prot · FY0991 · 1975-12-31 00:00:00 — Del mesta och vikligasie har dock fåll passera. Jagskrev till staisminislern 1973 och redogjorde för hur man skulle lägga upp ettstort besparingsprogram. Jag fick inget svar. på hur man även inominduslrin med nya produkter just på besparings- Nr 91 sidankan skapa nya varor, hur man kan fä konkreta fördelar när andra Tisdaeenden länder sä småningomtvingas föfia efter i kampen mot slöseriet och hur j] mnjJ975 Energihushållningen, m. m. man kan stimulerapåhittigheten hos småföretagare, tekniker och upp- Föråtskilliga månader sedan skrev jag ett brev, till industriministern,om hur man skulle kunna ulnyuja spillvärmen från del slora 80. Jag harinte fåll annal svar än då jag för i kön vid cafeterian fickhöra att jag skulle få svar sä småningom. Närregeringen reagerar sä här inför konkreta och i sak inriktade förslag lillförbättringar och hushållning, skall den inte efteråt la på sig gråterskornaskläder och fälla krokodiltårar, när del råkar bli en treparli-reservalion ochkanske lottning i kammaren. Det är nog en roll som hör hemma på den poliliskasopbacken. Menvi får också höra från andra sidan hur mifion hotas om jusl de kärnkraftverksom tidigare beslutat om tas i bruk. Det fär vi framför allt hörafrån cenlerpariisler och konnnunisler. Ändå vei man säkert där all del intebara är kärnkraften som rymmer de slora miljöriskerna. När bulldozers far framöver fiällhedar för all tämja vattenkraften, skövlas oersättliga naturvärden.Vi är inte beredda alt offra dem. När ofia och kol förbränns, vel vi att luftenförstörs med långsiktiga verkningar, och att så totalt och så snabbt avhändasig energilillskoll frän kärnkraft all man tvingas drastiskt öka förbränningenav olja måsle vara dälig miljöpolitik. Detfinns klara och slarka skäl för alt stå kist vid de 11 aggregat som riksdagenhar beslulal. Sä som energipolitiken har inriktats behövs del energilillskollsom de verken kan ge. .Även med del mera ambitiösa sparprogram som folkpariielhar presenterat sedan någon lid lillbaka lar del lid innan man kan stoppaökningen av energiförbrukningen utan alt del får oacceptabla följder förmänniskornas dagliga välfärd. Påelsidan skulle följden av att man inle alls använde kärnkraft snabbi kunna bliransoneringar och kvoteringar, och del skulle vara en väldig misshushållning auförst salsa tiotalet miljarder kronor på kärnkraftverk och sedan inte la dem ibruk. En försiktig utbyggnad upp lill det redan beslulade antalet ger oss juslden typ av erfarenheier som vi kan lära av i . .Mia erfarenheierutomlands ifrån går inte alt Hytta över hit Delfinns samiidigi klara och slarka skäl för au inle rusa på med ytterligarekärnkraftverk ulöver de 11. Erfarenheterna av stora anläggningar är faktisktganska begränsade. Industriminislern hävdar i proposiiionen all erfarenheternanu omkitiar ca 1 000 reaklorår. 1 debatten här pruiade han liiel och gickner lill 750. men siora lättvatienreaktorer av den lyp som iir aktuell försvensk del har bara varil i drift, såvitt jag vet. i sammanlagt drygl 50reaklorår, och det är någonting hell annal. Vi vel för litet i. ex. omhur nödkylningssysiemen i praktiken kommer Energihushållningen, m. m. Om man iframtiden gör kärnkraften till vardagsvara genom en massiv utbyggnad, ökarriskerna jusl för mänskliga felgrepp som ingen i förväg helt kan gardera sigmol. De rigorösa säkerhetsbestämmelserna gäller så länge man verkligen har ettbegränsat antal aggregat i kraft och strikt kan övervaka allsäkerheisbesiämmelserna följs. När kiirnkraften blir vardagsvara kommer maninle all kunna göra det. Erfarenheternafrän andra komplicerade tekniska syslem säger oss att kalkylerna översannolikheten för olika slags olyckor aldrig fullt ut kan ta hänsyn lill allldel som i praktiken kan hända jusl i fråga om rent mänskliga misstag. Del äroklokt au bygga upp energiförsöriningen på lorutsällningen att mänskligamisstag inle skulle kunna begås. Jag tror all tekniska system som bygger på denförutsättningen skrämmer mänga människor. 