prot · FY0937 · 1975-12-31 00:00:00 — an på något säll misstro studieförbunden -tvärtom - kan man väl ändå önska all få veta något mer om den här verksamheten.Reservanterna från moderata samlingspartiet tycker alltså att hosregeringen skall begära en redovisning av hur dessa medel använts ochfördelals. Låt mig för klarhetens skulle tillägga att de övriga punkterna underdenna rubrik, t. ex. kulturprogram för handikappade, inte är föremål för någradelade meningar. Sånågra ord om Konserthusels besvärliga ekonomiska situation. Som påpekats iskrivelse från är orkesterverksamheien juridiskt settingen angelägenhet. Kommunerna har dock åtagit sig att bidra tillverksamheten med vissa belopp, under förutsättning all staten bidrar med likamycket. Någon möjlighet all bygga upp fonder för framlida behov har intefunnits. Alt eliminera underskotten genom en starkt nedskuren verksamhet kaninle vara i samhällets intresse. Den möda som det har tagit all bygga upp eninstitution som filharmoniker kan inte få ha varit förgäves. och har beslulat om ensammanslagning. I det reglemente för stiftelsen som fastställts av Kungl. Maj:l1919 heter del bl. a. alt "stiftelsens uppgift är att själv eller genomlämpligt organ bedriva regelbunden konsertverksamhet, väsentligen inriktad påalt göra god konst tillgänglig för de breda lagren av huvudstadens befolkningulan tillgodoseende av enskildas ekonomiska intressen. Därvid skallhuvudvikten läggas dels vid uppnående och bibehållande av en verkligt högkonstnärlig nivå, dels, och i lika hög grad, vid musikens popularisering genomtalrika konserter med billiga inträdesavgifter." Ingen, allra minstregeringen, kan väl ha något att erinra mot en sådan målsättning. Man kanheller inte hävda att verksamheten inle motsvarat de uppsatta kraven. Jaghoppas verkligen att staten hjälper ur dess besvärliga lägegenom all träffa överenskommelse med om läckande avunderskotten och därmed göra det möjligt för orkestern att fortsätta sinverksamhet utan någon sänkning av den konstnärliga nivån eller avverksamhetens omfattning. Medhänvisning till den prioritering som vi har gjort vid utskottsbehandlingen närdet gäller utslällningsersätlning har vi inle kunnat biträda vissa yrkandenfrån annat håll, t. ex. den utökning av antalet konslnärsslipendier som herrSundman talade om, eller en höjning av anslaget till förvärv av konst förstatens byggnader. Såtill den intressanta frågan om ersättning till författare, den s. k.biblioleksersäitningen. Vi har i utskottet inle anslutit oss lill reservanternapå grund av vår tidigare nämnda prioritering av utslällningser-sätlningen. Menvi har sagl att vi anser en höjning av biblioleksersäitningen ytterstangelägen. Det vore också rimligt att ge författarna den forhandlingsrätt somde så länge har strävat efter all få. Vihar i ett särskilt uttalande hänvisat till den kulturproposilion som skullekomma och som bl. a. skulle bygga på litieraturutredningens betänkande. Vianför i delta uttalande: "Vi förväntar oss att dessa förslag kommer attinnebära betydande förbättringar för författarna och litteraturen här ilandet. Skulle dessa våra förväntningar inte uppfyllas, måsteförfattarnas.berättigade krav på annat sätt tillgodoses." Proposiiionenhar nu kommii. och vi kommer senare i vår att behandla den här i , menredan nu kan väl sägas alt den infriar inga förväntningar, vare sig i fråga omanslag eller konstruktionens utform- Del minimalaselektiva stödet lill 50 titlar, utdelat av och i efterhand, somföreslås, är helt oacceptabelt och etl hot mot kulturens frihet. Vårtförslag beträffande utställningsersättning kommer om allavvisa - enligt en inte alltför djärv gissning. Vi kommer därefter all ivoteringen ansluta oss till det yrkande som framförs i reservation nr 8beträffande en höjning av biblioleksersäitningen. Jaghar härmed gått igenom de reservationer och särskilda uttalanden som avgivilsav representanter för moderata samlingspartiet, och jag ber, fru lalman, all fåyrka bifall lill reservationerna 5 och 13. 