prot · FZ09125 · 1975-12-31 00:00:00 — Principielll har regeringen ochregeringspartiet den uppfattningen all samhällel inle kan dra sig undan atlockså la pä sig del ekonomiska ansvaret för företag och att driva företag därdet visar sig att vi av sysselsättningskäl måste göra det - -, därvi med hänsyn till krisproblemen i en del av de privala förelagen har anledningatt gå in för atl skydda ulkomslmöjlighderna för ålskilliga lusental människoroch stora ekonomiska värden - varven - och där vi av annan anledning börbedriva slallig verksamhei. All driva slalliga förelag är därför inle någolsjälvändamål, ulan del är uppgifter med myckel bestämd inriklning som svararmol medborgarnas önskemål. Parallelllmed del ligger också all vi bör göra etl åtagande i fråga om utvecklingsarbetet.Vi kan inte eller har inle räll att hell överiämna lill privala förelag atlbedriva sådant arbele. Jag är den försie alt erkänna all här har det i långasiycken gått snett, men jag bestrider att en del av de produkler som man är iarbete med inte är av värde och utomordentlig betydelse. Alla de som harsysslat med de här uppgifterna -i Utvecklingsaktiebolagel, i deproduktionsföretag som arbetar med produkterna - har inle utfört ettmeningslöst arbele, vilkel det kan uppfattas som när man lyssnar lill denkrilik som har framförts mol alt staten över huvud tagel har ägnat sig ät denhär verksamheien. Stansaab, som tillhör väridens främsta förelag inom sittområde, arbetar med produkter som ursprungligen kommil fram inomUtvecklingsaktiebolagel. Carbox tillmäts också utomordentlig betydelse -jagskulle kunna räkna upp en rad förelag och de produkler som de är sysselsattamed. Vihar å andra sidan alt uppmärksamma och ta hänsyn till atl i produktionsföretagenhar del gått snett. Det har vi kritiserat, men vi har då anledning all ocksåsöka dra lärdom av den utveckling som vi har bakom oss och i konstruktiv krilikdiskutera hur vi skall lägga upp verksamheten för framtiden för all om möjligtundvika atl komma i etl sådant läge som vi nu har befunnit oss i. Jag lyckerall också oppositionen skulle ha ett intresse av att medverka i en sådan debattoch ta del ansvar som är ägarens. Man frågar: Varför skallInvesteringsbanken och Statsförelag ha peng- ar'' Del är ju en gemensamkassa. Läl Slalsförelag och Invesleringsbanken betala. Menskall vi då ställa dessa förelag i en sådan situation alt vi försämrar derasmöjligheter i det ordinära arbetet? Delär rikligl alt vi diskuterade med Invesleringsbanken om dessmedverkan för att lösa ett krisproblem som vi då befann oss i. Vi kan aldriglämna sådana garantier som all säga atl ni får tillbaka pengarna. Men vi kansäga att vi är beredda att gå till och begära medel som ger oss möjlighetatt soulagera Invesleringsbanken för dess medverkan . Jaglycker det är rimligt atl ägaren också för larpä sig det ansvaret. Om man nu genom all låla bli att beslula om medel lillSlalsförelag och Investeringsbanken uppnår syftel atl kritiseraindustriministern eller regeringen, sä tycker jag det är dåligt caniouflage.Man undviker den reella diskussionen om vad ägaren i sammanhanget bör ta päsig, den ägare som ändock startat Svenska Utvecklingsaktiebolagel och dessverksamhet. Ägaren skall ju också nogsamt pröva hur man skall rekonstrueraverksamheien och ge förutsättningar för framtiden. Såsom planen ligger iproposilionen och i näringsulskottets belänkande tror jag att Utvecklingsaktiebolagetoch de företag som ingått i gruppen och flyttas över till andra huvudmänkommer att ha en rejäl chans att ulvecklas för framtiden och ocksåge återbäring på det kapital som vi har satsat. SvenskaUtvecklingsaktiebolagel, m. m. Underdetta anförande överlog herr andre vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Hert REGNÉLL (m): Industriministern började sitt anförande med atl kommentera villkorenför de anställda. Det var glädjande, för det uppfattar vi väl alla här ikammaren som ell ytterst väsentligl inslag i den problematik vi nu brottasmed. Vifick höra alt