1ell slörre inlernalionellt sammanhang blir frågan om de sociala förutsättningarnaavgörande. Kan vi verkligen räkna med en värld som decennium efter decenniumförmår hanlera snabbi växande mängder högaktivt avfall? Kan vi vara säkra påalt plutonium inle kommer på avvägar och ulnylfias för tillverkning avatombomber? Del är frågor som inle helt gär alt besvara. Jag begär ingaomöjliga svar, men del hör lill det som man är skyldig all väga in i densamlade bilden. Omen del år kan det också bli problem med kapaciteten för såväl anrikning somupparbetning av högaktivt avfall. De alll slarkare säkerhetskraven påverkardessulom kärnkraftens ekonomi. Del blir inle möjligt ens efter några årsinkörningstid att fä sä hög kapacilel som man har räknat med. Delär nu ganska tydligt, sedan näringsutskotlet avgivit sill betänkande, altsocialdemokrater och moderater vill lyfta på bonnnen för en snabb utbyggnad avkärnkraften där de 13 aggregalen bara blireti försia sleg. Den linje som dessapartier har iniagii i utskottet innebär all man ocksä skall pröva ytterligareell aggregat i . Sannidigt konstaterar en av de socialdemokrater, somhar deltagit i behandlingen i ulskottet, i en tidningsinlervju att della skallinte inkriikia på de ivå ytterligare aggregaten i Forsmark. kan intebetyda annal än au socialdemokrater och moderaier därmed acceplerar au del kanbli 14 aggregat. Nuhade vi en debatt om detta . De som var närvarande kunde höra hurnäringsulskollels ordförande svarade: Tja. del iir nog inte så. Vad var delRelling sade? Han iir väl bortglömd vid det här laget. Men vi har alllsä fållen nytt kärnord i debaiten : Tja. sade näringsutskotlels ordförande, när13 i praktiken blev 14. Vi säger lill alla de allvarligt kiinnandemänniskor som upplever kiirn-kraftsfrägan som mycket svår: Du har rält att fålid all tänka. Vi skall alla ge oss lid au samla mer erfarenhet och se vilkatekniska förbäiiringar som kan komma fram. Låt oss inte rusa pä ulan stanna nu\'id de elva kärnkraftverk som har beslutat. Del är den realistiskalinjen i kiirnkraftslVågan. Den slår sig hell de år vi nu skall överblicka,och den ökar handlingsfriheten för framtiden. Medden linjen riskerar man inte alt tvingas lill en drastisk omställning som slårpä vanliga människors levnadsvillkor och som kan innebära ransoneringar ochkvoteringar. Medden linjen binder man sig inle heller för någon ensidig satsning påkärnkraften. Industriministerngjorde i sitt inlägg en genomgång av de olika diskussionspunkterna ikärnkraftsfrågan. Det lät noga genomtänkt, men jag kan inte inse alt det varhela sanningen som kom fram. Induslriminislern talade om de svenskaurantillgängarna, men han glömmer au nämna att om vi skall ta dem i bruk föratt direkt öka den inhemska bränsleförsöfiningen, mäste vi ocksä bygga enanrikningsanläggning. Det blir inte bara en myckel dyr anläggning utan del blirocksä en anläggning med nya beiydande säkerhetsproblem. Sedankom industriministern in på frågan om avfallet. Där gick han förbi ell av deallra mest centrala problemen: hur den kommande loiala industriella kapacitetenpå upparbeiningssidan skall se ut. Vi har inga möjligheler nu i allupparbeta det använda bränslet. En sådan anläggning blir ocksä den både dyrbaroch tämligen riskabel. Det har ju visal sig - del vet industriministern säkertfrån sina resor - att i de länder där man har erfarenhet av sådana anläggningarfinns det siora tekniska problem förenade jusl med drifl i den stora skalan. ex. har Windscaleanläggningen slåll stilla långa lider för reparationer ochtillbyggnader. IUSA har, efter vad man har berättat för mig. tre försök gjorts av privalakonsoriierall bygga sädana här anläggningar. Den förslå, i , fickSlängas 1972 därför all den inie längre fungerade och därför au den medfördesäkerhelsproblem som man inle behärskade. Den andra, som byggdes nära ,övergavs när den hade koslal 64 mifioner dollar, eftersom den blev vad man kankalla en leknologisk flop. Del Iredje verkel är nu under uppförande men är inlesiorl nog