1 detta anförandeinstämde herrar i Agnas (m) och Nisser (m). /ENKEL (fp); "Årets insatser för att förbättra kulturarbetarnas villkorkoncentreras lill bildkonstnärerna." Detta är etl citat ur budgetpropositionen1975, och avsnittet om kulturändamål inleds på delta säll. Min första reflexionvid läsningen av della var att nu har väl medel i alla fall ställts lillförfogande så att den s. k. enprocenisregeln till slut kan bli riktningsgivandebeträffande anslag till konstnärlig utsmyckning av statliga byggnader. Men detblev ingalunda så. Jag skulle gärna vifia ge en liten återblick på hur dennafråga har behandlats i . Isyfte all söka åstadkomma ökade arbetstillfällen för svenska konstnärer beslöt1937 års riksdag all vid bevifiande av anslag lill statliga byggnader,regelmässigt i anslaget inbegripa ell belopp lill konstnärlig utsmyckning inleunderstigande 1 96 av byggnadskoslnaderna. Under de närmast föfiande tvåbudgetåren bevifiade medel i enlighet med den infördaordningen. Säkom krigsutbrottet , och den ekonomiska politik som föranleddes däravmedförde elt avbrott i medelsanvisningen till konstnärlig utsmyckning avstatliga byggnader. Medelsanvisningenåterupptogs inte , dä siatsverkspro-positionen förordade en annanform än den dittills tillämpade. Då framhölls alt del syntes mera rationelltatt ett ärligt reservationsanslag för ändamålet anvisades. godtog1947 den föreslagna principen för bevifiande av detta anslag. Vid1962 års riksdag begärde hos Kungl. Maj:t en förnyad prövning avfrågan om ett återinförande av den s. k. enprocenisregeln. Departementschefenvar statsverksproposilion inte beredd all framlägga någon ändring.Han framhöll dock där att enprocenisregeln inle kunde underkännas som enaktuell riktpunkt för uppräkning av medelstilldelning lill konstnärligutsmyckning, lål vara all den inle kunde anses lämplig som en bindande metod. Ja,det var en läng dags färd ! Frågan om enprocenisregeln har alltså varituppe till behandling i ell otal gånger: under 1960-laleis senare åroch under 1970-lalet vid så gott som varenda riksdag. och senast nu i motionerlill årets , både från och vpk. Jaghar ifrån denna talarstol argumenterat för återinförandet av dens. k. enprocenisregeln, och jag finner ingen anledning alt upprepa alla dessaargumeni. Jag vill dock understryka hur värdefullt det är för etl samhälle, närkonstnärerna genom sin estetiska skapande kan få medverka till enmänniskovänlig mifiö: Meddella, fru lalman, yrkar jag bifall lill reservationerna 2 och 3 vid punkten 4,vilka innehåller dels etl yrkande all nu - 1975 - hos regeringenbegär åtgärder för att upprätthålla enprocenisregeln, dels yrkande om ettförhöjt reservationsanslag. Ikullurutskollels belänkande nr 1974 underströks vikten av ettdecentraliserat kulturuibud. Alt konstnärer och konsthantverkare i utställningarrunt om i landet för ut sin konst innebär i sig själv en decentralisering avkonsten. Men utställningar innebär ofta ekonomiska utlägg för konstnärerna. Delär inle alls säkert att konstnärerna säljer så all det ens läcker de egnautgifterna. Det är därför rimligt, tycker vi i , allutslällningsersätlning skall utgå. Utskottetgör i är sqm tidigare: man skjuter frågan framför sig och väntarpå utredningar. Vi i menar alt del är lid alt begäraförslag om utslällningsersätlning. Jag yrkar därför bifall lill reservationen 6vid punklen 5. Delenligt proposiiionen med . höjda anslaget lill konslnärsslipendierskall, som framhöll, i sin helhet komma bildkonstnärerna lill godoeftersom proposiiionen prioriterar dem. Av hela anslaget skall tvä stipendierspecialdesiineras till kulturskribenter. harföreslagit att antalet stipendier lill dessa skall ökas till sju. Ireservationen 1 vid punkten 1 yrkar vi bifall lill delta förslag. Ireservationen 7 har jag tagit upp frågan om biblioleksersättning åt författare tillböcker som utlånas från de vetenskapliga biblioteken. Biblioteken behandlasolika och det innebär i realiteten att förfaltarkale-gorier behandlas olika.Björn kommer