prot · FZ0959 · 1975-12-31 00:00:00 — Alll fler människor i värt land insernumera alt den internationella ekonomiska krisen kan leda till svårigheter ävenför oss om vi ger oss ut på ekonomiska äventyrligheler. slarkl samhälle meden stark ekonomi ulgör också en garanti för den enskilde i kritiskasituationer. Närdet privata kapitalet sviktar, när industrier läggs ned och de anställdassysselsättning och trygghet hotas pä enskilda orter, måste staten ha resurseratt kunna gripa in och trygga sysselsättningen. Del riksbekanta lilla samhälletHällekis är elt exempel på detla. Det slora, enda och dominerande företaget påorten förklarade atl man skulle lägga ned verksamheten på grund av bristandelönsamhet. 300 människor skulle ställas utan arbete. Det lilla samhället medsina 1 000 invånare hotade au dö ul. har regeringen infriat sitt löfte lillHällekis alt rädda sysselsättningen. Man ger det slalliga Rockwoollokaliseringslån och bidrag på närmare 50 milj. kr. för att bygga en nymineralullsfabrik i . Den kommer att byggas parallellt med atl Cemenlaavvecklar sin verksamhel. Arbetskraften kan således successivt flytta över idel nya företagel. Inteså sällan hör man - det har skymtal även i den här debatten - att staten skulleutgöra något slags hot mot den enskilde. Jag lycker atl alla som umgås rnedsådana tankar skulle resa lill och fråga arbetare och tjänstemän därom de upplever siaten som etl hot mot sina vitala inlressen. Den8 september genomförde statsministern tillsammans med statsråden och Hans Guslafsson elt besök i . Det kom i pressenalt betecknas som den försia "". Borgerligapolitiker i länet klagade över atl del inle gavs några besked frän regeringenssida i vissa för länet vikliga frågor. Man fick ingel besked i fråga omHällekis, sade man, ingel besked belräffande civilförsvarsskolans lokaliseringoch ingel besked i avseende på Habos och länsiillhörighel. kanvi konstatera all vi har fåll besked på samtliga dessa punkter. Det är beskedfrän regeringen som samtliga utfallit positivt för vårt läns vidkommande. Detär med största tillfredsställelse vi noterar detta.Jag hoppas nu all dennatillfredsställelse kan delas även av dem som har klagat över attregeringen gör för litet för . Såvill Jag, herr lalman, säga några ord i en fråga, som vi har aktualiserat i enmotion lill detla , nämligen människornas möjligheter att erhålla akutsjukvård vid närmaste sjukhus även om del är beläget i etl annat landstingsområdeän del man själv tillhör. Enligt nu gällande sjukvårdslag har landstingskommunett totalt sjukvårdsansvar för alla som är bosatta inom sjukvårdsområdet, dvs.del egna länet. Del åligger vidare landstingskommun atl ge vård åt dem somvistas inom sjukvårdsområdet ulan att vara bosalla där, om behov av omedelbarvärd skulle uppslå. På Landstingsförbundets initiativ träffas övergripandeavtal, som reglerar ersättningen mellan sjukvårdshuvudmännen för vård av de s.k. ulomlänspatienierna. Närsjukvårdslagen tillkom betonade departementschefen vikten av allvärdskyldighetens fördelning mellan huvudmännen klarades ul, och han gjordevissa ultalanden i den riktningen. Emellertid uppehöll sig departement.schefeninte vid den viktiga frågan om vårdansvaret för akut sjuka eller skadadepersoner, som är bosatta och vistas inom visst sjukvårdsområde men som förstill närmaste sjukhus i annat sjukvårdsområde för vård. Gällande sjukvårdslaglämnar alltså denna fråga öppen. Nuförekommer i slor ulslräckning att frivilliga avtal träffas mellanlandstingskommuner om sjukvårdssamarbele vid sidan av del s. k.ul-omlänsavlalel. Samarbeie av delta slag är av utomordentlig betydelse förbefolkningen i gränsområdena mellan två landstingskommuner. Det tillförsäkrarde sjuka rätt lill såväl sluten som öppen värd i grannlands-tingelssjukvårdsinrättningar, dä delta är praktiskt bl. a. på grund av långa avståndtill närmaste inrättning inom det egna landstingsområdet. Ellsådant samarbete bygger numera på frivillighelens grund, och i de flesta fallfungerar det bra. Det finns många