prot · FY0927 · 1975-12-31 00:00:00 — Jag sade all ägandespridningär inte någon kungsväg till att klara ul de förelagsdemokratiska frågorna. Delfår man göra på andra vägar. Men, sade jag, dock är det så att enägandespridning på enskild Ommaktkoncentrationen inom det privata näringslivet hand som alternativ tillstatlig maktkoncentration och socialism är bra ur förelagsdemokralisk synvinkeldärför alt man på det viset undviker att få en för, som jag tror, frifackföreningsverksamhet och fria människor synnerligen farlig utveckling, somdel blivit i de länder där man prövat del socialistiska systemet. sade så här, om jag nu hörde rätt: I de länderna är arbetarna intebekymrade över friheten. - Del kanske beror på alt i de länder som prövat delsocialistiska systemet har, såvitt jag förstår, arbetarna ytterst begränsademöjligheter att ge uttryck för vare sig den ena eller andra uppfattningen. Detär så jag inte gärna vill att del skall bli här i . Del är därför vivänder oss emot all man ensidigt skall salsa på all bygga ul en allt störrestatlig maktkoncentration. Vihörde fråga kommunikationsministern omstationer längs järnvägen mellan och . När jag påminner mig dendebatten tänker jag; Hur är det nu med SJ? Har de enskilda människorna iSverige någon känsla av att i detta förträffliga statliga förelag härskarfolkels medbestämmanderätt? Har människorna den känslan? Posten skall vissthöja portot till . Jag vet inte om statens pris- och karlellnämnd hargranskat detta, det vågar jag inle svara på, men del kanske är regeringen självsom utövar inflytande över hur högt portot skall vara. I så fall undrar jagockså; Hur är det med oss alla människor här, har vi en känsla av alt i ensådan här situation ha det aktiva medbestämmande, som man i densocialdemokratiska lyriken gärna vill göra gällande? Vadrepresenterar störst tilltro lill enskilda människor: alt försöka nå fram ägandespridning på enskild hand eller alt ständigt söka kol-leklivisliskalösningar? Har människor som bor i eget hem större medbestämmanderätt översina bostadsförhållanden än de som bor i kom-munalägda bostadsföretag? Vi trorall människor som bor i egnahem har större medbestämmanderätt, elldecentraliserat ägande. Vi tyckte att del var en anledning till alt man inteskulle motarbeta den boendeformen, som socialdemokraterna länge gjort. Industriministernsäger att påslår sig inle tro på socialism och frihet.Vad har jag - frågade industriministern - för belägg för all socialism inte ärdel bästa? Jag upprepar att man får se på alla länder som prövat delta syslem.Det är den typ av belägg man kan få. Jag tycker att det är ganska oroande närman gör den betraktelsen. I all vältalighet underlät han, herrtalman, att komma med någon förklaring till varför i alla länder som prövat detsocialistiska ekonomiska systemet den enskilda människans frihet ochdemokratiska rättigheter kommit allvarligt i kläm. Slutligenvill jag ta upp en fråga på ett mindre ideologiskt plan. Jag gjorde gällandealt staten som arbetsgivare även inle alllid är så oerhört älskvärdhär i . Jag tog som exempel ullokaliseringen av statliga verk. Jagtyckte alt industriministern gick förbi det något lättvindigt genom attkonstatera att del kunde inte vara så allvarligt eftersom del netto inte skullebli någon minskning i antalet statsfiäns- Men pånytt är del ju en häpnadsväckande kol-leklivistisk syn alt bara för att detinte är någon förändring i nettoantalel anställda i statlig fiänsl i ,kan det uppenbarligen inle ha inträffat ganska många personliga tragedier lillföljd av de hårdhänta metoder som staten använder i della sammanhang. Delfinner jag ulomordenligt märkvärdigt, herr industriminister. HenSVEN i (fp); Jag känner industriministern som en rak och renhårig debattör, ochdärför förutsätter jag alt det var ett olycksfall i arbetet närindustriministern citerade intervju med på det sällsom han gjorde. Del måste väl vara någon medarbetare som har stuckit tillindustriministern intervjun med några sammanhang