senare alt tala om den reservationen, men jag yrkar alltsåbifall även lill den. HerrSundman har talat om de båda reservationer som gäller tidskrifts-stöd ochbiblioteksersättning. Jag kan instämma i allt vad han sade. Även jag villunderstryka vikten av att man inte skjuter frågan om höjningen avbiblioleksersäitningen pä en oviss framlid. Ett förhållandevis litet antalböcker säfis; det största antalet lånas ut genom bibliotek, ochbiblioleksersäitningen är hell enkelt ersättning för utfört arbete. Meddetta, fru lalman, yrkar jag alltså bifall också till reservationerna 7, 8, 12och 13. (vpk); I kulturutskoltels betänkande nr 4 behandlas under flera punktermoiioner från vpk i vilka vi har yrkat pä högre anslag lill kul- Eftersomflera talare redan ulföriigt har berört dessa anslagsposter skall jag främstuppehålla mig vid de reservationer som är fogade vid utskollsbetänkandet. Reservationen1 gäller konslnärsstipendierna. och både och harvarit inne pä den frågan. Jag vill instämma i vad vi har sagt och påminna omatt denna grupp kulturarbetare länge har blivit bortglömd. Medelsanvisningenför ifrågavarande ändamål har varit oförändrad /70, vilketi realiteten innebären sänkning. Jag är glad över att vpk;s, ochfolkpartiets representanter i utskottet har kunnat ena sig om att föreslå enanslagshöjning med , dvs. sju stipendier, vilket vi har begärt i vårmotion 1326. Jag yrkar bifall till reservationen 1. Reservationerna2, 3 och 4 lar upp frågan om förvärv av konst till statens byggnader ochenprocenisregeln. har lämnat en historik, därför behöver jaginte tala om all del var ecklesiastikminister som tillkallade desakkunniga som kom fram till all minst 1 96 av kostnaderna för offentligabyggnader skulle anslås lill konstnäriig utsmyckning. Vi reservanter vill haen viljeyttring från när del gäller enprocenisregeln. Vi vill ocksåha pengar, men där skiljer sig våra bud. menar att vi skall lugnaoss litet, för del kommer elt betänkande - haUoVisste t. o. m. att del kommerden . och det är ju rätt snart. Men det är bara elt betänkande. Sedanskall det remissbehandlas innan eventuellt en proposition läggs fram. Detkommer att la en avsevärd lid innan del blir någon ändring. Vi tycker inte altdet är riktigt, och därför vill vi ha denna ändring . Vihar alltså inle kommii överens om beloppet. Vpk yrkar på ett reservationsanslagpå 8 mifi. Vi anser att vi i alla fall kommer alltför långt ifrånenprocentsmålet. stannar vid ell anslag på 5 mifi. Jag yrkarbifall till reservationerna 2 och 4. Om reservationen 4 icke skulle bifallas,ansluter vi oss givetvis till reservationen 3. Reservationerna8 och 9 behandlar biblioleksersäitningen, dvs. den ersättning som författarnafår för utlåning av sina verk. har här lämnat en utförligredogörelse för denna'bidragsform, och jag kan hell instämma i vad han har saglutom när han anser att vi med hänsyn lill den politiska realismen inle bör gåpå beloppet som och styrelsen för Sverigesförfattarfond har begärt. Vi har i vår moiion nr 794 yrkai på beloppet 30öre. Flera har vi från vårt håll nöjt oss med etl lägre belopp ochi ett särskilt yttrande lill kulturutskoltets betänkande sagl alt egentligenborde summan ha varit men på grund av vissa förhållanden har vi stannatvid del lägre beloppet. Del är inte bara som ansett attdet skall utgå . Men man kan inte fortsätta med att bara i ell särskiltyttrande tala om hur man lycker del bör vara; måste man ta stegetfullt ut, och det är därför som vi i kommunisterna ireservationen 9 har klargjort vår inställning och visat varför vi ärberedda alt ta steget till . Jag yrkar alltså bifall lill re- Nr 37 servationen 9, men om denna reservation icke bifalles kommer vigivelvis all stödja reservationen 8som också föreslår en höjning men stannar vid . --------------- Densisla vpk-reservationen i detta betänkande gäller tidskriflssiödet. Anslag tillkulturän- Detär reservationen 11. Som sade har den numera icke befintligalidskriflsnämnden motiverat varför den önskar en höjning med 600 000 