sådana sjukvårdsavtal i landet. Förmedborgarnas trygghet är det av stor betydelse alt man har rätt lill vård pånärmaste sjukvårdsinrättning, även om en länsgräns skulle ligga emellan. Påsenare tid har del emellertid förekommit atl avtal om sådanl samarbete inlekunnal träffas mellan huvudmännen, trots att della varit både försvarligt ochriktigt, inle minsl från samhällsekonomisk synpunkl. Jag anser all del isädana situationer bör vara möjligt förtillsynsmyndigheten eller regeringen att förordna om att samarbete skall ägarum. Nukan man visserligen säga atl della är elt inträng i den kommunalasjälvbestämmanderätten. Men här mäsle enligl min mening de enskildamedborgarnas inlresse och säkerhet gä före självbestämmanderätt ochrenl formella synpunkter. Enskilda människors tillgodoseende med sjukvård pänära håll får under inga omständigheter utgöra brickor i ett presligeladdatspel mellan två huvudmän, som inte kan komma överens om ett sjukvårdsavtal. Engeografisk gräns får inte utgöra hinder för den enskildes trygghet i avseendepå en snabb och god sjukvård. Minförhoppning är därför, herr lalman, att den av regeringen aviserade ulredningenom en helt ny lagstiftning för hälso- och sjukvården fär i uppgift altklarlägga dessa för den enskilde medborgaren vikliga frågor. Underdetta anförande övertog herr andre vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Den allmänpolitiska debatten i riksdag handlar vanligtvis omnäraliggande ting för den svenska medborgaren: skatter, jobb, priser, socialareformer. Jag har för avsikt.atl ta upp svensk säkerhetspolitik mot bakgrundav kraven pä en ny ekonomisk världsordning. Båda dessa områden kommeratt krävakonkreta, prakliska åtgärder för den enskilde svenska medborgaren och kräver enmedveten planering. Försvarsulredningenhar i sitt avlämnade försia betänkande understrukit att ytterligareekonomiska och sociala klyftor inom och mellan nationerna tillsammans medknapphet på resurser och råvaror innebär växande konfliktorsaker. Utredningensäger att en värld i fred förutsätter respekt för varje nationssjälvbestämmanderätt, social och ekonomisk rättvisa, politisk avspänning ochmilitär nedrustning samt internationellt samarbeie. Det yttersta målet försäkerhetspolitiken är således alt ersätta spänningar, konflikter och orättvisormed politisk avspänning, militär nedrustning och internationellt samarbete. Sverigehar i FN utlovat slöd för en ny ekonomisk världsordning och där understrukitsambandet mellan rustningar och resurser för alt vidareutveckla ekonomisk ochsocial välfärd. I statsministerns FN-tal heter det:"De mänskliga, materiella och teknologiska satsningarna pä upprustningutgör en oerhörd reserv av lillgångar för utvecklingsändamål. Om vi lyckas medatl stoppa kapprustningen och inleda en nedrustning, skulle denna reserv kunnautnyttjas för framsteg på vägen mot större ekonomisk och social rättvisa.Sådana framsteg skulle i sin tur stärka våra möjligheter atl mer effektivtangripa de politiska, ekonomiska och sociala orättvisor som ulgör de ytterstaorsakerna till krig." Därefterhar tillsammans med i en särskild resolution i FN:sgeneralförsamling bl. a. vädjat om en reduktion av försvarsut- 7 protokoti 1975/76:59-60 giflerna och framhållitalt internationell säkerhet kan upprätthällas på väsentligt lägre militärautgiftsnivåer samt atl delar av de resurser som kan frigöras genom minskningari försvarsutgifler bör användas för social och ekonomisk ulveckling, särskill iutvecklingsländerna. Detär försia gången som officiellt har sammanknutil rustningskostnadernamed social och ekonomisk ulveckling. Delta är bra, men bör självklart ocksåbetyda någol för planeringen av svensk säkerhels-och lotalförsvarspolitik. Deförebyggande säkerhetspolitiska medlen har, enligl min mening, störreförutsättningar atl bygga för en varaktig avspänning och fred än satsning pämilitära resurser. Aktiva utrikespolitiska medel ger siörre trovärdighet ålvår vilja atl stå utanför eventuella kriser än de militära medlen gör. För