundinställning är f ö. alläven hemarbetet skall räknas som en arbele. Hert (): Jag tycker att del är onödigt all vi diskuierar den här frågan längre.I sak är vi i alla fall överens. Det gäller bara au invänia tidpunkten då del härfärdijänstförslagei kan genomföras. Nusäger atl del skulle dra ul på liden ända till 1978. är enså pass vikiig sak, så jag tror inie all del i slort skulle inverka på den härfärdriänslen. Sedanvill jag också hänvisa till den deball vi hade om socialförsäkringsulskottetsbetänkande nr 36, där även de handikappades färdriänsl behandlades. Sammauppfallning råder då del gäller skaiteuiskottets förslag. Därför finns delingen anledning all vi nu fattar etl annat beslut än vi gjorde . Jag yrkar bifall lillskatteulskotlels hemställan. Väglrafikbeskaitningen,m. säger all del inle betyder någol alt vänta påutvärderingen av försöksverksamheien med , färdtjänst för den härgruppen, framför alll hemarbetande handikappade husmödrar, som jag har lalalom. Men jag vill bestämt påstå atl det kan bli två myckel länga år för den härganska isolerade och bundna gruppen. Sedanvill jag om igen säga lill alt del skulle vara ganska värdefulltatl i samband med ulvärderingen av den kommunala färdriänslen också fäutvärdera en verksamhei med vidgad rätt lill skallebefrielse för den härgruppen handikappade. HertWIKNER (s): Att vänta med beslul i della fall betyder kanske inle så mycket. Detbör vara rikligt all invänia ell bäilre underiag för all kunna fatta beslut ifrågan. Del är så vi brukar gå lill väga här i när utredningar pågårsom undersöker möjligheterna alt ordna saker och ling så bra som möjligt. Överläggningenvar härmed slulad. Kammarenbiföll vad ulskollel i dessa monieni hemställl. Proposilionergavs pä bifall lill dels ulskotlels hemställan, dels reservalionen av herrNilsson i Trobro och , och förklarades den förra proposilionenvara med övervägande ja besvarad. Sedan begärl volering upplästesoch godkändes följande voleringsproposilion: Densom vill alt kammaren bifaller skaiieulskoiieis hemsiällan i belänkandd nr61 mom. 3 röslar ja, den del ej vill röslar nej. Vinner nej har kammarenbifallil reservalionen av i Trobro och . Vid omrösining genom uppresning förklaradesflerlald av kammarens ledamöler ha rösial för ja-proposilionen. Då fruTroedsson begärde rösiräkning verkställdes votering med omröslningsapparal.Denna omröstning gav följande resultat: 1975/76:37 med anledning av motion om reglerna förkompletterande iCrnai 1976 sjukförmåner i vissa fall 1975/76:39 medanledning av moiioner om vissa pensionsfrågor för in- Samarbete mellan sjukvårdshuvudmännen, m. m. 1975/76:43 med anledningav motioner om underrättelse lill anhöriga omolycksfall saml om dödsbevis /76:44 med anledning av motioner omlegilimalion för psykologer Kammarenbiföll vad utskoiien i dessa beiänkanden hemsiälli. §9 Samarbete mellan sjukvårdshuvudmännen, m. m. Föredrogs socialulskotlels belänkande 1975/76:47med anledning av moiioner om samarbete mellan sjukvårdshuvudmännen m. m. Idella belänkande behandlades moiionerna 1975/76:311av m. fi. (s). vari hemslällls all hos regeringen skulleanhålla all ulredningen om en hell ny lagstiftning för hälso- och sjukvårdenfick i uppdrag all uireda frågan om samarbete mellan sjukvårdshuvudmän ienlighet med vad i motionen anförls, 1975/76:1224av i (fp), vari hemslällls all som sinmening gav regeringen lill känna vad som anförls i moiionen om ökademöjligheter all fä förlossningsvärd uianför del egna sjukvårdsområdd, och 1975/76:1312 av m.fl. (fp. c), vari hemslällts a) att med ändring av de godkändarikllinjerna för regionsjukvårdens utbyggande ni. m. beslutade allUnieåregionen även skulle omfalla i dess helhet samtJämtlands län, b) all hos regeringen skulleanhålla om förslag lill de ändringar av indelningen i rikei isjukvårdsregioner som kunde föranledas av etl genomförande av den i delföregående begärda ändringen belräffande Umeäregioneh. 