prot · FZ0931 · 1975-12-31 00:00:00 — Det är ofta så atl industriinvesteringar som skall genomföras blirförsenade och ofta ganska mycket, även om man har ambitionerna alt hålla ettlidsprogram. Jag förmodar alt vi icke kan ställa siörre krav i det häravseendet på ell industriprojekl i än vad vi kan göra på våra egnaindustriella investeringar som också ofta blir mycket dyrare än vadman har räknat med. började med atl dela ut rosor. Jag skall inte genågra rosor tillbaka, men noterade säkerligen i den s. k.gräsrolsdebalten att Jag delade ut en ros lill honom. Jag sade alt Jagförväntade mig att den debatt som vi skulle ha här skulle föras på enannan nivå, en mer politiskt anständig nivå, vilket jag inte kan påslå alltidhar varit fallet med vare sig gräsrolsdebalten eller tid-ningsdebalten omkringVietnam. Jagtror liksom all del är bra med så stor öppenhet som möjligt. Jagtror atl del är bra att vi har möjlighet att redovisa vår biståndspolitik bådenär det gäller skogsindustriprojektet i och andra insatser. HerrHernelius framförde en del citat. Jag tror det var både propositioner ochannat, och i varje fall kom en del från den socialdemokratiska partikongressen.Jag skall kvittera och citera några rader ur interpellalion. Därstår det, när han talar om de problem som finns i samband med genomförandet avprojektet: "Svårigheterav detta och av annat slag är självfallet ofrånkomliga och har lill viss delkunnat förutses. De är på sätl och vis normala vid ell projekt av detta slag." Jagminns inte om instämde i det citat han hade frånpartikongressen. Jag kan i varje fall instämma i det här citatet från herrHernelius interpellalion. Detär flera av de talare som yttrat sig här som påpekat det faktum au harlevt i krig i ungefär . Men jag tror att det ofta behöver upprepas, därföratt det verkar ibland som om vi glömde bort det - vi i del här landet som,vilket också har påpekats, har haft förmånen atl leva i fred i mer än 160 åroch alltså på ett helt annat säu än vietnameserna har haft möjligheter allutveckla vårt land. Delfinns u-landsproblem av många traditionella slag som man möter i vårtsamarbete. Men del måsle naturligtvis bli alldeles specifika svå- righeter i elt land somVietnam där människor har levat i den här situationen . Såsomframhållits vid fiera tillfällen är det två helt olika planerings- ochstyrsystem som möts i samband med del här skogsindustriprojektet, och det tarnaturligtvis lid för svenskarna att förslå hur del vietnamesiska systemetfungerar, hur beslutsvägarna går osv. På samma sätt lar del givetvis lid förvietnameserna att förstå svenskarnas sätt att arbeta. Två av de problem som harfunnits har berott på bristande vietnamesiska resurser, nämligen delssvårigheter att få fram tillräckligt med kvalificerad arbetskraft, delssvårigheter med transporterna. Detär självklart att svenskarna blir irriterade över del här. De blir irriteradeöver att inte kunna arbeta, att inte kunna utföra ett effektivt jobb såsom deär vana vid här hemma i vårl land. Vi är väldigt effektiva i . Vi har enhögrationaliserad industri och vi har etl mycket hårt arbetstempo - alll dethär kanske på både gott och ont. Men det går inte all tro all man kan överföraden här svenska effektiviteten till etl land som . Vi har så helt olikaförutsättningar och helt olika utgångslägen. Något som bl. a. irriterat densvenska personalen har varii vad man uppfattar som bristande arbetsdisciplinfrån vietnamesisk sida. Vietnameserna har svårt alt hålla tider, de arbetarinte särskilt energiskt och de tycks inte vilja ta order av den vietnamesiskaarbetsledningen. Dethär är nalurliglvis saker som förvånar den som väntat sig all man i ettkommunistiskt system skall föra en auktoritär politik. Det ger kanske i ställetbilden av ell system som arbetar med stor flexibilitet och framför allt med etlhänsynslagande till de enskilda människorna. Jag tror också all man i det här sammanhangetfår la med i bilden att del måsle komma ett slags allmän avspänning efter det30-åriga kriget. Det