all ta hand om det utbrända bränslet ens från . Inomden Europeiska gemenskapen har man ju klart signalerat att man är bekymrad överläget. I en rappori från kommissionen konstateras all redan om fem är kominerdel all råda brist pä upparbeiningskapaciiei. Del får självfallet följderockså för . Industriminislernvar myckel optimistisk belräffande kärnkraftens ekonomi. Jag kan inle finnaannal än att han följde cenirala driftledningens bedömningar. Men inle kan manvara så nöjd som industriministern. Erfarenheter jusl i visar ju att delfinns en tveksamhet jusl om kärnkraftens Ibrisalta ekonomi. Del lar sig uttrycki att de som saisar på lönsamhet inle längre vill vara med om en sådanutbyggnad av kärnkraften som man har planerat. Nej, hiir fär man nog varalitet försiktigare i sina beräkningar. Omjag fattade induslriminislern räll, sade han slutligen och sam-nianfatlningsvisau säkerheten för kiirnkraften är hell benvaaande. Energihushållningen,m. Energihushållningen, m. m. är väländå litet förvånande att induslriminislern gör en så total och villkorslösbekännelse lill den nuvarande reaktorsäkerheien. Den rimmar ju illa niedregeringens egen hållning. Regeringen har trots alll tills vidare prutat nedantalel till 13 i del svenska kärnkraftsprogrammel innan den visste om vadnäringsutskotlet skulle göra. Varför har man gjort den här nedprulningen om maninte känner en stigande tveksamhet inför kärnkraftens fördelar och risker? Detär väl mycket ärligare att erkänna alt man är tveksam. Det finns en annan huvudfråga, där vi från folkpariiel hargjort klart all man måsle driva en beslämd och hård linje. Det gäller juslkravel pä god hushållning. säg man energiproduktionen bara som en föfid avalla de krav som radade upp sig - just pä behov av energi. Försl skulle manbestämma sig för vad man ville ha för industriproduktion, hur mycket bostäderman ville bygga, hur mycket viigar som behövdes - och sedan var det bara atträkna fram den mängd energi som behövdes för all klara del och så produceraden. Men den liden mäsle definitivt vara förbi. kan ingen -inle industriföretag, inte bosladsproducenler, inle riksdag och regering - undvikaalt redan från starten bedöma verkningarna för energiåtgång av den ena ellerandra åtgärden. Del är glädjande all man nu gör sädana bedömningar. Sparlinjcn måste ligga i bollen på varie framsyntenergipolitik. Det fick vi länge säga ensamma. har utvecklingen gett ossrält, och de flesta håller med i ord. Men vad man inte hell lär fram är då altsparlinjen är den enda mifiövänliga linjen, all kärnkraft, vattenkraft, olja.kol. alla påverkar miljön negativt. Bara när vi hushällar slipper vi en del avde miljöverkningarna. Inte heller kommer det fram att sparlinjen är den mcslekonomiska linjen. Sä sent som i lämnade Vaiienkill en kalkyl lillnnansdepariemeniei för all användas i den nya långiidsulredningen som skallläggas fram . Den visar att kraftindusiri måste investera 26.4mifiarder kr. för all klara elförsöfiningenefler riktlinjerna i regeringens energiproposition -räknat priseroch löner. Sådana viikliga invesieringar måsle ju begränsa utrymmei för andraindustriinvesteringar. Sparlinjen ökar vår handlingsfrihel för framtiden. Det ärdess tredje, och kanske allra viktigaste, förfiänst. Man kan la det försiktigtoch behöver inie salsa på lika väldiga tekniska system. När förbrukningen ökari långsam takt blir också marginella lillskoli av nya energikällor, som 1. ex.vindkraft och soluppvärmning av bosiiitler, av ston värde. Det är därför ökningen av energiförbrukningen måstepressas ned. så all vi så sniåningom kan ligga på oförändrad nivå. Del skallinic lorviixlas med lalel om en nolltillväxt i hela ekonomin. Tviirtom: iekonomin totalt behöver vi en fortsatt lillväxi. och den är möjlig med enminskad för-brukiiing av energi. Med del sker inte av sig självt, ulan delfordras Slor och oavbrutenuppfinningsrikedom. Del är dåvi måste fä fram de energisnålare processerna, denya maskinerna och isolera gamla, dragiga hus. Då behövs energiskatter