prot · FY0976 · 1975-12-31 00:00:00 — attriksdagen med bifall till motionen 1975:975 som sin mening gav regeringen tillkänna vad reservanterna anfört. Till betänkandet hade fogats ett särskilt yttrandebeträffande överiåtelse av aktier eller andelar i fastighetsbolag av herrClaeson (vpk). Genom de senasteändringarna av förköpslagen har kommunerna numera möjlighet atttvångsvis genom förköp överta alla fastigheter i behov av upprustning. Deträcker således med att kommunen kan ha ett ekonomiskt intresse av att överta enviss fastighet. Förköpslagen förutsätter numera inte alt övertagandetförknippas med några från samhällssynpunkl påkallade åtgärder. Tvärtom kanförköp utövas också när bebyggelsen skall bestå och även i sådana fall där upprustningenhelt ligger inom ramen för sedvanlig fastighetsförvaltning. Detär t. ex. uppenbart att den nuvarande utformningen av förköpslagen integrundas på sådana saneringsbehov som saneringslagen behandlar. Enligtsaneringslagen skall samhällets tvångsåtgärder motiveras av att föreskrivnabehov av lägsta godtagbara standard inte är tillgodosedda. Förköpslagen gårvida utöver dessa krav och förutsätter inte alls att fasligheten är såeftersatt att standarden ligger under den enligt saneringslagen föreskrivna.Likaså är det frappant hur saneringslagen tar hänsyn till enskild samarbetsviljaså, att tvångsåtgärder inte kommer i fråga, om upprustning sker frivilligt.Sådan hänsyn las däremot inte till enskild samarbetsvilja enligt förköpslagen idess nuvarande lydelse. Det är därmed uppenbart alt den nuvarande förköpslageninte grundas på egentliga samhällsbyggnadsbehov, utan den har mer ideologiskaän praktiska motiv. Enomprövning av det nuvarande förköpsinslitutet är mot denna bakgrund båderimlig och nödvändig. En sådan omprövning bör också inbegripa hänsynstagandetill andra parters ställning än kommunens. Också hyresgäster kan självfallet havälgrundade behov i vissa fall att delta i förhandlingarna om enfastighetsövergång. Den nuvarande förköpslagen tar inte hänsyn till sådanabehov, ulan ger kommunen ett obetingat företräde. Även från sådanautgångspunkter är en översyn av hela lagstiftningen på sin plats. Detkan också påpekas att nuvarande lagstiftning lett till missförhållanden itillämpningen. Som exempel kan nämnas att kommun utövat förköpsrättbeträffande sågverksfaslighet, där inga samhällsbyggnadsbehov blivitmanifesterade. I stället genomfördes förköpet huvudsakligen avsysselsätlningsskäl. En sådan tillämpning går uppenbart utöver vad som ärrimligt när det gäller en tvångslagsliftning på faslig-hetsmarknaden. Samhälletger sig därmed in på en sakligt sett ohållbar prövning av olika företagareslämplighet all driva och leda företag. sultatet blir enetableringskontroll, som har föga med samhällsplaneringsfrågor att göra. Delanförda vittnar om att den nuvarande förköpslagen ger samhället så oklart storaivångsbefogenheter att reglerna kan missbrukas för helt andra syfien än deavsedda. Det är därmed en uppenbar risk för att tvångsreglerna kan utnyttjasför en villkorsgivning förhandlingsvägen med enskilda parter som leder tillregleringar i de enskilda fallen som aldrig tagit ställning tilleller avsett och som är av den arten, alt de borde bli föremål för riksdagensbehandling lagstiftningsvägen. Förköpslagens tvångsregler kan med andra ordutnyttjas på ett så godtyckligt sätt all normala kontrollfunktiongenom lagstiftningen åsidosätts. Somexempel på det sagda kan nämnas att förköpslagen i praktiken, t. ex. iStockholm, blivit utnyttjad för alt kräva förändringar i fastigheternaslägenhelsfördelning, vilket inte kan ha stöd vare sig i den nuvarandesaneringslagen eller byggnadslagen. Det är också fullt möjligt alt en kommunsom villkor för att underlåta förköp föreskriver priskontroll av bostäder ochdylika regleringar, som det helt klart är en riksdagsangelägenhet att beslutaom. Dennuvarande förköpslagen innehåller också