är helt naturiigt. Men på det hela taget har den svenskapersonalen i Bai mycket bra klarat av de här besvärligheterna - inte minstde problem de har haft med sina boendeförhållanden, som är provisoriska. Medsvenska mått mätt är bostäderna naturligtvis bristfälliga. Ellav värdena med del här projektet, som är gemensamt svenskt och vietnamesiskt,ligger i den kunskapsöverföring som pågår medan man arbetar. Del ärelt sätl för oss att lära ut den teknik som vi kan. Jag vill också anföra attdel här projektet har stor betydelse även för det svenska näringslivet. En stordel av upphandlingen har formen av svenskt varubisiånd lillskogsindustriprojektet. Detta gäller pappersmaskinerna, del gäller eltutbildningsprogram från Mekaniska Werkstad och flera andra firmor,som levererar ventiler, borruiruslning, plaslbehandlad plåt, traktorer,personbilar osv. En myckel stor del av biståndet skapar alltså sysselsättninghemma i vårl eget land, och vi vet alt det har stor betydelse. HerrHernelius började sitt inlägg med en historik, som han har lämnat iden här kammaren. Vi har tidigare debatterat den, och jag skall inte förlängadebatten med att gå in på den historiken. accepterar detvå sjukhusen. Det är en enligt ett gammall 0/77skogsindustriprojektet i Demokratiska republiken traditionellt uttryckssätthumanitär verksamhet. Men för är det inte humanitärt all bidratill atl få till stånd en massafabrik och ett pappersbruk, som kan ge landet ifråga möjligheter atl producera papper för sin utbildningsverksamhet. Det kanalltså inte beteckna som humanitär verksamhet. Jag tycker atl deföregående talarna på etl alldeles utmärkt sätt har beskrivit del behov somverkligen finns av papper för skolböcker i . HerrHernelius lar upp kostnaderna, och Jag vill i detta sammanhang komplettera minuppgift i svaret om att själv står för av kostnaderna. Viskall då ha klart för oss att den vietnamesiska andelen av bidraget beräknas ivietnamesiska priser och löner. Skulle dessa bidrag räknas om i svenska priser,skulle naturligtvis andelen vara större. Närsedan lalar om de höga kostnaderna och om de 770 miljonernanämner han inte alls, all detta är en kostnad som faller ut under enfemårsperiod. Han lalar heller inte om atl i dessa 770 milj. kr. är 150 milj.kr. inlagda för eventuella koslnadssiegringar. Vi har alltså redan från börjangarderat oss med detta belopp för eventuella kostnadsstegringar. HerrHernelius säger sedan att vi skall uppföra en fabrik, där vår topp-teknik från1970-lalet skulle föras ul i de vietnamesiska djunglerna. Ja, för det första ärdet inte fråga om 1970-lalets toppteknik, eftersom det är en god1960-talsstandard på denna fabrik. För det andra uppfattar Jag inte området ifråga som någon vietnamesisk djungel. Jag hoppas atl vid någottillfälle får förmånen alt besöka och då även Bai . Viborde bättre kunna tillgodose andra elementära behov för dessa pengar. Ja,självfallet finns det etl enormt stort behov av hjälp, om vi ser ut över helaväriden. Det finns alltså stora möjligheter att hjälpa. Men vi arbetar ju underbegränsningar. är visserligen ett rikt men också ell litet land. Vileder när del gäller anslagens relativa storlek och är det enda land som harnått enprocentsmålel enligt . Men vi har alltsåbegränsade resurser, och vi har inriktat oss på etl visst antal länder. Fleraav dem som talat under debatten har bekräftat vilka stora hjälpbehov som finnsi . HerrHernelius kommer vidare in på det spörsmål som av både och andragjorts lill en mycket stor fråga, nämligen det s. k. hemlighetsmakeriet. Ja, enviss del av utredningsmaterialet har hemligstämplats av SIDA. Det har gjortsmed hänsyn lill sekretesslagens 3 § mom. 2. SIDA har gjort bedömningen atlmaterialet sannolikt bör hållas hemligt på grund av internationella hänsyn.Regeringen har hemligstämplat avtalet i enlighet med 3 § mom. 1 av hänsyn tillfrämmande makt. Dettaavtal har hemligstämplats efter samråd med DRV. Det är inte så, ,all har bestämt att detta avtal skall hemligstämplas ulan det har