prot · FZ09117 · 1975-12-31 00:00:00 — Vidare beräknas medel för 7 tjänster som assistent förförstärkning av frivårdens kuraiiva verksamhet vid häkten och lokalanstaltersom ell led i strävandena lill ökad integrering mellan anstaltsvård ochfrivård. Allt delta är av stort värde, inte minst den ökade integreringenmellan anstallsvård och frivård. Det är av oerhörd vikt att ingen möda sparasnär det gäller atl förbereda och hjälpa den intagne vid övergången frånanstallsvård till frivård och vid övergången från frivård till ett liv i fullfrihet. I de sammanhangen finns det i de flesta fall behov av behandlings-ochstödåtgärder av betydande omfattning. Delär nödvändigt att i väntan på alt berörda samarbets- och ansvarsfördelningsfrågorfåll sin lösning förstärka frivårdens resurser såvitt gäller behandlings- ochstödåtgärder. Det är utomordentligt angelägel atl åtgärder i syfte att stödjade medmänniskor det här är fråga om vid övergången till ett liv i frihet intehindras av brist på ekonomiska resurser. Enligt ulskollel bör därför anslagetunder förevarande punkt räknas upp med , och jag yrkar bifall lillutskottels förslag och avslag på reservalionen 7. Belräffandeförslaget lill höjning av ersättningen lill lekmannaövervakare, som ocksåfanns med i partimotion, är del endast alt konstatera atl denåtgärden redan är under behandling i departementet och all vi snart får förslagpå den punkten. Sällanhar en förbättring av ersättningen för utfört arbele varit mer moliverad än idelta fall. De frivilliga övervakarna utför etl synnerligen ansvarsfullt ochkrävande arbele. och del är av slor vikt alt det till fri-vårdsverksamhelenknyts ell tillräckligt antal lämpliga personer. Det vore myckel all säga på denpunklen, men jag skall inle göra det . Även om den ifrågasatta höjningenendast är en anpassning till det allmänna löne- och kostnadsläget, är den ändåell uttryck för atl samhället sätter värde på det arbele som dessa övervakareutför. 1 avvaktan på resullalelav regeringens överväganden med anledning Nr 117 av promemorian och remissyttrandena över den nöjer sig ulskollel med Onsdagenden ' P "'' betona angelägenheten av atl en uppräkning avövervakarnas 5 mai 1976 ersällningsnabbi kommer lill slånd, och inle heller jag ställer något .-------------- yrkande påden här punklen uiöver del som ulskollel anfört. Anslag tillkriminal- I motion 716 yrkas bl. a. all hos regeringen anhållerom vården åtgärder för all genomföra jourverksamhet inomkriminalvårdens frivård. Vissa försök medjourverksamhel har gjorts, bl. a. i och , men enligt vadutskottet inhämtat har erfarenhelerna av försöken inle varit positiva. Vidförsök i , där frivårdstjänstemännen medverkat i den socialajourverksamheien, har däremot erfarenheterna varit enbart positiva, vilketutskottet hade möjlighet atl konstatera vid sill besök i för någon månadsedan. Fråganom all på lämpligt sätt åstadkomma vidgade möjligheter till kontakter mellanklienterna och frivårdstjänstemännen utanför den normala kontorstiden pockarpå en lösning och är också enligt vad utskottet inhämtat under övervägande inomkriminalvårdsstyrelsen. Frivårdens storsladsutredning sysslar även med fråganoch överväger bl. a. vissa former för medverkan av frivårdstjänstemännen i densociala jourverksamheten. Vidbedömningen av denna fråga måsle hänsyn tas lill all del klientel som anförtrosåt tjänslemannaövervakare framför alll utgörs av personer med ofta svär socialmissanpassning. Deras behov av stöd och hjälp uppkommer inte minst underkvällstid och vid , då skyddskonsulent-expediiionen är stängd. Och dessaproblem gäller inle bara storstäderna, som berörs av den omnämnda utredningen,ulan de finns runtom i landet. Det är därför angeläget alt en jourverksamhet istörre skala kommer till slånd, så all vårdverksamheten inle stannar upp dåexpeditionstiden är slut ulan kan fullföljas även pä icke kontorslid. Medhänvisning lill det senast anförda ber jag all få yrka bifall till reservationnr 9. 