somriktar räll. Ännu har vi inle hittat fram lill den rälla modellen. Del behövsnya taxor och individuell debitering av avgifter, som slår på slösarna ochgynnar spararna. Del behövs Slora insalser för all la vara på motnyckskraft ochspillvärme inom induslrin. De som röstade nej sä sent som här ikammaren lill de förslag som enhälligl kommer all las jusl i fråga om ellbällre utnytfiande av motlryckskraften skulle jag vilja se en liten bil in isjälen. Jag undrar vad del är som hänt hos dem lill maj. velalla plötsligt all ångan skall in i turbinen och inle gå upp i rök genoinskorstenarna. Men del fanns lika klara och lydliga belägg för detia i decembersom det finns . Dethar här också förts en debatl, herr lalman. om huruvida de härdare kraven påhushållning måste leda lill en byräkratisering och en ulveckling mot planhushållning.Del är en linje som vi liberaler inte kan accepiera. Istället för all den goda hushållningen skall leda lill en försielnadplanhushållning vill vi all den skall ske inom ramen öppet samhälle - ennärdemokrali - som ger plals ät de frill arbelande forskarna, de varnandeföregångarna och de fristående grupperna. Del är viktigt inte minsl för all viskall fä elt samhälle som klarar kraven på förändringar. Det är ju inieVattenfall som gåll i spetsen för all hindra en skövling av våra sislaoutbyggda älvar; inte industridepariemeniei som fullt av iver grävt fram allafakla om kärnkraftens risker; inte Myndigheissverige som visat på de nyaviigarna, ulan del är i sjiilva verkel ofta jusl de fristående grupperna. sammanhanget skulle jag vilja vela hur del förhåller sig med statensvalienfallsverks beslul all ensidigt siödja upplysningen - för all inle sägapropagandan - frän en sida i kärnkraflsfrågan. Industridepartementet sade ju ifiol nej lill en begäran frän om ett mindre bidrag för au ge ulAmory Lovins skrift Vår energiförsörining, men har man enligt uppgifter lilloffeniligheien i slällei givit . för inköp av 50 000 exemplar av enskrift, som pläderar för kärnkraft och som distribueras huvudsakligen medfiänsteposi. Del finnsju svenska verk som har som direkt uppgifl all gå ut ochinformera aktivt oni sin verksamhet. Del gäller främst SIDA ochbisiändspoliiiken. Men jag skulle vilja veta om har fäni uppdrag frän regeringen all akiivi verka för den ena sidans uppfallning ikärnkraftsfrågan. Finns del sådana direktiv från regeringen, borde riksdagenockså ha räll all få reda pä del. Delgår all skapa etl sparsamhälle inom ramen fören marknadsekonomi. Om deulnylfias räll klarar marknadsmekanismerna omställningen myckel smidigare änmed några plankommissariers hjälp. Ett energisnålt sanihiille behöver på intetsäll vara etl stillastående samhälle. Del kan tvärtom innebära en väldigulmaning och stimulans lill uppfinnare och förelagare. somjag givil exempel på.Jusl när industriväriden måste växla Energihushållningen,m. Energihushållningen, m. m. kurs motframliden behöver den mer än någonsin den påhillighet och initiativkraft somfinns i en liberal ekonomi. Marknadskrafterna siktar bara lill lönsamhet, sägeren del anklagande. Visst, men vad som är lönsamt kan vi genom politiska beslulpåverka. Får vi en räll inriktad skall på energi, verkar marknadskrafterna förden goda hushållningen. Dä böriar ingenjörer, tekniker, småföretagare ochuppfinnare au på allvar fundera över vad som kan göras för all hushålla. Det ärdä som de många nya patenten, prototyperna och serierna böfiar komma. I en planhushållning förenas producentintressena ochinifiöintressena under en och samma hall. Del leder i praktiken lätt lill allstaten blir kommersiell och inle. som i teorin, lill all förelagen blirsociala. Jag lycker all vi också i måste vara vaksamma mottecknen på en sammanblandning mellan de politiska och de kommersiella intressena.När t. ex. regeringens främste energipoliiiske rådgivare ärstyrelseordförande i , i och i är delfråga om en alldeles för stor maktkoncentration. Det är då inie fråga omhuruvida det är en duktig och trevlig person ulan