varitell samråd om detta. Vi skall ha klart för oss att alll material somefterfrågats angående Bai och som ej utlämnats med hänsyn tillhemligstämpeln har åsatis denna stämpel innan kriget i upphörde. Somherr nämnde prövas frågan om denna hemligstämpling fortfarande iregeringsrätten. Detmaterial som har hemligstämplats rymmer bl. a. uppgifter om råvarutillgångar,kommunikationer, tillgång på arbetskraft, administrativa och organisatoriskaförhållanden i - uppgifter som av rensjälvbevarelsedrift självfallet inte mitt under krig önskar utlämna lillobehöriga. All i det första samarbete som man över huvud tagelinleder med något västland ber oss atl behandla informationerna om DRV medförsiktighet är lätt att förstå, och Jag tycker att man skall känna respekt fördet. har Ju inte de allra bästa erfarenheter av samröre medvästländerna. Mennu när det är fred i , bortfaller delvis de säkerhetspolitiskaaspekterna. Det är alltså min förhoppning och avsikt att ge en maximalinformation om det biståndssamarbete som vi har med för altmöjliggöra bl. a, just en öppen och saklig debatt om delta samarbete. HerrHernelius tror att det finns väldigt mycket av skumma saker dolt bakomhemligstämpeln. talar om kostnaderna och om lidsplanen ochciterar vad som står i interpellationssvaret om atl del f n. inte finns någonanledning atl revidera budgeten. Nej, jag har en ambition, , attuppträda anständigt och hederligt, och jag kan alltså vid den debatt som vi förhär inte säga till att del finns anledning att göra någonomvärdering. Det är möjligt att jag vid elt senare tillfälle, om får förmånen alt diskutera de här frågorna, kan ha andra uppgifter alllämna. Men för dagen kan jag inte ge något annat besked än det som fått i interpellationssvaret. Jaginstämmer i vad i och andra talare har sagt, nämligen althär finns del verkligen ambitioner på båda sidor -både hos den svenskaregeringen och hos dem som på vår sida verkställer projektet - att fåkalkylerna att hålla både och kostnadsmässigl. Jag vill understryka detsom i sade i sill anförande: Man möter verkligen ettmycket stort förtroende för i det samarbeie som vi har med Nordvietnam.Det finns verkligen anledning för oss all på alla sätt försöka leva upp tilldet förtroende som vi ställts inför. Hen (): Lål mig börja med några ord om sekretessen. sade althemligstämplingen har skett efter samråd. I sade att detär motpart som begärt hemligsiämpeln. Samrådet har väl alltså gått utpå att har gett vika för Hanois begäran. Jag drar den slutsatseneftersom SIDA, som på eget ansvar står för en del av hemligstämplingen i förstaakten, uttryckligen har förklarat sig vara iprincip emot hemligslämplingar av detta slag, vilket framgick av det citat somjag läste upp, och t. o. m. sagl atl hemligstämpling i sådana här sammanhangskadar biståndsverksamheten - och del är väl riktigt. Nuställde i utsikt att hon skulle medverka till större publicitetoch offentlighet. Det är bra. Jag noterar det som ett resultat av debatten. Jagvill också säga att jag icke med någon enda mening eller någon enda sals låtitantyda att Jag skulle tro atl det var skumma saker som doldes bakomhemligstämpeln. Det harjag inte på något sätt velat antyda. Jag vet inte varfru fick det ifrån. Iövrigt får Jag säga atl debatten som den har förts har varit ur mångasynpunkter givande. Här har före statsrådet åtminstone fyra resenärer vittnatom och delgett oss sina intryck därav. Det har varit värdefullt. Denreflexion Jag har gjort under dessa vittnesmål har emellertid varit all man inågra fall - detta gäller inte , men det gäller iLycksele och i någon mån i Siockholm samt i någon mån även slagit in öppna dörrar. Vem har inte förståelse för att del efter ettkrig sådant som del vietnamesiska råder kaotiska förhållanden, brist påadministration och svårigheter av olika slag, alt landei är förött, att detfinns enorma problem med transporter och frakter och när det gäller att fåmänniskorna att arbeta! Bara de från fronten hemvändande soldaterna måste utgöraett oerhört