1 övrigt yrkar jag bifall till utskoliels förslag. FruKRISTENSSON (m) kort genmäle: Jag vill bara vitsorda det som i tidigare sadebelräffande ståndpunklstagandet lill reservalionen 6. Enligtulskoilsproiokollei har ni röstat för den reservationen, men sedan har nitydligen inte hafi någon kontakt med utskotlskansliel och lämnat in någonreservation eller diskuterat hur reservalionen skulle utformas, och del är välförklaringen till att ert namn inte återfinns där. I varje fall är del glädjandeall vi är fiera som står bakom synpunkterna i den reservalionen. HenWESTBERG i (fp) kort genmäle: Herr talman! Del är riktigt att jag inle har lämnat in någol förslag till reservation. Jag väntade all få se ett sådant förslag, för jag visste all del skulle komma. fick jag aldrig lillfälle lill det, vilket ledde 22 till atl mitt namn inle finns med i sammanhanget. i (vpk): Jag skall någol beröra de i jusliiieutskotiets belänkande nr 28behandlade vpk-reservalionerna, och jag skall göra det i den ordning deförekommer i belänkandet. 1motion 1074 har vi föreslagil en senare inlåsning av de inlagna påkriminalvårdsanstalterna. F. n. låses de in . Vi anserdenna tidiga inlåsning föga mänsklig, och den slår i strid med vad vi anservara en modern kriminalvård av . Del är en kränkandeomyndighetsförklaring all vuxna människor skiljs så starkt från livet utanförmurarna. Bland de inlagna väcker den tidiga inläsningen förbittring och starkopposition. Den rimmar illa med målsättningen för den modernakriminalvårdspolilik som man säger sig sträva efter. Deintagna får ingen större möjlighet att utöva någonting på sin fritid. Derasmöjligheter till meningsfulla sysselsättningar är starkt begränsade. Denintagne har ingen eller ringa möjlighet till samvaro med andra. Del är alltsåell liv som man inte med bästa vilja i världen kan säga vara humant ochmänniskovärdigt. Om inlåsningen i slällel skedde skulle den intagne fåbetydligt bättre möjligheter att påverka sin egen situation. En senareinlåsning skulle bäilre slå i överensstämmelse med ambitionen hos en modernkriminalvård. Ulskollsmajoritetenavstyrker med hänvisning bl. a. till alt en senare inläsning kostar mycketpengar. Huvudargumentet är alliså all del kostar för myckel. Jag tycker det ärlitet skrämmande, ja, t. o. m. en smula cyniskt all man hänvisar lill atl delinle finns pengar för att tillmötesgå kravei på senare inlåsning.Ulskolismajoriielen säger vidare - och åberopar då vadkriminalvårdsberedningen anförde - atl en senare inlåsning fick slå lillbakaför andra reformbehov. Andra reformbehov var enligt beredningen, vilketutskottet stöder sig på, bl. a. atl utrusta de intagnas bostadsrum medTV-apparater o. d. Tillåt mig bara ställa en stillsam fråga i detla sammanhang:Har de inlagna fåll vara med och ge sina synpunkier till känna om valet avdessa angelägna reformbehov, och vad blev i så fall resultatet? Jag tycker delär rimligl alt slälla den frågan, eflersom en stark opinion bland de intagnaönskar senare inlåsning. Ulskolismajoriielensäger visserligen alt satsningar på TV-apparater och sådant inle är ägnat attlösa problemel med senare inlåsning och bättre möjligheter lill aktivfritidsverksamhet. Man känner sig tydligen pressad av del mer och mer aktuellakravei från de intagnas sida. Man förordar en översyn genom departementetsförsorg och hoppas på all saken möjligen skall kunna bli föremål för förslagtill nästa . Det kan sägas vara etl framsteg frampressat underopinionens tryck. Delär tyvärr alltför vanligt atl man skjuter frågorna framför sig, åberopar vägenom uiredning för alt förhala liden, men därmed är ju inle de inlagna hjälpta.Följaktligen borde man från ulskoltsmajoriletens sida ha efterlyst liiei meraktiva insatser. Ser vi lill den ekonomiska sidan så är ju kostnaderna inlealltför avskräckande. Jag tror all del är väl använda pengar all salsa de ca 10milj. som del skulle kosta all ge dessa människor endrägligare tillvaro. Del är i varje fall inte myckel pengar, om man ställerbeloppet i relation lill vad exempelvis upprustningen av polisen har