prot · FY0916 · 1975-12-31 00:00:00 — Förhandlingarnaleddes till en början av fru tredje vice talmannen. § 1Allmänpolitisk debatt (forts.) Jag skall inleda mitt anförande med att citera ur ledaren i ;spersonaltidning . Så här skriver ledarskribenten: "Det gäller atttänka ut ett ganska snällt ämne och behandla del så att ingen anställd kännersig illa åtgången - alltså att skriva så menlöst eller, om man vill uttryckadet vänligt, så balanserat att ingen får sina tår trampade eller alla får dellika myckel." Ledarskribentenfortsätter sedan att diskutera hur personaltidningen skall bli ett forum förolika grupper och olika åsiktsriktningar inom och om detta får ske på ettsätt som eventuellt kan förarga någon. Man kan faktiskt hitta mycket av intresse i personaltidningar. OchLKAB-företaget får faktiskt ursäkta. Jag läser myckel hellre personaltidningenSKIP än den glättade och påkostade förelagslid-ningen som heter LKAB-lidningen.Jag hoppas att de riksdagskolleger som får den här glättade tidningen också fårpersonaltidningen. För den politiker som lever långt ifrån arbetslivels vardagkan personaltidningarna utgöra en värdefull informationskälla. Inte minst förden politiker som vill följa och dellaga i ij 32-debatlen rekommenderarjag läsning av ett urval av landets ca 300 personaltidningar. Medett citat ur ytterligare en personaltidning skall jag fortsätta på del härtemat om snällhet. 1 senaste numret av i berättas om en arbetarskyddsdagsom hölls inom . Enföredragshållare - präst fö. - sade bl. a. följande: "Låt oss försökakomma bort ifrån snällhetsfilosofin - all aldrig bråka för att vara lojal somdet heter. Nej, låt oss föra fram våra åsikter i frihet och inte hänge oss ålnågot falskt lojaliletsideal." Föredragshållaren vädjade vidare efterlitet mer öppenhet och generositet på arbetsplatserna, som kan ge en friskarearbetsmiljö. Tecknet på denna friskare arbetsmiljö är all vi kan ha olikameningar och ändå arbeta tillsammans. Jagtycker att föredragshållaren - det var f ö. radiopastorn - pekatpå en viktig sida av demokraliutvecklingen på arbetsplatserna. Utöver frågornaom i; 32, tolkningsföreträdet, fredsplikten och hur den nya lagens paragraferskall lagtekniskt konstrueras så är del också en fråga om vårt sätt att varamot varandra på arbetsplatsen. är intefel all vara kritisk bara vi inte trycker ner varandra som människor. 1 går arbelsrätlsutredningens förslagDemokrati på arbetsplatsen ut på remiss. TCO och LO skall medverka till attdessa frågor skall bli föremål för en mycket omfattande debatt. Som medlem iett skall jag och mina kamrater i vår klubb vara klara med vårståndpunkt före . Jag upplever således på nära håll tillfredsställelsen hosmina kamrater över att få ta itu med inflytandefrågorna. Jag upplever också enviss nyfikenhet. Efter jobbet hade vi i styrelsen kallat till den förstainformationen om {; 32-belänkandels innehåll och förslag. Jag kommer justdärifrån och kunde till min glädje konstatera att ett 70-tal av klubbens drygt150 medlemmar kommit till mötet för att lyssna på informationen och delta idiskussionen. Jag ber alt få påpeka för kollegerna här i kammaren - vi allahar ju många års erfarenheter av all med skiftande framgång arrangera möten iOrganisationssverige - all vi inte lockat med bingo, dragspel eller liknande.Intresset är således verkligen stort för inflylandefrågorna. Jag är emellertid en smula orolig för hur den här debattenskall utveckla sig, men jag hoppas att den oron kommer på skam. För det första börjadedet inte riktigt så bra. När arbetsrätlsutredningen höll sin presskonferens den16 januari inträffande det märkliga att arbetsmarknadsministern uttalade att han kommer att betrakta LO- och TCO-ledamöternasreservation som utredningens majoritelsförslag. Vad menade statsrådet? så slutgiltigt tagit ståndpunkt att detta agerande var nödvändigt?Hur tror statsrådet att remissinstanserna reagerar? Är det konstigt om manfinner det ganska meningslöst att ägna remisskrivandet särskilt stort