understrukna.Industriministern gav närmast intrycket av att man från sida -och han hade tydligen en särskild anledning att blanda in i dennadebatt - inle skulle ha något intresse av att ändra maktfördelningen mellanarbete och kapital. Industriministern läste några rader i intervjun, och såvittjag uppfattade läste han korrekt del han läste. Men skall jag be all få läsahela sammanhanget. Så här säger bl. a. i intervjun: "Vihåller ju så styvt på alt de anställda ska ha sin rätt lill fullt medbestämmandefram lill den likvärdiga ställningen i sin egenskap av anställda. Inomfackföreningsrörelsen och socialdemokratin finns en uppfattning altlöntagarfonder direkt ska användas för central styrning av ekonomin, och därtror jag att det bryter sig. Senär del tyvärr så att de har en helt annan syn på hur dessa fonder ekonomisktskulle byggas upp. Man vill göra dem anonyma i fråga om ägandet, man tänker sigen ganska central ledning, medan vi vill ha individuellt ägda andelar. Vi villatt pengarna sedan de har stått kvar och jobbat i förelagen och på det sättethjälpt till all skydda mot inflationen ska vara den enskildes oförylterligaegendom men utan alt just den vägen leda till en ändrad maktfördelning." Ja,industriministern läste alltihop, utom det första, där säger att vihåller styvt på all de anställday';//' / sin egenskap av anställda skall hafullt medbestämmande. Det tycker jag nog att indusiriministern skulle ha känttill , eftersom ju år har kämpat för ellmedbestämmande för de anställda, vilket innebär alt man ändrar maktrelationernamellan arbete och kapital. Jagskall be all få läsa upp ytterligare ell svar i intervjun, som industriministernrimligen borde ha tagit med om han velat ge en sann bild av vår inställning. "Närdel gäller arbetsdemokratin har vi ensamma fått driva först kravet påstyrelserepresentation och sen medbestämmande för de anställda, som ska föra sålångt som lill en likvärdig ställning så att man får en effektivföretagsledning som är ansvarig exempelvis inför ell likvärdigt sammansattförvaltningsråd mellan styrelse och bolagsstämma. Men del betyder inte 50-50 ide nuvarande bolagens styrelser." Ommaktkoncentrationen inom det privata näringslivet Ommaktkoncentrationen inom det privata näringslivet Fördet första kan noteras all vi när vi här i och på andra sättkonsekvent drev kravet på rätt för anställda att vara representerade i bolagensstyrelser och rätt till medbestämmande på alla nivåer så var man såväl inom LOsom inom del socialdemokratiska partiet oerhört ointresserad av della, för allinle säga närmast avvisande. Sedan har vi från sida på förra åretslandsmöte sagl alt målet för en utbyggd företagsdemokrati skall varaatt de anställda får en med kapitalägarna likvärdig ställning. Nuhar socialdemokratin här en helt annan väg. De anställda skall få sin makt iden mån de har delaktighet i stora kollekliva löntagarfonder. Herrindustriministern hänvisar till all man när det gäller aktieköpskall ge de anställda rätt all företräda AP-fonden på bolagsstämmorna. Nubestäms ju inle förelagens ledning och skötsel just på bolagsstämmorna! Menfrånsett detta måsle man fråga: Varför skall de anställda ha medbestämmanderättbara i de företag där AP-fonden råkat köpa aktier? Eller om vi skall få storakollekliva löntagarfonder, som placerar sina pengar i vissa förelag: Varförskall de anställda bara ha medbestämmande i de företagen? Är det inle så, ellerborde det inte vara så, herr industriminister, all de anställda i sin egenskapav anställda skall ha medbestämmanderätt? Jagskall inle utvidga denna debatt i del här skedet. Den hör inle direkt tillämnet, men jag har tyckt att det varit angelägel att klariägga var folkpartietstår i dessa frågor. Sedan får väl tillfälle att återkomma, när hanär närvarande i kammaren, och debattera vidare med herr industriministern. Hen (vpk): Jag vill lill att böria med lacka industriministern för att hanförklarade sig beredd att medverka lill en fortlöpande karlläggning avkoncentrationen inom