prot · FZ09121 · 1975-12-31 00:00:00 — 1. beträffandeinförande av etl husläkarsyslem av herrar Carlshamre (m), () och () som ansett alt utskottet under 1 bort hemställa attriksdagen med bifall lill motionen 1975/76:269 (yrkandel 1 a) och med anledning av moiionen 1975/76:2009 (yrkandel 2) hos regeringen begärde atl ulredningenom ny lagstiftning för hälso- och sjukvården fick i uppdrag att lägga framförslag till genomförande av ell husläkarsyslem, 2. belräffande ulbyggnad av hemsjukvården av herrarCarishamre (m) och () som ansett atl ulskoltet under 2 bort hemslälla allriksdagen med bifall till motionen 1975/76:2009 (yrkandel 1) gav regeringenlill känna vad reservanterna anfört, 3. beträffande en utbyggnadsplan förlångtidssjukvården av manus (fp) som all ulskollel under 5 bort hemslälla allriksdagen med bifall lill moiionen 1975/76:269 (yrkandel 2 a) hos regeringen begärde förslag lill en utbyggnadsplan för långtidssjukvården omfailande minsl 20000 värdplatser , 4. beträffande en parlamentarisk utredning omverkningarna av en hetsiaxereformen av herrar Carlshamre (m), () och () som anselt all utskottet under 6 bort hemställa atlriksdagen med bifall till moiionen 1975/76:1306 hos regeringen skulle anhållaom skyndsamt tillsättande av en sådan uiredning, 5. belräffande den psykiatriska vårdens inriktningm. m. av berg i (vpk) som ansett all ulskoltet under 7 bort hemställa 1 Nr 121 att med anledning av moiionerna 1975/76:2074 och Fred en de 1975/76:2078 gav regeringen till känna vadreservanten anfört, 6.beträffande en offensiv hälso- och sjukvård av i Bor- Hälso- och sjuk\'ård länge (vpk) som ansett atl utskottet under 8 bort hemslälla att medanledning av moiionen 1975/76:1251 gav regeringen lill känna vad reservanienanfört, 7. belräffande ett programför den fortsatta utbyggnaden av hälso- och sjukvården av () som ansett att utskottet under 9 bort hemslälla altriksdagen med bifall lill moiionen 1975/76:269 (yrkandel 3 b) hos regeringenbegärde att ett program för den fortsatta utbyggnaden av hälso-och sjukvårdenförelades i enlighet med de riktlinjer som i motionen, 8. belräffandetillvaratagande inom sjukvården av frivilliga insatser av herrar Carlshamre (m), () och () som all utskottet under 10 bort hemslälla atlriksdagen med anledning av moiionen 1975/76:269 (yrkandet 4) och moiionen1975/76:1297 gav regeringen till känna vad reservanterna anfört. HertÅKERLIND (m): I socialutskollets förevarande betänkande nr 34 behandlas en radmoiioner om utbyggnad och ulformning av hälso- och sjukvärden. De fiesta frågornaär sådana som har tagits upp vid lidigare riksdagar och som ålerkommer.Flera av de molionsförslag som avstyrkts av ulskollsmajoriteten har vi frånmoderat sida vara så angelägna alt vi avgivit reservalioner lill förmänför dem. Denförsta reservalionen handlar om införande av ett husläkarsyslem. Den frågan hartagits upp i två motioner, dels i en partimotion från , dels i enparlimotion från moderala- samlingspartiet. Denslora fördelen med etl sådanl syslem är - som också sägs i motionerna - som blir sjuk skall kunna komma till samma läkare som han brukar gä lilloch inle behöva byta läkare sä ofta. Meningen är all man efter friii val skallfä uise sin läkare och anmäla sig som "stamkund" hos honom, oavsettom läkaren är verksam i offentlig ijänsl eller är privatpraktiserande.Personkretsen måste naturligtvis då avgränsas lill några lusen personer hosvarie läkare. Detanförs fiera skäl i moiionerna för etl sådant syslem. Etl skäl som särskilt börframhållas är den förbättrade trygghet för både barn och äldre personer somligger i att man kan återkomma till en läkare som man känner och har fåttförtroende för. Ireservalionen 1 sägs att sjukvårdslagstiftningen i fråga om den öppna 16 vården bör vara baserad pä husläkarsystemel. Vibegär där all ulredningen om en ny lagstiftning förhälso- och sjukvärden får i uppdrag all lägga fram förslag lill genomförande avell husläkarsyslem. Ireservalionen 2 lar vi upp frågan om hemsjukvården. Det är inle