prot · FY0934 · 1975-12-31 00:00:00 — HerrÅsling log upp skattepolitiken och sade att öåginkomslprofilen iskatteförslagel inle har förändrats genom det tillägg på I mifiard kronor man har kommit överens om.Då har en egendomlig uppfattning om vad en profil är förnågonting. Den här nya mifiarden har lagts uteslutande lill inkomsttagare somligger . Del är alldeles självfallet all det förändrar profilenhos skattesänkningen. Låt mig med ett mycket enkelt exempel illustrera det. Omvi tar en vanlig djup tallrik och vänder pä den ser vi onekligen en profil somföfier tallrikens mönster. Tar vi sedan en kaffekopp och vänder också på denoch placerar den ovanpå tallriken förändras profilen - om vi ser den djupatallriken och kaffekoppen tillsammans. Hur kan man förneka del? Tillägget på 1 mifiard kronor utgår ju uteslutande på inkomster . De inkomster som ligger därunder får inget tillägg. Del är självfallet en förändring, del kan ingen förneka. HerrEkström sade all stora delar av LO-kollektivet gynnas av majoritetsförslaget iskalteutredningen. Det var jag också med om. Men varför har ni dä gått ifråndel förslaget och ändrat profilen i skatteförslagel sedan krävtdet? Det är del ni skall tala om för allmänheten - varför ni sä snabbisprang ifrån den rikliga uppfattning som era le damöter hade i skalteutredningen. HerrÅSLING (c) kort genmäle: Jag lyssnade med stort intresse till anförande och blevkanske litet besviken när han mot slutet fann sig föranlåten all ta upp enledare som funnits i en centerlidning och som hade en kommentar omsysselsättningsutvecklingen. Jag skall inle fördjupa mig i polemik om detta.Jag vill bara säga all vad som förenat och socialdemokraterna iden här uppgörelsen är omsorgen om sysselsättningen; vi har velat säkrasysselsättningsutvecklingen för framliden, också för all uppfylla kravet på enstabil ekonomisk utveckling. Därmed tycker jag all vad som har sagts pä etteller annat ställe i en eller annan tidning fullständigt saknar intresse isammanhanget. djupa engagemang i sysselsättningsfrågorna kan manknappast ifrågasätta. Närdel sedan gäller den internationella bedömningen tycker all viborde erkänna all uppgången är på gäng internationellt. Jag sade i mittanförande att det finns tendenser lill det, men vi har också kommit överens omi majorilelsskrivningen all del ser väsentligt dystrare ul nu än del gjorde vidlidpunkten för finansplanens framläggande. Vi har ingen anledning alt tvista omdetta här. Jag kan gärna erkänna alt det finns positiva tendenser vidhorisonten, men det väsentliga är att man inle drar förhastade konklusionerdärav och begränsar ambitionerna när det gäller att med konjunkturstimulerandemedel säkra sysselsättningen. Jagvill säga lill all man, trots vällovligapedagogiska ansträngningar, knappast kan förneka att de skatteskalor som ingåri uppgörelsen i inkomstlägena . ser ul som de skatteskalor omvilka socialdemokraterna och enades i skalteutredningen. () kortgenmäle: log upp skillnaden mellan vår behandling i utskottet ochfinansplanen. Han menade att vi i utskottet inte på något sätt berört vadfinansplanen innehåller. Det är kanske att ta till litet i överkant. Jagböriade milt anförande med alt tala om skillnaderna mellan finansplanensbedömningar och den bedönining som vi i utskottet därefter har kunnat kommafram till. Jag har betecknat del som en glädjande attitydförändring att man nuockså har kunnat lyssna lill vad vi har att anföra. vänder denna min tillfredsställelse lill skadeglädje över självauppgörelsen. Sedan så utomordentligt fint talat om vilkenframgång uppgörelsen var för behöver jag således kanske intetillägga något ytterligare. Hen () kortgenmäle: När del gäller frågan om den påstådda åtstramningen, som och jag diskuterade tidigare, rådde mig att läsavad som slår på s. 170 i finansplanen, där den preliminära nationalbudgelenredovisas. Jag vill först säga alt den på s. 170 återgivna tabellen inle, somherr påstod, kommer från konjunkturinstitulet ulan frånfinansdepartementet. Där