intresse?Statsrådet har ju redan sin uppfattning klar. Såvitt jag vet är det förstagången som ett statsråd agerar på del här sättet. Tidningen säger i februarinumretföljande: "Del strider mol vedertagna principeratt göra ett sådantuttalande innan remissarbetet är klart." Det är försiktigt och snälltuttryckt, men det ligger tyngd i kommentaren. För det andra måste jag beklaga att den här bokenDemokrati på arbetsplatsen blivit så omfattande. Detta s. k. 5; 32-betänkandeom demokrati på arbetsplatsen är verkligen inte skrivet för de 2 miljonersvenskar som låginkomslutredningen betecknade som politiskt fattiga och utanförstående.Här utreder man en av vår lids största frågor, nämligen om hur viskall vidga demokratin och öka medinfiytandet i samhället till att ocksåomfatta del vardagliga, slitsamma jobbet på alla olika slags arbetsplatser runtom i landet. Statsministern citerade om alt våra arbetsplatser ofta hör till de mest auktoritäramiljöerna i samhället. Jag instämmer i del uttalandet. Frågan om hur vi skalländra på det är verkligen en vardagsnära och betydelsefull fråga för deenskilda människorna på arbetsplatserna. Så blir utredningsresultatet en masto- dombok på 960 sidor medett ulredarspråk som förmodligen bara den politiska och fackliga elitenbegriper. Jag har redan hittat sidor som t. o. m. för den vane läsaren av sådanhär litteratur förmodligen blir svåra att begripa. Jag tror inte heller attutredningsresultatet blir någon försäljningssuccé för det statligabokförlaget. Demokratibrukar definieras som ett politiskt system som på grundval av friopinionsbildning och fri tillgång till information gör det möjligt för en såstor del av befolkningen som möjligt att påverka beslut. Här gäller del ettväsentligt utredningsförslag om hur arbetslivet skall fungera . Detgäller morgondagens jobb, det gäller vår framtida effektivitet och vårarbetstillfredsställelse, det gäller vår trygghet. När boken om detta kostarden enskilda människan . är del faktiskt inte fråga om fri tillgång tillinformation. Mendet finns ju sammanfattningar. har redan tryckt ensådan i ett antal av 650 000. Om arbetsmarknadsministern vore här skulle jagfråga honom om han är nöjd med den sammanfattningen. Den är liten och behändig,men jag är inte nöjd med den. Och jag har redan hört besvikna kommentarer ifackförbunden. Fi ö. kan aldrig en sammanfattning ge rättvisa ät en kommittésutredningsbakgrund, diskussioner och förslag. Detsägs all LO och TCO skall använda sig av denna sammanfattning. Jag tror attallsidighelen och förståelsen skulle vinna på alt LO och TCO kompletteradedenna lilla broschyr med ett mera pedagogiskt och klart utformat material. Remisstidenkan synas vara väl tilltagen. Men den som har erfarenheter från fackligt arbetevet att det krävs rejält med tid för att utarbeta ett remissyttrande.Medlemmarna skall först sätta sig in i frågan, som är mycket komplicerad. Detrör sig om krånglig lagtext. Så skall delta diskuteras. Flera av delfrågornaär kontroversiella. Det kommer att ta tid. Tittar man i almanackan finner manatt vi fram till egentligen bara har sex rena arbetsveckor. Jag tycker faktiskt att remisstiden med fördel skulle kunnaförlängas. Det skulle saken vinna på. Fördet tredje skall jag anknyta till snällhetsfilosofin, som jag började med. Viskall inte tveka att föra fram våra åsikter - vi skall ändå kunna arbetatillsammans, framhöll jag. Detta vinner saken på, dvs. den framtida demokratinpå arbetsplatserna. Ilördags deltog jag i en ! ; 32-debalt i . Där undrade man bl. a. vilkaavsikter vissa kretsar egentligen har. Tonen i exempelvis , sademan, påminner om hur det brukar låta på det hållet i valrörelser. "Rustaför strid", trumpetaren av fackföreningstidningarna. Och så säger mandemagogiskt; "Just nu verkar det ganska otroligt all ochfolkpartiet skulle vara beredda att stödja en proposition skriven pålöntagarnas reservation. Därtill har de konservativa småföretagarna alldelesför stort inflytande i mittpartiernas riksdagsgrupper." Visst skall