krävtunder senare år. 1motionen 1081 har och jag aktualiserat införandet avmarknadsmässiga löner vid samtliga kriminalvårdsansialier. Delta förslagföljer linjen om en humanare och människovärdigare kriminalvård. Del följerlinjen alt så långt det är möjligt skapa normala förhållanden på anstalterna.Förhållanden som inte i alltför stor utsträckning skiljer sig från livetutanför murarna är naturiiglvis att eftersträva. Det handlar ju omall de människor som av en eller annan anledning har hamnat bakom murarna endag skall komma tillbaka ut i samhällslivet, och då spelar enligt vår meningalla åtgärder som kan vara bra för återanpassningen en myckel stor roll.Utgångsläget för den som under en lid suttit intagen är ofta myckel dåligt.Åtgärder som kan hjälpa den intagne att återanpassa sig lill livet utanföranstalterna bör därför vidtagas. Föråteranpassning och för det allmänna välbefinnandet är det enligt vår meningviktigt att de intagna har arbele och sysselsättning. Det är ändå bättre om deintagna finner sitt arbete meningsfullt och all det ger ett ekonomiskt utbyte.Tyvärr måsle man säga att så inle är fallet f n. Den marknadsmässiga lönen förutfört arbete lyser med sin frånvaro - nu bortser jag från anstalterna iTillberga och . Vi tror all det är nödvändigt att tänka om i dettaavseende. Var och en kan gå till sig själv - om han eller hon inle får mer änen symbolisk betalning för sill arbele, förefaller det ganska meningslöst ochföga uppmuntrande. Mångaär de sanna berättelser ur det hårda livet som den intagne ställs inför vidfrigivning: inget arbele för det mesta, ingen_ bostad och inga ordnade socialaförhållanden. Än mindre är den frigivne stadd vid någon större kassa för allklara efter frigivningen. Införandet av marknadsmässigalöner skulle utan tvivel vara en åtgärd som dels stimulerar till en störrearbetsinsats, dels ger den intagne en möjlighet alt ordna upp sin ekonomiskasituation före frigivningen. Del skulle också säkert bidra lill att nedbringaanlalet återfall. Majoritetenhänvisar till all man inle har tillräcklig utvärdering av den verksamhet ochpraktik som äger rum i och . Vad som i delta fall äranmärkningsvärt är följande i utskottets skrivning: "Utvärderingen bör imotsats lill de begränsade undersökningar som gjort även omfatta deföretagsekonomiska och samhällsekonomiska aspekterna på verksamheten." Menarman verkligen att man skall lägga s. k. förelagsekonomiska aspekter på dettaproblem? Lät mig säga: Hör och häpna! På dessa utslagna människor, på deltaklientel, skall man alltså lägga företagsekonomiska aspekter. Om inteinförandet av marknadsmässig lön vid kriminalvårdsanstalterna ger krassekonomisk vinst skall man följaktligen avstå. Låt mig fråga: Hur stor skallprofitkvoten vara? Är utgångsläget att principen skall vara densamma som isamhället i övrigt, utanför murarna, dvs. högsta möjliga profit? Det skullevara intressant atl höra vad man avser skulle vara gällande. Härfordras en förklaring, värderade ulskoiisleda-möier. Vidaresäger man i utskottsbeiänkandet att det krävs alt den intagne, för alt bliantagen lill den försöksverksamhet som bedrivs i exempelvis , skallvara frisk, arbetsför och intresserad av all, som del heter, under aktivtsamarbete med personalen försöka ordna upp sin ekonomi inför frigivningen. Denintagne skall med andra ord ha särskilt goda egenskaper om han eller hon överhuvud tagel skall få åtnjuta förmånen atl komma in på Tillbergaanstallen. Detskall följaktligen vara fråga om en viss elit bland de inlagna. Dåmåste jag ställa frågan: Vad har detta med human kriminalvård all göra? Påvilka premisser kan man ställa sådana krav? Vad finns del för velenskapligavärderingar och ulgångspunkter som gör atl man kan slälla sådana krav påutslagna människor? Vilka gränser har man uppsatt när del galler att avgöra om eninlagen är arbetsför eller inte? Jag bortser självfallet från sjukdom, som kangöra vederbörande oförmögen att arbela. De inlagna och vi här i kammaren ärintresserade av en förklaring pä den