prot · FY0925 · 1975-12-31 00:00:00 — §1 Justerades protokollet för den 14 innevarande månad. §2 Herr talmannen meddelade att denna dag återtagit sin plats iriksdagen, varigenom uppdrag som ersättare för honom upphört. Tisdagenden 25 febmari 1975 Omökade möjligheter för kommun alt förvärva mark för fritidsändamål § 3 Om ökademöjligheter för kommun att förvärva mark för fritidsändamål Herr statsrådet erhöll ordet för att besvaraherr (vpk) anmälda fråga, nr 85, till herr bostadsministern,och anförde: har frågat bostadsministern vilka åtgärder regeringenavser att vidta för att öka kommunernas möjligheter att förvärva mark förfritidsändamål och för att förhindra att utländsk spekulation driver upppriserna på sådan mark. Frågan har överlämnats lill mig för besvarande. Allmänhetenstillgång till mark för s. k. röriigt friluftsliv kan säkerställas på olikasätt. Kommunerna kan köpa mark för ändamålet. Område, som är av väsentligbetydelse för allmänhetens friluftsliv, kan också av förklarassom naturreservat. För naturreservat kan föreskrivas de inskränkningar i rättatt förfoga över fastighet som behövs för att trygga ändamålet med reservatet.Ersättning till markägare och andra sakägare som föranleds av beslut ominrättande av naturreservat bestrids av statliga medel. Några ändringar i deregler jag nu har nämnt är inte aktuella. Närdet gäller mark som lämpar sig för fritidsbebyggelse finns skäl att uppmärksammalagen (1916:156) om vissa inskränkningar i rätten all förvärva fast egendom m.m. Enligt lag får utländska fysiska och juridiska personer samt vissasvenska juridiska personer inte utan tillstånd här i landet förvärva fastegendom. Regeringen kommer alt förelägga en proposition sominnebär att tillstånds-givningen blir mer restriktiv beträffande förvärv avfritidsfastigheter i sådana fall där förvärvaren är en utlänning utananknytning till . Därmed motverkas risken för sådana spekulativaprisstegringar som torde avse med sin fråga. Hen (vpk): Västtyskaspekulanters intresse för en ögrupp i Öster- Omökade möjligheter för kommun att förvärva mark för fritidsändamål götlands skärgård och endärav följande prisstegring som lett till att ansett sigförhindrad att ulnyuja den kommunala förköpsrätten har föranlett min fråga. Jagber all få tacka statsrådet för svaret. Låtmig på en gång säga all fallet med den s. k. Fångögruppen vid östgötakusten ärett av många fall som aktualiserar frågorna såväl om kommunernas resurser attulnylfia förköpsrätten som om åtgärder mot en utländsk spekulation som trissarupp priserna. Förinte så länge sedan var ett annat fall aktuellt i samma område, nämligenplanerna på att försälja en del av Lönö på till en tysk intressent. Menockså i andra delar av landet är läget liknande. Området vid sjön igränsområdet mellan , och och skogsbyn Brunnbergi;är exempel på vad som håller på att ske. Skulle broförbindelsen överÖresund bli verklighet kan vi lätt föreställa oss vilket tryck som skulleuppstå på eftertraktade fritidsområden. Detbör-också fastslås att den svenska naturen givetvis skall vara tillgänglig förandra än svenskar. Men vad spekulationsintressena är ute efter är att läggabeslag på områden i vårt land för fåtalsintressen. Del är inte för attstressade ackordsarbetare i den västtyska industrin skall få möjligheter tillrekreation i den svenska naturen som penningstarka västtyska intressen villköpa en ögrupp i . Ominte denna verksamhet stoppas kommer vikliga områden för både fritidsbebyggelseoch.röriigt friluftsliv att undandras dem som bäst behöver utnyttja dessaområden. De blir spekulationsobjekt. StatsrådetLidbom meddelar att regeringen kommer all förelägga en propositionmed förslag om mer restriktiv tillståndsgivning, och det är naturligtvispositivt. Men det talas här om frilidsfastigheter. är ju Fångö, som jag .hartagit som utgångspunkt, inle främst ett område för fritidsbebyggelse utan förrörligt friluftsliv. Jag vill fråga om statsrådet anser att denaviserade skärpningen av lagstiftningen också täcker in sådana fall. Vidaresäger statsrådet att kornmunerna kan köpa mark för fritidsändamål, menkvarstår min fråga om regeringen avser all öka kommunernas möjligheter attförvärva sådan mark genoin bidrag av statsmedel. Den frågan är hittillsobesvarad. Först själva systemet när det gäller kontrollen av markförvärv. Det äri fråga om köp av mindre fastigheter för enstaka bostadshus till en familj somändringarna enligt den aviserade propositionen kommer att sällas in. När detgäller uppköp av större områden, som det var fråga om i Valdemarsviksfallet ochför all del också i Lönöfallet, dvs. uppköp av områden för exploatering ochavstyckning av många tomter, torde man redan nu ha rnöjlighet att säga nej, omdet ligger utländskaspekulationsintressen bakom och man finneratt exploateringen icke är önskvärd.Den prövningen ligger på regeringen, och del finns inga särskilda restriktionerbeträffande denna prövning. Sedandrog upp en annan fråga och den gällde mark som avses föruppförande av frilidsfastigheter men som man inle vill ha för del ändamåletulan vill reservera för rörligt friluftsliv. Jag har sagt i mitt svar, ochmycket mer finns kanske inle all tillägga, att man får ulnylfia de olikabestämmelser som finns i naturvårdslagen och byggnadslagstiftningen föranförhindra sådan bebyggelse. Vissa områden kan förklaras som naturreservat, omskyddsintresset är tillräckligt kvalificerat. I övrigt får man väl lita tillallemansrätten. Vid behov får åtgärder vidtagas för all allemansrätten skallkunna utövas. I de fall då det är fråga om allmänhetens rätt alt röra sig fritti skog och mark är själva ägarförhållandet lill skogen och marken icke fulltså intressant, så länge man väl kan se lill att skogen och marken bevaras orördoch all stängsel och andra anordningar inle sätts upp som de facto hindrarallmänheten från tillträde. Närdet gäller förköpsrällen vill jag erinra om all vi i olika omgångar - ävenganska - har utvidgat, förstärkt och effektiviserat den så all den kananvändas rätt väl. Men del finns en svaghet i förköpsrällen och det är alt denpassar inle in när möjligheten lill förköp stupar på att priset är för högt. fall då del föreligger konkurrens mellan en kommun och utländskaspekulalionsintressen kan emellertid förköpsrällen förslärkas genom attmyndigheterna först säger nej till speku-lalionsförvärvel. Sedan kanske detinte finns några köpare som är intresserade av all bjuda så högt pris att detgår över vad kommunen orkar med. Omökade möjligheter för kommun att förvärva mark för fritidsändamål HenBERNDTSON (vpk): Konkret i fallet är ändå all man har prövat möjlighetenatt utnyttja förköpsrällen men funnit att priset trissats upp på ett sådantsätt att man icke ansett del rimligt alt begagna sig av förköpsrällen.Begränsningen i förköpslagen ligger däri att kommunen får förvärva, som detheter, den egendom som köpet avser på de villkor som avtalats mellan säljarenoch köparen. När det då uppträder spekulanter som är beredda att bjuda tio gångertaxeringsvärdet sätts kommunen i en ohållbar situation. Del är där man fårhoppas alt den skärpta lagstiftning som aviserats skall kunna begränsaspekulanternas möjligheter. Vadsedan gäller en liten kommuns möjligheter att inköpa ett område för fritidsändamålså är dessa möjligheter starkt begränsade. Marklånefonden har tydligen inleutrymme för all ge statliga medel till delta ändamål. Det är den frågan jag bl.a. skulle ha önskat ell svar på. Men det tycks vara svårt all på den punkten fåregeringens besked om man också är intresserad av att vidga bestämmelserna såatt kommuner kan förvärva mark för fritidsändamål. Tisdagenden 25 febmari 1975 Omprinciperna för svensk hjälp till Detproblem som hade när det gällde att ulnylfia den kommunalaförköpsrällen, , är egentligen en fråga som går utöver problemetmed den utländska eventuella spekulationen i svensk mark. Vad på är ting som man från en viss utgångspunkt kan, om man vill, betraktasom svagheter i förköpsrällen. Förköpsrällen kan ju inle fungera i de lägen därmarkpriserna har drivits i höjden på ett sådant sätt att köpeskillingen är heltorimlig för kommunen alt erlägga. 1 förköpsrätlens natur ligger ju all den baraär en rätt för kommunen att gå in och köpa i stället för den som säljarenannars frivilligt skulle ha sålt till. ta marken i anspråk tvångsvis och på andra villkor, är del juexproprialionslagstiftningen m. m. som man får lila lill. Den har vi ocksånyligen sett över. Jag har inget minne av alt det, när vi diskuterade de nyaexpropriationsreglerna, sades från så värst många håll att vi var alltförgenerösa i fråga om ersättningar till markägaren. HenBERNDTSON (vpk): Jag är medveten om att del är två frågeställningar som jag haraktualiserat. Min fråga omfattade också dels möjligheter all öka kommunernasresurser, dels åtgärder för att stoppa spekulationen, och det vill jag nog sesom huvudfrågan. Därför tror jag att många, både enskilda och kommuner, kommeratt med stort intresse följa hur ifrågavarande lagstiftning utformas. beskrev hur man försökte spekulera i vacker svensk natur och hurmänniskorna reste motstånd mot det. Med tanke på del "äppelkrig" somrasar behövs det en kraftfull lagstiftning för alt man skall kunnaförhindra denna spekulation. Det är bra när enskilda resoluta markägare säger nej,som fallet har varit i , men nog behövs det en kraftfulllagstiftning om vi skall undvika att priserna drivs i höjden på elt sådant sättalt kommunerna, som i Valdemarsviksfallet, helt enkelt anser sig icke enskunna utnyUja den gällande förköpsrätten. Överläggningenvar härmed slutad. §4 Om principerna för svensk hjälp till Fru statsrådet erhöll ordet för allbesvara fru () anmälda fråga, nr 56, och anförde: har, med hänvisning lill krav inför UNDP;sstyrelsemöte att UNDP lämnar bistånd till befolkningen i hela ,frågat mig om jag anser att samma princip också bör gälla svensk hjälp tillSydvietnam. har beträffandefördelningen av den direkta svenska hjälpen till folkuttalat all man skall beakta "såväl det akuta biståndsbehovet som deinsatser vilka andra länder gör i ifrågavarande områden". Den övervägandedelen av vårt bistånd har i enlighet härmed lämnats till befolkningen i deområden som behärskas av den provisoriska revolutionära regeringen (PRR). Eftermånga års krig är behoven stora. Vi vet att vårt bistånd till PRR når gruppersom verkligen behöver hjälp. Humanitärtbistånd har också lämnats till människor i områden som behärskas avSaigonregeringen. Det har skett genom bidrag lill internationellaorganisationers program för samt genom stöd via Frikyrkan hjälper tillDe förenade buddistkyrkorna i . Denöverväldigande delen av andra biståndsgivares hjälp till Sydvietnam tillfallerSaigonsidan. Den svenska återuppbyggnadshjälpen till PRR bidrar i ringa måntill att minska denna obalans. De riktlinjer som gäller för biståndlill Sydvielnam kan inte tillämpas på FN:s bistånd till landet. InomFN-syslemel tillämpas den s. k. universaliielsprincipen, vilket innebär attmedlemsländer i FN och FN;s fackorgan har rätt att lämna frivilliga bidrag tilloch erhålla bistånd från programmet. Landet Sydvielnam har således tilldelatsen ram om 10 mifioner dollar för bistånd från UNDP under perioden 1973-1976.Hittills har endast Saigonsidan fått del av detta bistånd. Mot denna bakgrundhävdade under att UNDP borde kanalisera bistånd äventill den provisoriska revolutionära regeringen i genom FN:s barnfondoch flyktingkommissarien - som redan har egen verksamhet också i dessa områden.Det svenska förslaget fick också stöd av en rad länder, däribland iu-landsgruppen och . Omprinciperna för svensk hjälp till FruAF (); Jag har med intresse emotsett statsrådets svar på min fråga.Statssekreterare har i FN hävdat en humanitär rättviseprincip:FN:s hjälp bör avse hela befolkningen i . tyckertydligen inle att rättviseprincip behöver gälla Sverigesinsatser i . Obalansenär påtaglig; 375 milj. kr. hitintills till , och vi vet vilka storaprojekt som planeras. 40 milj. kr. hitintills till PRR, och regeringen föreslårytterligare 50 milj. kr. för innevarande budgetår. Några miljoner har slussatstill olika organisationer i den del av som betecknas som RepublikenVietnam. FruSigurdsen säger i sitt svar till mig alt den hjälp som når är mycketstörre än den som kommer PRR till del. Vel statsrådet della? Har statsrådetnågra uppgifter som underbygger denna tro? Kan någon utomstående bedömavilken hjälp som kommer och lill del av deras resp.allierade? I en artikel i den IS februari talar man om den massivahjälp som når nordsidan från kinesiska och ryska källor. Hela statsrådetsresonemang hängs upp på detta faktum: att hjälpen på det ena hållet är större.Vilka fakta har statsrådet? Omprinciperna jÖr svensk hjälp till Sydvielnam Låt mig citerautrikesminister i . Han säger om : "Landet är ju redanlill stor del förstört. Människorna har en fruktansvärd situation." Varförär det bara en del av de människorna som skall hjälpa? Nej, jag troratt var långt uppriktigare än i sill svar till mig när honi ell tal i för någon tid sedan hävdade att i riksdagenmotionerar om bistånd som skulle bli elt indirekt stöd för Thieuregimen. Vimoderater menar, herr lalman, alt del inle utgör ell stöd lill en regim alt gemat lill ett föräldralöst barn, skydd till en flykting eller läkemedel till ensårad. Jag tycker all med sitt uttalande i bekräftaratt hon ser vårt svenska bistånd som ett politiskt vapen och all hon i denpolitiseringen även inbegriper den humanitära hjälp lill människor somförmedlas av enskilda organisationer. ställer ett antal frågor till mig. När det lill all böfiamed gäller det som fru säger om rättviseprincip berjag alt få meddela att jag bara diskuterar regeringens syn på dessa saker; delär den som har tillkännagivit i UNDP-sammanhang. Jagkan inle exakt tala om - och det kan ingen annan heller - vilka bidrag som gesfrån eller lill eller PRR. Däremot har jag en deluppgifter - som kanske inte heller kan sägas vara exakta - om del bistånd som ges till Saigonregeringen. Jagkan exempelvis i ett dokument från den amerikanska kongressen konstalera allungefär 250 milj. dollar ges till regeringen i ,och ;s ekonomiskabistånd - alltså inte det militära - är 500 milj. dollar. Detrör sig i svenska kronor om 3,2 miljarder. Jagkan alltså inle exakt ange bislåndsfördelningen, men om fru inletycker all jag är en källa att förlita sig på, vill jag citera vad herrHernelius sade lill mig i en debatt i kammaren när det gälldefördelningen av insatser till Nord- och Sydvielnam. Han framhöll då bl. a.:"Jag vet också alt inte har så penningslarka hjälpare somSydvietnam haft - . Den saken är alldeles klar.Del kan inte bli tal om någon jämförelse i pengar räknat mellan de bådaländerna i fråga om behov." tycks alltså ha ungefär samma syn påden här frågan som jag har. Jag ifrågasätter inte som källa. Jag önskade bara att honskulle vara en källa lill uppgifter för mig. Vi vet alla att vi kan fåuppgifter om det bistånd som ger, men hela bygger på att länderna på den andra sidan får så mycket mindre stöd. , , handlar om bistånd till Vietnam.Riksdagen har upprepade gånger sagt att detta bistånd bör omfatta hela Vietnamoch bör röra hela befolkningen. Trots all sagl detta har regeringeninte efterkommit begäran. Det är denna snedbelastning jag vänder migemot och menar icke är humanitär. I ett krigshärial land drabbas helabefolkningen, och jag förstår inle varför inte skall hjälpa barn,flyktingar och sårade i hela befolkningen i på det sätt som all FN skall göra. försöker också ge bidrag till de lidande i Saigonområdena, ochvi letar efter kanaler för bistånd till de mest utsatta grupperna där. Fruaf talade i ett tidigare inlägg om politisering. Man kan diskutera vemsom politiserar, fru eller jag. Del är bara så, fru , att vihar olika uppfattning när det gäller den svenska Vietnampolitiken. Regeringenlägger fram sina förslag, och en majoritet av den svenska ställer sigbakom dem. Däremot har en annan uppfattning i dessa frågor, ochdet är bara att konstatera detta faktum. FruAF (): påpekade i sitt tal också att de resurser som UNICEFoch förfogar över är myckel små. Det skulle finnasmöjlighet för alt öka resurserna för de internationella organisationersom verkar i Sydvielnam. Vi vel också att Frikyrkan hjälper verkar iSydvielnam. Pingstmissionen är på väg att få en allt större verksamhet iVietnam. Det finns alltså svenska humanitära organisationer som skullekunna slussa bidrag till. Bara ett kort besked för kännedom. Vi ger mycket stora bidrag till bådeFN:s barnfond och FN:s flyktingkommissarie. Vi bidrar alltså på ett positivtsätt just till det syfte som fru talar för. Överiäggningenvar härmed slutad. Omundervisningen vid socialhögskolorna rörande narkotikaproblemen § 5 Omundervisningen vid socialhögskolorna rörande narkotikaproblemen Herrutbildningsministern erhöll ordet för att besvara iGöteborg (c) anmälda fråga, nr 54, och anförde: i har frågat mig om jag, mot Omundervisningen vid socialhögskolorna rörande narkotikaproblemen bakgrund av ett aktuelltfall, är beredd att redogöra för min principiella uppfattning om hurundervisningen vid socialhögskolorna bedrivs i avseende pånarkotikaproblematiken. Jagvill först framhålla, att regeringen inte meddelar några särskildabestämmelserom hur undervisning om narkotikaproblem skall bedrivas vidsocialhögskolorna. Bestämmelserom undervisningen ges i planer över studiegångensom fastställs lokalt av vederbörande högskolas styrelse. Den närmareutformningen av undervisningen ankommer på organ vid högskolan. Rektor harfortlöpande del närmaste inseendet över allt som rör och hanskall härvid bl. "vaka över att undervisningen och examinationenbehörigen handhas". Enligt vad jag inhämtat innehåller berörda planeröver studiegången vid den i detta fall inte någonuttrycklig föreskrift om hur undervisningen om narkotikaproblem skallbedrivas. Rektor har emellertid nu meddelat föreskrifter i vilka det fastslåsbl. a. att elever under inga förhållanden får ulnylfias för experiment somsaknar stöd i de fastställda studieplanerna. En sådan ordning överensstämmerhelt med min principiella syn på vad som bör gälla för den högre utbildningenöver huvud taget. Minuppfattning är att undervisning om narkotikaproblem var den än meddelas underinga förhållanden får omfatta att de studerande erbjuds narkotiska preparat.Det gäller även om de studerande skulle ha samtyckt lill alt ta in sådanapreparat. Detaktuella fallet, som avser en klinisk prövning av elt läkemedel, utreds f n. avjustitieombudsmannen. Skulle hans utredning visa alt det i dessa frågor behövsuttryckliga föreskrifter är jag självfallet beredd att vidta erforderiigaåtgärder. Hen i (c): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret på min fråga. Frågan harföranletls av att det vid en av våra socialhögskolor i samband med s. k.avslappningsövningar enligt uppgifter delals ut narkotiska preparat till vissaelever i experimentellt syfte. Attallmänhet, elever och läkare kraftigt reagerar mot den här formen av experimentär förståeligt. Dels var del fråga om ett obligatoriskt moment iundervisningen, dels var informationen om själva försöket och preparatetsverkningar ofullständig. Dessutom är del märkligt all en läkare kan skriva utsådana preparat utan att - enligt uppgift - ha träffat dessa personer ochförvissat sig om deras hälsotillstånd. Ävenom vissa människor klarar sådana här prov är proven enligt min mening heltolämpliga, och den uppfattningen delar ju statsrådet. Det finns all anledningatt se allvarligt på sådana experiment; i detta fall gällde det också ettpreparat som är klassat som narkotiskt och kan bli vanebildande. Nuhar rektor, enligt det svar jag fått , meddelat föreskrifter i vilka detfastslås bl. a. att elever under inga fö|rhållanden får ulnylfias för experiment som saknarstöd i de fastställda studieplanerna. Det är Nr 25 Jag är tacksam för delsvar jag fått av statsrådet. Vi är alltså överens om alt sådana härexperiment inte bör ingå i undervisningen vid våra socialhögskolor ochinte heller vid andra läroanstalter. Överläggningenvar härmed slutad. § 6 Om planerna påett internationellt FN-universitet Herrutbildningsministern erhöll ordet för att besvara ()anmälda fråga, nr 70, och anförde; har frågat mig om jag är villig att redogöra för hurlångt planerna med har framskridit och om någon speciellinstitution i kommer att erbjudas åta sig uppgifter för deltauniversitet. Efterdel att och generalförsamling hade antagitstadga för utsåg FN;s generalsekreterare och UNESCÖ:sgeneraldirektör gemensamt en styrelse kallad "Uni-versilyCouncil", I denna ingår universitetskansler för av sexår. Samtliga 24 styrelsemedlemmar är utsedda i personlig kapacitet. FN:sgeneralsekreterare har efter hörande av styrelsen utsett professor från till rektor för . Den centrala enheten förplanering och samordning har enligt beslut av föriaglstill och härifrån skall rektorn och hans stab administreraprogramverksamheten. Som frågeställaren nämner skall enligtstadgan bestå av ett nät av forsknings- och forskarutbildningsinstitutionerrunt om i väriden som sysslar med frågor kring människans fortlevnad,utveckling och välfärd. Styrelsen skall nu tillsammans med rektorn diskuteraoch besluta om anslutning av befintliga forsknings-och utbildningsprogram ochforskningsinstitutioner till . Vad jag har kunnat inhämta underhand tyder på alt dessa beslut kommer att fattas under den senare hälften av1975. Vidare har styrelsen beslutat att i första hand prioritera följande treproblemområden: väridshungern, naturresursanvändningen ochutvecklingsbegreppet. Inom dessa skall forskning, forskarutbildning ochinformationsspridning bedrivas. Huruvidanågon svensk institution kommer alt erbjudas åta sig uppgifter förFN-universitetet är alltså något som rektor och styrelse helt självständigtbeslutar. Jagvill avslutningsvis erinra om vad statsrådet anför beträffandeFN-universitetet i årets budgetproposition: "Utsikterna förefaller goda attverksamheten i hög grad inriktas på forskning av intresse för u-länderna.FN-universitetet har ännu inte utformat några projekt. Omplanerna på ett internationelh FN-universitet varför svenskt stöd tillforskning i dess regi inte är aktuellt f n. Ett bidrag på I milj. kr. kommeremellertid alt lämnas lill grundfond." Tilldella kan läggas att förutom det bidrag som har lämnats till denna grundfondfrån har t. v. endast och utlovat bidrag. FruHAMBRAEUS (c): Jag ber att få tacka utbildningsministern för svaret på min fråga. Detvar mycket intressant all få reda på alt man nu har kommit så långt all rektorär utsedd och alt del kan väntas att man under årel kommer i gång med projekt.Det har ju förut varit väldigt tyst i vårt land om della initiativ. Deutvecklade länderna, eller överländerna som kallar oss i sin bokRikedomsön och faltigdomshavel, lever på ell sätt som inle kan kopierasgloball. Vårt sätt alt leva tycks ha som en förutsättning alt andra länderförser oss med billiga råvaror och marknader för vår överskottsproduktion.Jordens naturresurser räcker inle för ett uttag globalt i sammastorleksordning per invånare som det vi nu anser oss ha rätt lill iöverländerna. Vilever alltså över jordens tillgångar, ulan alt ha lyckats skapa ens materielltvälstånd för alla i överländerna. Våra produktionsmetoder är påfrestande förnaturen och människan. Vårt kulturmönster kan alltså inte och bör inte kopierasglobalt, men det är just detta vi är i färd med i stor skala. Biståndkallas nu utvecklingssamarbete i budgetpropositionen, och det är ett steg irätt riktning. Men fortfarande tycks man underförstå att det är vi iöverländerna som har något att lära ut och de i underiänderna som skall lärasig av oss, att det är de som behöver ändra sig och komma in i samma utvecklingsom vi och v; som bara har att fortsätta i samma spår. Menunderländerna böfiar själva räta på ryggen och kräva all få utvecklas eftersina egna förutsättningar ulan att befiäna oss. Det är i den rättfärdiga kampensom aktivt bör la del efter förmåga. Det är fråga om ett ömsesidigtutvecklingsarbete. Vi behöver lära oss av andra kulturmönster minst lika mycketsom de av oss.