vi föra framvåra olika åsikter - del har jag understrukit. Men låt oss slippa denallra värsta valpropagandan i detta sammanhang! Låt oss slippamisslänkliggöranden av detta slag! skall ta ställning till ett lagförslag omdemokrati på arbetsplatsen. Moderata samlingspartiet skall på allt sällmedverka till ett klokt beslut. Vårt partiprogram och den parlimotion i dettaämne som vi väckte ger klart uttryck för att vi vill vara med ochutarbeta spelregler som skall främja svenskt arbetsliv, och inte bara svensktarbetsliv utan del vi lever på, nämligen svenskt näringsliv. Vi vill ocksåmedverka till att vi på ett bättre sätt kan ta till vara de dolda resurser somfinns i arbetskraften och som för den enskilde skall göra jobbet merameningsfyllt i en allt bättre arbetsmiljö. "Delkommer alllid att finnas motsättningar mellan en anställd och hansarbetsgivare. Ofta är de konstruerade, ofta är de förstorade", framhöllGösta . "Men oberoende av detta", fortsatteGösta , "måste det vara ett gemensamt intresse att minska klyftornagenom ett samarbete grundat på förtroende och ömsesidig respekt. Vi har en godgrund alt bygga på i vårt land, där arbetsfreden spelat en större roll förvälståndsutvecklingen än någon annanslans i världen." Vi har ajl anledningatt bygga vidare på den Saltsjöbadsanda som lade grunden för denna utveckling.Hur det här skall byggas vidare står också helt i samklang med vår moderatagrundsyn. i (vpk); Enligt finansplanen avses att skatteomläggningen skallfinansieras genom avgifter på förelagen och alt detta skall inkräkta pålöneutrymmet . Innebörden blir all höjningen av arbetsgivaravgiftenskall avräknas på de avtalsmässiga lönehöjningarna . Det är enfortsättning av en statlig inkomstpolitik med inslag av Hagauppgörelser ovanförhuvudena på medlemmarna i fackföreningarna. Syftet blir att statsmakterna handi hand med de fackliga ledarna skall genomdriva ett tvåårsavlal ulan altberörda arbetare har diskuterat del andra avtalsårets lönekrav. Från LO harhittills endast presenterats X, y, z och p . Det är sannerligen intemycket. Detär förvånande att toppstyrningen och hemlighetsmakeriet i de centralaförhandlingarna fortsätter med statsmakternas hjälpande hand. Resultaten avden föregående avtalsuppgörelsen borde ge skäl för eftertanke. mottogs med ett rekord i strejker. förekom 200 ilag förbjudna strejker med ca 20 000 deltagare. Dessutom förekom ett tjugotallokala strejker som enligt lagen är tillåtna. Alla dessa strejker kan man ulantvivel beteckna som ett misstroendevotum mot del sällsynt dåliga55-öresavialet. Bakgrundentill avtalsförhandlingarna är att arbetsmarknaden kännetecknas av allt högregrad av ökad arbetsintensitet, som i sin tur resulterar i kraftigaproduktivitets- och vinstökningar. Det sker som vi har rekordsloraprisökningar. 1 detta läge skall alltså en statlig inkomstpolitik kombinerasmed en solidarisk lönepolitik. Resultatet blir då åter- Dennaåterhållsamhet präglar också LO:s utgångsbud i förhandlingarna. Sedan LO lagtsill avlalsförslag har det hänt saker. Kommunalskatterna har höjtskraftigt, kraftigare hyreshöjningar har vi fått ochlivsmedelspriserna har tillåtits alt stiga. I den belysningen framstår LO-budetsom än mer återhållsamt. Fränarbetsplatserna har starka krav framförts på . Man har också på många håll krävt ettårsavtal. Kraven rimmar myckelilla med de defensiva uttalanden som LO-ekono-men gör itidningen nr 25/1974. Enligt Odhner skall de 21 96som LO kräver endast syfta till att försvara den redan uppnådda standarden, ochdel är ett försvar mol en ytterligare minskning av löneandelen gentemotproduktionsresultatet inom industrin. Syftetär alltså inte att öka andelen av produktionsresultatet. Tar man då i beaktandevad som hänt sedan LO lagt sitt förslag måste man fastslå alt LO;s krav varlågt redan när det ställdes. är det så lågt all det är dags för enomprövning. Föratt en sådan omprövning skall ske krävs att man gör upp medåterhållsamhetspolitiken och i stället för fram lönekrav som ger en ökad andelav vinstökningarna. Man kan inte, som Odhner, stillsamt önska att det vorerimligt om vi åtminstone finge någon andel av den fortsattaproduktivitetsökningen. Del går inte att genomföra en avtalsrörelse utan altbeskära de kraftiga vinster som bolagen redovisat . Vad som harhänt är att talet om branschfonder resulterat i en utredning. En ytterligareavsättning har gjorts till en extra investeringsfond. Men lönearbetarna harinte fått något av detta. 