prot · FZ09101 · 1975-12-31 00:00:00 — Man ansåg dock inte att lån skulle utgå generellt till alla ensamstående. Utredningen nämnde ensamstående handikappade, och vidare påpekade utredningen: "Lån bör kunna beviljas ensamstående utan barn i samband med en rehabiliteringsperiod efter sjukdom eller vård på an stalt om skäl talar härför. Det skall då vara fråga om en planerad rehabilite ring som bygger på insatser från samhällets sida. Lån bör vidare kunna utgå lill dem, som på grund av arbetsmarknadsförhållandena måsle fiylta och därvid är berättigade till fiyttningsbidrag enligt 30 >; arbetsmarknadskungö relsen -- , Andra som bör kunna få lån är de som på grund av särskilda om- sländigheiergörsiltinirädei arbetslivet ovanligt sent och därvid lämnareii med föräldrar eller andrasläktingar gemensamt hem," Ibudgetpropositionen har föredragande statsrådet föreslagit alt man utvidgarkreisen av låneberälligade till atl gälla ensamstående endasl i de fall där densökande är handikappad. Däremot har man inle tagit med de övriga ensamslåendesom utredningen föreslog. Ireservationen 8 pekar vi reservanter på de grupper som utredningen föreslagitoch som jag har nämnt. Men det finns också andra situationer där del avsociala skäl kan vara väl motiverat atl ge ensamstående barn möjlighettill bosättningslån. Jag kan t. ex. nämna de svårigheter som ofta uppstår isamband med en skilsmässa när ena parten måste sälla bo på nyll. Det är dockräll svårl all definiera varje situation där sociala skäl borde berättiga tilllån. Därför har vi ansett all lånemöjligheien skall stå öppen för alla sombevisligen skaffar egen bostad. Men självfallet skall - sadedel - varje prövning ske med utgångspunkt i de allmänna sociala riktlinjersom har angetts i propositionen. Vi vill inte alt det skall finnas andra prövningsgrunder.Del föreslås nu atl denna prövning skall göras av kommunens socialamyndigheter, vilket bör leda till att del blir en riktig prövning från socialasynpunkter. Jagtror för min del inte att den utvidgning vi föreslår kommer alt innebära en särskillstark ökning av antalet ansökningar. Däremot medför den alt de som är i behovav bosätlningslån inte skall uleslängas från möjligheten att få lån därför atlde är ensamslående. Det upplever jag som en rättvisefråga. Jag yrkarbifall lill reservationen 8. Vissaanslag inom socialdepartemen -tets verksamhetsområde i Boriänge(vpk): Jag skall uppehålla mig vid punkten 28 i betänkandet, som behandlarfrågan om bidrag till handikapporganisalioner. I vpk-mo-tionen 1248 föreslås enuppräkning av anslaget lill handikapporganisationerna till 7 500 000 kr.Regeringen och ulskollei har slannai vid en summa som är 2 milj. kr. Vissaanslag inom socialdepartemen -tets verksamhetsområde Storiekenpå anslaget till handikapporganisationer har också ett direkt samband med hurman ser på organisationernas verksamhet och på hur de skall fylla sin roll isamhället. Handikapporganisationerna är intresseorganisationer och har som encentral uppgift att tillvarata sina medlemmars intressen på avgörande områdensåsom arbete, ekonomi, social service, bostäder, olika typer av hjälpmedel ochhur man kan förfiytta sig i vårt samhälle. Organisationerna har alltså mycketstora uppgifter och representerar på många områden grupper som har delekonomiskt och socialt mycket dåligt ställt och som i många avseenden äreftersatta grupper. Handikappade, oavsett vilket handikapp de har, är ju i dethär samhället, som är byggt på konkurrens, effektivitet och lönsamhet, ställdapå undantag ekonomiskt, socialt och framför allt kulturellt. De tvingas idetkapitalistiska samhället föra en hård kamp för grundläggande mänskligarättigheter. Handikapporganisationernas uppgift blir därför all i denintressekampen kämpa för ett ideologiskt-politiskt program i syfte att förändrade handikappades roll i samhället. Omhandikapporganisationerna i det här läget är tvingade att brottas med storaekonomiska problem och inte kan, som de fackliga intresseorganisationerna,finansiera sin