från dessa synpunkter så allvarligaosäkerhetsmoment i fråga om rättstillämpningen all en översyn avlagstiftningens utformning är påkallad. Det bästa sättet att framkalla ensådan förutsättningslös omprövning är att upphäva den nuvarande förköpslagenoch företa en förutsättningslös utredning om de behov frånsamhällsbyggnadssynpunkt som eventuellt kan motivera en särskildförköpslagsliflning. Att bibehålla en lagstiftning som tillåter så godtyckliganvändning av maktmedel från samhällets sida som den nuvarande förköpslagenkan sakligt sett inte försvaras. De exempel på godtycklighet i tillämpningenoch missbruk av maktbefogenheter som lagen ger möjlighet till räcker väl föratt motivera detta omdöme. Jag yrkar bifall till de reservationer där moderata samlingspartietsnamn återfinns i civilulskottets belänkande nr 16, i (fp): De människor som bor i egnahem eller bostadsrällslä-genheter har och värdefull möjlighet att utöva ett avgörande inflytande över hela sinboendemiljö. Motsvarande möjlighet finns inte för dem som bor i privatägda huseller i hus som ägs av allmännyttiga bostadsföretag. Visserligen harhyresgästernas ställning stärkts , men fortfarande finns skillnader. Nuär liden mogen att se över de här problemen. bör underlätta för dehyresgäster som så önskar att utöva ett större och mera direkt infiytande översin bostad och sitt bostadsområde. Förköpslagenger kommunerna en värdefull och ibland helt nödvändig möjlighet att övertafastigheter. Lagen skulle också kunna användas för att tillförsäkra hyresgästerförköpsräii till den fastighet de bor i. 2 protokoll 1975. Förall inte i onödan dra på mig kritik hänvisar jag till den passus i folkpartietsmotion, där det klart sägs ifrån all man är medveten om att det kan förekommaskäl som gör alt kommunen måste få förvärva en fastighet även om hyresgästernaskulle vilja utöva en förköpsrätt. Här får alltså hyresgästernas intresse ståtillbaka för samhällets. Delstora problemkomplex med hyresgästers eventuella förköpsräii som skisseras imotionen är komplicerat. Motionen ger sig inte ut för att lösa problemen utandrar endast genom olika exempel fram sannolika frågeställningar. En lösning äratt boendeutredningen också ser över problemet med lagstadgad förköpsrätt förhyresgäster vid försäljning av saneringsfastigheter. Skulle utredningen anseatt detta av tidsskäl är omöjligt kan regeringen på annat sätt förbereda ettförslag enligt motionens intentioner. Jag yrkarbifall till reservationen 2 b. HerrCLAESON (vpk): På fastighets- och bostadsmarknaden finns del osunda inslag som detmåste vara samhällets uppgift alt undanröja. Spekulationshandeln medsaneringsmogna fastigheter och åtgärder i anslutning till ombyggnad ochsanering medför oskäligt höga kostnader för de boende. Gemensamt för den härtypen av privata spekulationsförelag är alt del ofta rör sig om en- ellertvåpersonsförelag som skaffat sig ett betydande innehav av fastigheter. Delligger naturligtvis i alla boendes intresse att all spekulation på bostads- ochhyresmarknaden stoppas. Enskilt ägande av fierfamiljshus och fastighetsbolagmåste avskaffas för att minska och undanröja det nuvarande hyresförtrycket. Omman skall göra slut på hyresförlrycket och demokratisera boendet måste problemenangripas från delvis nya utgångspunkter. De privata fastighetsbolag som ägeroch förvaltar hus uteslutande för att förtjäna pengar så snabbt som möjligt påbostadskon-sumenlernas bekostnad har enligt vår mening ingetexistensberättigande. Vänsterpartietkommunisterna har som bekant föreslagit olika åtgärder för attgöra slut pä de kapitalitiska spekulalions-och monopolintressenas infiytande påbostadsmarknaden. har vi bl, a. i motionen 303 lagit upp problemet medolika faslighetspekulationer som kringgår gällande förköpslag och föreslagitsådana förändringar som kan göra slut på sådana spekulationer. Detär med tillfredsställelse vi har noterat alt civilutskotlet i sak