1. beträffande samarbete i fråga om sjukvård i vissafall all skulle avslå moiionen 1975/76:311, 2. belräffande samarbete i fråga om förlossningsvärd ivissa fall alt skulle avslå moiionen 1975/76:1224. 3. belräffande vissa ändringar i regionindelningen allriksdagen skulle avslå moiionen 1975/76:1312. Samarbelemellan sjukvårdshuvudmännen, m. m. 1. belräffandesamarbele i fråga om förlossningsvård i vissa fall av herrar Carlshamre (m), () och () som all Ulskollel under 2 borl hemslälla allriksdagen med anledning av moiionen 1975/76:1224 gav regeringen lill känna vadreservanterna anfört. 2. belräffande vissa ändringar i regionindelningenav () som anselt att uiskouei under 3 borl hemslälla altriksdagen med anledning av motionen 1975/76:1312 hos regeringen skulle anhållaom förslag till ändringar av indelningen av riket i sjukvårdsregioner ienlighet med vad reservanien anfört, HertÅKERLIND (m): I detla betänkande behandlas några moiioner om utom länssju k värd.Den enskilde har möjlighel att få sådan vård genom del uiomlänsavtal som harträffats mellan och Svenska kommunförbundelssjukvårdsdelegalion. Men della avtal innehåller vissa undanlag. Gravidakvinnor t. ex. omfallas inle av avtalet föreberäknad förlossning. förhållande anser en motionär vara oriktigt, menutskottels majoritet har förvånansvärt nog inle delat denna uppfallning utangäll emot moiionsförslaget. Utskoltsmajorileten säger i sin skrivelse atl"förlossningsvärden tillhör en värdsektor, där bl. a. omfattandeorganisatorisk planering erfordras. Det är därför förståeligt alt huvudmännenansett en viss restriktivitel vara nödvändig vid avgränsningen av deföriossningsfall, som skall omfallas av ulomlänsavialet." Deldär låler mycket bestickande. Men om även de här föriossnings-fallen skulleomfallas av ulomlänsavialet kan del inle bli några mängder av fall - endaslnågra enstaka. Problemen är aktuella framför alll för de människor som bor inärheten av en länsgräns och kanske har sina anhöriga på andra sidan denlänsgränsen. De gravida kvinnorna uppfattar i många fall de här bestämmelsernasom reseförbud före förlossningen. De törs inte ens åkaöver länsgränsen och hälsa pä sina anhöriga, eflersom de dä riskerar att fåbetala en hel del av de här kostnaderna själva. Vireservanler har tyckt att man bör titta på dessa bestämmelser. Reservalionengår ul på all skall begära alt regeringen hos sjukvårdshuvudmännenväcker frågan om slopande av 21-dagarsvillkoret i ulomlänsavialet belräffandeförtidsbörd uianför egel sjukvårdsområde. Jaglycker all del är en rimlig begäran. Vi har inie något krav på att regelnomedelbart skall slopas ulan reservalionen innebär en uppmaning all man skallta upp förhandlingar om den här frågan. Det är rimligt all man gör det. Jagyrkar därför bifall lill reservalionen 1. Jag skall i detta anförande kommentera socialutskottets betänkande nr47 uiifrån de synpunkier som framförts i motionen 1224 av iVarberg - samma fråga som lalade om - och min egen molion nr1312. Skyldighetenall bereda sjukvård finns reglerad i sjukvårdslagen. 