om all del är fel i princip. Öppenhet, insyn och kontroll är nyckelord fören liberal energipolitik.Del är därför som vi vill säga ifrän även när personer som man enskilt kan hysarespekt för får en alllför slor makt och myndighet sig tillagda. Företrädarnaför näringsutskotlet, bäde dess ordförande och andra, berättade här om hurutmärkt man hade kunnai belysa denna komplicerade materia i utskottet genoiningäende utfrågningar av de mest skilda experter. Man var stolt över att dethade skett inom ram. Men hur myckel bällre skulle del inle ha varil,om vi alla hade haft möjlighet all föfia delta genom tidningar, press ochradio, om inle motståndet mot de offentliga ulskollsulfrågningarna vore säförbenat och siell bland majoriteten i denna kammare ulan man verkligen hadeaccepterat au det är rimligi och rikligl att den svenska allmänheten har sammaräll lill fakla som vi har som riksdagsmän inför del ögonblick när vi skalltrycka på knapparna. Vi behöver de offentliga utskotlsutfrägningarna. Vibehöver en fristående bedönining av de energipolitiska verkningarna avindustrisals-ningar innan regeringen blandar ihop alla bedömningar i en endakompott. Vi behöver en bältre insyn i den slalliga företagspolitiken päoljeoinrådet. Vi behöver aktuella och alternativa energiprognoser. Jag villhylla , som på egen hand och med knappa medel har kunnai taförsta steget lill del frislående energiforskningsinsiilul som del varitomöjligt att få majorilel för här i . Till sisl, herr talman! Om något bör energidebatten halärt oss alt del inte är beslutsfattare i departement och verk som gär i tätenför den mest aktiva miljödebatten. De är kanske föririiffliga och duktigamänniskor som kan sill jobb, men de är inle de ivrigaste all driva framförändringar när kursen har lagts snett. Den slutsats vi drar frän liberalt hällär all. god hushållning i eu miljörikiigi sanihiille inte bör bygga påloppstyrning, ulan pä niirdemokraii. i (vpk): Lål mig böria med all ta upp ell påslående som industriminislernfällde här par limmar sedan. Han påstod i polemik mot iMalmö all olika socialistiska länder stod i kö hos för att fåmöjligheter all bygga ut sin kärnkraft. Jagtror inle det kan bli någon särskilt lång kö, eftersom del är en mycketbegränsad utbyggnad i dessa länder det handlar om. Lålmig bara la ett exempel. Vi kan la som ju regeringen och inte minstindusiriininisiern har goda kontakter med. I planerar man att bygga eltkärnkraftverk - i studiesyfte - därför all man anser all så mänga problemfortfarande är olösta. Jag tror all regeringen säkert kan fä de uppgifternabekräftade i samband med Giereks besök här i . Detär ändå så att man även i socialistiska länder böriar tveka inför all salsa påkärnkraft. Ändå har man där bällre förutsättningar alt bemästra olika problemsom sammanhänger med della. Oavsellhur man släller sig till frågan i , handlar del nu om svenskafolkels inställning lill kärnkraften. Den slarka opinionen i vårt land mot enfortsatt kärnkraflsulbyggnad kan ju regeringen aldrig komma ifrän genom att flylill ullandel, vare sig del blir västerut eller ösierui. Fädiskussioner har engagerat det svenska folkel som kärnkraftsde-balien.Majoriteten av svenska folkel iir motslåndare till kiirnkraften -senastbekräftat i opinionsundersökningar som publicerades i gär - och delta efter allpress, studieförbund, poliliska partier och andra intensivt har diskuteratdenna fråga. Den logiska fortsättningen skulle vara all en folkomröstninggenomfördes om den fortsatta utbyggnaden och att svenska folket därigenom änmera skulle fä påverka de beslul som nu skall falla. Vårl förslag omfolkomröstning har skjutits i bakgrunden trots all del i andra länder, somÖsterrike, bl. a. ställts av socialdemokraterna. Varförfolkomröstning'' Därför all avgörandet är en polilisk fråga och inie enteknisk. Därför all experterna är oeniga och svårtolkade. Därför au ävenförsiktig forisällning på den inslagna vägen leder till bindningar förframliden. Därför all en stark folkopinion kan tvinga alt