svårl att finnaskäl fören ulbyggnad av hemsjukvården. Del känns tryggare för den som är sjukall få vara kvar i sin invanda miljö och bland sina närmaste. Del är oftaolrivsammare pä institution. Många lycker inle om atl dela rum med andramänniskor, särskilt inle när man är sjuk. 1 allmänhet ställer sig också vård ihemmet betydligt billigare än vård pä institution, och del måste vara varjemänniskas rätt alt, om hon sä önskar, få tillbringa sin konvalescenstid ellersina sisla dagar i del egna hemmet. Man kan här anföra en hel rad argument, avvilka de som jag här har nämnl bara är en del. Samhällel måsle kunna tillfredsställasädana önskemål under så betryggande omständigheter som möjligt. Delhar och från olika häll visats ett ökat, positivt iniresse fördessa frågor, och del är ju glädjande. Men vi reservanler anser att man måstevisa ett ännu större intresse och ställa målen ännu högre när del gäller såpass angelägna behov. Vi anser att målsättningen för utbyggnaden avhemsjukvården skall vara alt minst 100 000 patienter kan vårdas ihemmet. Ireservalion nr 4 tar vi upp den vid lidigare riksdagar behandlade, frågan om enulvärdering av enhetsiaxereformen. Del har från skilda häll hävdals allenhetsiaxereformen medverkat lill all bl. a. göra väntetiderna länga ochförsämra värdkontinuileien. Vi anser det motiverat att genom en pariamenlariskuiredning utvärdera vilka verkningar enhetsiaxereformen har fåll och vad somkan göras för alt motverka eventuella negaiiva effekter i olika avseenden. Delär självklart att man fortlöpande skall följa verksamheten inom olikamyndigheter. Men del är inle tillräckligt. Det behövs en övergripandepariamenlarisk uiredning. All en sådan kommer lill slånd är väl inget all vararädd för? 1reservalion nr 8 lar vi upp frågor om tillvaratagande inom sjukvården avfrivilliga insatser. Vi menar all enskilda frivilliga insatser pä vårdområdetinnebär etl värdefullt och nödvändigl komplement till samhällets insatser.Enskilda frivilliga insatser har betytt myckel för vårdens ulformning ochvolym, och vi anser atl de enskilda vårdhemmen fyller en viktig funklion ivårdorganisationen. Med tanke pä arbetsbelastningen för personalen i sjukvärdenär det också angeläget att viljan till frivilliga insalser frän olika ideellaorganisationers och enskildas sida las lill vara. Det är vikligl altsjukvårdshuvudmännen i samråd med de anställdas organisaiioner finner lämpligaformer för dessa insatser. Särskilt för långvarigt sjuka kan det ha stor betydelsealt t. ex. fä konlakl med frivilliga palientbesökare. Jag yrkar bifall till reservationerna 1, 2, 4 och 8 vidsocialutskottets betänkande nr 34. 2 protokoll 1975/76:121-122 Nr 121 Hert (): Fredaeen den ''talman! har antagligen världens bästa sjukvård när det 7 mai 1976 gällersvårl sjuka. Om jag fick välja vilkel land som helsl an bli sjuk i, så skullejag ulan Ivekan välja . Och del skulle mänga andra Hälso- och sjukvård också göra, ävenicke-svenskar. Våra sjukhus slår tekniskt och medicinskt på toppen, personalenär kvalificerad, forskningen ligger väl framme. Menom nu allting är så bra, varför lägger man då fram ell värdprogram, somfolkpartiets landsmöle gjorde ? Ja, allting är inle bra med den svenskasjukvården. Det är myckel som inte fungerar som del skall. Trots den .högastandarden är del mänga som känner otrygghet. Först och främsi, otrygghet förall inle fä vård i lid. Vänlelisiorna är långa i vissa specialiteter. Otryggakänner sig också många när de kommer lill sjukhus. Miljön är främmande,stålblank, full av härda ljud. Alla tycks ha bråttom, ilar fram och tillbakamedan man sitter i etl väntrum eller ligger på en bär i korridoren. Personalenpressar sig till det yttersta, men känner sig ofta ändå otillräcklig. Allfå ell hembesök av en läkare är praktiskt tagel omöjligt. Många som inte kankomma i konlakl med läkare på vanligl sätt ser ingen annan utväg än att åka inlill akutmottagningen på sjukhuset, även om de inle är särskilt akut sjuka. Mångafrågar: Varför möter jag varje gång