prot · FZ09148 · 1975-12-31 00:00:00 — Tydligen är beslutet riktigt avfattat,och jag lycker all del var hedervärt alt erkänna del. Något annal kan man välknappast göra när man tagit del av beslutet. Men enligt kan detdröja innan beslutet genomförs, del kan rnodifieras osv., och dröjer del medåtgärderna så får partistyrelsen slå till svars inför kongressen. Menmålsättningen är alltså alldeles klar. Del framgår också av svarall partistyrelsen tydligen inte hade blivit tillfrågad innan statsministerngick ut och gjorde sin egen tolkning av beslutets innebörd. Finansministernfrågade mig vad jag menar med extra insatser mot inflationen. Jag menar etl programmot inflationen, baserat på samordnade och integrerade ålgärder av olika slagoch byggt på garantier för att lönlagarna skall få en viss reell lönehöjning,garantier som alltså skall förverkligas i form av lämpligt utformadeskattesänkningar. Såväl löntagare som arbetsgivare och näringsliv över huvudtaget måsle samordna sina ålgärder för alt dämpa inflationen - hell går dennaturligtvis aldrig alt avskaffa. Detvar sådana tankar som låg bakom beslut alt begära avregeringen atl den skulle underställa ett fullständigt genomarbetatprogram för hur inflationen skulle bekämpas. 1 ställd fick vi , som regeringen är så stolt över. Att vi har avvisat den berorju på att den står i strid med innehållel i det Denekonomiska politiken m. m. riksdagsbeslut som det ärfråga om. Riksdagsbeslutet byggde på regeringens upprepade löften om all nuskulle del äntligen bli en ordentlig skallereform så att vi skulle slippa deprovisorier som 1 och Il utgjorde och som visade sig vara nästan hellverkningslösa då del gällde atl bekämpa inflationen. Vi ville inte vara meddärföratt regeringen struntade i uttryckligen framförda krav på etlordentligt program mot inflationen. Del är ju det som är sanningen. Sedanskyller finansministern på kommunerna, men finansministern är väl hell medvetenom att kommunerna i mycket stor utsträckning, - till 80 96 - är fullständigtberoende av den politik som regeringen för. Kommunerna har handlingsfrihet tillbara 20 96, och belysande är väl en uppgift som jag fick alldeles ,nämligen att i etl landsting finns en femårsplan som bygger på alt en skaltehöjningpå . kan bli nödvändig. Men av dessa . beror och på deaviserade och beslutade höjningar av arbetsgivar- och socialavgifter som vi hardiskuterat här i kammaren och som följer av III. Hert () kortgenmäle: Finansministern sade att jag var fasligt illa informerad. Nej, det ärpå del viset all många människor måste vänta upp till , när de skallavvakta elt utslag i kammarrätterna. Då frågar jag: Är del rimligt med en sådanordning? Många har betalat in de här pengarna, och de får alltså vänta i åratalför att få veta om de skall få rättelse eller ej. Del är ju de inommyndigheterna som själva är inblandade i denna process som klagar mest. Desäger att delta är orimligt. "Del har hänt att folk har ringt hit ochgråtande frågat, varför de måste vänta år på ett beslul." Omman tar den rättsliga instansen under kammarrätten, länsskalteräl-len, vet viju atl ordföranden i en länsskaiteräti skall vara tjänsteman pälänsstyrelsen. Skatterätten är en bit av som ocksä är ettstatligt förvaltningsorgan i skalleärenden. Skatterätternas material las framav samma tjänstemän som företräder staten som part. Den enskilde uppleverdärför i skalleärenden, liksom i ärenden om körkort, samma person ochorgan som både åklagare och domare. Enligt vår åsikt är detta en orimligordning. Den enskildes rättsskydd måsle förstärkas genom en klar bodelningmellan förvaltning och rättskipning. Närdet gäller den allmänna skattefrågan är det alldeles klart att del behövs enprovisorium , som läget nu är. Vi noterar all mar-ginalskatierna medregeringens förslag, som vi fick i går. blir oförändrat höga. eller högre för deflesta hellidsarbetande. Vi noierar också atl ni vill lägga nya bördor även påde minsta enheterna i näringslivet i ställd för att följa vårt förslag attbefria