och tyngande problem för den vietnamesiska administrationen. Vemhar inte förstått och insett det! När kritikerna anmärker mot mig i detsammanhanget är det som sagt att slå in öppna dörrar. Men Jag behöver väl inteutveckla den synpunkten närmare, eftersom var vänlig nog attläsa ur min interpellation vad jag själv har skrivit i detta sammanhang. Jaghar också, , full förståelse för att del blir kostnadshöjningar ochprisfördyringar i lika väl som . Vad min kritik har riktals emothar varit att man inte med tillräcklig noggrannhet har förutsett detta näravtalet slöts och atl man inte dragit konsekvenserna däravprismässigt. Min tro är att kostnaderna långt ifrån kommer att stanna vid 770milj. för svenskt vidkommande, ulan all de kommer att bli myckel högre. Dåblir naturligtvis frågetecknen kraftigare betonade med anledning av att vibinder en så stor del av våra bislåndsmedel lill just delta projekt. Är detvärt att låta en så stor del av biståndet gå lill just detta projekt? Dåsvarar att anser atl insatserna för sjukvården ärbefogade, men däremot anser han inte att papperet till undervisningen ärhumanitär hjälp. Jo visst är del det! Och i svenska projekt har väl tidigarepapperet i fråga om en rad motståndsrörelser och biståndsländer intagit enoomstridd plats. Det är ingen som har anmärkt på alt det har varitkrigskonlraband, lill skillnad från drivmedel och fordon, för alt ta etlaktuellt exempel. På den punkten är vi också ense. Mendet är ju inte det frågan gäller här. Papperet är nyttigt och väsentligt närdel gäller undervisningen och i andra sammanhang, men frågan arom Sverigeskall, på bekostnad av annan humanitär verksamhet, i en värld som lider avfattigdom och nöd, binda så myckel pengar för en produktion i detta enda land.Man kan också fråga sig, om icke pappersproduklionen bättre kunnat tillgodosesi genom utbyggnad av de pappersbruk som med kinesisk hjälp finns däroch som bygger på en teknik som såvitt jag förstår är bättre anpassad lill delokala förhållandena där. Sedanmåste Jag säga tili i , vars inlägg i övrigt varytterligt sympatiskt, att man väl inte kan sätta upp som elt mål för Vietnamatt nå upp till en papperskonsumtion av samma mått som . liggerJu bland de länder i världen som har den största konsumtionen av papper,beroende delvis på att vi har råvaran så nära inpå oss och att vi är vana vidatt slösa med papper men delvis också beroende på atl vi har en högt utveckladläskunnighet och inte minst att vi har en dagspress och en veckopress somslukar papper. Det problemet torde inte föreligga i framåt.Det måsle råda en oerhörd spännvidd inte bara mellan och ifråga om papperskonsumtion ulan också mellan en rad andra länder och ,och den successiva höjningen av möjligheter i detta avseende kannaturiigtvis inte ske med några slora steg, utan det blir en långsam, långsamhöjning - och i en kommuniststal behöver man ju dessutom inte alls en press somvi anser vara oundgänglig för vårt fria samhälle. Jaglar upp delta med kommuniststat. sade att skulle vi enbart hjälpaländer som strävar efter en demokratisk utveckling eller som är demokratier,skulle vi kanske bli sittande med vårt bistånd. Det var drastiskt uttryckt, mendet låg mycken sanning i det. Det är inte så många länder som fyller våra kravpå demokratisk renlärighet. Men det är inte det frågan riktigt gäller. Dengäller om den koncentration till som blivit följden av vårbiståndspolitik är motiverad med tanke på de behov som finns på andra områden -både i andra kommuniststater och i länder som inte är kommunistiSka men därfolk också svälter. Vadvi har efterlyst på många håll från oppositionen i denna talarstol är ju enbättre balans i vår biståndspolitik. kommer faktiskt efter SIDA:sförslag på andra plats, tror jag, för nästa budgetår. Den största poslen skallanslås åt , därnäst kommer med några miljoners skillnad ochdärefter kommer på tredje plats. Där ligger de tre stora klumparna. Detär klart all en sådan koncentration på just måste hindra vårainsatser på andra