verksamhet via medlemsavgifter - och det kan de inte göra pågrund av medlemmarnas dåliga ekonomiska läge ~ blir organisationerna om intesamhällets bidrag är tillräckliga hänvisade till frivilliga bidrag frånenskilda eller organisationer. Följden blir att handikapporganisationernatvingas att ta hänsyn till bidragsgivarna och därmed också i många fall tonaned sitt ideologiskt-politiska motiv och i stället skjuta fram de renthumanitära frågorna. Det blir naturligtvis en allvarlig reträtt, betingad avekonomiska aspekter, då vi vet att de handikappades möjligheter tillmänniskovärdiga förhållanden förblir politiska frågor. Idet samhällssystem som vi har är de handikappades silualion klartotillfredsställande. Det finns också andra som befinner sig i etl liknande lägegenom alt vara på socialt undantag eller utstötta. Del gäller de arbetslösaoch dem som inte klarar arbetslivels och samhällets krav, 1 del här samhällethar vi utvecklat, om jag så får kalla del, en borgerlig humanism för allhjälpa dessa grupper. Denna humanitära hjälp är i och för sig bra, men denhjälper bara för stunden. Det är ju politiska lösningar som behövs för attförändra situationen för de handikappade och även för dem som är socialtdiskriminerade. När handikapporganisationer av ekonomiska orsaker tvingas taemot hjälp av t. ex. eller andra hjälpinsatser som är byggda på den s. k.Röda fjädern-mentaliteten har samhället elt sion ansvar att ta på sig. borgerliga i kammaren skulle ha några invändningar mol det nuvarandesynsättet vad gäller de socialt diskriminerade har jag inga illusioner om. Menjag har litet svårt all förstå alt det parti som är så nära lierat med defackliga inlresseorganisalionerna, vilka i stora delar för en kamp som liknarhandikapporganisationernas, vill ställa handikapporganisationerna i dettasvåra läge. Vii vpk anser att de handikappade för att effektivt kunna ta till vara degrundläggande intressen som de har måste ha ekonomiska resurser, och detta kanåstadkommas genom bidrag från samhället. Andra bidrag leder tillberoendeförhållanden som skadar handikapporganisationernas verksamhet. Detär från dessa utgångspunkter, herr talman, som jag yrkar bifall tillreservationen 7. Denna innebär att handikapporganisationerna skulle få ett med2 milj. kr. Vissaanslag inom socialdepartemen -tets verksamhetsområde i (c): Först ett par ord till i när det gällerhandikapporganisationerna. Jag vill betyga deras stora insatser och betydelse isamhället. Jag vill också säga att det skett en väsentligförbättring på det området. Men jag tvivlar starkt på att den ideologi som herrHagberg här redovisat skulle ge de handikappade några fördelar. HerrHagberg nämnde i detta sammanhang bl. Jag har denuppfattningen att samhället bör ge ett ökat stöd. Men vårt samhälle skulle blioerhört fattigt, , om det inle fanns utrymme för den enskildemedborgaren att räcka en hjälpande hand till sina medmänniskor. Jag tror attdet är rätt viktigt om vi vill skapa gemenskap i etl samhälle att det finns enkänsla av gemenskap människor emellan. Jaghar svårt att förstå vad som sades om de radioinsamlingar som pågår - jag ärsjälv ordförande i en handikapporganisation som skall starta en radioinsamlingtill hösten, och jag tror inte att den organisationen kommer att känna någotberoendeförhållande till de människor som lämnar ekonomisk hjälp. - Detta omdetta. Dethär utskottsbetänkandet är ju en smula annoriunda än vad som är vanligt medbetänkanden; det har nämligen ytterst få reservationer, eftersom vi har nåttenighet på många väsentliga punkter. Här finns del motioner som tar upp mångaviktiga områden, inte minst när det gäller läkarspecialiteter, och i motionernaönskar man också att nya läkarinsatser görs på skilda områden. Men vi kännertill hur situationen är . Jag hoppas innerligt att vi går mot en bättreframtid, där vi snart skall slippa den läkarbrist som vi har brottats med ochbesvärats av . Somherr nämnde har vi i utskottet varit eniga om en litet högreinsats belräffande . Vi har i moiioner - med överst, men där finns också namn på ledamöter från cenlern och moderatasamlingspartiet - nått enighet om uppräkningen av anslaget Bidrag tillLänkrörelsen m. m., som det heter. Jag vill understryka den betydelse somlänkrörelsen har. Jag har på nära håll sett hur denna verksamhet kan hjälpamänniskor som tidigare kanske ansågs vara dömda alt gå under. Man har därarbetat gemensamt och lyckats nå goda resultat. Jag har också sett denverksamhet som bedrivs Vissaanslag inom socialdepartemen -tets verksamhetsområde av DKSM för dess s, k.RIA-verksamhet, och jag vill uttrycka min stora beundran för det arbete somutförs. Jag vill även vädja till socialministern att vid fördelningen av deolika anslagen undersöka hur organisationerna arbetar och ta dessa i beaktandevid bedömningen av hur de anslag skall fördelas som här beviljas. Enannan fråga, som också var inne på, är upptagen i en molion fråncenter-folkparliledamöier angående den konferens som socialministern haraviserat i propositionen. Också där har ulskotiei enats om all de båda storaorganisationer som finns på detta område bör inbjudas till den härkonferensen, och det är ett råd som vi nu ger socialministern. Jag hoppas attsocialministern följer det rådet. Del gäller dock alla pensionärer, oavsett omde tillhör den ena eller den andra organisationen. Vi är nog alla överens omden betydelsefulla verksamhet som folkpensionsorganisationerna bedriverpå olika sätt - genom utflykter, studieverksamhet och mycket annat - varigenomisoleringen och ensamheten kan brylas för många. Enannan frågasom jag vill nämna här är bidraget till utvecklingsstörda. Också därfinns en reservation från . hade vi också en motion, somvi följde upp i en reservation, men vi har inte gjort så därför att här ärklart uttalat all en utredning har tillsatts som skall se övervuxenutbildningen och samordningen av den här verksamheten. Jaghar också kunnat konstalera atl studieorganisationerna i ökadutsträckning kunnat göra värdefulla insatser för vuxenutbildningen. Det behövsen mer målinriktad verksamhet för vuxenutbildningen bland de utvecklingsstörda. Vivet också alt studieorganisationerna verkligen har ansträngt sig att införkommande studiesäsong lägga fram myckel ambitiösa studieprogram förvuxenutbildningen bland de utvecklingsstörda. Jaghar tillsammans med skrivit etl särskill yttrande som berör enmotion av i och mig angående ökade anslag till Karolinskasjukhuset. Detär här fråga om yrkessjukdomarna. Vi vet att dessa frågor har diskuterats undersenare år, och det är glädjande. Genom dessa diskussioner har uppmärksamhetenriktals mot dessa problem på eu helt annat sätt . Del har ocksåmedfört att de olika enheterna vid sjukhusel. Lunds lasarett ochSahlgrenska sjukhusel i har fåll betydligt mer alt göra. Del krävs härslörre insatser. Detär utifrån detta som vi har avlämnat motionen, men vi har inte följt upp den.Vi har att detta inle var möjligt . Men vi hoppas alt Karolinskasjukhuset uppmärksammar denna fråga i samband med att sjukhuset skriver sinapetita . Skall vi kunna följa upp de här problemen och hjälpa tillfordras det också ökade läkarinsatser. Med detta ber jag att få yrka bifall till utskottets hemställan. i Boriänge(vpk) kort genmäle: Som jag sade tidigare hade jag inte förväntat mig att någon borgeriigledamot skulle ställa upp på annat än att verksamheten skulle vara humanitär,och det bekräftar i nu i sitt inlägg. Hurde socialt diskriminerade har det i vårt samhälle är en politisk fråga. Det ärklart att insamlingar av typ Röda fjädern och verksamhet är en hjälp förstunden i en viss situation. Men för att förändra den situationen behövs detpolitiska insatser. Detkrävs att handikapporganisationerna verkligen kan vara effektivaintresseorganisationer för de handikappade i samhället. Det är egentligen härskiljelinjen går beträffande synen på organisationernas verksamhet och vad deinom organisationerna kan göra av sina organisationer. Detär det sammanhanget samhället har sitt ansvar för och inte Hr låta