prot · FZ0997 · 1975-12-31 00:00:00 — 'Praktikanten' har ofta sattsin i ett reguljärt arbete som benämnts praktik och har därmed förloratanställningstryggheten och fått en lägre lön än vad som är normalt förarbetet." Jagtycker att herrar moderater skulle länka på delta. De klandrar redande nuvarande bestämmelserna - hur skulle det inte bli om biföllederas reservation? Densista reservation som jag skall beröra gäller det av den borgerligautskottsmajoriteten tillstyrkta förslaget om kombination av introdukiionsstödoch bidrag med . Den akluellasamordningsföreskriften trädde i kraft vid det senaste årsskiftet, och någraerfarenheter av den har ännu inte vunnits. Vadär det man vill? Jo, att ett företag utöver . skall få ell ytterligarebidrag så au beloppel uppgår lill . 1 reservalionen 14yrkar vi avslag på del motionsförslag som ligger till grund förut-skotlsmajorilelens skrivning. av fanns en artikel med överskriften. Ja, det är vad vi hade dåför att dels komma till rätta med den regionala obalansen, dels klarasysselsättningen. Om artikeln skulle skrivas , skulle den gälla enytterligare utökad samhällelig medicinlista lill företagare. Jag skall räknaupp några bidragsformer: bidrag för äldre arbelskraft, utbildningsbidrag istödområdet, hjälp all utbilda arbetsledare, bidrag för kvinnor i mansjobb,bidrag för män i kvinnojobb, bidrag för utbildning av anställda m. m. Vi kan ju inte staplabidragen på varandra. Det kan ju inte vara me- ningen att staten skallbetala lönen och företagaren skall inhösta vinsten. En avvägning i stimulansenmåste le sig naturlig. Med della yrkar jag bifall till reservationerna 3, 14 och 15 och iövrigt lill utskottets förslag. Socialdemokraternas inställning lill övrigafrågor i detta ärende kommer all redovisas senare under debatten. När det gäller de arbetsmarknadsfrågor som vi nu skall behandla harcentern presenterat sin grundsyn i bl. a. partimotionen 1975/76:2135. Därpresenterar vi i 14 punkter vår uppfattning om vilka grundläggande mål som börkarakterisera arbetsmarknadspolitiken. Förutompartimotionen behandlas i betänkandet inte mindre än 19 stycken motionersom antingen är rena centermotioner eller också flerpartimolioner där ävencenterpartister har medverkat. Jag tror mig kunna säga att den stora mängdenmotioner i det här fallet är ett bevis på vilken stor vikt vi tillmäter dessafrågor. Partimotionen kommer att behandlas i flera sammanhang, men huvuddelenav den behandlas i det här betänkandet. Enav de saker som vi tar upp i partimotionen är den övergripande inriktningen påarbetsmarknadspolitiken. För oss är det ett självklart krav att engrundläggande målsättning för arbetsmarknadspolitiken skall vara att skapa godaförutsättningar för en regional balans i landet. Det går inte au förneka attarbetsmarknadspolitikens inriktning och utformning spelar en mycket stor rollför samhällsstrukturens utveckling. Det är mycket stora resurser som vi satsarpå arbetsmarknadspolitiken i , och den har ju som ändamål just attpåverka arbetsmöjligheterna och arbetskraftens fördelning i landet. Hittillsmåste man dock tyvärr konstatera att arbetsmarknadspolitiken i många sammanhanghar haft en centraliserande effekt. Man har i slor utsträckning i stället föratt flytta arbetsplatserna dit där arbetskraften finns vall att fiyllaarbeiskraflen dit där arbetsplatserna redan finns. Vi tycker att detta är enfelaktig inriktning. Det måste vara arbetsmarknadspolitikens uppgift attstödja sysselsättningen i de områden i landet där arbelsmarknaden är svag. Delmåste vara ett övergripande mål för arbetsmarknadspolitiken att försökatillförsäkra människorna arbete på de platser i landet där de bor och där devill bo. Arbetsmarknadspolitiken måste också ha som ambition att skapamöjligheter att höja sysselsättningsgraden även i t. ex. glesbygdslänen.Målsättningen bör naturligtvis vara att möjligheterna att få arbete skall varanågot så när likartade över hela landet. Jagtycker alt den socialdemokratiska