1 sina huvuddrag innebärlagen all sjukvårdshuvudmannen är skyldig alt svara för sjukvården för dem somär bosalla inom landstingsområdet eller den kommuns område som inle tillhörnågot landstingsområde. Denna skyldighet för sjukvårdshuvudmannen gäller ävende personer som tillfälligt vistas inom området om behov av omedelbar vårdföreligger. Beslutet huruvida så är fallet fallas av den läkare som föreskrivervärden eller behandlingen. Det finns dä ett clearingsyslem mellansjukvårdshuvudmännen, det s. k. ulomlänsavialet, som innebär alt om envårdsökande skriven i ett främmande län behöver vård måste denne endast betalasamma avgift som pä något av hemortens sjukhus, dvs. Skillnadenmellan självkostnaden för en vårdplats och de . palienlen betalar ersällssedan av sjukvårdshuvudmannen i del område där patienten är skriven. Avtalethar tillkommit för all hastigt insjuknande pä främmande orl inle skall bliorimligt dyrt för den sjuke. Självkostnaden för sjukvårdsplalser går på vissaavdelningar upp lill . Granskarman tillämpningen av de här beslämmelserna kan man konstalera alt del ligger enviss generositet i dem - och de tolkas i de flesta fall lill den sjukes förmän.Del finns dock ell undanlag - del som berörde. Då del gällerförlossningsvärden är man myckel mer restriktiv. Eflersom liden för en nedkomslkan beräknas med viss säkerhet vid normala förlossningar anses del all kvinnanskall hälla sig hemma när del slora ögonblicket nalkas. Man godtar inte skälelatl kvinnan t. ex. är ute och reser eller är på besök hos släktingar ellervänner. En förlossning vid annal sjukhus än hemortens godkänns endast omförlossningen sker minsl före beräknad tidpunkt eller om starkasociala eller humanitära skäl föreligger för kvinnan all vislas utanförhemorten. Bedömningenav de sociala och humanitära skälen är myckel restriktiv. Om en ung fiicka,förstföderska, kanske ensamslående, vill tillbringa sisla liden avhavandeskapet hos föräldrarna i sill ursprungliga hem, så godkänns delta inte somskäl för förlossningsvård i annal sjukvårdsområde än där hon är skriven.Behovei av de råd och den trygghet som den äldre generationen kan ge belraktasinle som lillräckligi slarka skäl. Delfinns också en annan Irygghelsaspekl all lägga pä denna fråga. En kvinna harkanske en läkare pä sin lidigare hemort, som har skön henne för någon åkommasom kan medföra komplikationer vid den väntade föriossningen, och då kännerhon del tryggt att få anlita den läkaren vid den kommande förlossningen. Ellerhon har haft en svår förlossning i en lidigare barnsbörd och vill därförkontrolleras och förlösas av den Samarbetemellan sjukvårdshuvudmännen, m. m. 10 protokoll 1975/76:127-129 Samarbelemellan sjukvårdshuvudmännen, m. m. sjukvårdspersonal somkänner hennes medicinska tillstånd och situation i övrigl. Jag lycker att detla ärende väl ansluter lill den deball som vi hafttidigare och som handlat om jämställdhet mellan kvinnor och män. Jagdristar mig all påslå, alt om vi karlar kunde drabbas av ell havandeskap, hadeinle dessa reslriklioner för förlossningsvärd utom del egna sjukvårdsområdetfunnits. Men beslämmelserna gällande kvinnans situation i en ödesbestämd rollär som vanligt skrivna av män med tydlig brist pä känsla och fantasi. Jag yrkar bifall lill reservationen 1 vid ulskoltels betänkande. Jagvill också påpeka alt det är en mycket mjuk skrivning i denna. Detandra ärendei i della belänkande gäller sjukvårdens regionindelning i Sverige.Specialiseringen inom kroppssjukvården har gjort all man försöker atlkoncentrera de mera avancerade och kostnadskrävande specialiteterna till vissasjukhus och låter dessa betjäna flera sjukvårdsområden. Riktlinjerna för dennaregionsjukvård har varit föremål för beslut i 1960 och 1969. Dessariktlinjer innebär all riket indelas i sju sjukvårdsregioner, varav dennordligaste är Umeäregionen. Umeåregionensområde, som omfattar Norrbollen, och landskapet , blevalldeles för lilel för alt man skall fä tillräckligt underiag för de resursersom behövs och för all man skall kunna bedriva sjukvärden med en vettigekonomi. 