industriministern inle haft lillfälle all ta del av de handlingarsom de anställdas organisationer sänt över. I det läget är del kanske intekorrekt all här hämta sin argumentering ur dessa handlingar. För min delinskränker jag mig lill förhoppningen - som hos mig är en förvissning - altindustriministern med intresse kommer alt la del av de synpunkier som framförtsfrån de anställdas sida. Jagknyter i stället an till en annan sak som togs upp av industriministern,nämligen atl man borde fä till stånd etl principiellt resonemang om vilkenskyldighet staten har atl bedriva forskning och utvecklingsarbete genom någotav sina organ och hur detta organisatoriskt skall . Ddär nalurliglvis en mycket viktig sak. Jag vill säga delsamma som jag tillät migsäga om personalen, att vi väl alla är medvetna om all vi här hanterarvikliga problem. Vissa gemensamma inlressen för SvenskaUtvecklingsaktiebolagel, m. m. Iblkhushållet måsletillgodoses genom forskning och utvecklingsarbete, och det kan vara rimligt ivissa situationer all sådanl bedrivs i slallig regi. Altsäga atl den hittillsvarande uppläggningen inte har varit lyckad är väl närmaslell underslatemenl. Del har varit en symbios av forskning, driven i vissa fallav erkänt skickliga forskare, och kommersiella inlressen, drivna i vissasammanhang av numera erkänt inkompetenta företagsledare. Del är risk atl mannår samma resullat om man går vidare på denna linje. Jag kommer själv frän enuniversitetsstad, och där hör man ibland all forskare ullalar sig med storskepsis mol vad de kallar "del forskande ämbetsverket". Med dellamenar man en symbios, ett samliv, mer eller mindre påtvingat, mellan forskaremed deras arbdsstil och deras målsättning och ämbetsmän med deras arbetssättoch deras målsättning, som ibland i negaiiva termer kan kallas för byråkrati. Jagvel inle om slalsrådel och regeringen i övrigl har haft lillfälle atlla del av del anförande som Lunds universitets rektor höll vidsludentuppvaklningen . Del låler ju som om del vore ell glattlillfälle, men jag vill försäkra all de synpunkter som där framfördes pä den"hämmande hand" som lagts över den fria forskningen genom en alllförlångt gängen byråkratisering inle var några glädjande besked. Noghar man väl lärt sig under livets gång all det är bra atl vela var man slår,vad en sak kostar och vad en sak avkastar. Del är del man lydligen inle harvelat i industridepartementet. Det ger anledning till det påstående som jagframförde , atl man för statligt forsknings-och utvecklingsarbete bör sökanya former. Den nuvarande formen är strängt taget en gammal bekant inom svenskförvallning - man avsätter vissa kommersiellt vägbara nyllighder som ersättningför dt arbete. Vi hade del i form av förläningar när de höga militärerna och dehöga ämbetsmännen i viss utsträckning fick la över kronans gods och egendomar,antingen som sin egen egendom för mer eller mindre evärdlig lid -del har sombekanl avskaffats för fierlald av dessa fideikommissarier och andra - eller förden lid som förrnänslagarna fullgjorde en viss pres-lation som krävdes av dem.Systemet gick ju sedan ned lill soldattorp m. m. Det har man också funnit skälau avveckla. Jag tror inte man skulle finna del lyckligt all gå vidare på dennaväg - all avsälla vissa kommersiella värden för att finansiera deicke-kommersiella inlressen som man vill främja. Nå,della har skett, och man går faktiskt vidare på den vägen genomuppläggningen all Statsföretag skulle ta över Utvecklingsaktiebolagel med endel av dess dotterföretag. Man har protesterat från Statsföretags sida - delvel vi - genom all man säger all här kommer in en rad fördag med mer ellermindre underiig målsättning och en målsätlning som i slort sell inle allspassar inom Statsföretags ram. Nej,lål oss få det dithän alt den forskning, som lämpligen bedrivs genom staten,redovisas i fråga om sina kostnader och, om dessa kost- nåder ter sig rimliga, fårläckning direki genom anslag. Dä skulle man fä en helt annan uppfallning om vaddella kostar och