från allmän arbetsgivaravgift vid högst fem anslällda. Delär uppenbart för alla atl regeringens förslag lill provisorium lämnar mångaskatteproblem olösta. Vi lovar väljarna all vi skall arbeia hårt under den kommandemandatperioden för ett beslut om en mer varaktig skattereform som har tvåhuvudinslag: för del första sänkning av marginalskatterna för de bredagrupperna av inkomsttagare och för del andra etl inflationsskydd som säkrar densänkningen. De här båda inslagen är nödvändiga, om vi skall fä elt skattesystemsom håller mer än något enstaka år. Jagvill då fråga finansministern: ni avge samma löfte för nästa mandatperiod,nämligen att arbeia för en mer varaktig skaltereform som dels sänkermarginalskatterna för de breda grupperna av inkomsttagare, delsinflationsskyddar den sänkningen? HertBURENSTAM () kort genmäle: Jag tror alt har en myckel dålig inblick i vad som händeroch inte händer i besparingsutredningen. Den kännetecknas av en ganskaanmärkningsvärd brist pä iniresse från socialdemokratisk sida.Eftersom socialdemokraterna har majoriteten i denna utredning, tror jag del ärfel all anklaga andra för all inte vara tillräckligt aktiva. Jag får påminnaherr Sträng om att del tog innan han själv tillsatte utredningen efterdel att beslutat om den, och del log innan den sammanträddeför första gången. Och jag upprepar atl det, ivärtemol vad sade isill anförande, finns en ganska omfattande aktivitet på borgeriigt håll. Denekonomiska politiken m. m. Som den vänliga själ jag är vill jag alllid hjälpa folk lill rätta omde har bekymmer. Jag skulle således vilja rekommendera sätta sig ned och konkret utarbeta förslag till de besparingar som hananser är lämpliga all göra i den offentliga förvaltningen och presentera deminför utredningen. Tas han emot av socialdemokraterna med alltför mycket olustfinns det en fri press, där kan publicera sig och säga:Detla vill jag göra. behöver inte alls vara sä blygsamsom han gav intryck av atl vara under det senaste inlägget. Jagskall fortsätta atl debattera på detla litet underliga sätt: all snabbi försökage en kommentar till de tre senaste inläggen och sedan fullfölja vad jagegentligen hade för avsikt atl säga. HerrFälldin frågar: Varför för man inte samma politik ? Om situationen ärav visst slag vid ett tilltalle och annorlunda vid etl annat garanterar jag attden politiker inte blir gammal - som politiker - som då sätter skygglappar förögonen och vaddproppar i öronen och säger: harjag bestämt mig, nu skall jagföra samma politik oavsett hur det ser ut. Jagkan också säga lill : Om del reses radikala krav -och självfalletskall man göra del inom - finns en del inslag inom detla som ärlämpliga och gångbara. Det finns andra inslag som inte är gångbara och som fårmönstras ut. I sista hand är det regering Denekonomiska politiken m. m. och partistyrelse som görden selektionen och den ulmönsiringen. Vad som sedermera redovisas i riksdagenär etl resultat av den sorteringen. HerrBohman talar rent allmänt om att regeringen borde ha samordnat allaansträngningar för att komma lill rätta med inflationen. Jag vill säga tillhonom: Alla regeringars arbete, runt om i världen, är anslrängningar för allkomma lill rätta med inflationen, men den där barnsliga övertron på några slagsprogram som löser bekymren i en verklighet som ser ut som den gör är faktisktherr litet för myckel kommen för att innerst inne hysa. Vadgäller den där ordentliga skattereformen kan jag anföra: Om nu samhälletbehöver sina inkomster - och det har i varje fall de övriga två borgerligapartiledarna ansett - är det hela liden fråga om skilda vägar att ta utinkomsterna. Att reducera marginalskatten och höja momsen är en möjlighet -med de effekter det får på priserna. Atl reducera marginalskatterna ochskattebördan för de lägst betalda - det är vad vi har hållit på med de senasteåren - och ersätta inkomstbortfallet med en social avgift eller enarbetsgivaravgift går också. Det finns över huvud taget inget annat att väljapå. Sedanskall