står: "Källa: ." Tabellenvisar att statens inverkan visserligen blir oförändrad men att kommunerna ochsocialförsäkringssektorn visar en effekt som totalt innebär 0,6 96 av BNP. Dettrodde jag också all hade kunnat läsa ul av den tabellsom han rådde mig att studera. har under debatten, både i sitt första anförande och senast,menat att vi socialdemokrater skulle ha underordnat oss miltenpartierna. Vihar, som jag tidigare sagl, lyckats åstadkomma en finansiering med 4,1mifiarder. Om man hänför denna avgiftshöjning lill socialförsäkringsavgifiereller till arbetsgivaravgifter är för oss inle någon särskilt angelägen fråga,i synnerhet som vi nu också tar bort takel för socialförsäkringsavgifien. I denproposition som skall framläggas kommer all föreslås ett avskaffande av takelför socialförsäkringsavgiften vid 7 1 /2 gånger basbeloppet, alltså med dagensbasbelopp , så att socialförsäkringsavgifter kommer alt las ut ocksåovanför denna gräns. Delär för oss likgiltigt om miltenpartierna hellre vill kalla della en höjning avarbetsgivaravgiften än en höjning av socialförsäkringsavgiften. Det är i vafiefall inte fråga om något underordnande när vi har fåll lill stånd enfinansiering av skattereformen med 4,1 miljarder, som vi lar ut avarbetsgivarna, och det tycker jag nog att skulle kunna erkänna.Hans resonemang om tallriken och kaffekoppen får väl komma tillbakalill. HerrÅsling var besviken på mig för att jag hade återgivit en ledare i encenterpartistisk tidning, där man skrev all centerledaren hade förlorat ell"iriumfkort" genom alt sysselsättningen hade ökat och 127 000 män- niskor ytterligare hadefått arbete . Ja, jag kunde Nr 34 inte underiåta att göradet, eftersom jag verkligen själv blev förvånad Onsdaeen den när jag läste det. Jagtror att,har anledning att säga ,2 3,. sig själv emellanåt: Minamotståndare kan jag väl emellanåt klara, men må alla goda makterbevara mig för vissa av mina vänner. HenBURENSTAM () kort genmäle: Kanske blev även herr talmannen häpen över kommentarlill den tabell vi här resonerar om. Det helt avgörande är ju att man underföregående är förde en betydligt mera stimulans-betonad politik än man planeraratt göra , trots att alla konjunktursignaler, inklusive vad iutskollsbetänkandet tycker sig se, pekar nedåt för sysselsättningen. Dellaframgår av den tabell vi diskuterar, . Isitt första inlägg ansåg att jag i mitt anförande hade snurratrunt pä alla möjliga punkter. Nåväl, jag tyckte kanske all också inågon mån gjorde sig skyldig till detta. Han tog ur vår motion upp en seriesynpunkter och yrkanden som inle alls är ställda till finansutskottet. Deyrkanden som talade om är hänvisade till olika andra utskott, ochvi får sä småningom tillfälle att diskutera den. HerrEkström menade att vi moderater hade anlagt sä cyniska synpunkter påtrygghetslagarna. I röstade vi i princip för ett ökatanställningsskydd, men vi framförde etl antal kritiska synpunkter, det ärfullständigt riktigt. Om inte dä tyckte att det var berättigatborde han tycka det , ifall vad han läser vad arbetsmarknadsministern sägeri bil. 13 lill budgetpropositionen. Där står det att det med"trygghetslagarna" föfier en hel del avigsidor som olika utredningarmåste syssla med, bl. a. kreditvärdigheten för mindre företag som här blirförsämrad. Arbetsmarknadsministern säger också: Det är ännu inte möjligt att geen sammanfattande bild av vilka förändringar som har inträtt på arbetsmarknadentill föfid av de nya trygghetslagarna. Del är då konstigt att kantala så tvärsäkert om cynism, som ju är etl länglgäende ord. HerrEkström var också inne på frågan om olika förslag som vi har fört fram iskattedebalten för att öka valfriheten när det gäller att ordna barntillsyn.Händelsevis hör inte heller del till vad vi sysslar med , men jag villsäga all jag finner frågan om valfrihet mycket betydelsefull. Ökadvalfrihet är bra för föräldrarna, men det är kanske framför allt bra för barnenatt föräldrarna kan fä möjlighet att ordna tillsyn på del sätt som de uppfattarsom mänskligt och riktigt. Vad man än säger om välfärd och välstånd i detsamhälle som vi har byggt upp - det har faktiskt inte blivit specielltbarnvänligt, och del är djupt beklagligt. 