1 delta sammanhang skall också påpekas all äruniversitetssjukhus och all ett slörre underiag behövs för den forskning ochundervisning som bedrivs där. Påslåendetatl Umeåregionen har dt för litet underlag är inte någol som jag eller någonannan Umeäsupporier hittat pä. Det slår inskrivet i riktlinjerna förregionsjukvården att varie sjukvårdsregion bör ha ett befolkningsunderlag påminsl 1 miljon människor, och med den nuvarande indelningen har Umeåregionenendasl 680 000 människor. De områden som ligger närmasl till för atl överföraslill är i och . Från Väslernorrlandsläns landsling finns ell önskemål alt få överföra till Umeåregionen,varigenom man uppnår enhetlighet med landstingsområdet, medan ståröppet för underhandlingar. Del som i så fall närmasl behöver förbällras förjämtlänningarna är kommunikationerna lill . Jag vill underslryka del ansvar som har för alt Umeåuniversitet kan fungera likvärdigt med andra universitet i landet, och dellaär en fråga som bör ihop med delta ansvar. Själv har jag varit med iunderhandlingar i detta ärende , men vi står fortfarande på sammapunkt som vi gjorde då. a. har del pekats på atl lidigare riksdagsbeslutlägger hinder i vägen fören överenskommelse mellan sjukvårdshuvudmännen. Jag anser atl nu skall göra ell uttalande i enlighet med vadsom föresläs i reservalionen 2 och yrkar därför bifall lill denna. Hert (): Eftersom jag inle är förhandsanmäld till lalariislan skall jag fattamig myckel kort. 1moiionen 311 lill årets riksmöie har vi yrkat all den av socialminislerntillsatta ulredningen om en helt ny lagstiftning för hälso- och sjukvärdenskall ges i uppdrag alt pröva de frågor som vi aklualiseral i motionen angåendesamarbete mellan sjukvårdshuvudmännen. Tyvärrhar socialutskottet inte haft någon större förståelse för de problem som vihär pekat på i motionen, problem som kan bli betydande för svensk befolkning igränsområdena mellan två landstingsområden dä man av olika anledningar inte kankomma överens om dt vårdavial pä frivillig basis. Som regel förekommer del altsädana avtal träffas om eu frivilligt samarbete vid sidan av det s. k.ulomlänsavialet. Sådant samarbele mellan olika landstingskommuner ger oftastbefolkningen i gränsområdena rätt lill såväl sluten som öppen värd igrannlandslingd då della kan anses praktiskt, bl. a. på grund av långa avståndtill inrättningar inom den egna landstingskommunen. Dettasamarbete bygger alltså pä frivillighdens grund, och det fungerar i de flestafall utmärkt. Enligt vår mening är det från irygghdssynpunkl av utomordentligtslor betydelse för medborgarna all vara tillförsäkrade värd på närmaste sjukhusoavsett om det råkar ligga en landstingsgräns emellan. Man kan vidare anföraatt det inte minst samhällsekonomiskt kan anses starkt motiverat med ell sådantsamarbete, särskilt med hänsyn lill förkortade reseavstånd och därmed intjänadlid, osv. Tyvärrhar del ibland förekommil alt man inle har lyckats träffa avtal om sådantsamarbele mellan huvudmännen trots all delta är både motiverat och nödvändigt.Av den anledningen har vi velal få en prövning av frågan om del inle borde varamöjligt för tillsynsmyndigheten eller regeringen att förordna om all samarbeleskall äga rum i sådana fall. Ulskotielsäger i sin motivering lill avslag på vår molion följande: "Enligt ulskoltelsmening är del av slor vikt all del finns en omfailande självstyrelsepå områdei. Samarbetet mellan huvudmännen bör därför bygga pä frivilligaöverenskommelser mellan dessa. Med hänsyn härtill och då, såviu utskottet kanbedöma, den nuvarande avgränsningen av huvudmännens värdskyldighet inle lettlill nackdelar som påkallar något initiativ, bör moiionen 1975/76:311 avslås." Nuär del tyvärr så, herr lalman, all del faktiskt har lett lill nackdelar alt delinle finns några fasta bestämmelser då del gäller samarbele mellansjukvårdshuvudmän i dessa avseenden. Då det gäller den kommunala självstyrelsensäger vi i moiionen även alt en sådan ordning visseriigen skulle kunna ses somett intrång i den kommunala självbeslämman-derälien, men att vi för vår delanser all medborgarnas iniresse och säkerhet måsle gå före hänsynen lill denkommunala självbeslämnian-derälien och la över renl formella synpunkier som kanligga lill grund för en huvudmans vägran all påta sig ökai vårdansvar i de härsammanhangen. Enligt vår beslämda mening bör en geografisk gräns icke Samarbelemellan sjukvårdshuvudmännen, m. m. Samarbetemellan sjukvårdshuvudmännen, m. m. få utgöra hinder för denenskilda människans trygghet och säkerhet i avseende pä en god sjukvård. Delenda vi har begärt i motionen är ju att den lillsalta ulredningen skall få iuppdrag alt belysa de här problemen. Vi tycker del är ell rimligl krav och attsocialutskottet borde ha kunnat tillmölesgä värt krav i del avseendet. Jagyrkar, herr talman, följaktligen bifall lill moiionen 1975/76:311. 1 della anförande instämde samt herrarBlomkvist och (samtliga s). Hert i (s): I ell par moiioner har frågan lagils upp om samarbetet mellansjukvårdshuvudmännen, dvs. landslingen, och de tre största kommunerna ilandei. Utskottet har inte funnil anledning all föreslå någonling annal änavslag på dessa motioner. Del uiomlänsavtal som finns mellan landstingen och destora kommunerna fungerar enligt vår uppfattning bra. Vi anser att delsamarbele som bedrivs mellan sjukvårdshuvudmännen skötts på ett sådant sätlatt det inle ger anledning för att göra någol specielll ullalande iden här frågan. Vårdansvaretför de sjuka åvilar i det län där vederbörande är mantalsskriven.Insjuknar patient i ell annat län gäller det s. k. ulomlänsavialet, dvs.hemlandstinget betalar merkostnader för vården och patienten behöver inlebetala något extra om han vårdas på etl annal landstings inrättning. Närdet gäller patienter som bor i ett visst län men har närmare lill ell sjukhus iell annal län och det skulle visa sig ytterst farofyllt att förflytta enpatient en längre väg med hänsyn lill vederbörandes situation är del klart alten läkare enligt sin instruktion inte får avvisa en palienl från ett annal landsling. Ifråga om den allmänna vården av en befolkning som bor i ell gränsområde mellantvå eller flera landsting kan avtal träffas mellan landstingen. Om ell sådantavtal skall komma till slånd beror självklarl pä sjukvårdssilualionen i det länsom skulle vara mottagare av patienter från grannlänen. Det är del som måslevara avgörande för om etl avtal med annal läns landsting skall träffas. Uiskottdfinner för sin del all den nuvarande ordningen fungerat tillfredsställande.Någon anledning för staten all lägga sig i förhållandena mellan landslingen kanutskottet inte finna är för handen. Den kommunala självstyrelsen måstesjälvfallet gälla ett sådant här område. Därför avstyrker vi motionen frånSkaraborgs läns riksdagsmän. Närdel gäller moiionen om förlossningsvärd och den reservalion som den harföranlett vill jag bara säga au uiskottd anser all föriossnings-vården är envärdsektor som behöver en omfattande organisatorisk planering.