lillräckligaekonomiska och vetenskapliga resurser säiis in för au på ell bällre siill lösaenergifrågorna. Regeringensäger sig vara försiktig men bäddar för kiirnkraftsenergin som lösningen päkommande energiproblem. De tusentals miljoner som regeringen redan direkt ochindirekt satsat på kärnkraftsencrgin iir ylleriigare bindemedel och blir ullargument för au fonsiiua på en viig som kan visa sig vara ödesdiger för svenskaförhållanden. Heladebatten kring energi-., resurs- och miljöfrågor har inicnsificrais sedanmillen på 1960-lalel. Tidsmässigt sammankiller del med en period däkapitalismen i gått in i en ny fas av sin ulveckling med nya ochlångsiktiga problem. Energihushållningen,m. Energihushållningen, m. m. Energidebaiien i har tilltagit i samband med nu lekniski lillgängliga formen av kärnkraft böriai las i bruk. Den s, k,oljekrisen gav extra näring ål denna debali. All deballen har varil och ärnyiiig, så liinge den häller sig pä en saklig grund, erkänns också avklara anhängare i.ill kärnkraft. Samiliga riksdagspartier har genoinförl breda studie- ochdiskussions-kampanjer i energifrågan med särskild inriktning pä problemen kringkärnkraften. Ur den kampanj som kommunisterna genomförl har detframgäll all en stor majoritet av partiets medlemmar och väljare är kritiker aveller klara motståndare lill vidare utbyggnad av den nu lillgängliga formen avkärnkraft. , som hölls i maj.åierspeglade denna opinion.Eftersom partiledningen redan tidigare inlagil en kiiiisk hållning lillkärnkraften blev del inle nägon omställning av partiets poliiik utan bara enytterligare precisering av denna kriiiska hållning. Vilka sakliga skäl ligger dä bakom medlemmarnas ställningstagandeoch kongressens beslut i den här frågan? Dessa sakskäl har vi utförligtredovisat i vår motion i anledning av regeringens energipolitiska proposition.Jagskall diirför i delta sammanhang bara ange några huvudskäl. Vär långsikliga och principiella syn är alt del inle gärall lösa energi-och resursfrågorna inom kapitalismens ram. Alll flera böfiar ifrågasälla om kapitalistisk tillväxtverkligen är delsamma som höjd levnadsstandard för folkets flertal och ökadsocial nyiia. Nalurliglvis är inte del här problemel begränsat lill all iförsta hand giilla mäining av naiionalinkomsl och av andra värden ulan framföralll en fråga om kamp för alt andra värderingar skall bestämma samhällsutvecklingen.Folknerlalel måsle tillkämpa sig förbättrad standard genom au fördjupakvaliteten på varor och fiänsier. Varor skall inle framsiällas därför all deger profil ål kapitalistiska förelag ulan därför alt de lillgodosermänniskornas behov. Denna vår principiella insiällning hindrar nalurliglvisinte au vi ändå släller förslag inom ramen för del ännu rådande ekonomiskasystemet. Del är nämligen nödvändigi all redan nu la de första stegen iriktning mol en planerad hushållning. All dessa första steg inte synes fä platsinom den nuvarande s. k. biandekonomins ram bör i första hand vara en fråga förregeringspartiei all begrunda. Som vi ser del mäste de försia stegen las ,och den inslagna vägen leder, om stegen las och riktningen hålles, över till ensocialistisk planhushållning - den enda hushällnings-forin soni långsikiigi kanlösa energi- och resursfrågorna i folkflerialeis intresse och samiidigi tasolidarisk hänsyn lill de fatliga folkens siiualion pä della område. Kampen måste redan nu las upp mot den slit- ochslängideologi som odlas i vinstens inlresse och som uttrycks av denkapitalistiska pryl-och skräpproduklionen. 1 den pågående energidebaiien är della en viiseniligsynpunki. Produktion och dislribulion av energi är lika litet som produkiionoch dis- tribution av andranylligheler någon företrädesvis teknisk fräga. Del är i stället i grunden ensamhällelig, dvs. Produktionen sker alltid under bestämdasociala förutsättningar, vilka i hög grad är bestämmande ocksä förkonsekvenserna av en viss använd vetenskap och teknik. Vänsterpartietkommunisterna går emot vidare utbyggnad av kärnkraft i dess nuvarande form.