attyllerligare citera statsministern: "Varje land måste se sinasäkerhetsproblem i etl vidare perspektiv än de som avser del militära försvaretmot en väpnad attack. Investeringar i ett politiskt förtroende är ofta likavikliga för säkerheten som investeringar i rustningar." Tyvärrhar dessa aktiva, förebyggande säkerhetspolitiska medel inle i någon högre gradpåverkat försvarsutredningens bedömningar av totalförsvarets roll ochinriktning. I bakgrunden finns då den konventionella synen all en kommandekonflikt är en konflikt i öst-västlig riktning. Elt systematiskt underlag fören analys av de i framliden mer troliga nord-sydliga konflikterna, dvs. mellande rika och de faltiga länderna, har inle tagits fram inom utredningen. Om vårsäkerhetspolitik och värt totalförsvar skall utformas och anpassas efter enförändrad situation i världen, är del nödvändigt att allsidiga sludier omgåendestartas som dels systematiskt skaffar fram underlag om nord-sydliga konflikteroch de tänkbara ekonomiska och politiska maktmedlen i anslutning till dem, delsanalyserar effekterna av olika åtgärder för all förebygga kriser och krig, delsockså granskar hur effekterna blir vid en överföring från en lolalförsvarsgrentill en annan. Hardä svensk säkerhetspolitik och en ny ekonomisk världsordning med varandra altgöra? Ja, verkligen. I inlägg i den sjunde speciellageneralförsamlingen i FN underströks atl den nuvarande klyftan mellan rika ochfaltiga kan resultera i nationellt och internationellt våld, som i atomvapnenslidevarv kan bli myckel fariigl för oss alla. Del ligger därför i allas värtintresse alt rätta till en av de siörre orsakerna bakom den hotandevåldsutvecklingen. Vilkamedel finns det då för att åsladkomma den nya ekonomiska världsordningen? Inomsex vikliga områden har ställt krav, där vi bör kunna svara upp frånde rika ländernas sida. Del gäller utrikeshandeln, u-hjälpen, vetenskaplig ochteknisk utveckling, industri, jordbruk och beslulsmakl. U-ländernavill ha högre priser för sina exportvaror och någon form av garanti för altexport- och importpriser följer varandra. De vill också ha en bättre tillgångtill de rika ländernas marknader. Oljeländernas kartell, med en fyrdubbling avoljepriset som elt resullat, har naluriigtvis inspirerat, och del finnsde som menar alt liknande råvarukarteller mellan skulle ge dem delsbra priser, dels stabilitet i exporten. Frän synpunkt finns detdock invändningar både mot karteller och mol rävaruavtal. Även och Sovjetoch en del andra rika länder exporterar råvaror och skulle då kunna tjäna merpå varukarteller än själva. Försöken att knyta samman export- ochimportprisutvecklingen genom en s. k. indexering har i vart fall visatsig vara alltför komplicerade för att ge snabba resultat. Däremot skulle öppnandetav vår egna marknader för produkter vara av stor betydelse ochkunna ge resultat om än . Bilaterala avtal med de länder som har destörsta behoven är också en väg atl pröva. Efterdiverse svårigheter har enprocentsmålet nu uppnåtts för del. För tioår sedan gav de rika länderna 0,53 96, nu är de nere i . Även omu-länderna ställt kravet all enprocentsmålet skall vara uppfyllt 1980 ser del utalt dröja innan det blir en verklighet. En snabb och effektiv framkomstväg förden här delen av krav är avskrivningen av gamla skulder elleruppskjuten återbetalningsskyldighel. De fattiga och mest skuldbelastadeländerna skulle då få ett extra handtag. U-ländernavill också ha hjälp med sin vetenskapliga och lekniska utveckling. Tekniken somdrivkraft i all ekonomisk tillväxt har systematiskt tillämpats i de rikaländerna, där universitet och företag har forskat fram vad som kan vara lill nyttaför den ekonomiska utvecklingen. Genom att samhället finansierar en sådanutveckling styr man också den teknik som skall utvecklas. Den rika väriden harför sin del styrt över teknologin lill den destruktiva sidan. 