har biträttdetta molionskrav även om ulskottet med hänsyn till de svårigheter som ärförenade med ett genomförande av förslaget inte nu har ansett sig kunnatillstyrka kravet. Utskottet har emellertid förutsatt all ytterligareöverväganden görs inom i syfte att elimineramöjligheterna att genom bolagsägande kringgå förköpslagens syfte. Utskottet harvidare förutsatt att eventuellt lämpliga lösningar föreläggs riksdagen.Ställningstagandet innebär all utskottet med hänsyn endast till svårigheternamed en teknisk lösning avstått från alt nu till- Somjag har framhållit i del särskilda yttrandet bör en teknisk lösning kunnapresenteras ulan något längre dröjsmål. Utformningen kan kanske göras så enkelall en kommun ges möjlighet att inträda i köparens ställe om aktierna i ettsådant fastighetsbolag som här åsyftas till viss procent utgörs avfastighetsinnehav. Fråganom en ändring av förköpslagen så att samhället ges rätt till prövning avöverenskommet markpris vid överlagande av köp har tidigare diskuterats vidolika lillfällen här i . Det har visat sig att kommunerna i ganskaliten utsträckning har använt sig av den förköpsrätt som föreligger. Orsakentill detta är ganska klar och entydig, man tvingas betala det pris som haröverenskommits mellan säljare och köpare. Vänsterpatietkommunisterna har också tidigare föreslagit förändringar beträffandeexpropriations- och förköpslagstiflningen i syfte dels att åstadkomma snabbareoch enklare förfaranden för samhällets fastighetsförvärv, dels att få prisernavid en kommuns utnyttjande av förköpslagen prövade och fastställda på en rimlignivå. Erfarenheterna av att jämsides med förköpslagen låta expropriation kommatill användande för att hålla fastighetspriserna nere och förhindra spekulationsynes innebära att inte heller exproprialionsförfarandet ger garantier förandra priser än dem som kan ha angivits vid affärstransaktioner mellan köpareoch säljare. Förköpslagen bör därför ändras så att en prövning av köpesummansskälighet kan ske. Jag kan alltså konstalera alt erfarenheterna av förköpslagenstillämpning tydligt visar att lagens avsedda innehåll urholkas genom attmarkprisutvecklingen inte kan hållas tillbaka. I många fall tvingas kommunernaall avstå från legal förköpsräii av del skälet. Enligt vpk;s mening bör det iförköpsfallen stå till buds en administrativt enkel prisprövningsmöjlighet, somformellt knyts till förköpslagen eller expropriationslagen.Värderingsgrunderna bör självfallet vara lika vid samtliga dessa tvångsförvärv. Därmedaktualiseras också en översyn av expropriationslagens värderingsgrunder. Måletmåste självklart vara att värderingen skall ske på ett sådant sätt attinträffade höjningar av förväniningsvärdena tillförs samhället, så att enacceptabel prisnivå kan uppnås. Förköpslagen och prisprövningsreglerna i anslutning till den har, somjag förut sagt,diskuterals vid många tidigare tillfällen. Jag skall för dagennöja mig med vad jag här har anfört och yrka bifall till den vidcivilulskottets belänkande nr 16 fogade reservationen 3. i (c); I delta civiluiskottsbelänkande behandlas förköpslagen, alltsåkommunens rätt alt la över såsom köpare, när mark- och husaffärer är aktuellaoch kommunen har intresse av detta. Förköpsrätten är ett enkelt och odramatisktsätt att säkerställa kommunens framtida behov av mark. Det är inte förenat medkrångel utan kan gå snabbt. Medden grundinställning som moderata samlingspartiet har i markfrågorna, nämligenatt enskilda intressen skall gå före samhällets, är del naturligtvisföljdriktigt att föreslåratt förköpslagen upphävs. Majoriteten iutskottet har liksom tidigare andra värderingar. Även om jag är heltmedveten om inställning, tycker jag att han gjorde enhäpnadsväckande svartmålning av vilka onda avsikter en kommun kan ha mot sinainvånare. Naturligtvis kan man i något enstaka fall ha missbrukat de lagar somfinns, men det måste då vara fråga om undanlagsfall. Kommunernas