jag, fru lalman -jag har väl kvar - försöka avsluta detideligen avbrutna inlägget. HerrBohman sade i sill inlägg; har varil ute och talat i Garphyltan påett sätt som kanske var litet för fritt. Jag skall be all få tala om atl jagaldrig har hållit något föredrag i Garphyltan. Jag har varil där och tittat påindustrin och druckit kaffe med fackföreningens styrelse efteråt. Om delsamtalet vid kaffebordet föranledde något slags tro på att jag skickat ulauktoriserade referat är det alldeles felaktigt. Jag har hållit föredrag på deflesta platser här i landet, dock icke i Garphyltan, . Närman sedan lar upp hela skatteproblemet har man på något underligt sätt fixeratsvid just marginalskalleproblemen. Här stöter man alltid på den avgörandeavvägningen och frågan: om man vill disponera elt visst antal miljarder för allsänka skallen, var skall man då sätta in skattesänkningen? Hitintills har viförsökt förena en marginalskallesänkning med vad vi anser vara del mestangelägna, nämligen alt sänka skatten för de människor i låginkomsilägen sombäst behöver skallesänkningen. Den senaste uppgörelsen, som har presenterats , innebär emellertid en marginalskattesänkning för alla som tjänar . - och där ligger en myckel stor majoriiei av deklaranter ochinkomsttagare. Där har man med skattereduktionen försökt förena intresset altge dem som verkligen behöver det ett tillskott med en marginalskallesänkning. Jaglyssnade på en TV-debatl mellan statsministern och , där hänvisade till en artikel av professor . Jag har tagit fram delaktuella numret av - talade om Ekonomisk Revy,men Ekonomisk Debatt är den enda tidskrift som professor har produceratsig i. där skrivit en mycketintressant artikel på icke mindre än 20 sidor, och han är i stor utsträckningsakkunnig på området. Delvisar sig i Lodins egna jämförande tabeller, där han som utgångspunkter laråren 1970 och 1976, att kommunalskatten var . Professor använder uttryckel "medelskallen", som iklarspråk är delsamma som hur mycket man betalar i skatt på sin årsinkomst, ochdel är ändå det mest väsentliga måttet. Denna medelskait var för en 30000-kronorsinkomst . Den är , 1976, i det inkomstlägel. Fören person som tjänar . var medelskatien på inkomsten . Denär nu 32 96. För den som tjänar . var medelskatten , ochden är nu . inkomst är skatten oförändrad, . Jaghar blivit ganska irriterad över att ni har lyckats få denna deball all bli ensteril och ensidig diskussion just om skallen på den sista tusenlappen. Delavgörande för varje människa är ändå hur myckel man får kvar av sin inkomst närman har betalat skatt. Del är ändå så att den som tjänar , vilket är en ganska hygglig inkomst för en löntagare, betalar en tredjedel häravlill stat och kommun i skatt och disponerar två tredjedelar för egen räkning.Marginalskallen kan vara ett problem när det gäller övertidsarbete och för densom funderar över lönehöjningarna. Men det avgörande är ändå vad man får kvarav sin inkomst efter skatt. Begreppet"socialismen" är väl, fru talman, ovanligt intressant, och jag skullegärna diskutera det. Så mycket kan jag säga att utvecklingen runt om i världenmed klar evidens visar all samhället måste ingripa i näringslivet på ett heltannat sätt än lidigare för att klara sysselsättningen och andra besvärligaproblem för människorna. Om man kallar det "socialism" eller"reformism" spelar ingen roll - när vi kommer till saken är vi juockså här i i stor utsträckning samstämmiga i uppfattningen om attingripandena är erforderliga. Om staten tar hand om varvsindustrin eller skallbygga ut järnverket i , samlar vi upp lill av rösterna ikammaren för dessa åtgärder. Man må sedan använda benämningen socialism hurmyckel som helst, bara man i det avgörande skedd är på del klara med attåtgärden är nödvändig. Jagär rädd, fru talman, atl jag nu är inne på sisla tampen av min taletid, men jaghar faktiskt några ord att säga till . Han har ställt ett parfrågor direkt till mig, bl. a. följande: Kommer ni att arbeta förmarginalskattesänkning nästa valperiod? Vi kommer, , alt arbetaför en skallesänkning för dem som bäst behöver den. Vi kommer all se påskatteproblemet i hela dess vidd och inte enbart på marginalskatten. Detutesluter självfallet inte att vissa marginalskatlesänkningar kan bli aktuella,men vi är inte så ensidiga all vi bara stirrar på del. Vi studerar vilkeneffekt en skattesänkning får för folk i olika inkomstlägen. Man kan ändå ha . i årsinkomst och en marginalskatt som inte är högre än 36 96 -således en ganska obetydlig marginalskatt. Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. Sedankommer gång på gång tillbaka till läromedlen som den verkligaverifikationen på mitt partis socialiseringslusta. Förlåt mig, fru talman, menjag har nog inte möjlighet att komma tillbaka senare, och det vore rätloförskämt mot om jag inte fick säga del som jag tänker säga . Vihar etl skolväsende, fru lalman, där skolan är socialiserad. Lärarna ärsocialiserade - därför att de är statsanställda - och betygsältningen ärsocialiserad, och skolgången är socialiserad tidsmässigt - eftersom alll jubeslutas centralt. Om då också böckerna, som barnen skall läsa, framställs påett statligt förlag, är väl det ingenting atl leva rövare om. Hitta pånågonting annal, , om skall gå ut och skrämma folk medsocialisering! Det här exemplet lar inte. Frutredje vice talmannen anmälde att anhållit atl lill protokollet fåantecknat att han inte ägde rätt lill ytterligare replik. Hert JOSEFSON (c): När finansministern här gör jämförelser beträffande den direkta skallenmellan måste jag ställa frågan: Varför talar intefinansministern om den förändring som har skett beträffande kommunalabeskattningar och den indirekta beskattningen, arbetsgivaravgifterna inräknade,? Visserligenär det arbetsgivarna som betalar arbetsgivaravgifterna för sina anställda, är väl alldeles klart för alla - i denna kammare i varje fall - att deltafår som följdverkan all vi i högre priser måste vara med om att betala dessaavgifter. Skall man ge en rättvisande bild av utvecklingen anser jag inte atlman kan tala bara om skillnaden i den direkta skatten , utan dåmåste man också ge en bild av hur den statliga direkta skatten har flyttatsöver till indirekt skatt, arbetsgivaravgift och höjda kommunalskatter. Detvar inte min avsikl alt gå in på detta avsnitt av den ekonomiska debatten, menefiersom jag fick ordet efter finansministerns uttalande har jagändå velat göra denna kommentar. Idenna debatt - som har pågått i - har framliden när detgäller den ekonomiska utvecklingen och utsikterna för den ekonomiska politikendiskuterats. Min avsikl är här att beröra en av de frågor som har behandlats iskatteutskottet, nämligen höjningen av invesleringsavdragd. I del betänkandefrån skatteulskoiiel som behandlas här har förslagel om höjning avinvesleringsavdragd från nuvarande 10 96 lill och motsvarande höjning avinvesteringsbidraget från 4 96 lill 10 96 från lill årets utgånglagits upp. Riksdagenhade så sent som au ta ställning till en höjning avinvesleringsavdragd, då lill 20 96, och motsvarande höjning av invesleringsavdragdtill 8 96. Förslagel byggde den gången på motioner från bl. a. och hadei skalteulskoltel följts upp i en reservaiion av de icke-socialisliskapartierna. Socialdemokraternasade då nej, och med hjälp avslogs reservalionen. Det var enligt minuppfattning ett olyckligt beslut, eftersom del väl behövdes ytterligareåtgärder dels för att stimulera investeringar och därmed skapa ett bättreutgångsläge för vårt land i en kommande högkonjunktur, dels för alt förbättra sysselsättningsmöjligheterna. Socialdemokraternaoch den socialdemokratiska regeringen kom också rätt snart underfund med attbeslutet var felaktigt, och - en och en halvmånad efter det förra beslutet - var de mogna all acceplera en höjning ochframlägga förslag härom. Givetvisskall man med tillfredsställelse se en motståndares förändring lill det bättre,men har jag full förståelse för den olust som många känner införregeringens ryckiga ekonomiska politik. All på