40 96 av väridensforskare arbeiar med att forska fram nya djävulska vapensystem, i stället föratt arbeta med konstruktiva lösningar för människornas grundläggande behov.Detta är vanvett som inle bör accepteras, och där har vi etl ansvar. Det finnskonkreta förslag i den s. k. Myrdalgruppens rapport, som kan ta fastapå. Problemetför del är atl den lekniska utveckling som ger vinster ochsparande, vilka kan investeras i en ekonomisk ulveckling, inte är understaternas utan under de internationella företagens konlroll. Dessa i sin turanvänder inte vetenskap och teknik för atl främja u-ländernasulvecklingsinlressen, ulan långt mer för sina egna monopolintressen. För denskull krävs en begränsning av de multinationella förelagen. Del krävs konkretaresultat och inte bara till intet förpliktande deklarationer. Vi vel av enstudie från att av alla patent i världen är det bara 1 96 som ägs avu-länderna. Och av denna enda procent är det 84 96 som ägs av multinationellaföretag i , och bara 5 96 av dessa används i produktionen. I självaverket stoppar de multinationella företagens patent effektivt alll inhemsktinitiativ i föratt utveckla den egna produktiviteten med hjälp avmodern teknik. En framkomstväg är alltså att det nuvarande patentsystemet skrolastill förmån för och deras räll all producera så gott som all teknikde har förmåga att producera. Ett sådant regelsystem måste vara kombinerat medåtgärder som inte öppnar för de multinationella företagen att bakvägen utnyttjasystemet. Närdel gäller industri har , som har 7 96 av industriproduktionen,krävt att de skulle vara berättigade till en större procentuell andel avvärldens industriproduktion. Detta har EG-representanler och kraftigtprotesterat emol och bara velat gå med på att skulle varaberättigade till "en större industriproduktion". Alltså inte enprocentuell höjning. Inomjordbruket är det tveksamt om de rika länderna är villiga alt hjälpa lill. USAhar världens största exporlöverskoit av livsmedel och under den senaste månadenhar vi fått uppleva hur medvetet hotat använda sina maktmedel för atlpåverka länder som röstar emot deras inlressen i . Livsmedelkan bli ett effektivt utpressningsvapen. Del sisla område där u-ländernaställer krav är beslutsmaktens: de vill ha siörre del i den. För även omu-länderna har majoritet i generalförsamlingen fattas där inga verkliga beslut.Där fastslås principer och antas allmänna resolutioner, som inle förpliktigarnågon att handla. Med en positiv utformning av en resolution men i avsaknad avfaktiska åtgärder blir ju klyftan mellan ord och handling bara siörre. FN:s beslutsmaskineribehöver därför ses över. Sverigehar i förhandlingar om den nya ekonomiska världsordningen i princip stått påu-ländernas sida och stött deras krav, men i handling har vi integjorl särskilt myckel mer än andra västeuropeiska länder, även om vår u-hjälpär något större. Skillnaden mellan ord och handling är sä slor att u-ländernamed all rätt nu förväntar sig konkreta åtgärder för alt vi skall leva upp lillvåra principer. Att blunda för alt en ändrad ekonomisk världsordning kommer allfä prakliska konsekvenser för vår egen del vore atl medvetet ägna sig ål attföra människor bakom ljuset. har uttryckt det så här i sittNobeltal: "Den nakna sanningen är alt utan ganska djupgående förändringarav konsumlionsmönslren i de rika länderna är allt fromt lal om en ny ekonomiskvärldsordning humbug." Delär en myt all tro alt en ny ekonomisk världsordning kan komma till utan storaomställningar inte bara av individen och individens konsumtionsmönster ulanocksä av hela det svenska samhället, svensk industri, säkerhetspolitik ochförsvarsplanering. Säkerhetspolitikens tyngdpunkt mäste förskjutas från dennegativa, passiva linjen alt värna nationella säkerhelsinlressen när enkonflikt är ett faktum till aktivt förebyggande säkerhetspolitiska medel. Någonform av sammanhållande grupp - beredning eller inlerdepar-temental sådan - medutrednings- och personalresurser till sitt förfogande bör få i uppdrag attansvara för en styrning och samordning av de frågor som ingår i del som kallasen ny ekonomisk väridsordning samt för atl våra utfästelser får