1stället för återhållsamhet krävs en solidarisk lönekamp. En sådan linje skulleockså vinna ett kraftfullt bifall från arbetsplatserna. Det visar inte minstreaktionerna på det föregående avtalet, när det kom till lokala förhandlingar. Resultatetav skatteomläggningar i förening med solidarisk lönepolitik blir i detta lägeatt ett tvåårsavlal genomförs utan att medlemmarna som berörs av detta fårdiskutera kraven. Reaktionen på ett sådant hemlighetsmakeri på toppnivå kommerdå all bli kampyitringar på arbetsplatserna när de lokala förhandlingarna larvid. Detgörs f n. många försök all stoppa kampaktioner på arbetsplatserna.Arbeisköparna svartlistar och avskedar. har utarbetatdetaljerade instruktioner vid s. k. vilda strejker. Aktuella exempel på dennaaktivitet finns i de nu pågående slädstrejkerna. Arbetsköparna använder lagenom "trygghet i anställningen" för all avskeda två av tio strejkandestäderskor i . Arbeisköparna - i del här fallet - har genom beslut iriksdagen fått ytterligare ett vapen i sin hand mot lönearbetarna, nämligenrätten att säga upp eller avskeda strejkande. k. trygghetslagen betyder flera framsteg - uppsägningstider, turordningsbestämmelser,varselskyldighet m. m. Men det beklagliga är att för första gångenhar uttolkat vad 5; 32 innebär. Man har tolkat vad som menas med saklig grundför uppsägning. När det gäller strejk sägs det: "1 kvalificerade fall - t.ex. när det rör sig om någon som agiterar för eller annars spelar enframträdande roll vid en allvarlig olovlig strejk - bör det även kunna bli fråga om omedelbartavskedande." Genom denna lagstiftning har man lyckats ställa facket åt sidan. vet att många har velatgöra det men inte lyckats med del tidigare. Lagen binder upp fackföreningensagerande. hade fackföreningarna trots kollektivavtalslagens ij 4kunnat kämpa för att inga avskedades vid en strejk trots att fackföreningarnatvingades ta avstånd från strejken som sådan. har emellertid facket lagenemot sig och därför ställs i praktiken facket åt sidan. Änallvarligare blir det när man tar del av ij 32-ulredningens förslag i deltaavsnitt. Majoriteten i utredningen vill helt slopa taket för skadestånd på 200kronor. LO-TCO vill i princip behålla denna gräns vid men kan i vissafall tänka sig högre skadeslåndsbelopp. Men en gemensam linje har utredningen.Det skall kunna utdömas olika skadestånd. Man skiljer på "aktivt"och "passivt" strejkande. - de som fått sinaarbetskamraters förtroende - skall straffas hårdare än de som gett dem sitt förtroende. Lagstiftningen skall användas för att splittra och skrämma. Ingen annan än arbetsköparna kan tjäna på detta. Bakomvarje strejk eller annan kampyttring finns hårda realiteter; usla löner - sestädstrejken - dåliga arbetsförhållanden, oresonliga arbetsköpare m. m. Denfina kamp som städerskorna nu genomför började på min hemort . Det varstäderskorna på järnverket som tröttnade på sina usla arbetsvillkor. Jag kanintyga att denna aktion, som medförde en seger för städerskorna, hade ett99-procentigl stöd bland arbetarna vid järnverket. Attgenom "trygghetslagar" eller ännu mer långtgående strejkförbudförhindra denna kamp är omöjligt, men den kan försvåras. Varje hinder som läggsi denna intressekamp är ett stöd för arbetsköparna. Ansvaret vilar tungt på demsom drev igenom "trygghetslagens" arbetsköparvän-liga tolkning. >;32-utredningens förslag med försök till uppsplittring av arbetarna bör i detkommande remissarbetet ställa utredarna vid skampålen. Ja, detta skall ske om man får ta ij 32-utredningens uttalandepå allvar. Del skall