en ny doktor, som inle känner lill mig ochmin sjukdom, så alt jag måsle berätta min sjukhisioria igen för hundradegången? Detmesla av de här problemen kan sammanfaltas under rubriken i denpersonliga omvårdnaden. Kan vi avhjälpa dem. då skapar vi en mänskligare värd.Genom att bygga upp eu husläkarsyslem tror vi all man kan komma en bra bil päväg. Jag skall försöka beskriva hur etl sådant syslem skulle fungera. Varoch en skulle vara knuten till en läkare - varie människa skulle alllsä ha sinegen läkare: honom eller henne skulle man först vända sig när man blevsjuk. Om del behövdes specialistvård skulle läkaren då ge remiss lill enspecialist. Husläkarna skulle kunna vara vanliga allmänläkare, alltsådistriktsläkare, men också privatpraktiserande. Man skulle ha räll all väljasin läkare. Var man inle nöjd skulle man kunna byta till en annan läkare. Menman skulle hålla sig lill en läkare. Del skulle de flesta uppskatta. Vimenar inte all man absolul skall införa ell remisstvång. Om den som har remissfrän sin husläkare får förtur hos specialisten, kommer systemet i praktiken allfungera sä att behandlingen ändå hålls ihop av en läkare. Vi har naturligt vis intehel ler tänkt oss atl husläkaren skulle vara livegen, all han som de gamla provinsialläkarna förr skulle fungera dygnel runl, året om. Det modernasällel för allmänläkare att arbela är ju i vårdcentral, med kanskefem eller sju läkare. Dä är del möjligi för dessa 18 läkare all lillsammans svara för den öppna jourtjänslen, att alllså taen natt var ochsvara för varandras patienter. Det fina med det Nr 121 systemet är att man dagen därpå kan rapportera lillbaka lill patientens predaeen den ordinarie läkare, som då kan ta över behandlingen. Någon frågar sig kanske omdelta syslem kan fungera i verkligheten. På del kan jag svara: Detfungerar redan i verkligheten, inte i Hälso- och sjukyård men iEngland. Många förutsättningar är olika i och i , del finns enhel del i del engelska systemet som vi inte skall ta efter. Men del äruppmuntrande alt se att just den personliga orrivårdnaden kan fungera. Ochdetta trots atl man inle satsar några oerhörda resurser på sjukvården; del ärtvärtom ett både mänskligt och effektivt säll all bedriva sjukvård. Det kanfungera också i etl land där den överväldigande delen av läkarna är i allmäntjänst. Det är alllså inle fråga om atl återuppliva eller utvidga den privatasektorn utan det är fråga om alt ge en mänsklig, personlig omvårdnad i denallmänna sjukvården. Atlresa runt i landet och diskutera förslag lill husläkarsyslem, somjag har ägnaimig åt en del , har varit mycket uppmuntrande. Bådepatienter och de som arbetar inom sjukvärden har tagit emot programmetpositivt. Så gott som alla jag har träffat - distriktsläkare,distriktssköterskor, sjukhusläkare, övrig sjukvårdspersonal och patienter -har hållit med om att de bärande tankarna är riktiga, all man bör få enfastare anknytning mellan patient och läkare. Nalurliglvis har det kommil mångafrågor och invändningar, och del är klart atl var och en betonar all man önskarstörre resurser lill sin egen sektor. Men alla håller med om behovei av enfastare personlig konlakl. Jagkan ta som exempel ett improviserat besök som jag gjorde pä Örnsköldsvikshälsovårdscentral, där man faktiskt har kommit en ganska bra bil på väg molhusläkaren. I hela , som har 60 000 invånare, har man 14distriktsläkare. Hälften av dem arbetar på läkarcentralen och hälften i demindre orterna runt om i kommunen. Men alla är samordnade i dl joursystem.Varie läkare är alllså jour var fjortonde natt och vart sjunde veckoslul,lördag eller söndag. Det är inte en alllför betungande jourbörda. Man behöveralllså inte lasta över jouren på ett slort anonymt sjukhus utan del ärfortfarande den öppna läkarvården som har hand om den. Därsöker man så gott det går alt låla patienten välja läkare och komma lillbakatill samma läkare. Problemet är naturiiglvis väntetiderna. Den som behöverkomma snabbi till läkare får kanske acceptera att träffa en annan läkare änförra gången. Som riktpunkt har vi sagt all varje läkare skulle svara för 3 000människors primära sjukvård. Del betyder au man i skulle behövayllerligare sex läkare utöver de 14 man har. Del låter mycket, men del är ingenutopi. Sedan jag var i har jag sett att man i nuplanerar för att uppnå den mälsällningen inom några fä är. Viräknar med att har 18 900 vidareut bildade yrkesverksamma läkare, medan vi hade ca 10 000 . Det är alltså nästan en fördubbling. 