reservationen när det gäller möjligheternaatt kombinera introduktionsstöd och utbildningsslöd är på något sätt belysandeför socialdemokraternas njugga allityd i sådana här sammanhang. Det är allnotera all den reservalionen riktade sig emot bifall till en socialdemokratiskmotion -en motion av socialdemokratiska ledamöter som kommer frånlandsdelar där man upplever de här problemen på ett konkret sätt. Vihar som bekant konjunkturvariationer i vårt land, och det är helt klart attarbetsmarknadspolitiken måste syfta till att utjämna konjunkturvariationernaseffekt på arbelsmarknaden så långt som möjligt. Men vi har väl ändå en erfarenhetav att åtgärder för att möta konjunkturförändringar har en tendens att kommasent ibland och av den anledningen inte kan fullfölja sitt syfte så som manskulle önska. Därför har vi sagt att del är riktigt att ha en ständigberedskap. Det skall alltså finnas ett färdigt utarbetat åigärdsprogram, vilketmed kort varsel skall kunna sättas in för att möta konjunklurvariationerna. Vidutformningen av ett sådant program måste särskild hänsyn tas till det faktumalt läg-konjunturerna ofta drabbar glesbygsdelarna av vårt land hårdast, medanhögkonjunkturerna ofta går de landsdelarna förbi. Utskottet har inle velatansluta sig till de här principiella tankegångarna från , och vi hardärför varit tvungna att framföra dem i en reservation. Jag ber här att få yrkabifall till reservationen 1 vid utskottets betänkande. Ettmycket viktigt ämnesområde .som tas upp i betänkandet gällerungdomsarbetslösheten. Ungdomarna utgör en särskilt utsatt grupp påarbetsmarknaden. Det är fråga om människor som kommer direkt från utbildningenoch som alltså inte kan redovisa någon yrkeslivserfarenhet när de skall sökajobb. Hos många arbetsgivare finns det en väldigt klar tendens att kräva ensådan yrkeslivserfarenhet. Jag tror också att man kan konstatera atttrygghetslagarna har skärpt den tendensen. De har medfört alt arbetsgivarna nusläller större krav på att få veta vad det är för människa som söker arbete ochvad vederbörande kan åstadkomma på en arbetsplats. Men de som kanske inte varitpä en arbetsplats tidigare kan inle visa upp vad de har åstadkommit och vad dekan åstadkomma, och det gör att de har mycket svårare alt få jobb. Detta harlagt grunden till en arbetslöshet bland ungdom som är vida större än blandarbetstagare i allmänhet. Konsekvensernaav ungdomsarbetslösheten är också särskilt allvariiga. Att lämna sin utbildningoch sedan hamna i något slags tomrum, där man upplever att ens arbetsinsatserinte efterfrågas, är en fruktansvärd situation för en ung människa. Del är ensituation som kan innebära en allvarlig knäck för självkänslan, en situationsom kan vålla bestående sociala problem. För de allra flesta ungdomar blirkanske den här arbetslöshetssituationen kortvarig, och då är konsekvensernainte sä svåra, men det finns alllid en grupp ungdomar som inte lyckas fåsysselsätlning under denna korta lidsperiod. Det är de som löper risken altperioden av arbetslöshet blir början till en serie sociala problem av olikaslag. Många ungdomar blir praktiskt taget ulslagna på arbetsmarknaden innan deegentligen någonsin har kommit in där. Denrelativt höga ungdomsarbetslösheten och det faktum alt de socialakonsekvenserna av den är särskilt allvarliga gör det nödvändigl att samhälletvidtar speciellt kraftiga åtgärder för all råda bot pä just den ar- I vårpartimotion har vi sagt att samhället måste engagera sig i varje ung människassysselsätlningssituation. Samhället måste alltså känna ett ansvar för att följaupp den unga människans situation och se till att han eller hon kan fä antingenvidareutbildning eller ett jobb eller praktik i någon form. Ingen skall behövagå sysslolös. Vivet att utbildningsfrågorna är väldigt viktiga i de här sammanhangen. Enmycket stor del av de ungdomsarbetslösa är det därför att de saknar denutbildning som efterfrågas. Det gör att en viktig del av samhällets åtgärdermåste vara