punklen. Delheter också i ulskollsbetänkandet atl införandel av marknadsmässiga löner föralla intagna i kriminalvårdens anstalter stämmer mindre väl överens med denpågående omstruktureringen av verksamheten vid våra anstalter. Även deltauttalande är myckel intressant, inte minst ur den synpunkten all enligt enregeringens skrivelse med redogörelse för verksamheten inomEuroparådets ministerkommitté har regeringens representanter varitmed om alt antaga en resolution i ministerkommittén angående arbetsdrift inomkriminalvården. I regeringens skrivelse heter det: "Resolution(75) 25 innehåller rekommendationer lill medlemsstaternas regeringar medavseende på arbetsdriften inom kriminalvården. 1 resolutionen uttalas bl. a.att arbetsförhållanden, produktionsmål och arbetslön inom anstalt bör anpassaslill vad som är gängse utanför anstalt, sä långl del är praktiskt möjligt ochmed beaktande av arbetsdriftens särskilda natur." Jagber om ursäkt för all jag är litet frågvis, men jag måsle slälla ytterligare enfråga, både till justitieministern och lill utskottets majoritet: Hur stämmerulskoltels slällningstagande överens med resolutionen? En förklaring på denpunklen är del minsta man kan begära. Låtmig sä gä över lill moiionen 1064. I den återkommer vi från vpk med begäran omuppräkning av anslaget lill frivården med 18 milj. kr. Vi har tidigare vidflera tillfällen här i kammaren utförligt motiverat vårt välgrundade krav påstörre satsning på frivårdsområdei. Jag skall inte upprepa redan kändaargument, men tillåt mig atl fästa uppmärksamheten på några frågor. Till auböa med: De allra viktigaste frågorna handlar om de förebyggande ochrehabiliterande åtgärderna. Vi har tidigare framfört all skärpta straff ochfler poliser inle på något sätt löser problemen. Del är en grundregel. Däravföljer alt vi efterlyser en genom- tänkt analys av orsakernalill brottsligheten, som måste vara utgångspunkten för brottsbekämpningen. Vimåste skapa ett samhälle som är mänskligare, där de sociala insatserna ökas såatl människorna får en chans att växa upp i känslan av värme och gemenskap istället för kommersialisering och profitjakt. Det nuvarande samhället präglasi mycket hög grad av hets, stress, jäkt och ulslagning. Enganska färsk undersökning, publicerad och genomförd avkriminologen , ger vid handen att en grupp utslagna ligger bakom deflesta inbrotten i Slockholm . Han redovisar all I 500 tjuvar svararför av alla inbrott som klarades upp i Slockholm . Hankonstalerar vidare alt det inom denna grupp finns en mycket hårt belastad gruppav 144 personer som svarar för hälften av alla inbrott som de 1 500 tillsammansbegått. Perssonkonstaterar atl de människor del handlar om lever ett liv som är fullständigtutarmat och atl del här är en fråga om en samhällspolitik. Han säger ordagrant:"Jag anser att vi har dom tjuvar vi förtjänar; de speglar värt samhällesojämlikhet där livet är ell helvete för ell ständigt ökande anlalungdomar." Hans slutsats blir all dessa människor måsle få en rimligtillvaro. Samhället måste, som han säger, satsa massor av pengar på sinfrivård. Så långl kriminologen . Degrundläggande frågorna angående satsningen på ökad frivårdsverk-samhet ärfrågor om utbildning, arbele och bostad. för kriminalvård nr 1 1976 tar skyddskonsulenten i Väslerås LarsSjöstrand upp dessa problem i en uppmärksammad arlikel, framför alll vad gällerfrågorna om utbildning och arbele. Han konstaterar all var tredjefrivårdsklieni är arbetslös, atl nära hälften av de undersöktafrivårdsklienterna har grava läs- och skrivsvårigheter och aufrivårds-klienierna i allmänhet saknar yrkesutbildning. Alldenna bild inte särskilt skiljer sig från landet i övrigt framgår ju av andraundersökningar som har gjorts. Härär del enligt vår mening nödvändigt all satsa pengar i syfte all skapa en bättrefri vård, en konstruktiv fri vård i syfte att anpassa de människor som kommitpå sned. Om nära hälften av frivårdens klienter inie kan läsa och skriva, änmindre har en yrkesutbildning, så kan man självfallet