3 000 patienter per läkare är na- Fredaeen den turiigtvisinte någol heligt tal - det är direkt hämtat från , där 7 mai 1976 mångaläkare dock föredrar att komma ned mot 2 500 patienter. striktsöverläkareni ansåg att man borde sikta mot ett ännu Hälso- och sjukvård lägre antal, för alt läkarenverkligen skall få tid att ge personlig omvårdnad, kunna lyssna på palienlenoch kunna bli den vän lill familjen som en sådan här läkare i en idealsilualionskall vara. Nogborde det vara möjligt att välja ut ett antal försöksdisirikt, där personalenär positiv till husläkartanken, och försöka få syslemet all fungera där.Örnsköldsvik, som jag besökte, tror jag skulle kunna vara lämpligt. Man bordedär få sina sex nya läkartjänster. Man borde få resurser atl knyta ihop varjemänniska i kommunen eller - rättare sagt - varje familj med en av dessa 20läkare. Sedan skulle man studera hur slor del av sjukvårdsbehovet denna primärasjukvårdsorganisation kunde klara. För det beskedel har vi fäll från fierahåll: Många av de fall som kommer in direkt till sjukhusens akutmottagningareller specialister skulle kunna bra - kanske bättre - av de vanliga familjeläkarna.Men man åker in på "akuten" för att slippa väntetiderna. Mångaläkare har vittnat om att man mycket bättre kan bedöma patienterna om man kännerlill familjen och dess sociala situation . Jag har också mött ettstarkt slöd för uppfattningen att hembesök borde bli vanligare. Men ofta tvekarläkarna atl börja med hembesök när de har flera veckors väntetid. Ettproblem som vi har funderat mycket över är, om man kan göra husläkarjobbettillräckligt lockande, eller om det ger så mycket högre status att varaspecialist att alltför få kommer all vilja sianna som allmänläkare. Det är entendens som man lyvärr har kunnai se i svensk sjukvård. Men ävenpå den punkten var besöket i uppmuntrande. Där har man redan i daglyckats besätta de flesta distriktsläkartjänsterna. Det verkar som om ungamedicinare stimuleras av uppgiften alt ge en bra primär sjukvård. Och ännu merattraktivt skulle jobbet bli, trodde de läkare jag talade med i ,om varie läkare verkligen fick ansvaret för en bestämd grupp människor, blev"deras doktor". Just för rekryteringen lill allmänläkarbanan tror jagatl en salsning nu genast på några försöksdisirikt skulle få slor betydelse.Där skulle man kunna visa upp husläkarens arbetsuppgifter när systemetfungerar. Mankan fråga sig, om det behövs någon riksdagsmotion om detla, om inte det här kommer av sig självt. Nej, det tror jag inte tyvärr. Den ökade läkartillgången under innebär stora möjlig heter au ge en bättre personlig omvårdnad. Men gäller det om den chansen också skall tas lill vara. Del räcker inte med fier tjänster till allmänsjukvården. Del behövs också en medvelen satsning på en or ganisation, som knyter ihop palienl och läkare. Del är därför som vi för fram del här förslagel och vill all den tillsatta ulredningen 20 om hälso- och sjukvården skall arbela ut sådanamodeller. också i många landstingatt man skall sälla i gång med försöksverksamhet. Det betyder inte att manslaviskt måste följa samma modell överallt. De lokala förutsättningarna ärnalurliglvis olika. Meddenna motivering ber jag att fä yrka bifall lill reservalionen 1, som bygger påfolkpartiets molion om husläkarsyslem, och på vårt vårdprogram som lades frami höstas. Delandra stora problemet inom sjukvården är långtidsvården. Man har talat omåldringsexplosionen. Det låter kanske litet makabert. Men sanningen är att denäldre delen av vår befolkning ökar mycket snabbt, särskilt