4 protokoll 1975. Hen (vpk) kortgenmäle; "Nej, socialdemokraterna har inte alls underordnat sigmitlenpartiernas uppfattning", säger . Men hur är det dä medsynpunkterna på den ekonomiska politiken och på vad man skall göra för att mötaen konjunkturförsämring? Socialdemokraterna i finansutskottet har ju helt ochhållet svalt mittens program och har inga egna synpunkter all komma med. Finnsdel ingen skillnad mellan mittenpartiernas och socialdemokraternas inställningi dessa frågor, ? Kan vi få reda pä dem, om del finns sädanaskillnader? HerrÅsling upprepar alt det inte har skett någon förändring av låginkomstprofileni skatteomläggningen. Jag beklagar all han inte vill medge vad man egentligenhar gjort här, men jag förslår varför han inte vill göra det. Då skullenämligen sveket mol låginkomstgrupperna framträda myckel tydligt. Han sägernu: "Vi har samma skatteskalor för inkomsttagarna . somsocialdemokraterna och enades om i skalteutredningen." Ja, vissthar man det, men, , del är ju del som är felet. Om man lägger på 1mifiard till och sänker skatterna för dem som ligger . men inlegör någon ytterligare förändring för dem som ligger , har manju gått ifrån den tidigare profilen i skattesänkningen. Detta är välobestridligt. Somjag påpekade i mitt huvudanförande drabbas låginkomstlagarna pä en rad olikasätt av avtalet mellan mittenpartierna och regeringen. Höjningen avsparavdraget gynnar de höga inkomsttagarna. Låginkomsttagarna får väsentligtmindre. All man har bibehållit avdragsrätten för sjukförsäkringsavgiften, somsocialdemokraterna från börian inte alls ville ha kvar nästa är, gynnar ocksåhöginkomstlagarna. är denna avdragsrätt utslagen pä tvä år och skallbetalas pä , vilket innebär ytterligare en underbalansering av de härutgifterna. Kanskenågon säger: "Del ligger inle så många löntagare . "Men enligt den offentliga statistiken kommer det t. o. m. , V976, attligga 1,3 mifioner löntagare . Då invänder man; "Men det ärdeltidsarbetande." Ja, en stor del av dem är det. 650 000 människor ute ilandet arbetar deltid, och de flesta av dem är kvinnor. Men skall inte de ha enordentlig skattesänkning? Skall de drabbas av de höjda punktskatterna och intefå något ytterligare med? Vadtror ni att en städerska fiänar? Tror ni alt hon har fått någon förbättringgenom det avtal som ni slöt och som innebär en stor förändring avskalleutredningens förslag? Nej, del har hon inte. Hon får i stället en ökadbelastning. () kortgenmäle; har reducerat betydelsen av den ledare han talade om isitt tidigare inlägg. Del förslär jag. Den var säkert inte myckel att söka sakom. Under alla förhållanden kan den inle rubba helhetsintrycket av densysselsättningspolitik som vi är överens om. Den slutsats jag drar är alt ävenherr har anledning att be makterna bevara honom för en delvänner, t. ex. i . Jag har alltså all förståelse för alt han intelängre är lika intresserad av denna diskussion. Del hjälper inle hur herrHermansson argumenterar och försöker göra del hela lill en terminologisk fråga.För inkomster , vilka man normalt brukar karakterisera såsomlåginkomster, är de två skatteskalor som vi diskuterar identiska. Om man sedanlar upp en för-delningspolitisk diskussion, bör man också la medfinansieringssidan och vad därtill hör. Då för denna jämförelse ännu längre,men den är inle - det är min bestämda övertygelse - oförmånlig för delåginkomsttagare som vi slår vakt om. Del kan inle förneka. HenEKSTRÖM (s) kort genmäle: Jag vel inte om herr talmannen blev så förvånad över att då herrBurenstam hänvisade mig till tabellen i den preliminära nationalbudgelenså drog jag slutsatser av vad som där stod. brukaremellanåt tala om den konsoliderade offentliga sektorn, och där finns dennasektor redovisad, nämligen staten, kommunerna och socialförsäkringssektorn.Jag kan inte