områden, måste bidra till atl vi får en brist på balans - denofta av oss påtalade. Jagvill i detta sammanhang ställa en fråga. slöts ett avtal i somresulterade i ett nytt avtal, delvis tillbakaverkande och till någon mindre delframåiverkande. Avtalet utgår såvitt jag vet den 30 11 protokoll 1975/76:30-31 , och det innebärett belopp av - delvis konsumerade genom tidigareanslag av - men därjämte att reslmedel skall tillföras samma anslag.Som herr talmannen hör är det avtalet inte hemligstämplat; Jag har fått del avdel. vill Jag fråga: Ingår dessa summor - jag tänker närmast på de 60miljonerna; en del har Ju konsumerats - i vad har fått på sitt bordförut, vilket är litet svårt att överblicka, eller är det nya pengar? Omdetta tas av reserverade medel måste det ju minska de reserver som vi har föratt fullgöra våra åtaganden enligt det stora avtalet - påpekade,mycket riktigt, att det är ett femårsavial; jag är ledsen att jag glömde nämnadet, men det trodde jag faktiskt var bekant. I så fall måste pengarna las ur demedel som annars står lill förfogande för detta, och då måste vi plussa påsummorna för femårsavtalet när kommer. Detta är den fråga jag gärnavill ställa, ty på den punkten har Jag som sagl inte funnit klarhet vid detsnabba studium av avtalet som varit möjligt. Jagvill notera att gjorde befogade erinringar om del sätt på vilkel vii lagt upp denna verksamhet. Jag instämmer i hans mening att vi skallsöka ta fram ett gott resultat av den - det är ingen som vill något annat - menvi bör få göra det på villkor som för oss ter sig rimliga. Det är därför viinom moderata samlingspartiet kräver en omförhandling, och jag tror inte attnordvietnameserna själva skulle ha något emot en sådan, om de ser till vårasyften, nämligen att få en rimligare uttolkning av detta avtal och därmed ocksåen starkare ställning för hjälpen lill i den svenska opinionen.Denna måste nu bli ganska förvirrad och bekymrad över de åtaganden pådetta ensidiga sätt har gjort gentemot just det landet. Vimåste också ha i minnet att inte är den enda givaren av bistånd tillNordvietnam. Enligt vad kommunistiska stater har för sed uppger Nordvietnamicke vilka belopp som finns, men vederhäftiga amerikanska beräkningar går ut påatt fick av och Kinaförutom den militära hjälpen, som för det året uppskattas till . Vi vet - och det åberopades i - att några länder här i Europahar anmält sitt intresse för att delta i den nordvietnamesiskabiståndspolitiken, däribland , och . Men vi vet också - ochdet är intressant - att deras summor är rena småsaker i förhållande till våraJättebelopp. Det finns ingen proportion mellan den svenska insatsen och övrigainsatser från . har av olika skäl, som Jag inte här skallingå på, blivit en kelgris för den svenska biståndspolitiken. Det tar siguttryck främst i detta skogsprojekt, som alltså är en symbol för vänskapenmellan och , för att citera statsministern. Nukommer jag till ytteriigare en liten reflexion. Som vanligt i kommuniststaterfinns det ju ingen pressfrihet i - det skall man inte begära. Detutkommer inga tidningar annat än de som förmedlar "husbondens röst" -och något annat förekommer inte i radio och TV. Kommer några tidningsmänin i kommuniststaler, så är det efter noggrann prövning av hjärtan, njurar ochåsikter. De är också i så fall -om de kommer in - noga bevakade. Deras resrutt,om sådan medgives, är på förhand utstakad. Varje avvikelse kan medföra strängastraff, i bästa fall förpassning, i andra fall långvarig fängelsevistelse - vihar Ju många exempel på del från . Jordenrunt sitter journalister och tidningsmän i fängelse för att de sökt, sin pliktlikmätigt, rapportera vad de iakttagit. I Internationella Pressinslitutetharjag kunnat följa hur vanmäktig pressen och institutet varitgentemot makthavare av del slaget och hur tusentals framställningar har gjortsutan resultat. I några fall har vi lyckats få loss de inspärrade, som t. ex. iTurkiet, i andra fall har ansträngningarna varit helt utan framgång. BeträffandeNordvietnam vägras , trots den stora svenska insatsen där, svenskajournalister inresevisum. Det beror på bostadssvårigheterna, säger fruSigurdsen trohjärtat och vill att vi skall ha respekt för dessa svårigheter.När en tidningsman i tog henne på orden och erbjöd sig att resa tillNordvietnam med eget tält och konserver, blev det i alla fall inte något visum.Förargligt nog för publicerades en inbjudan från enresebyrå till jul- och nyårsresor till för . Det var Folkturistsom stod för erbjudandet. När tidningsmannen i fråga sökte begagna sig avdetta erbjudande, fick han svarei all resan var slutsåld och att det i allafall skulle ta alt få visum. Såvar det med insynen i det fallet, så är det med insynen i , och såär det med möjligheterna för den svenska allmänheten att genom pressen ochtidningsmännen få veta litet om förhållandena där just . Är dettillfredsställande, , med tanke på de svenska insatserna i detlandet? Hen (): talade om positionsförändring från min sida. Jag inledde medatt säga att min principiella inställning är att en sådan här typ av insatserinte är vad vi bör syssla med i vårt biståndsarbete och att denna minprincipiella inställning har förstärkts efter besöket på platsen för detaktuella projektet. Men har vi beslutat om detta bistånd. Löftet är givet,och då skall det hållas. Del är det Jag har försökt säga här. Jaghar inte varit med om att föreslå någon nedskärning av anslag lill ,som sade. Om Jag inte missminner mig var anslaget till Nordvietnamföregående budgetår 180 milj. kr. eller någonting däromkring. Jag medverkade iSIDA:s styrelse - tillsammans med de socialdemokrater som där fanns - till ettförslag om ett anslag på 210 milj. kr. Det är ingennedskärning - det är en kraftig höjning av anslaget. Och i dessa 210 miljoneringick enligt SIDA:s bedömning hela Bai . 0/77skogsindustriprojektet i Demokratiska republiken Detär svårt att vara biståndsmottagande land - det tror Jag vi skall ha klart föross. Det är kränkande att vara ett omdebatterat biståndsland. Därför skulle Jagvilja vädja till regeringen atl i fortsättningen försöka samla de grupper somär intresserade av biståndsfrågorna redan från början, så att vi slipper dennadebatt land för land. Jag är inte rädd för den debatten för min del, men jagvill bespara våra samarbetspartner en debatt om dem. Det ärju egentligen intedet debatten har gällt, utan vi har hållit oss till en principielldebatt, men den har naturiigt nog fått exemplifieras med länder. Jaghoppas, herr talman och fru statsråd, att vi får sådana förslag från regeringeni vårens budgetproposition att den debatt om anslagen land för land som vi hadei våras kan besparas både oss och våra samar-betsländer. När talar om hemligstämpeln säger han att jag har sagtatt det är vår motpart som har begärt hemligstämpling. Ja, självfallet. Jag harockså sagt att har ingen anledning att begära att detta avtal skallhemligstämplas. Sverigehar gett vika, säger . Ja, det har vi gjort av de hänsyn som Jagnämnde i mitt andra inlägg-de uppgifterom tillgångar i som finns iavtalet och som vi har respekt för att man i en situation av krig inte villlåta omväriden få kännedom om. Regeringentycker precis som SIDA, att i princip skall vi inte ha hemligstämplade avtal.Vi har det inte heller i något annat sammanhang. Som själv harkonstaterat är det avtal som skrevs under i " intehemligstämplat. Det är inte heller det avtal som har skrivits under medSydvietnam. Detvar intressant att höra att jag hade missbedömt . Han tyckte attde insatser som två sjukhus innebär var riktiga, men säger han att det ärhumanitärt att ge också papper som är nyttiga och väsentliga ting. Jag förstårinte att argumentering riktigt går ihop - jag kan inte selogiken i den. Den finns alltså ett stort behov av papper, att ge papper ärhumanitärt, det är nyttigt och väsentligt. Då måste det väl ändå vara envettigare planering att vi hjälper till så att vietnameserna kan produceradetta papper själva i stället för att vi skulle exportera papperet och alltsåskicka det från .