ambitionermåste vara all lösa problemen till de flesta invånarnas bästa. Imotioner och reservationer framhålls att även ett förköp bör bygga på någonform av skälighetsbedömning av priset, vilket vi också har hört . Även jag är väldigt starkt oroad av de ständigt stigande markpriserna somär till skada för de flesta och till gagn för några få. Men jag anser ändå attdet måste vara fel att man i förköpslagen inför en prisprövning. Då missar manenkelheten med hela förfarandet. Anser en kommun all priset är för högt menändå vill ha marken, skall kommunen naturligtvis tillgripa det mer långdragnaoch omständliga förfarandet med expropriation. Jag skall givetvis inte stå häroch förorda expropriation, men jag tycker alt kommunen inte skall tveka attbegagna detta förfarande, om kommunen anser priset oskäligt och inte kan nå enannan uppgörelse. Även i fortsättningen bör vi låta förköpslagen vara det enklaoch okomplicerade sättet att säkerställa markbehov. 1en motion från och föreslås att hyresgäster bör fåförköpsrätt till fasligheter. Bostadsrättens roll såsom boendeform utreds nu avboendeulredningen,och jag förutsätler nalurliglvis alt vi kommeratt få förslag från den utredningen. Frågan är onekligen intressant. Mångaproblem är mellerlid olösta, och det ankommer på utredningen att lösa dem, t.ex. problemet hur man skall göra om inte alla hyresgäster är överens. Skall mandå rätta sig efier minoriteten, så all inte dess situation försämras? Det ärbara ell av de problem som måste lösas. Självfalletkan dock inte hyresgästernas önskemål gå före kommunens vilja. Om kommunen avolika anledningar önskar förvärva en fastighet, skall kommunen naturligtvisgöra det. Men har inte kommunen särskilda skäl att behålla fastigheten, börproblemet kunna lösas på ett, som jag ser det nu i varje fall, smidigt sätt. Med det anförda, herrtalman, yrkar jag bifall till utskottets hemställan. () kortgenmäle: När jag lyssnade till del anförande som fru ordföranden icivilutskotlet höll i samband med behandlingen av betänkandet nr 15 blev jagmycket tillfredsställd över de formuleringar som fru ordföranden använde. Honkonstaterade exempelvis att expropriationslagen, som vi då diskuterade, baraskulle tas till när tvångsåtgärder var enda utvägen. Jag började nära en svagförhoppning att och moderata sam- lingspartiet nu närmat sigvarandra i grunduppfattning i dessa frågor. Men av fru ordförandens senasteinlägg blev jag tagen ur dessa ljusa förhoppningar. Fru ordföranden sade attvisst kan förköpslagen i nuvarande utformning leda till att lagen i enstakafall missbrukas, men eftersom det bara rör enstaka fall kan man ta ganska lättpå det. Jag trodde att det var främsta uppgift att se till attlagstiftningen utformas så att den inte inbjuder till missbruk. Låtmig så, fru ordförande, för jag vet inte vilken gång i ordningen upprepa: Vi imoderata samlingspartiet anser inte att enskilda intressen skall gå föresamhällets. Vi anser tvärtom att samhällets legitima intressen i de härsammanhangen som i andra skall gå före. Men därmed är det inte givet att vibehöver träda enskilds rätt för när rent ut sagt i onödan. FruOLSSON i (c) kort genmäle: Om jag uttryckte mig så att kunde tro att moderatasamlingspartiet och börjat närma sig varandra i markfrågorna,måste jag ha varit mycket otydlig. Jag vill upprepa att man naturligtvis skallförsöka nå frivilliga överenskommelser innan man tillgriper tvång, men detutesluter inte att det ändå måste vara kommunens intresse som gårföre. Jag sade att förköpslagen kan missbrukas. Ja, alltvad vi människor har att sköta kan någon enstaka gång medföra att saker ochting missbrukas. Det gäller självfallet även förköpslagen, men vi kan ju inteför den skull säga att vi skall göra förändringar i lagen. HerrClaeson sade att förköpslagen har urholkats genom de oskäliga prissättningarsom ägt rum. Jag vill också påstå att den markvärdestegring som vi år