inte förvänta sig altsituationen skall bli bättre ulan resoluta åtgärder. Omvi lar utbildningen lill all böria med, så spelar den en ulom-ordentligt storroll i dagens rehabiliteringsarbete. För anstalternas klienter finns ensärskild avdelning inom kriminalvårdsslyrelsen. Den svarar för undervisningensuppläggning och utformning. Men något motsvarande för frivårdens klienter finnssåvitt jag vet inte. Jaghar tidigare i en interpellation i annat sammanhang tagit upp frågan omfrivårdsklieniernas läs- och skrivsvårigheter. Om jag inte minns fel utlovadesvid någol lillfälle för etl par år sedan au något skulle hända på detla område.Det är ju närmast jusliiieminisiern som är svaret skyldig i denna fråga. Migveierligt har ingenting hänt. Men, herr slalsråd, vore del inle av behovetpåkallat atl inom inrälla en särskild avdelning förutbildningsfrågorna inom frivärdens ram, liknande den som finns föranstalternas klienter? Kan man förvänta ett sådant initiativ? Jag tror atl detskulle vara myckel värdefullt. Enannan fråga som sammanhänger med denna är all frivärdens klienter som bekantinle klarar AMS-ulbildningen. Jag måsle slälla frågan om man vel varför de inlegör det. Om man inle satsar ytterligare i fråga om utbildning, hur kan man dåräkna med att dessa utslagna människor skall kunna återanpassas isamhällslivet och kunna få arbete och utkomst? Del är frågor som är avavgörande betydelse. Det är enligt min mening på dessa områden som ökadesatsningar på frivårdsområdei måste sällas in. Jaghar ställt en rad frågor. Dessa frågor är det angeläget au få svar pä. Delhandlar om en stor grupp människor som är utslagna. Finns viljan och ambitionenall förbättra deras situation? Ja, del kommer, hoppas jag, alt framgå avsvaren. Från vårt partis sida vill jag understryka nödvändigheten avkraftfulla, konkreta åtgärder i syfte alt ge de utslagna en chans, en reellmöjlighet till mänsklig, normal tillvaro i en kollektiv gemenskap. Jag yrkar bifall till reservalionerna 3, 4, 5 och 8 vidjusliiieutskotiets betänkande nr 28. () kortgenmäle: Jag har behov av all på ett par punkter bemöta vad iVästerås anförde. Denförsta punkten gäller frågan om den senare inlåsningen. Där tycker jag att herrPetlersson i onödan underströk skillnaderna i synsätt mellan utskottsmajorileloch minoritet. Som jag sade i mitt anförande har hela ulskollel. a. undersludiebesök och vid kontakter med , verkligen fältförståelse för alt frågan om en senare inlåsning är ulomordenlligl angelägen.Jag vill också klart säga ifrån all del inle är snöda ekonomiska hänsyn som harvarit avgörande för ulskottsma-joriieten när det gäller etl beslul om en limmessenare inlåsning, ulan orsaken har varit alt vi begär ett förslag fråndepartementet . Jag tror atl också inser all ell sådanlbeslul måsle föregås av vissa överväganden rörande administrativa problem, bl.a. hur personalen pä anstalterna ser pä en sådan sak. Jag vill ocksåunderstryka vad ulskollsmajoriteten skriver, nämligen au i avvaktan på ellförslag från regeringen i deila avseende bör man också med nuvarande anslagkunna genomföra en viss senareläggning av inlåsningen. Personligen tror jag alldetta är möjligt på åtskilliga anstalter. Och jag tycker som sagt att herrPettersson i onödan betonade åsiktsskillnader som inie finns. Vadsedan gäller frågan om den marknadsanpassade lönen vågar jag påstå all vad herrPettersson här citerade ur resolution väl stämmer med vadutskollsmajoriten har anfört. F. ö. vill jag poänglera all vi här i vårt landkanske ligger litet längre framme i bedömningen av dessa frågor än vad mani allmänhet gör inom Europarådsländerna, och del kan vara ell skäl lill all viinle har velat gå så långl som i anser alt vi bordegöra. Jag vill understryka vad ulskollel skriver på s. 8 i sitt belänkande nr28, nämligen atl om man skulle länka sig en marknadsanpassad lön på samtligavåra anstalter, så stämmer del faktiskt ganska dåligt med denkriminalvårdsreform som vi har aniagii. Den innebär nämligen i stället alt manskall i större