del privata näringslivet. Det tycker jag är glädjande.Det.yar egentligen det som en del av debatten från börian gällde och som jaghade tagit upp i min interpellation. Det var myckel bra att industriministernnu svarade positivt på den frågan. Deborgerliga inläggen - både av i och av herrBurenstam - har förträffligt illustrerat skillnaden mellan borgerlig ochsocialistisk inställning till de här frågorna. är förfolkpartiets räkning beredd att gå så långt, säger han, att löntagarna får enlikvärdig ställning i egenskap av anställda i de företag som fortsätter allägas av de privata storfinansgrupperna. En socialist ställer däremot kravet attde som arbetar i företagen skall ha hela maklen och menar att just innehavet avkapital icke berättigar till en med arbetarna likvärdig ställning. Där gåralltså en avgörande skiljelinje mellan borgerlig och socialistisk uppfattning. HerrBurenstam tog upp flera frågor. Jag skall svara rätt kortfattat på dem,eftersom jag har sett på föredragningslistan att han har egeninterpellalionsdebatt att sköta sedan. Han frågar: Hur är det med staten och de statligaförelagen? Jag gjorde två påståenden, sade han. Statenhar ju tvingats gå in där de privata intressena inle har velat salsa någotkapital. Min anmärkning gällde all de statliga förelagen, när de etablerat sig,i huvudsak föfier kapitalistiska företagsekonomiska principer. Jag tycker delär en riklig beskrivning av verkligheten, och jag kan inte se någon motsättningdär. Moderaternamenar all ägandespridning, spridning av aktier genom all försöka skjutsa ut demtill småköpare osv., en verksamhet som startade i Förentastaterna och där bedrevs som en mycket stor ideologisk verksamhet där man t. o.m. sålde tiondelar och hundradelar av aktier och på del sättet luradesmåspararna - är av avgörande betydelse. HerrBurenstam frågade: Slår i själva verket vakt omkoncentrationen hos de stora kapitalägarna? Vad jag ville framhålla var allmoderaternas förslag i della avseende, liksom alla förslag alt man genomaktiespridning skulle lösa något av demokratins problem, inte är något annat änen bluff Även borgerliga nationalekonomiska skribenter har för länge sedankartlagt att den enda effekten av en sådan akliespridning är att de som sittermed de stora aktieposterna i företagen får ännu större möjligheter att självabestämma över förelagens utveckling. Nej,den enda möjligheten all sprida ägandet lill folkel är att folket övertarproduktionsmedlen och berövar kapitalisterna dem. Men del är ju den lösning somman inom borgerligheten så länge har varit sig mol och kommer alt fortsätta attväria sig mol. Vihar ofta förklarat vår inställning lill de demokratiska fri- och rättigheterna.Vi kämpar för dem och förderas utveckling. vill gärnaföra ul diskussionen utanför gränser. Det kan man göra på olika sätt.Man kan ju, om man vill, ställa frågan om tror attarbetarna under Salazars välde i hade större frihet än vad de har f n.eller om arbetarna exempelvis hade större frihet under i Kinaän vad de har f n. Det bästa är kanske att fråga dem själva och försöka att fåett svar. Friheten är relativ. Vi har våra demokratiska traditioner i del härlandet som vi vill försvara och vidareutveckla till ett verkligt folkstyre. Indusiriministernlog upp några ytterligare frågor som jag kort skall kommentera. Han pekade påden tillväxt som har varit i Statsföretag och som jaginle heller förnekar. Där har förekommit en tillväxt i antalet anställda ochframför allt i vad gäller investeringarna. Men när det gäller antaletanställda har Statsförelag fortfarande växt väsentligt mindre än vadWallenbergsgruppen gjort under samma lid. Allt är således inle så väl beställtom man bara tittar på utvecklingen i Statsföretagsgruppen. Denavgörande linje som industriministern för fram angavs redan iinterpellationssvaret. Det är, som industriministern uttrycker sig, en ökningav löntagarnas inflytande och ökad insyn och kontroll för samhället. Ommaktkoncentrationen inom det privata näringslivet 7 protokoll 