finna annat än att effekten uppgår lill 0,6 96. Det budgetår somböriar och som sträcker sig fram till kommersäkeriigen också att medföra en höjning av lånebehovet utöver de 11,9 mifiarderkr. som f n. är aktuella. Jaghar sagl vad jag anser beträffande moderata samlingspartiets uppfattning omtrygghetslagen, och jag ändrar ingenting på den punklen. HerrBurenstam påstår att jag har fört in i debaiten sädana ting som inle hörlill finansutskottet. Men finansutskottet har, , tillbehandling fått motionen 1020, vari dessa synpunkter framförs. Dä må jag väl harätt att även beröra dem. Jag kan inte finna att någon av klämmarna i denmotionen inle har gått till finansutskottet. Ja, , vi kan diskutera myckel längevem som har givit med sig i en överenskommelse. Men faktum är att skatleulredningensmajorilel ansåg att man i överensstämmelse med finansministerns direktivskulle sikta till en sänkning av den direkta skatten med 4 mifiarder kronor.Sedermera kon diskussionen i gång. Från borgerligt håll framhölls att dennasumma inte skulle behöva finansieras till sisla kronan, eftersom "statenfiänar pä inflationen". Emellanåt talades det om att vinslen var 2,5mifiarder kronor., kanske upp lill 2,7 mifiarder. Endasl skillnaden mellan 4mifiarder och låt oss säga 2,7 mifiarder kronor skulle behöva tas in iavgiftshöjningar. Uppgörelsen innebär som jag sagt att näringslivet nupåläggs avgifter med 4 100 mifi. Vi har därmed inte underkastat ossmittenpartierna, utan vi har fått täckning för reformen, vilket är nödvändigtför samhällsekonomin. Samhället gör inga skaltevinster pä inflationen. Herrtalmannen anmälde att anhållit att till protokollet fäantecknat att han inle ägde rätt till ytteriigare replik. Sedan utskottets vice ordförande gjort sill inlägg, somvar späckat med fakta, har debaiten fått mer av balans över sig än vad den hadedessförinnan. Jag har väl inte någon anledning att upprepa de synpunkterna ochskall försöka avhålla mig frän det. Jag skall i stället se på de här problemenutifrån mera principiella utgångspunkter. Jagskulle möjligen vifia göra den reflexionen alt jag är överraskad över denintensitet i skatteskaledebatten som bland andra idagen, Nuskall det ju skrivas en proposition på grundval av den här uppgörelsenoch i punktskatlefrågorna, och när den har lagts pä bord finns det isedvanlig ordning möjligheter att väcka motioner. Det blir i sedvanlig ordningutskottsbehandling, och sedan kommer den regufiära skattedebalten tillbaka. Detär klart att är välkommen all vid det tillfället repetera allade inlägg han har gjort . Han kommer inte heller alt uraktlåta att göradet, föreställer jag mig. Enbra kompromiss brukar kännetecknas av att parterna redovisar ett visstmissnöje. Jag har inte funnit sä mycket av det här , med undantag avkritiken frän de båda partiers sida som ställt sig utanför uppgörelsen, dvs,moderata samlingspartiet och vpk. Det missnöjet är väl förståeligt i varie fallnär det gäller moderata samlingspartiet. På nytt har man i en alldelesavgörande politisk fråga ställt sig som isolerad flygelman pä den ena sidan, påsamma sätt som vpk står på den andra sidan. Det sista är för all del inle likaöverraskande. Jagföreställer mig alt marschen ul i kylan och isoleringen är påfrestande förmoderata samlingspartiet. Enligt min mening har inget annat parti under senaretid sä uppoffrande, så energiskt, ibland emfatiskt och framför alltsjälvutplånande arbetat för att ge den svenska allmänheten intrycket av att iavgörande politiska frågor står trots allt som har hänt den borgerliga frontenorubbad. Jaghar en bestämd känsla av alt det nu föreligger en plågsam politisk baksmälla imoderata samlingspartiet. Jag försäkrar, herr talman, alt det är absolutsjälvförvållat. Vi var kanske litet överraskade över del. Möjligen hade vitrott att en skidtur i fiällen som partiledaren presterade under det mera inledandeskedet av överläggningarna skulle återställa den sinnets balans som alltid ären tillgäng i politiska diskussioner och