vilken nytta del gör än vad man f n. får. Låt då också derörelsedrivande företag, som finns i slallig regi och som eventuellt kankomma all vidareutvecklas i statlig regi, vara vanliga företag som känneransvar för sina anslällda - som lyckligtvis i stort sell den privala seklornsförelag gör -, som söker uppnå bästa möjliga drifisresultal, som sparar påknappa resurser och som försöker förvalla dem på bästa möjliga sätt. Då skulleman slippa della skjulande fram och lillbaka från företag med goda resultattill förelag med sämre resullat eller renl av dåliga resullat, som i allrahögsta grad försvårar insynen från deras sida som har del yllersla ansvaret.Jag har tillåtit mig förul all klaga på - och den meningsriklning jag tillhörhar i andra sammanhang gjort delsamma - dessa koncernbidrag som skjuls fram ochlillbaka. Om ell antal svaga förelag införlivas med Slatsförelagsgruppen kanskedessa i fortsällningen kommer all existera på koncernbidrag från Tobaksbolaget,eller vad det nu kan vara fråga om. Dels är detla lill bekymmer och en vissförargelse för dem som lämnar ifrån sig av sina genererade resullat, som deskulle vilja själva förfoga över i mer närliggande verksamhei, dels - jagupprepar del -försvårar del insynen för deras del som har det slutgiltigaansvaret. Förall summera: Det skulle vara en nåd all stilla bedja om att man lugnt och klartredovisade vad statliga forskningskosinader uppgår till för belopp och försöktetala om vilka nylligheter som på sikl kommer fram av dessa insatser, Jag villframhålla atl sådant i många fall kommer fram först på sikl! Låloss la etl exempel pä hur olika bedömningarna kan vara. Industriministernlalade om Carbox och vilka framlidsförhoppningar som ligger i del företaget.Eftersom affären väl i stort sell är uppgjord föreställer jag mig altindustriministern vet vilka poster det är fråga om - å ena sidan vilketbetalningsansvar för redan konstaterade förluster som köparen skulle la päsig, å andra sidan vad köparen presterar i form av betalning till den nuvarandeägaren. Dä vet också industriminstern all del blir en synnerligen smal marginalsom kommer fram däremellan. Och den marginalen måste rimligen vara vad manvärderar de gjorda forskningsresultaten till - en diskontering av delframlida värdet av dem. Jaggissar all herr talmannen - talmannen har hunnit växla medan jag slån här ilalarslolen ganska länge - är angelägen om atl vi inle skall blir förmångordiga. Bara en lilen sak lill. menade all del förelåg ettmolsalsförhällande mellan å ena sidan ell yllrande av ,som närmast var etl citat ur proposilionen och tidigare uttalanden frånindustriministern om hur valhänt SUAB skötts, och ä andra sidan del goda betygsom det samlade utskottet avger belräffande vad som sker i SvenskaUtvecklingsaktiebolagel. Någon sådan motsats föreligger faktiskt inte. Denegativa beskeden hänför sig lill en lid som är, hoppas vi, historisk. Svenska Utvecklingsaktiebolagel, m. m. SvenskaUtvecklingsaktiebolagel, m. m. sig till den verksamheisom bedrivs nu av en erfaren och omdömesgill man. som lidigare har visat provpä dessa egenskaper när han varit ledare för och där fått frameffektiv organisation, god hushållning och goda resullat. DirektörOlof var i utskottet - jag tror alt jag säger rätt -och lämnade oss besked om den avvecklingsplan som föreligger. Del gjorde ivarie fall på mig ell slarki inlryck och ledde lill all jag oförbehällsamlkunde anslula mig lill de posiiiva omdömena orn vad som under hans ledning skeroch sorn vi skall hoppas ger goda resultat. Jag menar personligen atl denmålsättningen ligger myckel nära den målsätlning som vi moderater pläderar föri år och som vi pläderade för också . Hade vi fått gehör för vårasynpunkter skulle avvecklingen ha kunnat gå väsentligt mindre smärtsamt än dennu gör. Jag vill i likhet med ta upp personalens syn pä hurrekonstruklionsgruppen.har arbetat. Jag tror alt industriministern känner lillde här uttalandena rätt väl, eftersom materialet är baserat på den uppvaktningsom ägde