kr.Egentligen är det inte något stort belopp. Den höjning som departementschefenföreslår - . - är alldeles för blygsam. Enligt utskottsmajoritetenbör pågående utredningar avvaktas även i det här fallet innan något mer görs. Vianser alt della är oförsvarligt och kan inte accepiera denna argumentering. Detär nämligen nu som vi måsle förbättra stödet så att inte alltförmånga icke-kommersiella tidskrifter och bulletiner hell försvinner medan viväntar. I reservationen 10 vill och höja beloppet med . Delta anser vi inte heller vara acceptabelt i dagens läge, särskilt medhänsyn till prisutvecklingen när det gäller papper, något som framhållits äveni bud-gelproposilionen och påpekats av . Jag yrkar således bifalllill reservationen 11. Hen i Ulfsbyn(c): Vi kan med rätta vara stolta över kulturminnesvården här i landet, ochvår lagstiftning på området får betraktas som föredömlig. Men den avser bara defasta, konkreta minnesmärkena från äldre lider. När det gäller den andligakulturen - dialekter, orisnamn, folkdiktning och folkmusik - är del inle fulltså väl beställt. Om ell vägbygge eller en husbyggnalion inkräktar pä fornminnesmark,kan grävskoporna stoppas eller i varie fall hejdas, till dess sakkunskapengjort sina undersökningar och utgrävningar. Men vem hejdar dödens grävskopor? Meddetta kanske en aning patetiska uttryck menar jag att fråga; Vem ser till attmänniskors tradition och kunskap las lill vara, innan människorna går bort?Härvidlag finns ingen skyddande lagstiftning, och någon sådan kan av naturligaskäl inte heller finnas. Desto viktigare är del därför, alt de institutioneroch organ som är verksamma inom folktradilionernas vidsträckta område tilldelasadekvata resurser, som innebär att man i sä slor utsträckning som möjligtbevarar de kunskaper och traditioner som finns inom denna del av vårfolkkultur. Det finns många personer ute i vårt land som är bärare av ettkulturarv, som verkligen borde räddas åt eftervärlden. Vihar många arkiv, museer och hembygdsföreningar, arbelande på olika plan, och deegentliga centrala institutionerna på området är samlade inom denstatliga myndigheten dialekt- och ortnamnsarkiven samt svenskt visarkiv,förkortal DOVA. Del är .självklart, att jag ingenting haratt invända mot vadutskottsmajoriteten anfört beträffande viklen av samtliga delområden inomDOVA:s arbetsfält. Jag och mina medreservanier skulle gärna se en allmänuppräkning av anslagen till DOVA. Då vi i reservation 12 valt alt föreslå enomedelbar höjning av anslagen lill ett endaav . nämligen svenski visarkiv, har denna prioritering sin särskildaförklaring. 1molionen 1315 hänvisade vi inledningsvis lill den s. k. allmoge-utredningensbetänkande . Under det alt utredningens förslag med vissamodifikationer efter hand genomfördes beträffande dialekt-och ortnamnsarkiven,ledde dess förslag beträffande upprättandet av ett centralt folkvise- ochfolkmusikarkiv inte till någonting. Först mycket senare, närmare bestämt 1951,grundades svenski visarkiv, och först upptog arkivet arbetet med deninslrumenlala folkmusiken, spelmusiken, på sitt program. Det var också förstsistnämnda år. 1968, som arkivet påböfiade sin inspelningsverksamhet ute ibygderna. Arkivet tillkom på enskilt initiativ och arbetade länge huvudsakligenmed enskilda medel, men det under 1960-lalei successivt växande statsanslagetgjorde del naturligt all arkivet förstatligades, vilket skedde 1970. Medlanke på all den insamling och utforskning av den sektor inom folkkulturensområde som visarkivet företräder så sent beaktats och ännu senare givitsstatligt slöd, ter det sig rimligt och angeläget alt ge visarkivetökade resurser. Det förfiänar alt påpekas att visarkivet ännu inte fån denpersonalslat som departementets egen utredning rörande arkivets förstatligandeföreslog . Vid förstatligandet ställdes dock enarkivariefiänst i utsikt, och det var denna utfiistelse som ledde lill altsvenskt visarkiv i avvaktan på denna fiänsls inrättandeerhöll elt substantiellt stöd från och via Samfundetför