att kontakta arbetslösa ungdomar och erbjuda dem denvidareutbildning som kan leda till att de därefter får jobb. Mendet är också viktigt att man skapar bättre kanaler för förmedlingen mellanarbetsmarknaden och de unga. De särskilda ungdomsförmedlingar som har inrättatsär ett gott exempel på åtgärder i den riktningen. Utskottethar sagt att samhället måste engagera sig i varje ung människassysselsätlningssituation och tillförsäkra de unga antingen arbete ellerutbildning i någon form. Detta har av någon märklig anledningsocialdemokraterna reserverat sig emot, trots att utskottet sade ungefär sammasak . Jag vet inte vad det är som har gjort att socialdemokraterna,som var beredda att uttala sig för detta, är det.Jag tyckte att utskottets vice ordförande i sitt anförande här för en stundsedan redovisade något av den obotfärdiges förhinder. Det var förfärligt såsvårt det var att ta sig an de ungas situation. Här är det fråga om vilkenambitionsnivå samhället visar. Jag har för min del alltid trott attsocialdemokraterna hade den här ambitionen. Jag hade inte kunnat tänka mig attvi skulle behöva lotta om en sådan fråga. Men, som sagt, av någon märkliganledning är situationen den. Enviktig inkörsport för unga människor till arbetsmarknaden är naturligtvisberedskapsarbeten i olika former och praktikarbeten, som kan ge denyrkeslivserfarenhet som är så väsentlig. Vi har tidigare krävt att kommuner somordnar sädana beredskapsarbeten skulle fä i statsbidrag. vardelta någonting fullständigt olänkbart för socialdemokraterna. I allmännadiskussioner var inställningen densamma också tidigt . Men är detplötsligt höjden av arbetsmarknads-politisk visdom alt ge dessa istatsbidrag. Jag tycker att det är glädjande att socialdemokraterna ochregeringen har tagit sitt förnuft till fånga på den här punkten. Även om viinte i fick bifall till vårt förslag - som fördes fram av ochfolkpartiet - har vi fått bifall i efterhand av regeringen, och det ärglädjande. Mendet är klart att del är viktigt för unga människor att få sysselsättning intebara inom den offentliga sektorn utan också inom det privata näringslivet. I encentermotion framförs kravet att man i princip skall ge samma stöd tillberedskapsarbeten inom den privata sektorn. Regeringen kom med ett förslag somlät som om man också var inne pä den tanken. Vi fick nämligen höra attregeringen var beredd att ge i statsbidrag också tillberedskapsarbeten inom den privata sektorn. Det lät ju alldeles utomordentligt,ända tills man började se pä vad regeringens förslag verkligen innebar. Detinnebar i statsbidrag förvisso, men maximalt . plus 2 kr.som ett introduktionsstöd. Jo, det betyder att om arbetsgivaren betalar sin anställde någotså när hyggligt, blir del inga i statsbidrag. Man kan säga all regeringensförslag innebar statsbidrag under förutsättning att arbetsgivaren betalaren tillräckligt låg lön till den han anställer, medan de arbetsgivare sombetalar rejäla praktikanllöner får räkna med all ju bältre praktikantlön debetalar, desto sämre relativt sett blir statsbidraget. Dellaär naturiigtvis ett alldeles orimligt säll alt gå till väga. Vi har också iutskottet drivit linjen att man i princip skall tillämpa samma regler förstatsbidrag lill den privata sektorn, till näringslivet, som de som gäller förkommunerna, dvs. 75 96, och all dessa skall utgå också till arbetsgivaresom ger sina praktikanter hyggligt betalt. Jag vill därför yrkabifall till reservationen 7. Ettannat viktigt ämnesområde som behandlas i detla betänkande gäller dehandikappade. Men de frågorna kommer senare under den här debatten attbehandlas av , så jag skall inte gå in närmare på dem. Jag villbara när del gäller sysselsättningsfrågorna konstatera att det allra viktigastetrots allt är alt se till alt man får fler arbetslillfällen. Det här harbehandlats ganska utförligt i en interpellationsdebati tidigare, och jag skallinte gå in på några detaljer. Men det är helt klart att näringspolitiken,sysselsättningspolitiken, de