rum för statsrådet. Men vi kanske kan fä återkomma till en del av desynpunkier som framförts sedan har fått la del av materialet idess helhel. Vadsom är väsentligt atl säga redan nu är alt det uppenbarligen föreligger enviss oenighet om vad som kan vara det bästa för Samefa. Man skall komma ihågalt personalen tar till orda mot bakgrund av atl förelaget har haft rättstorvulna planer både i fråga om investeringar och i fråga om anställande av nypersonal. nyanställdes vid Samefa faktiskt inte mindre än 82personer. Den sista kom enligt uppgift så sent som . Man harockså i ett tidigare, f ö. ganska närbeläget skede utlovat en fördubbling avpersonalen . Det är alllsä mol den bakgrunden som personalen nureagerar, och det lycker jag är värl alt påpeka. Jagvill vidare något dokumentera anledningen till min lilel kritiska inställning,sä att inte påståendena kommer all hänga i luften. Jag skall lill prolokollelbe atl få läsa in etl par citat av vad de fackliga organisalionerna skrivit.Det första har följande lydelse: "Vidfiera tillfällen har facket under försäljningsförhandlingarna krävt all fä tadel av Telubs planer för SAMEFA via SU, men blivil nekade." På dt annal ställe skriverman; "Facketställde vissa fackligt rättmätiga krav på SU belräffande insyn i personal- ochekonomiplaneringen vid SAMEFA innan slutlig ställning kunde tas iförsäljningsfrågan. Någol uppfyllande av kraven eller svar från SU erhöll ickefacket." Jagskulle kunna peka pä ytterligare några sådana cilat, som tyder på all det finnsbrister av del slag som jag anförde i mitt första inlägg. Fårjag sedan, herr lalman, la upp en par andra frågor som industriministernnämnde i sitt anförande. Den första är huruvida ell statligt företag skall ha rätt attutnyttja pengar som anslår till STU och utvecklingsfonden förutvecklingsarbete. Ja, jag lycker alt det är helt självklart att de skall hasamma möjligheter som andra företag att ansöka om sådana medel. Men detväsentliga måste vara att man vid prövningen av dessa ansökningar går lill vägapå samma sätt som man gör när det gäller ansökningar från privata företag. Detfinns ju styrelser såväl för STU som för utvecklingsfonden, och de har enpraxis för fördelningen av de pengar som vi anslår för utvecklingsverksamhet.Då måste naturiiglvis den statliga företagssektorn lyda under samma dom somandra företagsenheter. Det är ett rimligl krav, och på den punkten har vi tycktatl det föreliggande förslagel är felaktigt. Vi har dock inte för vår delavvisat tanken att behov av dessa pengar skulle föreligga i SvenskaUtvecklingsaktiebolaget utan sagt, att de 3 miljoner som del gäller skalltillföras detta bolag direkt från Statsföretag. Vi skiljer oss alltså inle vadgäller resurstilldelningen utan endasl vad gäller principen om hur det skall gåtill. ha något utvecklingsarbete? Jagvar litet överraskad över all den frågan ställdes. I varje fall vad gällerfolkpartiet framgår del med stor tydlighet av både motion och reservalion attvi anser delta arbete vara viktigt. Man kan väl säga att en av de svagheter idet svenska näringslivet som är mesl uppenbara är all vi inte har denutveckling av produkler som vi skulle önska. Jag har i riksdagenstalarstol pekal på de mindre företagens svårigheter i del avseendet, men detlagäller nalurligtvis varje företag, oavsett företagels storlek och oavseiivilkel huvudmannaskap man har för verksamheien. Så vissl måste del finnasutvecklingsarbete inom den slalliga förelagsgruppen. Del är en självklarhet! Mennär man har sagt del måste del också vara rimligt atl väga risken för etlsådant arbete, dvs. bedöma hur stora kostnaderna kan vara, vilka miljöproblemen ny produkt som lanseras på marknaden kan medföra, vilka råvaror som går ätoch vad vi har för resurser på området. Det finns en rad sädana problem sommåste vägas emol del man får ul i form av en ny produkt som konsumenterna kannylliggöra sig. säger dä alt det inle har varit några specielltsensationella kostnader i Svenska Utvecklingsaktiebolagel, om man ser