visforskning - ett stöd som upphörde /73. som man då fickminskade personella resurser, fick man ökade arbetsuppgifter i och medändringar i upphovsrällslagen och tryckfrihetsförordningen, och lill deltakommer varie år ökade arbetsuppgifter som en föfid av ett ständigt ökatintresse för folkmusik och folkvisor. Reservanternas förslag om medel förytterligare en arkivariefiänst vid visarkivet är därför väl motiverat. Omvärdet av det arbete som svenskt visarkiv utför behöver jag inle tala här. Dettorde vara oomstriti av ledamöter, och härvidlag är säkertutskoltsmajoriielen och jag ense. huvudsakliga arbete utgörs avinsamling och forskning, och i della ingår såsom en stor arbeiskrävande uppgiftockså insamlandet av lapskt och finskt material. Del är korrekt all säga attdel material som svenskt visarkiv ägnar sig ål är i mycket hög grad avsamnordisk karaktär. ägnar sig också ål utgivning av såvälpublikationer i bokform som grammofonskivor. Arkivetarbetar mycket energiskt och etl högre anslag skulle avhjälpa mycket av deneftersläpning man har alt inhämta. Vi måste känna vårt ansvar inför kommandesläktled när del gäller räddandet av vårt kulturarv, och visarkivets materialär sådant alt det inte behöver tvingas på människor, allra minst ungdomen. Allahar säkert lagl märke lill del stora intresse dagens ungdom har förfolknnisiken i dess olika former. Om det jag anförtnärmast berör svenski visarkivs siiualion A nslag till kulturän -damål Nr 37 i stort, vill jag nu lill slut säga några ord beträffande en merarenodlat Arkivetflyttar lill nya lokaler. I samband därmed får arkivet, t. ex.genom erhållandet av en hörsal, helt andra möj- --------------- ligheler än all presentera sin material för besökare, såväl enskilda Anslag till kulturän- som grupper, t. ex. föreningar och skolklasser. Denna förändring i arkivets arbetsvillkor medfördelvis helt nya arbetsrutiner, vilka för en perso-nalmässigl så liteninstitution som visarkivet blir ytterst besvärlig, om inte några extra insatserav engångskaraktär kan göras. Maj;ts beslut rörande arkivels lokalfrågafattades i fiol. DOVA-slyrelsen kunde därför inle begära någrasärskilda medel för det arbete jag nu nämnt i sina pelila. Engångsanslagel tillsvenskt visarkiv om . synes mig därför som synnerligen befogat. Avslutningsvisvill jag via protokoll vädja lill vår utbildningsminister alt hanvid kommande budgetberedningar så långt det är möjligt beaktar vad jag anförtbeträffande Svenski visarkiv. Detta skulle också ligga väl i linje med den nyakulturpolitikens satsningar på bl. a. amatörism och lokala aktiviteter. Jag vill , fru talman, yrka bifall lillreservationerna 8. 10 och 12 vid kulturutskoltels betänkande nr 4. i (s): behandlade viktiga principiellafrågor beträffande utvecklingen av den statliga kulturpolitiken. Därvidfastställdes målen för statens insatser på det kullurpolitiska området.Folkrörelsernas betydelse markerades såväl i regeringens proposilion som iriksdagens ultalanden. Kulturpolitikens mål angavs bl. a. vara alt skyddayttrandefriheten, ge möjligheter lill egen skapande aktivitet och motverkakommersialismens negativa verkningar. Decentralisering av verksamheter ochbeslutsfunktioner inom kulturområdet betonades. De eftersatta gruppernas behovav kulturpolitiska insatser gavs en framträdande plats i målformuleringarna. Propositionen om den ställiga kuliurpoliiiken harutgjort en viktig utgångspunkt för den fortsatta kullurpolitiska debatten. Detär verkligen ingen överdrift all påstå all medvetenheten om behovet av insatserinom kulturpolitikens område har stärkts. Utbildningsminister insatserhar verksamt bidragit till att lyfta fram de kullurpolitiska frågeställningarnai den allmänna debatten. Åretsbudgetproposition innebär en fortsatt utveckling av de insatser som 1974 årskulturproposilion lade grunden till. Trots ett kärvt eko-nomiskl läge kan vikonstatera all på flera vikliga kullurpolitiska avsnitt har förstärkningargjorts. Del om lovvärd ambition. Vi har också fåll nr 2 avpropositionerna