åtgärder som ger företagen förutsättningar attskapa nya jobb, trots alll är del allra viktigaste. Finns det inga jobb attfördela - ja, dä kan vi göra ungefär vad som helst pä arbetsmarknaden, men vifår inte ut människorna pä den öppna arbetsmarknaden i varje fall. Jag vill avsluta med att yrka bifall lill reservationerna 1, 7, 21 och22 och i övrigt bifall till utskottels hemställan. () kortgenmäle: sade att socialdemokraterna har ändrat uppfattning sedani fjol. Nej, de som ändrat uppfattning är centerpartisterna, för de var intemed på reservation . Och vad begärde vi då? Jo, vi begärdeall sysselsättningsutredningen skulle ta upp de här frågorna med förtur, ochdet har sysselsäitningsulredningen gjort. Förslag föreligger ochremissbehandlas, och åtgärder har redan -precis som själv sade -initierats på grundval av förslagen. Närdet gäller frågan om samarbete mellan skola och näringsliv vill jag bara läsa in i protokollet vad utskottet skriver på s. 19 och 20 i be tänkandet: 1 "Sedanmotionerna väcktes har regeringen i propositionen 1975/76:39 om skolans inrearbete lagt fram förslag med syfte att underiätta ungdomarnas övergång mellanskola och arbetsliv. Det förordas sålunda en systematisk uppföljning avungdomar som inte går vidare till gymnasieskolan eller som avbryter studiernai gymnasieskolan. Avsikten med uppföljningen skall vara all ge alla ungdomar enmöjlighet till arbele eller utbildning, och verksamheten skall bygga pä ettnära samarbete mellan skola, socialförvaltning och arbetsförmedling. 1 de fallarbets-placeringar är aktuella, skall arbetsförmedlingen ha ansvar förkontakten med ungdomarna tills arbete har kunnat ordnas. Propositionens förslagöverensstämmer pä den punkten med den pågående försöksverksamheten medintensifierad arbetsförmedling. Vidare förordas i propositionen en utbyggnad avden uppsökande studie- och yrkesorienteringen. För samverkan mellan skola ocharbetsliv inrättas lokala och regionala planeringsråd. Denna samverkan skallbl. a. gälla praktikfrägor, och man skall också planera och följa denuppsökande studie- och yrkesorienteringen." Delär alltså detta som vi anser redan är pä gäng. Och när det gällersysselsättningsfrågorna tror jag, , att man åtminstone bland deäldre inte har någon som helst tilltro till de borgeriiga. Jag har upplevt enborgeriig regering - det har inte gjort. HerrGranstedt tar upp frågan om vad som behövs för sysselsättningen och talar omarbetsmarknadspolitik och näringspolitik. Låt mig också säga: Vi behöver ha enenergipolitik i det här sammanhanget. Det kanske vore någonting som man skullediskulera. Hert () kortgenmäle: För att börja med slutet, sä skulle jag med stort nöje sätta i gäng enenergipolitisk debatt med , eftersom det är frågor somintresserar mig i allra högsta grad. Men då vi har ledamöter här i riksdagensom kanske vill åka hem sä småningom skall jag inte ta upp den debatten,hur frestande det än skulle vara. Närdet gäller socialdemokraternas inställning till värt krav pä att samhälletskall tillförsäkra ungdomen antingen utbildning i någon form eller arbele måstejag säga alt den blir egentligen mera mystisk ju längre talar.Vad vi säger i utskottsbetänkandet är ju all samhället skall hålla kontakt medungdomarna, följa upp deras situation och se till att de erbjuds antingenutbildning eller sysselsätlning. Mol det här reserverar sig socialdemokraterna. Sedansläller sig upp och läser innantill ur det avsnitt avutskottsbetänkandel där det talas om SIA-propositionen. Jag tycker att det hanläste upp är väldigt bra. Men eftersom inte är beredd att gå medpå just den typen av yrkanden, när de ställs i utskottet, måste det irimlighetens namn bli så all yrkar avslag på de förslag somframförts i SIA-propositionen. yrkar ju i sin reservation avslagnär de förslagen ställs i motioner från och . Jag kaninte begripa hur och hans partikamrater kan yrka avslag på våramotioner men tillstyrka när samma förslag kommer i en