pä vaddel kostat atl la fram produkterna. Jag vel inte om man inte ändå måslebestrida riktigheten i del päståendel; del är nog en sangvinisk bedömning avRune alt säga så. En del av oss hörde redovisning inäringsulskottet. Jag tyckte all det av den med all tydlighet framgick alt deli Svenska Utvecklingsaktiebolagel förvisso finns duktiga innovatörer ochskickliga uppfinnare med god erfarenhet. Men vad han också mycket klart .sadevar att det icke fanns någon verkligt erfaren och handfast företagsekonom däroch atl del i exempelvis Samefa hade rullat i väg en del pengar på etl sätt somjag tror att varken eller jag skulle vilja påstå är bra. SvenskaUtvecklingsaktiebolaget, m. m. 6 protokoll 1975/76:125-126 SvenskaUtveck-hngsaktiebolaget, m. m. Hert iSlockholm (c): Del finns i den här debatten naturiiglvis många inslag som ärintressanta. Jag skall för min del inte la upp behovei av utvecklingsbolageller inte, och inte heller uiifrån den här debatten komma med någrageneraliseringar om slallig resp. privat företagsamhet. Jag vill i stället ägnamig åt och regeringens ansvar som ägar-representanler och vad deaktuella misslyckandena har lett lill för den berörda personalen. Jag tyckerdet finns anledning all ta delta pä myckel djupt allvar. Det har naturiiglvisockså konsekvenser för hur statlig företagsamhet belraktas i olika avseendennär det gäller alt hävda principer om anställningstrygghet ochföretagsdemokrati, som vi sä ofta lalar om, Molden bakgrunden skulle jag önska litet mer preciserade uttalanden avindustriministern, inte minst som svar på de krav som har framställts frånpersonalens sida i samband med uppvaktningar. Jag hänvisar till den senastframkomna skrivelsen, som jag lycker att personalen gjort rätt i alt skickalill . Vi bör känna lill också personalens synpunkter pä den härfrågan, och skrivelsen är i högsta grad moliverad mol bakgrund av denbesvikelse som man känner. alt gå in i skrivelsens detaljer - eftersomstatsrådet inte har läst den - nöjer jag mig i stället med att hänvisa till dentidigare gjorda uppvaktningen . Jagvill alltså i första hand ägna mig åt situationen för de anslällda i Samefa.Jag kan göra det mol bakgrund av att vi 18 som haft lillfälle alt delta iStatsförelags stämma där kunde konstalera - förutom i de handlingar som vi harframför oss - att Statsföretag ju inte har något ansvar för personalenföre överiålelsen när det gäller Svenska Utvecklingsaktiebolagel.Man övertar helt enkelt inga förpliktelser gentemot personalen, ulan manövertar del sanerade Utvecklingsaktiebolaget. Det är den första punklen. Denandra punkten gäller del köpeavtal som finns med Telub för Samefas del. Därheter del atl man om möjligt skall vidmakthålla sysselsättningen för 150personer i under tvä är. Det är alllså en klar reducering av den nubefintliga personalen, och del är en i tiden begränsad förpliktelse. Dentredje punklen återfinns i proposilionens text, när man konstaterar vad somhittills har hänt, nämligen all personalstyrkan i Samefa sedan senhösten 1975reducerats med ca 45 personer genom, som det brukar hela, naturlig avgång. Detär klart atl den siffran innehåller väldigt mycket besvikelse på del personligaplanet. Människor känner hell enkelt oirygg-hel, och därför slular de. Jagskulle kunna anknyta till ett annat fall i som har varitaktuellt för inte så länge sedan. Del gäller den avdelning av Sonab som harfunnits i . Det finns personal som har varit anställd både där och iSamefa, och del är begripligi om denna upplever all den blir orimligt hårtdrabbad av misslyckande inom den slalliga seklorn. Somnämnts här har 82 personer anställts , och en del av dem påmyckel sent stadium. Detär mot bakgrund av dessa fyra punkier som jag vill ta upp några frågor ianledning av vad de fackliga organisalionerna krävde redan vid uppvaktningen imars. Om jag har förstått sammanfattningen av den konlaklen med slalsrådelJohansson, sä var slalsrådel då positiv lill de krav som facket har ställt. Menden därefter senast ankomna skrivelsen