ekonominhindra organisationerna att vara effektiva redskap för de handikappade. Mencentern vill tydligen inte vara med på detta. Den vill fortfarande ha privatbidragsverksamhet. Det finns upprörande exempel på att del vid privatbidragsverksamhet ställts krav på vad organisationerna skall syssla med,framför allt när det gäller humanitär verksamhet, och det är ett direkt ingreppi dessa organisationers möjligheter att föra en effektiv kamp. Vissaanslag inom socialdepartemen -tets verksamhetsområde HerrGUSTAVSSON i (c) kon genmäle: i kunde inte på något sätt av mitt anförande draslutsatsen att denna verksamhet skall vila på en humanitär insats. Dethar sagts att samhället måste ge ett större stöd än , men vi behöverändock, som jag uttryckte det, räcka varandra en hjälpande hand. HerrHagberg säger att han är företrädare för linjen att det skall ske en verkligrevolution av de här frågeställningarna. Då måste jag säga altvpk-reservationen om ökade anslag endast gäller småsmulor om man - om detär det menar - skall kunna göra verkligt effektiva insatser. iBoriänge (vpk) kort genmäle: Herr talman! Inte ens de småsmulorna vill herrGustavsson i vara med om att bidra med. i (s): När vi började diskutera de socialpolitiska budgetförslagen i den härkammaren när den var ny, , så hade vi väldigt långadebatter och många reservationer. Det var ungdomsvårdsskolor, handikappfrågor,sjukhusanslagen och liknande frågor som då föranledde långa debatter och mångaavvikande meningar. 8 protokoll 1975/76. Vissaanslag inom socialdepartemen -tets verksamhetsområde dess har det skett mycket.Vi har genomfört en rad reformer som har gjon atl det inte finns samma behovsom det fanns då av att vare sig reservera sig eller ta upp en lång debatt omdessa frågor, vilka praktiskt taget alla partier är överens om. Att detskiljer med en och annan nyans må ju vara hänt. Nubefinner vi oss i den situationen att jag har kommit före en del ledamöter somskall tala för reservationerna. Men det är väl lika gott att jag på en gång gerdem repliken i alla fall, så slipper jag kanske bemöta dem som sedermera skallargumentera för reservationerna. Det är kanske i och för sig en litet ovanligordning, men eftersom talarlistan ser ut som den gör, väljer jag den linjen, ReservaiionenI gäller frågan om sjukvårdssituationen för invandrarna. Del är självklart atldel uppstår besväriigheter för invandrare som inte behärskar detsvenska språket. 'eservationen framförda önskemålen är såvitt jagkan förstå i praktiken på väg att tillgodoses genom att man håller på alt göraen förteckning över läkare som kan de språk som invandrarna talar. Genom sänder ut listor över dessa läkare till olika sjukhus skall man hamöjlighet att klara de problem som tas upp i denna reservation. Det får varatillräckligt som argument i det avseendet. Denandra reservationen handlar om en lärartjänst i pastoralpsykologi. Ämnelpastoralpsykologi med själavårdslära finns representerat i utbildningen förtjänst som präst inom . Ämnet ingår i den praktiska övningskursom en termin som följer på den praktiska grundutbildningen vid teologiskfakultet. har några motionärer begärt att även skulle fåmöjlighet till en tjänst av det slaget. Men del är inte vanligt att man geranslag till sådana tjänster och därför har utskottet avvisat förslaget. Närdet gäller anslaget lill har en uppräkning skett praktiskttaget - med . Medall respekt för del arbete som denna organisation gör vill jag nog säga att vadvi har kommit fram till är vad som kan vara rimligt just . Delär klart att man alltid kan resa anspråk på att få mer pengar, men det får ju,i detta fall som i så många andra, vägas mot andra anslag som krävs. Reservationen3 handlar om en reumaiologisk klinik vid Akademiska sjukhusel i . Närdet gäller själva sakförhållandena är del egentligen inte så förfäriigl myckelsom skiljer mellan utskottet och reservanten. Utskottet är hell enigt om atldel behövs en utbyggnad av den reumatologiska vården. Men här är det ändå enbedömning som man har gjort. Man