bli demokrati på arbetsplatsen. Parterna blir jämställda,basunerar LO och SAP ut. Men vad är det nu man föreslår i utredningen, ochöverensstämmer det med de förväntningar som finns ute på arbetsplatserna? Fördem som förväntat sig en ovillkorlig förhandlingsrätt, tolkningsföreträde förfackföreningen, lokal strejkrätt, maktbefogenheter till fackföreningen genomvetorätt, rätt till politisk verksamhet på arbetsplatsen och fritt tillträdeför facket till alla arbetsplatser samt möten på betald arbetstid - för dem ärutredningsförslaget, både från majoriteten och från reservanterna, enbesvikelse. Arbetarklassens viktigaste vapen - strejken - skall enligtutredningens förslag kringskäras ytterligare. Men vad skall man förhandla om? Detta sägs klart ut:medbestämmanderätt. Här har majoriteten och reservanterna olikauppfattningarom på vilka områden del skall ske. Del gäller medbestämmanderättmed oförändrade ägar- och maklvillkor. Någon avgörande förändring innebär intedetta så länge arbetsköparna i kraft av sitt ägande har sista ordet. Alt talaom medinflytande, medansvar och medbestämmanderätt när det i verklighetengäller förhandlingar mellan två parter med oförsonliga klassmotsättningar ären fortsättning på gamla invanda klassamarbetsspår. Utredningensförslag under rubriken harresulterat i ett skärpt slrejkförbud. Den gamla 5; 4 i kollektivavtalslagen omstrejkförbud har med vissa tillägg i sin helhet förts in i utredningensförslag med vissa tillägg. Den politiska strejken skall enligt majoriteten iutredningen förbjudas. Vidare skall alla strejker som inte beslutas av föreningbetraktas som olagliga. Den kollektivavtalslag som högerregeringen 1928genomförde duger som god demokrati i företagen även försocialdemokrater, irols att de den gången - 1928-kraftigt gick emot lagensgenomförande. ;32-utredningens förslag att sopa ij 32 under mattan måste avvisas. ij 32 skalli stället aktivt bekämpas. Detta kan ske genom att arbetarna och deras fackligaorganisationer tillförsäkras demokratiska rättigheter på arbetsplatserna genomföljande huvudpunkter; 32 förbjuds i lag - mol arbetsköparnas makt i kraft av ägandet krävsdemokratiska rättigheter på arbetsplatserna i en rad frågor - fullständig förhandlingsrätt och strejkrätt - facklig vetorätt i stället för samarbete när detgäller uppsägningar, omflyttningar, köp och försäljning av företag,rationaliseringar, lönesystem och personalfrågor på alla nivåer i företagen - fackföreningarna skall ha rätt till möten på betaldarbetstid - rätt till politisk verksamhet på arbetsplatsen - förbud mot svartlistning och avskedande avstrejkande arbetare - fackföreningarna skall ha rätt till fullinformation från arbetsköparna utan sekretess. Arbetslivetsförnyelse är ett slitet uttryck. Vad innebär det? Inte kan del betyda händelsersom alt vinylklorid, arsenik och vissa träslag orsakar cancer och att fleraarbetare drabbats därav. Inte heller att reabränslet MC 77 och MC 25, färgeroch lösningsmedel förorsakar nerv- och hjärnskador. Frågan är befogad, eftersomförändringarna i arbetarskyddslagen sades innebära en del av arbetslivetsförnyelse. I lagen fastslås all ar-betsmiljöarbelet skall ske i samverkanmellan arbetare och arbetsköpare. Del kan inte vara något nytt - del harförekommit , och vi kan nu avläsa resultatet. 1vänsterpartiet kommunisterna anser vi att det är ar- betarnasegen kamp som är avgörande. Men det är en styrka i den kampen om lagstiftningeninte lägger hinder i vägen utan i stället stöder kampen. 