detta sätt skifta ståndpunktinom en lid av leder till slumpartade och orättvisakonsekvenser i de enskilda fallen. Därmed rubbas också tilltron tillskattesystemet som sådani och till statsmakternas ekonomisk-politiska ålgärder.Ett utslag av denna inställning utgör motionen 1975/76:2559, tillika ett gottexempel på hur många uppfattar regeringens vankelmod på denna punkt. Avrättviseskäl och för atl skapa förtroende för ställningstagandeskulle jag gärna ha sett att de nu föreslagna åtgärderna hade fått gälla frånden lidpunkt som föreslogs förra gången, nämligen från . Deföreslagna höjningarna av investeringsstimulanserna motiveras helt avkonjunklurpolitiska skäl. Ingen kan hävda atl en retroaktiv höjning av dessahar någon konjunklurpolilisk betydelse, någon stimulanseffekt. För detta faktumharjag fåll böja mig och acceptera all blir datum för ikraftträdandetav de nya bestämmelserna, trots all jag ur rättvisesynpunkt har stor förståelseför motionärernas krav, Utskottsledamöternafrån , och moderalerna har också gett Ultryck för liknandesynpunkter som motivering för sill ställningstagande till molionen 2559,vilket framgår av reservationen 2, Ceniernoch föreslog en ökning av stimulansåtgärderna förinvesteringar i maskiner och inventarier. Som jag redan sagt avslogs dettaförslag . Vi beklagar den fördröjning av investeringar som skettgenom socialdemokraternas ställningstagande. När nu regeringen accepterat enökning av stimulansåtgärderna och föreslår delta accepterar vi givetvis det.Men vi vidhåller också det lidigare kravel all del även förbyggnadsinvesteringar bör utgå ett invesleringsavdrag på 10 96, alternativtetl 4-procenligt investeringsbidrag. Föralt stimulera byggnadsinvesteringar har åtgärder vidtagits för den offentligasekiorn, och genom frisläpp av investeringsfonder har också de siörre företagenfått sin del av stimulansåtgärderna. Men den störa sektorn där utanför har intepå något sätt fåll del av dem. Också inom denna sektor är en utbyggnad avproduktionsresurserna ytterst angelägen, och det kan inte finnas några skäl allställa denna sektor helt utanför. De mindre företagens betydelse för den totalaproduktionen är stor, och därför bör inte stimulansåtgärder utformas så atl vihell utelämnar denna Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska pohtiken m. m. Eninvestering i byggnader avsedda för produktion är också en beslåendeinvestering. Och i en situation med en dämpad konjunktur är del angelägel altutnyttja tillgängliga resurser för att skapa ett så gott utgångsläge sommöjligt när konjunkturen vänder och exporlmöjlighder och efterfrågan ökar. Ireservationen I föreslås i enlighet med den motivering jag framfört alt delfrån införs ett invesleringsavdrag på förbyggnadsinvestering, alternativt etl 4-procentigi investeringsbidrag, Detsamband som skatleulskottets belänkande har med finansutskottets framgår avden gemensamma överläggningen, men jag får, fru talman, återkomma med yrkandensenare. i (m): har mycket noga redogjort för vad de reservationerinnebär som vi har fogat vid uiskottsbetänkandd, och jag kan därför nöja migmed atl instämma i vad han har sagt. Detär bara att beklaga atl ryckighden i den politik som regeringen har fört harkommii atl innebära sådana egendomlighder som alt en person som har gjort eninvestering före får elt lO-procenligt avdrag, medan den som hargjort investeringen efter komnier att få ett 25-procenligt avdrag.Del är klart atl en sådan ryckighel skapar irritation och minskar förtroendetför den politik som regeringen för. Vihade från moderaia samlingspartiet ställt ett krav atl för den händelsebeställda investeringsvaror inte skulle kunna levereras under innevarande årleverans skulle få ske och avdrag eller bidrag ändåmedges. Utskottet har emellertid skrivit all den dis-pensmöjlighei somregeringen har bör tillämpas generöst, och mot den bakgrunden har vi intefullföljt yrkandet. Även om jag personligen inte har någon förståelse fördispenssyslemel kan jag acceptera detla