proposition. Visseriigensägs del att det är - eller har varit - en princip i att avslåmotioner och att tillstyrkapropositioner, men om det finns samma krav i propositionerna och motionerna,så tycker jag att de också bör behandlas pä samma sätt. Annars har man drivitprinciprytteriet väl långt. Eller är det kanske trots allt så, att herrFageriund kommer att yrka avslag på de krav i SIA-propositionen som han härläste upp, återgivna i utskottsbetänkandet? Det vore i så fall det endakonsekventa med hänsyn till den reservation som här yrkadebifall till. Närdet sedan gäller sysselsättningsfrågorna tror jag inte att man tillförsysselsättningsdebatten speciellt mycket genom att hänvisa till regeringar i enförfluten tid. Vad som är meningsfullt är att diskutera vilka konkreta åtgärdersom är väl ägnade att öka antalet sysselsättningstillfällen i vårt land.Och den debatten blir inte bättre av att man drar upp historiska dimridåer. HertFAGERLUND (s) kort genmäle: Om blev överraskad av mina uttalanden i debatten, så ärjag ännu mer överraskad av senaste inlägg. Vad är det nämligenvi strider om? Jag sade redan i mitt första anförande att vi tycker det är onödigtatt tala om för regeringen vad regeringen har skrivit i SIA-propositionen ochvad sysselsättningsutredningen har sagl. Det är om det striden står, ingentingannat. Jag tyckte del var viktigt att här tala om att förslagen som vi skrev omi fjol och som har beretts i sammanfaller med vad som finns i moiionerna,och vi tycker därför inte att de behöver skickas till regeringen. Sedanförstår jag myckel väl, . alt de borgerliga partierna aldrig ärintresserade av att diskutera historia. Jag skall inte heller fortsätta dendiskussionen. Men historien finns, och den kan man dokumentera. HertGRANSTEDT (c) kort genmäle: Jag råkar vara mycket intresserad av historia, , men jaginbillar mig inte att vi löser aktuella sysselsättningsproblem genom attdiskutera historia här i . Vad sedan beträffar reservationen 3 så yrkar man iden att avslår moiionerna 1975/76:652 och 1975/76:2135 i vad gällerde punkter som här har berörts. Det är alltså det yrkandet har.Och vad är det yrkar avslag pä? Jo, det är de krav som vi harställt att man skall engagera sig i de ungas situation och följa upp den, skall tillförsäkra de unga utbildning eller arbetstillfällen. Det vill herrFagerlund avslå. Och om han sedan vill tillstyrka samma krav i annatsammanhang, så kan jag bara konstatera att det är ett in-konsekvent handlande. Arbetet intar encentral plats i varje människas liv -även om undantag tyvärr finns. Iyrkesverksam ålder tillbringar vi en myckel stor del av vår aktiva tid påarbetsplatsen. Det är därför naturiigt att frågor rörandemänniskans situation i arbetslivet och på arbetsmarknaden är av stor vikt förden enskilda människan. Inommoderata samlingspartiet anser vi att frågor som rör villkoren i arbetslivet sålångt möjligt bör avgöras i samförstånd mellan arbetsmarknadens parter. Det ärdessa som sitter inne med sakkunskap och har de största förutsättningarna attanpassa reglerna till de variationer som råder mellan olika branscher ochmellan stora och små företag. Inom de mindre företagen förekommer i regel ettnaturiigt samråd mellan företagsledare och anställda inom företaget. Attvi uppställer samverkan och förhandlingar som den lämpligaste vägen att näändamålsenliga lösningar betyder naturligtvis inte att vi inte insernödvändigheten av lagstiftningsåtgärder inom vissa områden på arbetsmarknaden.Sådana åtgärder är nödvändiga när det inte går att uppnå överenskommelse på frivillighetens väg. Riksdagenhar beslutat om flera sådana lagar t. ex. den s. k.trygghetslagen, lagen om ledighet för studier, och lagen om undervisning isvenska för invandrare. Andra sådana åtgärder är utformningen avgymnasieskolans yrkestekniska undervisning, slopande av "taket" päsociala avgifter m. fl. Vihar, som jag redan framhållit, ingenting emot lagstiftning i de fall man intekan komma överens, men vi anser att