efter århar fått uppleva verkligen är oroväckande, och i motionen 964 har jag sökt påvisa detta. Länsstyrelseni framhöll i samband med Länsplanering 1974 attmarkvärdestegringen gör det svårt för skärgårdsbefolkningen att stanna kvar.Personer som önskar bo kvar i skärgården har inte ekonomiska resurser för atthänga med i konkurrensen om mark och vatten. Utskottet är också väl medvetet omde i motionen påtalade problemen. Närfru ordföranden i civilutskottet säger att utskottet i sin helhet icke delarmoderaternas grundinställning i markfrågan noterar jag det som ett lugnandeuttalande. Men jag vill ändå påstå att det här problemet finns. Utskottethänvisar till jordförvärvsutredningen och till en rad åtgärder som harvidtagits för att motverka vådorna av markvärdestegringen, somdet står i utskottets betänkande. Vi får väl hoppas att jordförvärvsutredningenverkligen kan få fram en bättre tingens ordning på detta område. De "rader avåtgärder" som utskottet talar om har haft ingen eller ringa effekt när detgäller markpriserna. Jag kan ta ett par exempel, Imin hemkommun har vi tillsammans med andra kommuner en s. k, fritidsstiftelse.Hösten 1974 erbjöds vi att köpa en fastighet som gränsar till ett område somvår kommun äger. Så långt är den kommunala förköpsrätten bra. Vi fhr reda påvad som sker i fråga om markförsäljningar. Fastigheten i fråga var och taxeringsvärdet var totalt . Men priset var ,, alltså väl tio gångertaxeringsvärdet. Vad hjälper då den kommunala förköpsrätten? Ettannat exempel är den ännu ej avslutade affären rörande och skär iÖstergötlands skärgård. Det rör sig om sammanlagt landareal. Priset skulle vara ,, som naturligtvis vida överstiger faslighetensberäknade avkastningsvärde, om den skulle användas för jord- och skogsbruk ochfiske. Här rör det sig visserligen om en köpare som inte är svensk medborgare,och affären kanske på den grunden inte blir av, men vi skall vela att det finnsäven köpstarka personer i vårt land som kan betala sådana här överpriser.Problemet finns alltså även här. Vadsom är intressant i det här fallet är att kommunen anser att det onormalt högapriset gjort det omöjligt all utnyttja den kommunala förköpsrätten. På såsätt, säger kommunen, hindras den att ordna en socialt präglad användning avdenna del av skärgården. Den kommunala förköpsrätten ger oss en bra information om vad somhänder i fråga om markköp inom kommunen, men lagen hjälper oss inte all hindraen oskälig prisstegring på våra attraktiva fritids-och jordbruksområden. Jag beklagar att utskottet inte tydligare har markerat en beställningpå detta viktiga område. FruOLSSON i (c); Jag är helt överens med om att vi har fåll oskäligthöga markpriser. Detta är ur olika synpunkter mycket oroande för mångaintressegrupper. Men jag anser, som jag sade förut, att det är alldelesfelaktigt att försöka lösa problemet genom förköpslagen. Den tycker jag viskall hålla ren som ett enkelt instrument för kommunen att överta köp som äruppgjorda med andra köpare. Däremot finner jag del ytterst angeläget attförsöka lösa problemet på andra sätt, kanske genom nya utredningar som ärföreslagna. Men intill dess, , bör man i de fall som här gesexempel på ta till det mer krångliga expropriationsförfarandet. Då kommer maninte upp till priser som ligger tio gånger över taxeringsvärdet. Om vi ettögonblick skall uppehålla oss vid orsakerna till dagens höga markpriser kan vikonstatera att del i första hand rör sig om två orsaker. För det första har viden inflation som pågått sedan lång lid tillbaka. För det andra har kommunernasjälva medverkat till alt skapa dessa högamarkpriser genom den stora efterfrågan på mark som kommunernas storamarkförvärv har inneburit. Kommunerna har gått ut och köpt upp mark, inte fördagens och morgondagens behov ulan för att läcka behovet kanske både 20 och 30år framåt i liden. När man på det sättet runt kommunens centra skaparmiljonärer som i sin