förfarande alldensiund del här gällerdispens av tillfällig art. Vi skall, fru talman,återkomma med yrkanden litet längre fram. Jagvill passa på tillfället alt här säga några ord med anledning avfinansministerns senaste anförande, där han gjorde dl uttalande beträffandeden diskussion som hade förekommit mellan och statsministern imåndagens TV-debatl. hade ju inga möjligheter all få ylleriigarereplik. Därför vill jag bara påpeka alt när finansministern talar ommedelskatteuttaget, gör han sig skyldig lill den fadäsen atl han inte larhänsyn lill penningvärdeförsämringen. är inte detsamma som30 1976, och 75 1970 är inte heller detsamma som . ProfessorLodin har i en artikel skrivit en bekräftelse, av vilken framgår att herrBohman har haft helt rätt. Professor skriver nämligen: "Vadjag påvisade i den nu diskuterade frågan var atl inkomstskal-leuttaget, närinkomsterna omräknas i fasl penningvärde, mellan åren 1970 och 1976 sänktsendast för inkomsttagare inkomst penningvärde,---- . Om man ser till de hel tidsanställda 1976, visar del sig dock all fått sin in komstskatt höjd i stället för sänkt." Delär detla som gör all systemet har inneburit att av deheltidsanställda kan ha råkat ut för realskallehöjning". Detär alltså de fakta som ligger bakom. Jag har, fru talman, velal tala in detlalill protokollet för all påpekande hell inte skall ståoemotsagt på grund av att icke fick någon mer replik. HerrSträng är ju aldrig intresserad av att lala om marginalskatterna, ulan han villlala om medelskalleultagel. Men del som är väsentligt för framåtskridandet ochför att del skall kunna skapas iniresse hos människorna för att göraytterligare anslrängningar och öka sina inkomster, del är ju att man inte larut orimligt hög marginalskatt på den nya inkomsten. Denna marginalskatt liggerför de vanliga inkomsttagarna så högt som , och del ärnaturligtvis ett helt orimligt uttag. Denekonomiska politiken m. m. Jag skall i det här skedet av debatten och vid den här tidpunkten pådagen inte ta upp några av de många frågor som har berörts i lidigare inläggutan begränsa mig lill att säga några ord om den del av den ekonomiskapolitiken som skatteutskottet har behandlat. Viförde ju en debatt om sysselsättning och om hur vi skulle stimuleraförelagen atl investera, att bygga ul, skaffa nya maskiner och skapa nyaarbetstillfällen. Vi menade atl man borde stimulera investeringarna genominvesteringsavdrag och investeringsbidrag på förbättrade villkor. Det fannsstarka skäl för att göra sådana förbättringar. Men regeringen ochsocialdemokraterna motsatte sig del och vann också en lottning i frågan.Därigenom blev ingenting gjort. Nuhar regeringen i kompletleringsproposilionen kommit på bättre tankar ochföreslår ändringar - på en punkt t. o. m. något bättre än de vi förordade imars. Del är bra, vi siöder de förslagen. Vi är besvikna över alt de kommerförst nu; vi har förlorat värdefull tid i onödan. Jag har all respekt för attkonjunklurpolilik skall vara rörlig, men del är litet märkligt all man sade neji mitten av mars och ja , , dåkompletleringsproposilionen kom. Påen punkt är vi fortfarande oense, och det gäller stimulanserna lillnäringslivets byggnadsinvesteringar. Vi vill nu liksom att del skallfinnas invesleringsavdrag om och investeringsbidrag om 4 96 förbyggnadsinvesteringar. Regeringen vill inte det, i vart fall inte . Det ärbeklagligt all enighet inte kunnat uppnås om detla, ty stimulansen behövs - denbehövs . Därför har vi i uiskottel förordat att sådana stimulanser skallkomma till stånd. Jag ber all fååterkomma med yrkande . Denekonomiska politiken m. m. Hert CARLSTEIN (s): Skalteulskoltel har haft alt behandla ett par punkter ikompletleringsproposilionen. Det gäller bl. a. förslaget om höjning av delsärskilda investeringsavdraget för maskininvesteringarna från nuvarande 10lill 25 96 liksom förslaget alt höja del statliga investeringsbidraget från 4lill 10 96. Vidare har utskottet haft all ta ställning lill ultagsprocenten förstatlig inkomstskatt för /77.