visar att facket inte upplever att dessakrav har tillgodosetts i tillräcklig omfattning. De har tillgodosetts i mycketringa omfattning. Fördel förslå gäller del omplaceringsfrägan för dem som blir arbdslösa i den härregionen. Från sida brukar vi inte klaga så mycket över att viföriorar arbetsplatser eftersom vi har en stor och differentieradarbetsmarknad. Men delta är alltså, som jag har varit inne på tidigare, oerhörthårt drabbade anställda som har blivit rekryterade. Då är det rimligtatt ställa slörre krav pä arbetsgivaren i det här fallet när det gälleromplacering på orten än man kanske annars kan göra. Fördet andra är det fråga om hur länge de är garanterade anställning. I varie fallför mig är det i de handlingar som vi har all behandla oklart vilkenförpliktelse som här egentligen gäller från Samefa eller från någon annan somär beredd atl överta Samefas skyldigheter. Fördel tredje gäller det i vilken utsträckning man har använt av-gångsvederiag föratt stimulera fram en naturlig avgång - människor som är beredda alt sluta omde bara fär ekonomiskt bistånd i sammanhanget. Fördet fjärde gäller det statsrådets kommentar till varför de fackligaorganisalionerna inle har haft rimliga möjligheter att påverka det köpeavtalsom har slutils med Telub - för det har man uppenbariigen inte haft. Del ärfråga om ell krav som statsrådet har bejakat. Jagskulle gärna - och inte bara för min egen del utan i högsta grad för de berörda- vilja ha en kommentar på dessa fyra punkter från industriministern. SvenskaUtvecklingsaktiebolaget, m. m. Hert (); Frågan om likvidalionsbalansräkning är kanske inle så stor, men jagtror det är ostridigt att föregående är var läget sådant attlikvidationsbalansräkning borde upprättas. Man är ju inle tvungen enligtaktiebolagslagen all göra en likvidationsbalansräkning om man inte vill. Görman det inte innebär del bara all styrelsen slår personligt ekonomiskt ansvarigoch den risken kan ju styrelsen la, om man länker sig att nog kommerskattebetalarna alllid alt anslå pengar till det här. Huruvidanågra experter, efter del all hade gett 40 miljoner lillbolagei, lyckle all del kanske inle var någon anledning au upprällalikvidalionsbalansräkning vet jag inte. Jag har yttrat mig om 1975, och dåanser jag det osiridigt all en sådan borde ha upprättats eller åtminstone altstyrelsen, eflersom likvidationsbalansräkning inle SvenskaUtvecklingsaktiebolaget, m. m. upprättades, stodpersonligt ekonomiskt ansvarig. Industriministernsade all de reservalioner som innebar all man inle ville anslå pengar ål olikahåll för all läcka förlusterna i var någonsorls camouflage för all man ville komma ät regeringens näringspolitik. Ja,del behövs ingei camouflage pä den punkten, herr industriminister. Jag ärberedd all ofta och med väldigl hög rösl i valrörelsen upprepa atl deerfarenheter som vi haft av denna näringspolitik är inle sädana alt väljarnamed bevarat sinneslugn skulle kunna länka sig all se fram mol ell näringslivsocialiseral på det sätl som den socialdemokratiska poliliken innebär. Vihar också öppet sagt att detta utvecklingsbolag tror vi inle på -del har vi sagt, ända sedan del skulle startas . Del beror intepä all vi skulle vara motståndare till tanken att det behövs utveckling istatliga förelag. Jag skulle vara den förste atl kritisera lål mig säga Kabi,om man inte bedrev forskning där. Men jag har varit skeptisk lill tanken på etlsådant här utvecklingsbolag. Det har all göra med atl ell konglomerat som deltaär oerhört svårl att sköta - det visar all erfarenhet. Utveckling och forskningär också någonting som är väldigt svårl att klara. Försöker man slå ihop dessatvå saker kan man vara nästan bergsäker pä atl del blir stora svårigheter. Omman dessuiom nalkas den svåra uppgiften från en utgångspunkt som innebär sämycken retorik och sä myckel yvigt prat om all eftersom del här är samhälleligthar man speciella förutsättningar all klara uppgiften, så kommer det bergsäkertatt gå åt skogen - och del har del ju också gjort.