har ändrat de tidigare planerna på att göraett provisorium till all inrälia en större klinik med platser för både läns-och regionsjukvården. Utifrån de utgångspunkterna har utskottet anslutit sigtill den linjen och avstyrkt motionen från . Reservationen4 handlar om läkartillgången. Jag tror inte alls atl det finns för många läkarevid Akademiska sjukhusel i . där har säkeriigen enmycket stor arbetsbörda. Men jag vill i det sammanhanget understryka vadLandstingsförbundet uttalade i ett cirkulär lillsjukvårdshuvudmännen. Man underströk nödvändigheten av en gemensamåterhållsamhet med ändringar av bl. a. tjänster som biträdande överläkare tilltjänster som överläkare, Så länge bristen på läkare och den regionala obalanseni fråga om läkare finns, måste man visa återhållsamhet. Det är det svar vi germed anledning av föreliggande motion och reservation. Reservationen5 handlar också om läkarfrågor. Jag hänvisar också här lillLandstingsförbundets cirkulär. Även de statliga sjukhusen skall naturligtvista hänsyn till de önskemål som - den samlade enheten förlandets sjukvård - framför. Man skall alltså vara försiktig med inrättande avytteriigare överläkartjänster. Att har tillstyrkt denföreslagna tjänsten ändrar inte någonting i den bedömningen. Den fortfarandeknappa tillgången på läkare gör att man måste visa hänsyn när det gäller attinrätta nya tjänster. Behoven får - det vill jag starkt understryka - vägas motandra behov inom sjukvården. Reservationen6 tar upp frågan om vuxenutbildning för psykiskt utvecklingsstörda. Utskottetsade att det är en fördel att klargöra de olika formerna förvuxenutbildning innan man permanentar verksamheten. Utredning pågår, och iavvaktan på resultatet av den bör man stanna på nuvarande nivå och omfattning. Reservationen7 - här kommer jag in på vad i sade - innebär att manvill räkna upp anslaget för handikapporganisationerna med ett par miljonerkronor utöver det av utskotlsmajoriteten förordade beloppet. Självfallet harman rätt att yrka ett högre belopp. Jag instämmer helt med ochskulle gärna önska att handikapporganisationerna fick mer pengar. Men ser manfrågan i ett längre tidsperspektiv kan man konstatera att det har skett enmycket kraftig uppräkning av just detta anslag. Då skall maninte bara stirra sig blind på de summor som går över budgeten, utan också se påde 5 milj. kr. som utgått via arvsfonden. Lägger man ihopbeloppen kan man säga alt ökningen av anslaget till handikapporganisationernahar varit betydande . sammanhanget tog upp vad han ville göra lill ell ideologisktresonemang om slödel lill handikapporganisationerna. Har ideologiändrats lill 1976? När och ulskollet behandlade den härfrågan förra årel fanns del nämligen inget ideologiskt länkande hos herrHagberg, Då fanns det inga förslag om några ulgiflsökningar utöver den somregeringen och ulskollet hade föreslagit. Då nöjde man sig med de 4,5 milj.kr. Menar atl ökningen på 1 milj. kr. sedan1975 inte är riklig? Vad är del som gör att nu litet yrvaket stårupp och säger att vi med delta ideologiska länkande måste anslå mer än vadregeringen och utskottet har föreslagit? Det är ingen konsekvens i hans linje. Vissaanslag inom socialdepartemen -tets verksamhetsområde Vissaanslag inom socialdepartementels verksamhetsområde Låtmig vidga resonemanget och följa på hans stråt när det gällersituationen för de handikappade. Jag vill gärna säga att de handikappade, detmå gälla organisationer eller enskilda, befinner sig i en bättre situation idet av betraktade kapitalistiska svenska samhället än de gör iländer som har ideologi som grund. skall tänka påatt det under de senaste, låt oss säga tio åren har skett en fantastiskutveckling på detta område här i med tekniska hjälpmedel, bostadsstöd,utbildning och arbete. Det har faktiskt varit någol av en revolution - om jagflr använda det ordet, en fredlig revolution, - som skett under deåren. Men vill närmast göra gällande att de handikappadefortfarande flr leva på allmosor i vårt land. Nej, , en jämförelsemellan förhållandena i vårt land och på andra håll i världen visar attsituationen ur de handikappades synpunkt är bättre i vårt land än i andraländer. Men jag vill gärna säga att utvecklingen ännu inte har nått slutet ioch med den situation vi har . Vi är på snabb marsch framåt, och vi skallgöra allt vad möjligt är för de handikappade. Men jag tycker att det någon gångfinns skäl att göra en summering, och med anledning av vad härsade har jag velat passa på att göra den summeringen . Om jag härtill läggervad som har skett med färdtjänsten och med statsstödet till den socialahemvården, så är det sannerligen ingen liten katalog som kan redovisas. Ja,nu har jag gjort en liten avvikelse från själva medelstilldelningen, men jaghar tyckt att det var rimligt att också påminna om de faktiskaförhållanden som råder belräffande handikappvården i vårt land. Sedanär det bara reservationen 8 kvar. Där är det också fråga om pengar. Om viskulle följa den reservaiionen, som har avgivits av och frökenAndersson, så skulle det öka samhällets ulgifier med nära 400 milj. kr, omåret, och vi som fortfarande har litet respekt för pengar har tvingats att varaåterhållsamma. Här har det ju ändå skett förbättringar jämfört med vad som harvarit tidigare. Slutligenbara ett par ord till utskottets vice ordförande i . Jaginstämmer helt i all den fråga han aktualiserade är värd uppmärksamhet ochstöd. Men det är ju ändå på det sättet alt inle ens del sjukhus det gäller harbegärt inrättande av ifrågavarande tjänst, och då vore det väl litet underiigtom skulle ha bifallit förslaget. Jag yrkarbifall lill utskottets hemställan. () kongenmäle: Utskottets ordförande i sade med anledning avreservationerna 4 och 5 om situationen vid att man medhänsyn lill den knappa läkartillgången måsle visa återhållsamhet. Det hållerjag med om. 1 mitt anförande försökte jag emellertid visa att Akademiskasjukhuset befinner sig i ell betydligt sämre läge än andra sjukhus häromkringnär del gäller läkarsilualionen. Visst skall vi visaåterhållsamhet. Det har vi också gjort i utskottets betänkande, när vi haravstyrkt många förslag om i och för sig önskvärda tjänster. Men man kan ju intedriva återhållsamheten hur långt som helst. Och vi menar att belräffandeAkademiska sjukhuset börjar återhållsamheten nu gå för långt. Därför har viansett det vara absolut nödvändigt alt där blir en förbättring. HerrROMANUS (fp) kon genmäle: ordförande sade att vi den här gången inle har såmånga reservationer och att vi därför kanske inle heller f2r en lika långdebatt som vi har haft tidigare. Jag vill också uttrycka min glädje över att vihar kunnat uppnå enighet på viktiga punkter och intyga att vi har haft eltkonstruktivt arbete i utskottet. Jag hoppas bara att den enigheten kommer atlbestå inom socialutskottet också , när vi inte längre har enjämviktsriksdag. Mendet bör kanske tilläggas att en av orsakerna till atl vi inte har såmycket att strida om är att vi har lyft ut vissa stora frågor. Barnomsorgernahar vi redan debatterat, familjepolitiken kommer . Frågan omhusläkarsystem, där har en alldeles bestämd linje, kommer upp omnågra veckor, så litet debatt skall vi nog kunna underhålla kammaren med äveni fortsättningen. Närdet gällde förslaget om en utvidgning av möjligheten lill bosättningslån sadeherr Karisson i , att det skulle innebära utgifter för samhället på400 milj. kr. Del är inle en riklig beskrivning. Här är del fråga omlån, som skall beialas tillbaka. Man skulle alltså behöva tillföralånefonden vissa medel. Vi vet inle hur mycket möjligheten för ensamståendeatl få bosättningslån skulle utnyttjas. Det kan ingen säga . Men vi vetatt det i huvudsak är pengar som kommer tillbaka. Det är alltså inte fråga omkostnader, som sade. Lålmig sedan säga etl par ord om anslaget till Länkrörelsen m. m. Jag vill fästauppmärksamheten på alt medlen enligt ulskoiieis ullalande skall fördelas avsocialslyrelsen. Del lönar sig alliså inte all komma med några vädjanden lillsocialministern om all tänka på det ena eller andra.