1975 har utlysts somett kvinnoår. Syftet är att uppmärksamma kvinnans undertryckta situation. Förarbetarklassen i sin helhet - både kvinnor och män - är emellertid ettkampar mot arbetsköparna och deras intressen och rovdrift. Herrflnansministern , som meddelat all han i samband med den allmänpolitiskadebatten ämnade besvara () framställdainterpellation, nr 5, om åtgärder mol inflationen, erhöll ordet och anförde; har frågat mig vilka åtgärder jag anser bör vidtas föratt bryta den f n. så förödande inflationsutvecklingen. Problemetinflation är en internationell företeelse i alla ekonomier med frimarknadsekonomi, internationellt varubyte och beroende av förändringar iefterfrågan med åtföljande konsekvenser på prisbildningen. Någon enkel ochradikal lösning på problemet finns inte. Iså fall skulle den för länge sedan hatillämpats både nationellt och internationellt. Deåtgärder regeringen kan anvisa för all dämpa och reducera inflationensolyckliga verkningar redovisas i den framlagda finansplanen jämte deförslag som erfarenhetsmässigt kan komma all framläggas inför . Jaghänvisar interpellanten till studium av dessa akter. Jag vill i milt anförandekommentera frågan ytterligare. Debattenkring årets finansplan har ju dominerats av kritiken mot i första handundertecknad, och som det heter, finansministerns alldeles för stora optimism ibedömningen av framliden. En debatt mår naturligtvis bra av om den kan förasutifrån rimliga och lugna överväganden och inte från den utgångspunkten att manadderar alla olycksprofetior och säger att resultatet därav blir framliden. Jagär naturligtvis medveten om att det senare sättet all diskutera väcker meruppmärksamhet och ger större publicitet än en mer lugn kommentar. Omjag börjar med delta enkla konstaterande, som också verifieras i finansplanen,hade vi en tillväxt i den totala ekonomin som kanuppskattas till 3,7 96. har jag räknat med att den takten minskar meden tredjedel. BNP-ökningen är satt till 2,5 96. Siffrorna är, som alla kännertill, angivna i finansplanen. Viär alla överens om att 1974 var , som man väl i de allra flesta avseendenkan rubricera såsom ett bra år. Del har jag flitigt understrukit vid minaoffentliga framträdanden . Men att påstå att 1974 skulle vara ettså bra år i alla avseenden all jag framstår såsom den oförbätterligeoptimisten, när jag drar ner tillväxttakten med en tredjedel 1975, är nog allöverdriva framgången . Enekonomisk tillväxt som motsvarar två tredjedelar av vad fiolåret gav är enligtmin mening ett ganska modest och balanserat antagande. Den takten representerarett medeltal av tillväxten och 1973, vilka som bekant ärde år som oppositionen flitigt och energiskt har kommenterat såsom förlorade åri svensk, ekonomi. delar jag inte den uppfattningen. Det har jag tidigare förklaratvid fiera tillfällen, och jag skall inte upprepa det. Då jag nu bygger minprognos på delta antagande är del som sagt en modest prognos. Jag skall försökamotivera hur vi har kommit fram till den. Vihar just nu en sysselsättning som är myckel god. Vi har fier medborgare iarbete än tidigare. Arbetslösheten redovisas till 1,5 96 , december/januari. Denberäkningen är gjord på den arbetsföra befolkningen i åldrarna . Delinnebär enkelt talat att i materialet för arbelskraftsinven-leringen ligger-jaghar använt del ullrycket förr-i stort sett två årgångar skolungdomar, eftersomman i regel går i skolan till , och sex årgångar folkpensionärer.Jag tror att del ger besked om all vi nu har en tillfredsställandesysselsättning och därmed också god fart i det svenska folkhushållet. Vihar bakom oss ett vinslår i näringslivet som är ovanligt gott. Vi har genombeslut i ställt av 3,5 miljarder av vinster, och avsikten äralt de pengarna skall gå till investeringar, såväl för förbättring avarbetsmiljön som förstärkning av produktionskapaciteten. De här pengarna kommeratt friställas efter den , och förutsättningarna för att förelagenskall kunna utnyttja den skattevinst som avsättningen ger är att pengarnaanvänds. I annat fall slår de kvar i - räntelösa -, får tas ut och blir då fullt beskattade. Delta tillika med företagens egnabedömningar talar för en god investeringstakt inom industrin . Intressetför att utnyttja de reguljära investeringsfonderna är stort. Vi kan följadel genom lillslåndsgivningen. Vi har också ansett dennainvesteringsaktivitet så viktig - av skäl som jag närmare skall kommentera -att vi dessutom förlänger tiden för användningen av de traditionellainvesteringsfonderna till utgången av .