1975. Ommaktkoncentrationen inom det privata näringslivet Men däremot talar han ickeom linjen alt samhället, folkel, skall överta de stora förelagen. Jag tror intealt det går all komma fram enbart efter linjen all öka lönarbetarnas inflytandei de kapitalistiska företagen, om den privata ägarmakten finns kvar.Jag håller fast vid den ursprungliga socialistiska målsättningen att deavgörande produktionsmedlen, de stora förelagen, måste vara i hela folketsägo. Nusäger indusiriministern alt man,om man förstatligar industrigrenar, riskerarall råka ut för detsamma som har inträffat i , nämligen att deborgerliga vid bakslag för arbetarpartierna i de allmänna valen återfört delarav industrin i privat ägo. Ja, har jämfört med varit sålyckligt lottat att vi inte har haft någon borgerlig majoritet.Vi vel ju inle vad en sådan majoritet skulle ha gjort i ett läge där den hadekunnat genomdriva sina politiska krav, men en liten försmak av det har vi jufått i nuvarande läge. Genom lotlnings-situalionen här i kan deborgerliga partierna driva politiken i viktiga frågor åt höger. Jag tror alt deborgerliga partierna, om de fick majoritet, skulle vara beredda all genomförasina politiska program. Vi har inte blivit av med de riskerna, herrindustriminister, genom att man från socialdemokratins sida varit så varsam närdet har gällt att la de här stegen mol elt förstatligande. Riskerna finnsfortfarande kvar. Citatetfrån Per säger rent ul - och den delen av citatet uppskattar jag -alt kapitalet skall förvisas lill den fiänande rollen; del är arbetet som skallha maklen i förelagen. Del är vad jag också har försökt att framhålla. Del ärdelsamma som - om jag får återvända lill hans föredrag Varförarbetarrörelsen måsle bli socialistisk - uttryckte i föfiande ord: "Socialismenframgår sålunda som en nödvändig, logisk föfid av själva utvecklingen. Lika såväl som hantverksklassen går under i kampen för tillvaron, lika visstkunna vi redan på avstånd höra kapi-lalistklassens dödsklocka ringa. Denbehövdes för att bringa storproduktionen till seger. Men då den fyllt dellavärv visar det sig, att den i sin tur måste gå under, därför all den heltenkelt ej mera behövs. Samhället träder självt i stället för kapitalisternasom förvaltare till alla sina medlemmars bästa av de gångna generationernasarv. Vartill skulle då en särskild klass för della ändamål fiäna, som alllid iförsta rummet skulle tillse sina egna klassintressen? Det blir tvärtom denstora vinsten av detta nästa framsteg, av socialismens seger, all i och meddetsamma allt klassvälde är brutet och alla klassmotsatser upphävda. Där förstblir jämlikheten verklig, från all nu vara en vacker fras, som teoretiskter-kännes och praktiskt förnekas." De orden anser jagfortfarande vara fullt giltiga. Jag skulle helt kort vilja säga till alt min jämförelsemed log jag inte upp därför att jag ville kritisera vad de engelskapartibröderna har gjort, utan bara för alt notera all vi ansett det angeläget attgå den väg också för utbyggnaden av statlig förelagsverksamhet som innebär attvi har besluten förankrade i en ma-, jorilet av folkel, vilket också ger engaranti för en fortsättning av verksamheten. Meddetta har vi - utan att jag nu på något säll försöker slå mig för bröstet -lyckats så, alt ingen borgerlig majoritet har kommit till för att riva ner delsom har byggts upp. Vi vel därför ännu inle orn de borgerliga imajoritetsställning skulle ha gjort del. Vi vet att åtskilliga, av dem harvarit mol en sådan utvidgning i vissa fall, men har vi ocksåvunnit förståelse för del ändamålsenliga i den politiken, vilket jag hälsar medden största tillfredsställelse. HerrBurenstam tog upp del förelagsdemokraliska resonemanget. Jag har inlemedvetet sökt missuppfatta honom, ulan jag har uppfattal honom så all hanförmenar alt genom vidgning av den samhälleliga förelagsverksamheten löper virisken all den frihet som råder i vårt land kommer att begränsas. Del är motdella jag har vänt mig och sagl, att den förelagsdemokraliska utvecklingen inomde statliga företagen går lika starkt framåt som inom andra verksamheter. Jaghoppas alt vi skall kunna ha en framskjuten position på del området; vi bordeligga före. Dethar inte på något säll, i , varit min mening attsöka inge någon vanföreställning om uttalande. Jag anknöt herrBurenstam uttalande om ägarspridningen lill en fundering kring frågan;Vad ger del ökade egendomsägandel i företagen för möjligheter lill inflytandei företagen? Det var i det sammanhanget som jag citerade , och herrGustafson i har ju också sagl all del var en korrekt återgivning. Nuhälsar jag med den största tillfredsställelse det uttalande som har gjort. Del är möjligt alt vi i dessa avseenden står väsentligtnärmare varandra. Jag tog upp della därför att i sitt uttalandesäger "men ulan att just den vägen leda lill en ändradmaktfördelning". Vadjag hävdar är att vi måste gå både-och-vägen med de anställdas inflytande öververksamheten i egenskap av anställda men kanske också med ett kollektivtmeddelägande i företagsverksamheten. Del är en fråga som jag skulle gissa attvi får tillfälle all pröva. LO utreder frågan om löntagarfonderna. Vad denutredningen leder till vet vi inle. har en offentlig utredning kringproblemen, och i del sammanhanget blir det ju tillfälle all diskutera. Jaghoppas emellertid, innerligt att man från folkpartiels sida inte ställer sigavvisande lill - nu vänder jag på frågan - all också den vägen erhålla ökatinflytande i företagsverksamheten. Dellasäger jag inle minst därför all jag för en lid sedan läste en ledare i DagensNyheter som var mycket långt avancerad i radikal riktning och som vände sig molden ekonomiska maktkoncentrationen i de svenska företagen. Man kan ju intebara vända sig mot en sådan företeelse utan att ställa sig frågan; På vilketsätt är vi beredda att motverka denna maktkoncentration? Ottimaktkoncentrationen inom det privata näringslivet Ommaktkoncentrationen inom det privata näringslivet HerrGustafson i och jag kan alltså säkerligen bli överens i långa stycken.Min fråga är egentligen; Kan vi inte tänka oss både-och-vägen? Vi skulle säkert kunna diskutera ganska mycket om de framsteg som hargjorts inom företagsdemokratin, där frågan om styrelserepresentationen och alltsom hör till den kommer in i bilden. När frågan var aktuell sade jag till dennakammare all vi kan diskutera om vem som har tagit initiativet. Jag noteradebara att socialdemokratiska riksdagsmän motionerade i frågan 1924. Då kan mansäga: "All right, men ni har alltså haft tillfälle att aktualiseraspörsmålet tidigare fram lill 1971 eller 1972." Menjag vill bara framhålla all skillnaden mellan oss och i dettaavseende har varit att vi i kontakt med LO och den fackliga rörelsen över huvudlaget hade under diskussion vad som skulle kunna vara en lämplig tidpunkt förall aktualisera slyrelserepresenlalionen. 1 slutet av 1960-talel - eller kanskejag skall säga i mitten av 1960-lalet - var vi från regeringens sida bereddaall eventuellt lagstifta i frågan. Men vi förmenade att det måste vara denfackliga rörelsen som bedömer om man är mogen för att ta på sig ansvaret. Detär ju inte bara fråga om en förmån utan också elt väldigt ansvar. Vi varöverens om all man borde avvakta något. Så togs frågan upp förhandlingsvägen,men det lyckades inte, och därför kom en lagstiftning. Mankan alllid diskutera vilken tidpunkt som är riklig och lämplig. Men här har vifrågan som den har utvecklat sig. Jagskall, herr talman, inte fördjupa debatten med längre. Han harfåll några besked. Jag har sagl alt vi bör följa utvecklingen. Jag har angivitden socialdemokratiska ståndpunkten - all vi steg för steg skall utvecklainflytandet och att vi tar sikte på en begränsning av makten till en förändradmaktsilualion också inom näringslivet. Det blir säkeriigen tillfälle attytterligare diskutera hur dessa steg skall las. Får vi också, som jag sadenyss, en medverkan från sida, så hälsar vi det med den störstatillfredsställelse. Hen iGöteborg (fp): Bara några observationer - vi kan ju inte föra en stor debatt omföretagsdemokratin i del här sammanhanget. Jagnoterar först med stort intresse det som sade, altspridningen av ägandet genom alt de anställda får aktier o. d. inte kan varaden fullständiga lösningen på företagsdemokratins problem. Detta tror jag detär angelägel alt vi slår fast. Del är inte den vägen man skall gå, utan deanställda skall ha en medbestämmanderätt i sin egenskap av anställda. Och jagvill upprepa all går man en annan väg och låter kapiialintressel hos deanställda få vara avgörande för om de skall ha medbestämmanderätt eller inte,måsle vi fråga: Varför skall de anställda ha någonting att säga lill om bara idel företag där kollektiva fonder har råkat köpa aktier? Den vägen är inteframkomlig. När del sedan gällermaktkoncentrationen, som industriministern var inne på, så har jag här iriksdagen väckt motioner beträffande den makt som de privata stiftelserna haröver näringslivet. Genom dessa kan personer som har skänkt stora belopp lillallmännyttiga ändamål, forskningsändamål osv. - vilka är utomordentligtangelägna - utöva makt över näringslivet, och det anser jag inletillfredsställande. Då vill man kanske lösa problemet genom all säga; Låtstaten sätta till styrelserna! Men det är inle någon tillfredsställande utväg -då ersätter man ju bara en privat maktkoncentration med en statligmaktkoncentration. Jaghar i en motion skisserat hur man skall kunna sammansätta styrelserna för attpå del sättet se till att personer som har skänkt bort sina pengar tillsamhällsnyiliga ändamål inle den vägen skall kunna utöva en direkt makt överproduktionen. Resultatet av denna och andra motioner blev ett riksdagsbeslutall man skall tillsätta en utredning om della. Jag är inle säker på attutredningen är tillsatt, herr industriminister, men det är mycket angeläget attden kommer till stånd. Industriministernlämnade en synneriigen intressant upplysning. Han sade alt dåfolkpartiet i sitt partiprogram skrev in att de anställda skallha medbestämmanderätt och all det skall göras försök med representation ibolagsstyrelserna, var man tveksam på arbetarrörelsens sida; man visste inle omde anställda var mogna att ta det ansvaret. Jag vill säga alt vi hade denuppfattningen redan då att de anställda var mogna för elt sådant ansvar. Närdel gäller de anställdas andel i företagets kapitaltillväxt, så är det en frågasom vi ser från fördelningspolitiska synpunkter. Vi anser det rimligt alt närkapitalägarna har fått en ersättning för sill kapital och en lämplig riskpremieför att de satsar detta kapital bör också de anställda få en del avkapitaltillväxten. Det är en sak som vi väckt motioner om är iriksdagen men först nu vunnit gehör för i så måtto att en utredning tillsatts. Jagtycker att gav en mycket bra definition på skillnaden mellansocialism och liberalism. Han framhöll att medan vi från liberalt håll sägeratt de anställda skall ha medbestämmanderätt och få en medkapitalägarna likvärdig ställning, så säger socialisten att de anställda skallbestämma allting, och den som har satsat kapitalet skall inte ha någonting attsäga lill om. Del tycker jag är en intressant skillnad och en helt rikligbeskrivning. Jagstår också för min uppfattning, och att gav ett klart besked påden här punkten är inte all ta miste på. Men hur industriministern svarar ärjag mera osäker om. När indusiriministern uttrycker förhoppningen alt manskall kunna finna lösningar och bli enig i långa stycken, så är del givelvis enförhoppning som jag delar. Men jag vill understryka - och det kom också framtydligt i den intervju som var upphov till denna lilla debatt mellanindusiriministern och mig - att del är en kolossal skillnad på synsätten. Påena hållet säger man att de anställdas andelar i kapitaltillväxten skall samlasi anonyma fonder och vara ell medel att bestämma över företagen från centralthåll. Ommaktkoncentrationen inom det privata näringslivet Nr 27 Vi på den liberala sidan säger all vi tror på en decentralisering, att