om den statliga kulturpolitiken på bordet. Vi får därför omnågon månad anledning att återkomma lill frågan om utvecklingen av dennasamhällssektor. Propositionerna om lokalradio och om ökade insatser förungdomsorganisationerna utgör också de viktiga inslag i de kulturpolitiskainsatserna. Innanjag övergår till att kommentera vissa punkter som har föranlett reservationervid kulturutskoltets betänkande nr 4 vill jag uttrycka min tillfredsställelseöver del initiativ som utbildningsministern tagit i fråga om barnkulturen. Viär många som med oro ser den kommersiellt producerade skräpkulturensinriktning mol barnen. Det är därför glädjande att en särskild arbetsgrupp nutillsalls inom med uppgift all bearbeta frågor ombarnkulturen. Jag bedömer denna uppgift som myckel viktig och emotser med sloraförhoppningar de initiativ som denna grupp kommer att la för att åstadkonimaen bättre utveckling av barnkullurfrägorna. Jagskall sedan övergå lill att kommentera ett antal punkter i kulturutskottetsbetänkande. Förslagetom ersättning åt författare för utlåning av deras verk inom bibliotek har i ärliksom föranlett ell antal moiioner. 1 motionen 794 av fruRyding m.fl. och i motionen 1330 av herrar och föreslåshöjningar av biblioleksersäitningen med 30 resp. för lån av skyddatsvenski originalverk. I motionerna föreslås vidare höjning av ersättningen förhemlån av översatt verk och för referensexemplar. 1reservationen 8 anförs som motiv för en höjning att den s. k. grundmultipeln.18 öre, för hemlån av svenski originalverk varit oförändrad sedan budgetåret1972/73. är i och för sig elt rikligt konstaterande. I3ei bör emellertidframhållas alt anslagsposten för ifrågavarande ändamål har ökat från 12 176000kr. /73 till . för /76. Härtill kommerersättning för utnytfiande av författares verk i form av talböcker ochlallidningar med . Lägger man därtill de medel som ulgår tillförfattare i form av konstnärsstipendier med . kommer man lill etttotalt slöd till författarna på . för nästa budgetår. Samhälletsinsatser inom biblioteksväsendel och andra områden har således medverkat relativt kraftig ökning av del totala stödet till författarna utan altgrundbeloppet för biblioteksullåning under de senasie åren förändrats. 1budgetpropositionen framhålls alt systemet för ersätt-, ningar lill olikakonslnärsgrupper kommer all aktualiseras genom en betänkande från kulturrådet.1 avvaktan på detta anser departementschefen del inte motiverat att förordaförändringar i biblioleksersällningens konstruktion eller beloppens storiek.Utskoltsmajoriielen delar denna uppfattning. Nuhar emellertid moderata samlingspartiets representant här deklarerat ettavhopp från sin ståndpunkt i utskollet. Det avhoppet är för mig mycketöverraskande. I utskottsbehandlingen har förklarat sig prioriterabildkonstnärerna. säger an om inle bifaller en höjningpå 2.8 milj. kr. till ulställningsersäilningar kommer man all rösta för enhöjning av 6.3 mifi. Jag kan för min del inle på någotsätt förstå konsekvensen i ett sådant hoppande mellan tuvorna. Nr 37 Ett annat skäl som anför är alt den presenterade Torsdaeen den propositionenom litteraturstöd inte är tillfredsställande. riksdagenhar ju inte ens påböriat behandlingen av denna proposition! --------------- Är delinle rimligt att vid den behandlingen driver sina Anslag till kulturän- krav? Har ingen tilltro lill sina möjligheter att vinna gehör damål för ett litteraturstöd i annan omfattning än vadsom föreslås i kultur- Jagbegriper inte varför nu på grund av irritation överkulturproposilionen - en irritation som kommii till ullryck genom partiledarenBohmans ultalanden i pressen - föregriper behandlingen av della belänkandegenom dagens plölsliga avhopp. 1 budgetpropositionenuttrycks en vifia att vid anslagsgivning för nästa budgetär prioriterabildkonstnärerna. Vid utskottsbehandlingen har jag ' inte hört några direktainvändningar mol della. Del har emellertid, när vi kommii till de olikaanslagsposterna, framkommit hell disparata ståndpunkter.