överläggningar. Attdet när och lämnade oss inle var något uttryck förhastigt mod och irriterade nervtrådar skall jag villigt erkänna. Del var väl istället den omständigheten att vpk:s så framförda politiskavärderingar och ställningstaganden i de frågor som förhandlingarna gällde är säisolerade från vad regeringen betraktar som praktisk politik alt enlugn bedömning - och dä menar jag en lugn bedömning frän båda parternas sida -visade all det var rätt överflödigt att fortsätta. Det ärdärför som jag sätteren rad frågetecken i kanten för herrHermanssons uppträdande här . Del är nämligen så kontroversiellt ochdiametralt annoriunda än vad det var under förhandlingarna. ju då mycket väl vilken regeringens ståndpunkt var. Vid del tillfälletvar jag beredd att ge en honnör för en del inlägg, som jagtyckte på ett briljant sätt stödde regeringens politik, och jag tror också attjag gjorde det. kan jag inte vara lika artig. Det är självklart. Deavtalsslutande parterna, regeringen och miltenpartierna, har båda gjorteftergifter och har som alltid vid en föriiandling ställ inför den svära stunddä plus och minus skall vägas och värderas, dvs. om uppgörelsen skall antaseller förkastas. Parterna valde att ta uppgörelsen, och efter det attuppgörelsen träffades har det varit en populär sport att kannstöpa om vem somvann och vem som föriorade. Den enkla utgångspunkten alt betrakta de politiskaöveriäggningarna som något slags rännarbana, tävlingsarena eller boxningsringpassar helt enkelt inle in på vad som hänt. Jag vill gärna bekänna att jagskulle ha varit mera tilltalad av en försiktigare finansiering viapunktskatterna - naturiiglvis med en motsvarande starkare finansiering viaarbetsgivaravgifter - men jag är helt övertygad om att vår motpart känt starkolust inför nödvändigheten att föfia med pä en finansiering pä drygt 6mifiarder, framför allt mot bakgrund av den energiskt hävdade filosofin att des. k. inflationsvinsterna borde stå för betalningen. Påbåda sidor om förhandlingsbordet drog vi den slutsatsen att den ekonomiskapolitiken och skattepolitiken i den ekonomiska situation vi nu står i ochavläser i omväriden samt den komplicerade förhandlingssituation om nya avtalsom vi nu upplever är alltför allvariiga ting för att vi skulle kunna stå tillsvars med det dröjsmål och den osäkerhet som en politisk oenighet hadeinneburit. Inför möjligheten att en nyckfull lottdragning i denna kammare isisla hand skulle avgöra den ekonomiska politikens utformning kom tre avriksdagens fem partier lill den slutsatsen att samförstånd var att föredra. Jaganser därför att de parter som visade förhandlingskraft till en uppgörelse viden lugn bedömning äriigt kan säga sig att uppgörelsen är värd alt försvara idel läge vi nu befinner oss i. Jag är beredd alt göra det. Efterdenna korta kommentar till själva uppgörelsen vill jag övergå till alt säganågra ord om den ekonomiska situation som vi möter. Den har varit föremålför debatt här , och jag vill göra ytteriigare några kompletteringar. Finansutskottetinleder sitt betänkande med en internationell exposé, baserad på utvecklingenunder , och säger att den i vissa stycken har reviderat deantaganden och synpunkter som låg till grund för finansplanen. Framför allt reviderat de synpunkterna i negativ riktning. Man har i finansutskottetanfört, att när man ser sig omkring ute i väriden drar man slutsatsen att dennegativa utvecklingen i några stora länders ekonomi är ganska påtaglig, bl. a.i , och . Men om man noggrant föfier debatten finns det några inslag i deninternationella bedömningen där det kan sägas att vissa förhoppningar och enviss optimism om en förändring och en uppgång, daterad till senare delen av1975 eller låt mig säga senare , framträder på etl klarare sätt äntidigare. a. tycks lageravvecklingen, som man ju kan föfia rält väl fråntid till annan, gå snabbare än beräknat, och då föfier naturligtvis rättlogiskt ett behov av päfyllnad igen. Ensynpunkt i det internationella perspektivet som är värd alt uppmärksamma