den allra äldstadelen. Det är många tusen människor som inte kan få den vård som är nödvändigoch som de borde ha en självklar rätt till. Därför ber jag alt fä yrka bifalltill reservationen 3, som lägger fasl ett minimiprogram för utbyggnad avlångtidsvården. Hemsjukvärdenär det också viktigt att få utbyggd. Det är många som föredrar all bo kvar isitt hem , och den rätten bör de få. Men jag vill varna förtanken att man skulle kunna spara en massa pengar genom att salsa påhemsjukvård. För svårt sjuka människor är hemsjukvården inle någon särskiltbillig vårdform. Om man vill alt också de som utför hemsjukvård skall ha enanständig betalning, om man inte bara vill dra nytta av deras idealitet, blirdet inte mycket billigare med hemsjukvård. Det är emellertid i många fall enhumanare vårdform att människan får bo kvar i sin gamla miljö. Därför skall visalsa på hemsjukvården. Vi måste ändra på det orimliga förhållandet, all del utgår statsbidrag till den sociala hemvård som kommunerna bedriver, mendäremot inte lill den hemsjukvård som sköts av landstingen. Vi har föreslagitatt statsbidrag skall utgå även till denna vård, och vi hoppas att deutredningar som pågår skall leda till det resultatet. Ävenpå sjukhusen behövs en bättre vårdkontinuitet. Det är många som tror altenhetstaxereformen är en av orsakerna till att man ständigt träffar nya läkare.Det är möjligt att del blev en sådan följd av enhetsiaxereformen. Jag trorinte alt det hade blivit sä, om man från börian varit medveten om den härrisken. Men det var man inte, och därför är del nog nödvändigt med enutvärdering av enhetstaxereformen. Framför allt måste man utarbetaorganisationsmodeller för hur kontinuiteten pä sjukhusen skall fungera så altpatienterna får träffa samma läkare när de kommer tillbaka på återbesök. Det ärglädjande all nu har satt i gång en viss försöksverksamhet idetla syfte. Jag ber all få yrka bifalltill reservationen 4, som handlar om detta. Detär angeläget aU ta till vara frivilliga krafter inom sjukvården. Det skall skepå ett sådanl sätt, alt inte personalen uppfattar det som ett inträng i derasarbete. Här är del någonting som har gått snett i . harvarit ute och rest i andra länder och selt hur man där lar till vara frivilligakrafter som palientbesökare och i kontaktverksamhet. Det uppfattar personalensom ett stöd, för de hinner inte syssla med sådanl - all lala med patienternaoch ge intryck utifrån. Det är en tragedi om vi inte i kan ta lill varaden idealitet och den Nr 121 vilja alt hjälpa medmänniskor som finns utan att man därigenom kom- Fredaeenden ""' lonfiikt med sjukhuspersonalen.Verksamheten måsle organiseras 7 mai 1976 sådanl sätt att personalen acceplerar den. Jag tror, om jag får framföraen fundering, att man skall lägga upp denna verksamhet som Hälso- och sjukvård besöksföreningar ellerkoniakiföreningar och inte ha frivillig uniformerad personal som ger intryck avalt ingå i personalstyrkan på sjukhusen. Jag yrkar bifall till reservationen 8,som handlar om frivilliga insatser inom sjukvården. Slutligen,herr talman, en demokratisk fråga när det gäller sjukvårdens organisation: Vemskall lägga fast riktlinjerna? Det är självklart alt landstingen, som ärhuvudmän för sjukvården, skall fatta besluten, men del behövs också vissacentrala riktlinjer - del är vi alla överens om. Landstingen bör få störrefrihet - del har föreslagil -men skall de centrala riktlinjer sombehövs läggas fast av tjänstemän och en verksstyrelse, eller skall de läggasfast av ? Det är en demokratisk fråga, och vi har under fiera årbegärt atl de utredningar som har gjort och att de värdprogramsom lägger fram skall redovisas för och godkännas avriksdagen. Därför ber jag all fä yrka bifall också lill reservationen 7. HertSVENSSON i (vpk): Mig veleriigt är det första gången diskuterar denpsykiatriska värdens målsättning. Psykiskastörningar vållar en tredjedel av alla vårddagar inom sjukvården. De vållar 1196 av alla sjukdagar. Bakom en tredjedel av samlliga sjukdagar ligger någonpsykisk komponent. Därutöver finns en myckel hög frekvens obehandlade psykiskafall. 