utsträckning använda sig av permissioner och frigång för atlbereda de inlagna tillfälle atl delta i arbetslivet ute i samhället. Och jagundrar om inle också egentligen anser alt det är den riktigavägen all gå. Också på den punkten vill jag sålunda understryka allulskollsmajoriteten måhända har mera lagit fasta på kriminalvärdsreformen ochdess konsekvenser - som vi ju har varit överens om - än vad herrPettersson har gjort i sin reservation. HenPETTERSSON i (vpk) kort genmäle: Herr lalman! Jag försökte verkligenatl göra utskottet räiivisa när del gäller utskoliels positiva skrivning idessa frågor. Jag ansträngde mig faktiskt för alt göra del. Men det är väl såatl det är skillnad på ord och handling. Vad jag framför allt beklagar är atlutskottet inte har fullföljt sina ambitioner och sin goda tanke genom atlstödja min reservation. Det är vad det handlar om. Sedanvill jag säga atl innan jag svarar på fråga om denmarknadsmässiga lönen och alltså går vidare i debatten skall jag be att få svarpå de frågor som jag har ställt. i (c): Justitieulskotlets belänkande nr 28 är ganska begränsat i vad gällerantalet sidor, men antalet reservationer är nio. Oenigheten tycks med andra ordvara stor. Och vissl har vi varit oeniga på en del punkter, men vi har ocksålyckats komma fram lill gemensamma ståndpunkter på några viktiga avsnitt. Jagbortser då frän kommunisterna, vilkas reservationer viiinar om att de gör delmyckel lält för sig. Del är bara all rasera polisorganisationen, så får vimedel tillgängliga för såväl frivård som åtgärder på andra områden inomkriminalvården. Så oan-svarigt kan inle övriga partier handla. 1de andra partierna har man med anledning av väckta motioner enais om att särskilduppmärksamhet bör ägnas ål Ivå områden inom kriminalvården. Del gäller för detförslå all ålgärder bör vidlagas för alt åstadkomma en senare inlåsningav de intagna på ansialierna. För det andra har ,socialdemokraterna, och enats om att en utvärderingbör göras beträffande den marknadsanpassade lön som tillämpas på ell par avvåra anstalter. Viljeinriktningen är all man efter hand skall kunna betalasådan ersällning lill alll fler av de inlagna vid våra kriminalvårdsansialier. 1 en motion av herrPolstam m. fl. - del är en mittenmoiion - anförs alt till de mest pressandeoch aggressionsullösande momenlen på dagens anstalter hör den tidigainläsningen. Regelmässigt sker inläsning i cellerna . Den tidigainlåsningen begränsar de intagnas möjligheter all ulnyltja sin frilid lillmeningsfulla aktiviteter och samvaro med andra. harunder en följd av är i sina anslagsframställningar framhållit att en senareinlåsning är en angelägen åtgärd för alt förbättra de intagnas situation. Avkostnadsskäl har styrelsen avstått från all begära medel för senare inläsning.Som kompensation för den tidiga inlåsningen föreslås i slällel all de intagnasenskilda bostadsrum förses med TV-apparaier. Jag kan vissl medge all dennaåtgärd har ell vällovligt syfte, men TV-iiUandei lorde knappast ha någon mätbarrehabiliterings-effekt. För all bidra lill atl möjliggöra en sä meningsfullfrilid atl den kan stärka den enskildes självkänsla föreslås i motionen av herrPolslam m. n, all anvisar medel för en senareläggning av inläsningenlill kl, 21, Merkostnaden för en limmes förlängd gemenskap skulle enligtkriminalvårdsslyrelsen uppgå lill 3.5 milj. kr. Iutskottet har det förts en mycket positiv diskussion med anledning av dennamittenmoiion liksom med anledning av en molion av m. fl., somockså syftar till en senare inlåsning. Vi i har lagil intryck avargumenten atl en senare kvällslåsning medför åtskilliga problem av ekonomisk,administrativ och personalpolitisk natur. Vi har böjt oss för detta och avståttfrån all följa upp moiionen med en reservation. Vi är tillfredsställda med atthela ulskollel - förulom vpk-ledamolen, som vill ha ett beslul redan nu - ärenigt om att senareläggning av kvällslåsningen på de slutna ansialierna skallbli föremål för en skyndsam översyn genom jusliliedeparlemeniels försorg.