äratt situationen med våra viktigaste handelspartner - de nordiska länderna,och - även kommer all präglas av enförhållandevis hygglig efterfrågan. Ser jag på hur värt land fördelar sinexport - och det är alllid hälsosamt att göra det, man blir mänga gånger litetför gripen av den stora nationens vikt, tyngd och dignitet - är vårstörsta kund som köper mellan 13 och 14 96 av vad vi exporterar, men därefterkommer - hör och häpna -det lilla med 4 mifioner människor, som köpermellan 10 och 11 96 av vad vi exporterar. ligger pä mellan 9 och10 96, på mellan 8 och 9, omkring 7. stannar på 5 96 ochJapan på 1 96. Den här beräkningen är gjord på vår exportslalistik . Ettintressant inslag i denna jämförelse är att vi har höjt vår export lillu-länderna sä att denna numera tar närmare 11 96 av vår totala export. Man kansäga alt som kund till betyder mer än dubbelt sä mycket somdet stora . Nuvill jag gärna understryka alt både och - de två länder som särskiltomnämns i utskottets betänkande - som nationer betraktade har en speciell tyngdoch betydelse i världshandeln vilket ger sekundära verkningar på vår handel ochexport och på de frågor som hör samman med det. För att få en bättre balans idiskussionen har jag ansett det vara av intresse all redovisa denexportfördelning som f n. gäller för vårt land. I de nationer med vilka vi hardel stora och tunga handelsutbytet är prognoserna bättre än vad de äri de stora nationer som bl. a. omnämns i finansutskottets betänkande. Etlannat inslag i den internationella bilden är att man nu torde kunna avläsa enklart lugnare inflationstakt i förhållande till vad som gällde för ell halvt årsedan. Prisstegringen pä det internationella råvaruomrädel tycks ha kulminerat.Frän - det är sä färsk statistik vi kan skaffafram - har vi haft kraftiga prissänkningar. På koppar, bomull och rågummiligger prissänkningarna på ungefär 50 96, på kaffe, vete och bly omkring 10 96.De enda råvaror av betydenhet där en prisökning fortfarande kan avläsas ärråofia, slålskrol och tenn. Stabiliseringen i prisutvecklingen, eller om jaganvänder uttrycket en lugnare inflationstakt, bör rimligtvis ge nationernamöjlighet lill en mera medveten stimulanspolitik än vad som varit fallet under1974. Vissa lättnader i penningpolitiken har vi avläst. Del abnormt högainternationella ränteläget är på klar nedgång. Del kan vi avläsa av rapporteri dagstidningarna med jämna mellanrum. Problemelär för många nationer självfallet en balansgång mellan inflationsrisken ochönskan all hälla den fulla sysselsättningen. En pris-slegringstakt på mellan 15och som vi haft i kombination med en kraftig balansbristi utrikeshandeln har inneburit alt en hel del nationer har satt frågan om attta ner inflationstakten med klar prioritet före frågan om att uppehållasysselsättningen. Lugnar nu inflationstakten ner sig, vilket jag tror att deninternationellt och självfallet även nationellt kommer all göra, bör man äveni de nationer, som inte har samma ambition i avseende påsysselsättningspolitiken som vi har här i , kunna kosta pä sig inslag avkraftigare stimulanser i den ekonomiska politiken då arbetslösheten - det vägarjag nog säga, även om del självfallet flnns graderingar när del gäller vifianatt angripa problemet - knappast heller för en genuint borgeriig regering kanvara något acceptabelt i del långa loppet, något som man kan tolerera hur längesom helsl. Härhemma har vi ännu inte känt av den internationella konjunkturnedgången i annanmån än att den ständigt stigande orderingången nu harkulmineral och varit vikande. Jag lade märke tillatt ägnade en del av sitt inlägg ät det avsnittet pä delekonomiska området. Ordernedgången är framför allt koncentrerad lillträvaruindustrin och dä i första hand sågverken. Jag har personligen denuppfattningen - jag har nog deklarerat den tidigare - all det möjligen kommeratt ändra sig även på den här punklen . Dragkampen mellanleverantörer och köpare i fråga om sågade varor är i sista hand en fråga omdragkamp i priserna.