konkret form.Uppgifterna för en sådan grupp blir flera. De blir dels kortsiktiga: attgranska åtgärder och deras effekter, dels mer långsiktiga: atl initieraforskning, starta särskilda riktade ul- redningar och initieraförslag lill åtgärder. Framför alll blir uppgiften atl hålla sammanaktiviteterna i huvudlinjen. Det måste framhållas atl det skall ankomma på ensådan arbetsgrupp atl ta till vara de erfarenheter som demokratiseringen av detekonomiska livet och del vidgade deltagandet i besluten ger. För det är förstnär den stora kunskap las lill vara som flnns hos alla medborgare i del svenskasamhällel som en social styrning av såväl produktion som konsumtion eftermänniskornas verkliga behov sker. Vadvi behöver nu är en form av aktionsprogram - gärna etl 10-årigl sådanl - förhur vi bit för bil skall nå upp lill de mål vi redan har preciserat i ord, såatt vi i konkret handling blir lika progressiva som i våra utfästelser iinternationella organ. För vad en ny ekonomisk världsordning egentligen syftartill är all vi pä väridsplanet skall förverkliga samma ideal om trygghet ochrättvisa för alla som vi har sökl förverkliga i . omnågol skulle vara en investering i poliliskl förtroende, något somstatsministern betecknat som lika viktigt som investeringar i rustningar. Det är tid atl övergå fränord till planering och handling! Hen i (s): I läsrummet intill kammarfoajén ligger nägra slora buntar papper. Deutgörs av undertecknade manifest, riktade lill och riksdag.Mer än 70 000 människor har satt sina namn under dessa dokument. Delkanske kan synas litet egendomligl all la upp frågan om den ekumeniskau-veckans manifest i debatten om vår allmänna politik. Kyrkornas utmaning lillpolitikerna anses väl av många vara begränsad lill frågan om vårbiståndspolitik. Jag menar att så inte är fallet. Jag är övertygad om allinitiativtagarna lill manifestet också anser att denna ulmaning haren vidaresyftning. Kyrkornas ulmaning berör i väldigl hög grad vår inrikespolitik på enrad områden. Låt mig ge några exempel. Manifestetpekar på all utvecklingen i vår del av världen går mot en mångdubbelt störreproduktion och konsumtion av mänga varor. har vi, sägerundertecknarna, blivit medvetna om att det finns gränser för utvecklingen. Delråder brist pä energi och konstgödning. Livsmedelslagren är oroväckande små,framhålls del. De rika länderna konkurrerar på översta trappsteget ombegränsade tillgångar medan får slå som åskådare. Manifestet mynnar ut inågra ståndpunkter: Del är både omoraliskt och mentalt ohälsosamt attslösa medan andra lider nöd. Vi vill att det sätts gränser för konsumtion av överflödsvaroroch de resurser som väriden lider brist pä. Vi kan inte längre acceptera att hälften av denfisk som fångas utanför de (ätligas kusteranvänds till djuruppfödning hos de rika. Vi kan inte längre acceptera alt miljarder offraspå rustningar medan många dör av sväll. Vi vill inte se en framlid dä vi producerar mer ochmer för tillväxtens skull. Varor har aldrig etl egenvärde. De är värdefullabara om de möter angelägna mänskliga behov. Slutsatsenformuleras så här: En framtid i solidaritet kräver en omställning av Sverigesekonomi. Jagbetraktar detta dokument som etl myckel intressant inslag i den politiskadebatlen. Jag är väl medvelen om atl somliga av undertecknarna inle haranalyserat konsekvenserna av de krav som ställs. Men deras namnunderskrifter äralt se som en allmän opinionsyttring för ökade insatser i olika former föru-länderna, och i del stycket är del naturligtvis också av stort värde. Sompolitiker måste vi emellertid gå längre. Vi måste fråga oss vilka konkretaälgärder som är erforderliga för att tillgodose u-veckans krav. Delkrav på en omställning av vårt lands ekonomi som u-veckan reste har sammanvävtsmed debatlen om en ny ekonomisk världsordning. Jag har lagt märke till altfrågan om en ny ekonomisk världsordning har tagits upp i några molioner underden allmänna motionstiden. Tyvärrmäste del konstateras alt den nya ekonomiska världsordningen inle finns ännu.En deklaration och ett handlingsprogram antogs . Höstensgeneralförsamling enades om riktlinjer för fortsalla mer målinriktadeförhandlingar. , som pågår, och iNairobi är viktiga inslag i del arbetet. Vivet alltså inte vad en ny ekonomisk väridsordning kan komma att innebära. Såmyckel står dock klart att om den kan konkretiseras och förverkli:?as sä kommervår politik att påverkas på en rad områden. Vår näringspolitik,arbetsmarknadspolitik och handels- och jordbrukspolitik liksom ett flertalandra områden kommer att beröras. Ibudgetpropositionen framhålls att framgångarna i arbetet på en ny ekonomiskvärldsordning i stor utsträckning beror pä om regeringarna i de rika ländernalyckas skapa opinion i sina hemländer för en rättvisare och mer demokratiskvärld. Det heter vidare i budgetpropositionen atl en förutsättning för framgångi della arbele är atl de rika länderna kan erbjuda sina medborgare samhällenpräglade av solidaritet och trygghet. Närdel gäller opinionsbildning anser Jag att kyrkornas u-vecka och det manifestsom den har riktat till politikerna är värdefulla inslag. Denna aktivitet harstimulerat till en fördjupad debatt som är ytterst väsentlig föropinionsbildningen. Imotioner till årets riksdag föreslås tillsättande av en parlamentarisk kommittéför all utreda konsekvenserna för del av en anpassning lill beslutenom en ny ekonomisk ordning. Jag tror inte atl tiden är mogen för en sådanåtgärd. De internationella förhandlingarna om en ekonomisk världsordning börförst komma någol längre på väg. Det finns säkert också skäl alt avvaktabiståndspolitiska utredningens belänkande. innan eventuella nyautredningar tillsätts. Deltahindrar emellertid inle all den allmänna debatten och opinions-, bildningen ihithörande frågor bör fortgå. Därvid har bildningsorgani-salionerna,folkrörelserna och kyrkorna vikliga uppgifter. Naturligtvis ocksä de politiskapartierna. Del kan vara lätt all ansluta sig lill paroller, men när det skallkonkretiseras uppstår handgripliga problem. Vivill bygga upp en stark ekonomi i vårt land. Vi kämpar för arbete ål alla. Hurskall dessa grundläggande politiska mål kunna förenas med krav pä en begränsadkonsumtion? Är det över huvud laget möjligt? Skallvi ha en ökad produklion? Ja, säger de politiska partierna. Ja, säger ävenundertecknarna av u-veckans manifest. Men de gör ett tillägg: Vi skall baraproducera sådana varor som möter angelägna mänskliga behov. är en djärvoch fascinerande tanke. Jag är i princip beredd att instämma i den. Men därmedär vi inne på en långtgående förändring av vår nuvarande marknadshushållning.En stram planering av produktionen blir dä nödvändig. Delär således radikala krav som ställs i anledning av insikten om behovet om enförändrad ekonomi. Liberalismens idéerom den fria konkurrensens marknadssystemträngs därmed allt längre tillbaka. Personligen hälsar jag naturligtvis dellamed stor tillfredsställelse. Demolioner om ekonomisk världsordning som avgivils vid årels riksdag kommerfrämst från centerpartister. Det är här liksom i så många andra fall svårt altse konsekvensen i centerpoliliken. 400 000 nya jobb krävs å ena sidan, stoppför utbyggnad av inhemsk energiproduktion krävs å andra sidan. Självförsörjningpå jordbrukets område, men även på andra områden, kräver . Del gör man ien motion som kräver anpassning lill en ny ekonomisk ordning. Jag kan inle senågon logik i delta. Jag har lagt märke till att troralt en total självförsörining i skulle vara lill gagn för u-länderna.Del påminner mig om alt någon har liknat CUF:s ideologi vid ett oavslutatkorsord. Man frestas säga att liknelsen också tycks gälla centerpartietspolitik i allmänhet. ekonomisk ordning torde komma all påverka hela samhällsstrukturen. Skalldet bli möjligl att bilda den nödvändiga opinionen för en sådan förändring,erfordras en ingående ideologisk debatt. Regeringen anklagas i skildasammanhang från borgerligt håll för all ha stannat vid slora ord och fagralöften i anledning av kravet på en ny ekonomisk världsordning.