20 96 av genomsnittsbefolkningen har svårigheter all klara sin dagliga tillvaropä grund av nervösa besvär. Var fjärde person har etl hjälpbehov på grund avpsykiskt insufficienstillstånd. Politikernakommer inle ifrån atl häri ligger politiska frågor som de måste ta etl ansvarför, som inte bara är en sak för experter. Vilken social filosofi ligger bakomvärden och dess inriktning? Så måste frågan ställas. 2096 av läkartjänsterna i psykiatri är vakania, mol bara 12 96 inom helasjukvårdssektorn. Yiteriigare 27 96 upprätthålls av folk utan formellbehörighet. Delta är en social fördelningsfråga, inte bara en expertfråga. Flertaletpsykiater är kroppsläkare som fått en summarisk påbyggnad i psykiatri. Utbildningen vilar alltså på biologisk grund, inte på samhälls- eller beteendevetenskaplig. Detta trots att psykiska störningar ändå i vä sentlig mån är icke-fysiska, icke-biologiska. De biologiskt orienterade psykialerna överflyglar antalsmässigt och maktpolitiskt vida de beteendevetenskapligt orienterade psykologerna. Trots brytningarna mellan olika linjer härvidlag, trots den allt påtagligare vetenskapliga nyorienteringen i annan riklning godtar vi alltjämt dominansen från en 22 traditionell syn. Denya riktningarna har lagt stark tonvikt på de sociala relationernas betydelseför sjukdomsanalysen. Även för en lekman slår det klart att här måstehuvudmaterialet finnas för den själsliga processen. Ändå är del i ringa ochosystemalisk grad som familje- och samhällsanalys förs in i behandlingen.Individens störning betraktas alltjämt som kärnpunkten, ehuru den verkligakärnpunkten myckel väl kan ligga pä hell annal håll. RobertLaing, vars fallstudier gett upphov lill bl. a. den gripande filmen , har visat hur en uiåt sen normal familj driver en i grunden hell suntreagerande ung flicka in i den djupaste psykos. Ärtrögheten all dra in familjemedlemmarna i analysen ett uttryck för denidealisering av cellfamiljen, som de flesta politiker i etablissemangetunderslöder? Själva skillnaden mellan myt och verklighet kan i själva verkelvara en störningsframkallande faktor av högsta rang, såsom bl.a. påpekat. Jag fruktar atl del är så. Varförspelar människans samhälleliga relation alltjämt en så undanskymd roll ianalys och behandling? Varför är individen sjuk och samhället friskt? Är delför alt etablissemangels inlressen kräver alt det skall vara sä? Jag menar atldel i hög grad förhäller sig på del sättet. Har vi då som politiker ingaskyldigheter all undanröja rädslan för samhällskritiska följder, om den är etthinder för atl klarlägga den psykiska problemaliken? Jag anser att vi har ensådan skyldighet. Psykiskstörning kan bl. a. uppslå på grund av s. k. dubbelbindning, dvs. när enmänniska ulsälls för ett komplex av hell motsägande attityder från omgivningen.En förälder i. ex. som döljer sin olust inför barnel bakom en mask avkärleksfullhei kan ge upphov härtill. Men är då inle hela samhällel fulli avdubbelbindningar? Fostrar inte skolan officiellt till 'jämlikhet ochsolidaritet - men i verkligheten till konkurrens och ulslagning? Slår inletalet om demokrati i skarp motsättning lill människors faktiska makllöshelinför små gruppers maktpolitiska dominans i samhället? Fostras inte barnen tillatt vara "snälla", som de utsätts för ett godtycke och ellvåld som oftast är helt ulan appell? Varför är inte dessa förhållanden etlregelmässigt inslag i vårdfilosofin? Finns det en rädsla för att avslöjasamhälleligt hyckleri? Och vad drar vi för slulsalser av detla? Varförlillåls psykofarmaka all spela en sådan roll i vården? Del säljs psykofarmaka idet här landet för närmare 200 milj. kr. Vid nyttjaspsykofarmaka för nära en halv miljon. Men i den psykiatriska verksamheien iLuleå används de nästan inte alls, ulan all någon därför påslår all vården blirsämre. Varför frågar vi oss inle vad medi-cineringsfilosofin betyder förpatientens egen förmåga all della i bearbetningen av sin situation?