lagstiftningens utformning ochkonsekvenser noga skall övervägas och utredas innan förslag framläggs, så attnya lagar inte drabbar vissa grupper av företag eller arbetssökande påarbelsmarknaden hårdare än andra. De nya lagarna får inle heller skära sig medandra, redan beslutade lagar. Jag tänker bl. a. på ungdomar, kvinnor, äldre ochhandikappade, som just berörts i det föreliggande betänkandet. Utformningen aven del lagar har försämrat deras möjligheter. Lagaroch bestämmelser på arbetsmarknadsområdet - såväl befintliga som nya - börenligt moderata samlingspartiet så justeras resp. utformas så, att de skaparett klimat som stimulerar till utveckling av befintliga och startande av nyaföretag, såväl stora som små. Full sysselsättning förutsätter stabila företag iett ekonomiskt klimat som stimulerar till företagande och utveckling. Lönsamma,seriösa företag med god skattekraft utgör den nödvändiga grunden för att vi påframlidens arbetsmarknad skall kunna skapa arbete ät alla och vidta deförbättringar i arbetsmiljön som inte bara vi i moderata samlingspartiet utanjag förmodar samtliga här i kammaren önskar. Enannan förutsättning för framgångsrik verksamhet för såväl företag sommyndigheter är tillgången pä ett visst rörelsekapital. Möjligheterna tilldylikt har i viss mån förbättrats för företagen och stora belopp anslagits tillverk och myndigheter. Minstlika viktigt är det att rörelsekapitalet används på det mest effektiva sällel.Tyvärr är vi inom moderata samlingsparliel och även inomnäringsorganisalionerna inte övertygade om alt så är fallet med de stora beloppsom satsas på t. ex. statlig verksamhet. Vi tror alt bältre resultat skulle kunna ernås inomvissa områden, t. ex. inom det område som här diskuteras, nämligenarbetsmarknadsutbildningen. Efterdessa inledande ord ber jag att få kommentera vissa delar av del föreliggandebetänkandet om arbetsmarknaden jämte de till detsamma fogade 22reservationerna, det femtiotal motioner som behandlas i belänkandel, m. m.Andra delar kommer och attkommentera. 10 och i betänkandet behandlas moderata samlingspartiets pariimotion nr2033 och m. fl. motion nr 1899. I båda dessa krävs enulvärdering av arbetsmarknadspolitiken. Trotsatt miljardbelopp satsades på arbelsmarknadsdulbildning under det gångna årethar vi alltjämt en betydande arbetslöshet, speciellt bland ungdomen. Enligtstatistiken har ungdomsarbetslösheten sjunkit från36 000 till 26 000. Normalt sett borde kostnaderna då också totalt ha minskat,men så är inle fallet. 1 stället begärs en höjning med ytterligare ca 1 miljardkronor. Den kan möjligen förklaras med all ålskilliga lusenlal ungdomarplaceras i arbeismarknadsulbildning, ca 10 000, i kommunala arbelen, någoi över5 000, och på praklikplalser i slailiga verk, ca 4 000. Del kan enligt vårmening ifrågasättas om det är rätt använda insatser. Påriksdagsrevisorernas uppdrag har revisordirektör utfört en granskning avbl. a. arbetsmarknadsutbildningen. I slutorden i granskningspromemorian finnerhan anledning påpeka bl. a.: "Åtminstone två negativa effekter har visalsig vara för handen. Den ena är att de fiesta arbetsmarknadsutbildade inteerhållit anställning i det yrke till vilket de utbildats, i nästanalla fall inte heller i sitt gamla yrke. andra negativa effektenbestår i all så många av de yrkesmässigt arbetsmarknadsutbildade några ärefter utbildningens slut inte heller bor i den ort de helst skulle viljabo." Detta bekräftas också i granskningsmannens, , promemorianr 9/1975. ,herr lalman, stärker moderata samlingspartiets begäran om en utvärdering avarbetsmarknadspolitiken. Viden sådan ulvärdering bör, - som själv inle hade några förslaglill lösning av problemen -bland andra frågor tas upp frågan om villkor förulbildning inom näringslivet såsom läriingsulbildning och ulbildning iförelagsskolor samt en effektivare yrkesutbildning inom skolans ram, inom deyrkestekniska linjernas ram. Meddella ber jag, herr lalman, att fä yrka bifall till reservationen 2,