tur går ut och är spekulanter på ny mark, är det tyvärralldeles självklart att markpriserna kommer att påverkas på det sätt som vi nuhar fått uppleva. HerrAUGUSTSSON (s); Ulskollets ordförande rekommenderar att vi skall användaexpropriationslagen i sådana här fall. Jag vill bemöta det rådet med att sägaatt jag knappast tror att vi använder expropriationslagen när del gällerfritidsområden, och jag har ytterst sällan varit med om att den använts förjordbruksmark. Det är väl andra områden som kommer i fråga när det gällerexpropriationslagen. De problem jag har talat om gäller dels attraktivafritidsområden, dels den mark som våra unga jordbrukare vill komma åt, vilketde väl - om denna utveckling skall fortsätta - knappast får någon chans till. FruOLSSON i (c); Det går helt visst, , att använda expropriationslagenbeträffande mark som man behöver för fritidsaktiviteter. Däremot skall den inte- det hoppas jag i varje fall - gälla för jordbruksmark. På det området måstevi klara prisfrågan på annat sätt, och jag hoppas all kommande utredningarskall finna lösningar. Men beträffande mark för fritidsändamål går det mycketväl att använda expropriationslagen, Övedäggningenvad härmed slutad. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 1 avherr och , och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller civilutskottets hemställan i betänkandet nr 16punkten 1 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinnernej har kammaren bifallit reservationen nr 1 av och , Vidomröstning genom uppresning förklarades flertalet av kammarens ledamöter haröstat för ja-propositionen. rösträkning verkställdesvotering med omröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 269 Nej - 46 Propositionergavs på bifall till l;o) utskottets hemtällan, 2:o) reservationen nr 2 a av och saml 3;o) reservationen nr 2 b av i , ochförklarades den förstnämnda propositionen vara med övervägande ja besvarad. Dåherr begärde votering upptogs för bestämmande av kontrapropositionenånyo de båda återstående propositionerna, av vilka den under 2:o) angivnaförklarades ha flertalets mening för sig. Sedan i Botkyrkabegärt votering beträffande kontrapropositionen upplästes och godkändesföljande voteringsproposition: Densom vill att kammaren till kontraproposition i huvudvoteringen angåendecivilutskollels hemställan i betänkandet nr 16 punkten 2 antar reservationen nr 2 a av och röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarentill kontraproposition i nämnda votering antagit reservationen nr 2 b av herrStrömberg i . Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då herrStrömberg i begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: I enlighet härmed blev följandevoteringsproposition uppläst och godkänd; Densom vill att kammaren bifaller civilutskottets hemställan i betänkandet nr 16punkten 2 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 2 a av och . Vidomröstning genom uppresning förklarades fiertalet av kammarens ledamöter haröstat för ja-propositionen. Då begärde rösträkning verkställdesvotering med omröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat; Punkterna 3-5 Nr 76 Kammarenbiföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Propositioner gavs påbifall till dels utskottets hemställan, dels re- Förköpslagen servationen nr 3 av herrClaeson, och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. upplästes och godkändesföljande voteringsproposilion: Densom vill att kammaren bifaller civilutskottets hemställan i betänkandet nr 16punkten 6 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 3 av . Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då herrClaeson begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparai.Denna omröstning gav följande resultat; Ja- 298 Nej - 18 Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 4 avherr och , och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposition: