prot · FZ09136 · 1975-12-31 00:00:00 — Kommunminislernsäger att jag uppträder litet märkligt som representant för Kommunförbundetnär jag förordar länsdemokratialternativet. Jag vill än en gång understryka.att jag inte ser någon som helst skillnad ur primärkommunal synpunkt - detskulle i så fall vara en positiv skillnad - om det blir ett folkvalt organ pålänsnivå eller om del är ett regeringssiyrt organ. Dessutom har vi ju anledningatt se till alt det är människor valda från länet som sitter i styrelsen -dessa vet bäsl var skon klämmer - och som på länsnivå skall kunna ställas tillansvar för sitt arbete. Jagförslår kommunministerns resonemang mol den bakgrunden att del även i moderntid har funnits tankar på all reducera landstingskommunen till ensjukvårdskommun. Om det är den vägen man vill vandra är del självfallet svårtatt biträda vårt förslag. Vi har i reservaiionen 1 genom alt refereraproposilionen understrukit det värdefulla i att del skall ske överiäggningarmed landstings- och kommunfolk i länsberedningsfrågorna. i (m)kort genmäle: Herr kommunministern säger att han hyser en viss förståelse för deborgerliga partiernas argumentation när det gäller sammansättningen avlänsstyrelsernas förtroendemannastyrelse. Jag tycker att det hedrarkommunministern att han har velat lyssna på oss i den här frågan. Förvissoinnebär det förslag som har lagts i proposilionen en viss förbättring jämförtmed den ordning som existerade tidigare. Vad jag inte kan förstå är alt maninte har velat la steget fullt ut. Jag tror inte att några större olyckorskulle inträffa om flck välja hela i stället för, somdet är , 10 av 14 ledamöter. Jag förslår inte riktigt resonemang när han säger altdel förslag som reservanterna har framlagt är överlägset på det sättet all maninom regionerna skulle kunna avkräva politiskt ansvar av ledamöterna. Kan maninte det enligl del förslag som jag har framfört? Det innebär ju att depolitiska partierna på det regionala planet skall nominera kandidater ochavkräva dem ansvar. Vari ligger då skillnaden? Jagförstår inte heller när han säger att del förslag som reservanternaframlagt är fördelaktigt på det sättet all del ger större utrymme ål de mindrepartierna. Det måste bli samma sak. Skillnaden ligger i om man vill ha 10 eller14 folkvalda ledamöter i styrelse. ha 14 folkvalda ledamöter i stället för 10 är det klart att det ges störreutrymme ål de mindre partierna. Jag förmodar att det inte var den saken detgällde. Det är en specialfråga om vi skall ha representation från företagareoch anställda eller inte. Eljest måste de båda systemen, såvitt jag kan förstå,vara identiska i del här fallet. Enligl reservanternas förslag är det intepartierna som kommer att nominera och välja kandidater utan landstingen. HerrBjörck i tyckte all del var bra att jag hade en viss förståelse för dentidigare argumentationen i den här frågan. Men han beklagar att vi inte harvelat la steget fullt ut och låta landstingen utse samtliga ledamöter ilänsstyrelsens styrelse. Närdet från borgerligt håll krävts en fullständig proportionalilel även inom delnuvarande systemet så har det aldrig redovisats att systemet bygger på enproporlionalitetsprincip. Men har man den uppfattningen har jag en vissförståelse för den kritiken. Mentanken att landstingen i någon sorts indirekt demokrati skall utse ledamöternai styrelse har, såviit jag kan förslå, inte mycket att göra medden representativa demokratins principer. Jag föreställer mig att detfortfarande är så att riksdagsmännen känner sig som företrädare för depolitiska partierna och medborgarna, inte för som institution. Ochdel är väl på samma sätt när de politiska partierna får nominera och utseledamöter i länsstyrelserna att dessa känner sig som representanter förmedborgarna och inte för som institution. Hen (): Eftersom jag hade tillfälle att delta i länsberedningens 4 protokoll 1975/76:136-137 arbete skulle jag vilja genågra synpunkter på de tre frågor som är föremål för överiäggning. Jag skallfatta mig mycket kort med hänsyn till alt debatten redan hållit på . Innanjag går in på de frågor, där jag är kritisk mol propositionen ochulskottsmajorilelens uppfattning, kanske jag får uttala min tillfredsställelseöver att kommunministern inte har fullföljt tanken på alt indela landet isamverkansområden. I länsberedningen var jag ensam reservant som gick emot detförslaget, och jag kan med tillfredsställelse konstatera att i proposition nr168, med motiveringar som nära anknyter till min reservation, avvisar nukommunminislern den här tanken. Närdet sedan gäller den regionala samordnande länsplaneringen hävdarulskotlsmajoriteten - och del är lika med proposilionen - att huvudmannaskapetför denna planering alltjämt skall ligga hos länsstyrelserna. Man åberopar dåen enhällig länsberedning. Jag tycker, herr talman, möjligen att det är ensanning med modifikation. Vad länsberedningen enhälligt konstaterade var juatt svårigheter skulle uppslå om man i full utsträckning skulle låtalänskommunerna överta alla samordnande uppgifter på länsplanet i ett sammanhang.Representanterna för moderata samlingspartiet, och folkpartiethävdade att det förslag som länsberedningen lade fram måste ses som en etapp påvägen mol en fullt utvecklad länsdemokrati. Det förelåg knappast någon tvekanom alt vi menade alt det skulle innebära ett ökat inflytande för länetsinvånare när den var genomförd. Detär därför jag vill hävda all det nu är erforderligt att arbetet pålänsdemokratin fortsätter. Med utskottets skrivning kommer det inte att ske.Däremoi menar jag att reservation nr 1 syftar framåt och att den bör bifallas.Den fullföljer de intentioner som de borgerliga ledamöterna i länsberedningenlog upp i sitt särskilda yttrande. Härhar diskuterats mycket varför beslutsfallandet skall ligga på landstingeni stället för på länsstyrelserna, och jag ställer bara frågan: Varför skalljust del folkvalda organet vara endast remissorgan? Varför skalldet inte ha beslutanderätt? Om man skall ha den fördelningen att landstingetendast skall vara remissorgan kan del inte tolkas på annat sätt än att om detvå organen kommer lill olika beslut i en fråga, så skall enligl regeringensoch ulskottsmajoritetens förslag det statliga regionala organet ta över iförhållande till del folkvalda. Det kan knappast vara riktigt när det gällerlänets angelägenheter. Närdel gäller de övriga två frågor som vi behandlar nu har jag tillsammans medandra ledamöter från moderata samlingspartiet väckt motioner om dessa.Lekmannalänsslyrelsens sammansättning är. som del har hävdats tidigare här , naturligtvis i och för sig en sekundär fråga. Den är bara intressant sålänge det länsdemokratiska alternativet inte har kunnat genomföras, men sålänge det inte har skett är den frågan viktig. Vi har i vår motion följt upp reservaiionenfrån de borgerliga partierna i länsberedningen, och reservationen i utskottetgår på samma linje. Jagtycker all det finns anledning all nämna vad reservationen i länsberedningeninnehöll, nämligen konstaterandet att vår demokrati bygger på de politiskapartierna, att oavsett hur valproceduren utformas så måste det reella ansvaretför valen ligga hos dem. En överordnad princip måste vara attförtroendemannauppdragen i varje länsstyrelse fördelas proportionellt mellande politiska partierna. sammansättning skall alltså svara motfolkviljans utslag i länet vid senaste allmänna val. Partiernahar då att tillvarata skilda intressen. Såväl landstingskommunerna ochprimärkommunerna som näringslivet och löntagarorganisationerna har självklaraanspråk på att få sina intressen beaktade, och enligt de borgerligareservanternas mening i länsberedningen måste man kunna förutsätta attpartierna beaktar de intressena. Då fann vi att den naturligastevalkorporationen måste vara . Jag vill stryka under vad som sagtstidigare här av företrädare för oppositionen: Det gäller ju länetsfrågor. Det är inte rikets frågor som är avgörande, och därför är det välmindre lämpligt att det valutslag som gäller skall vara avgörandeockså här. Vad som bör gälla är del valutslag som gäller . Jag fårintrycket att socialdemokraterna inte har den tilltro till partierna,kanaliserad genom , som vi har på den borgerliga sidan och till altvalutslaget i länet skulle kunna ge ett riktigt uttryck för länsbefolkningensåsikter. Slutligen,herr talman, några ord om förvaltningsrättskipningens organisation som viockså har behandlat i en motion. Frågan logs upp i länsberedningen i ettsärskilt yttrande av de borgeriiga ledamöterna, där de hävdade alt på siktmåste inriktningen vara au förvaltningsdomstolarna bör göras till friståendeenheter i förhållande lill länsstyrelserna. Jag lycker all det är en aningmärkligt alt när nu länsrätternas, dvs. de regionala förvaltningsdomstolarnas,organisaiion skall utredas så skall man uttryckligen undanta frågan om altorganisatoriskt bryta ut dem ur länsstyrelserna. Den frågan får inte övervägas,och det tycker jag är mindre tillfredsställande, inte minst mot bakgrund av denmångåriga debatt vi har haft om bl. a. effektiviteten hos dessa domstolar ochtilltron till objektiviteten. Även om jag medger att det har skett enförbättring efter förvaltningsreformen 1971 är det väl faktiskt så fortfarandeall många människor uppfattar länsrätterna som i alltför hög grad integrerade ilänsstyrelserna och därför kanske inte har samma tilltro till deras friståendedömande ställning. Jag tror att det vore lyckligt om kammaren biföll reservationerna I,2 och 3 vid utskottsbetänkandet. Hen (): Med tanke på den långt framskridna tiden skall jag avstå från attnärmare gå in på vad länsberedningens belänkande innehöll om de särskildalänsdomstolar som föreslås i reservaiionen 2. har i varje fall inågon mån antytt varför den borgerliga minoriteten i länsberedningen, trotsatt den principiellt var för särskilda länsdomstolar, dock avstod från attreservera sig lill förmån för ett sådanl syslem. Detfinns emellertid anledning påpeka alt de remissinstanser som sedermera yttradesig över länsberedningens förslag lill inte så lilen del gav uttryck för starkasympatier för en självständig rättskipning på länsplanel. a. var det falletmed justitiekanslern och kammarrätterna i och . Dennuvarande ordningen, menar JK, kan lätt leda lill uppfattningen hos allmänhetenatt länsdomslolarna är - såsom också framhöll - integreradeenheter i länsstyrelserna på ett sådanl sätt att en objektiv domstolsprövningkan erhållas först i de frislående kammarrätterna. Kammarrätten i Stockholmanser att sammanblandningen mellan förvaltningsmål och förvaltningsuppgifter ärframträdande och alt den dömande verksamheten måste ges en mera oberoendeställning. Ett självständigt länsdomstolssysiem skulle också innebäraobestridliga fördelar då del gäller domarrekryteringen och resurstilldelningen. Kammarrätteni understryker dessa synpunkter och framhåller all stora praktiskafördelar bör stå all vinna genom en utbrytning av länsrätterna. Genom all knytadem till den administrativa organisation, dvs. numera , sombetjänar huvuddelen av övriga domstolar - däribland länsdomstolarnasöverinstanser, kammarrätterna och regeringsrällen - bör man kunna uppnåavsevärda vinsler inom sådana områden som personalutbildning, rekrytering,utnyttjande av personalresurserna, samordning av rutiner och information. Detbrukar ibland sägas alt de mindre länen inte skulle räcka som domkrets för ensjälvständig länsdomslol. i var inne på dettidigare. Jag menar för egen del att de farhågorna är överdrivna. Pålänsstyrelsernas förvallningsavdelningar, även i de mindre länen, tjänstgörbetydligt fler domare och andra jurister än på tingsrätter. Delta förhållandetalar för all det inte bör innebära några svårigheter att etableralänsdomslolar som självständiga domstolar även i de mindre länen. Rentallmänt, men obestridligt betydelsefullt, flnns också anledning att understrykaall självständiga länsdomstolar mera är i linje med konventionangående skydd för de mänskliga rätlighelerna och de grundläggande friheterna,också mera i linje med den nya regeringsformens domstolsbegrepp än del nuvarandesystemet. Visserligen kan man med föredragande departementschefen hänvisa -jagtror också i var inne på detta - till de nuvarandelänsrätternas självständiga ställning, formellt garanterad dels av 11 kap. 2 Sregeringsformen alt ingen myndighet får bestämma hur domstol skall döma i delenskilda fallet, dels av vissa föreskrifter i länsstyrelseinstruktionen. Meningen, herr lalman, har ju ifrågasatt detla förhållande. Ingen påslår attförvallningssidan direkt lägger sig i eller styr den judiciella verksamheten.Ingen hävdar - i berörde det -att rättssäkerheten ioch för sig inte är tillgodosedd i del nuvarande Men man kan intebortse ifrån all systemet självfallet kan förbättras. Man kan inte bortse frånden i och för sig måhända felaktiga uppfattning som allmänheten lätt kan få avett till synes hell integrerat system, i vilkel tjänstemännen i länsstyrelsenförefaller spela olika, ibland motstridiga roller, och att del bör skapas ellsystem där sådana felaktigheter och missuppfattningar kan raderas ut. Inteminst för befallnings-havaren själv, som ofla blir offer för någol av enpersonligheisklyvning, kan det nuvarande systemet innebära besvärligasituationer, på gränsen lill jävsförhållande. Delkan i och för sig låta beslickande att de erfarenheter, som en länsstyrelsenstjänsteman kan skaffa sig på annat håll inom , kan vara av värdeför den dömande verksamheten. Men det är just delta som kan innebärajävsproblem och dessutom slå i strid med principen att part i mål skall ha hafltillfälle att ta del av och bemöta allt material som läggs lill grund förbeslutet. "Över parternas huvuden" bör alltså en tjänsteman inom länsdomstolarnainte inhämta upplysningar från expertis inom . Sedandella är sagt, herr talman, så låt mig för au undvika varje missförstånd sägaatt jag för egen del har erfarenheter av att berörda befattningshavareverkligen vinnlägger sig om en objektiv och förutsättningslös handläggning,men man kan inte komma ifrån att allmänheten ibland reagerar frågande, då sammabefattningshavare kan ha det yttersta ansvaret för såväl dömande uppgifter somför vissa tillsyns- och inspek-lionsuppgifter på samma område. Särskillframlrädande är della i socialvårdsmålen och socialvårdsärendena, därlänsstyrelsens lillsynsupp-gift enligl socialhjälpslagen inte sällan kan kommai konflikt med dömande uppgifter på samma område. Säkerligenär uppfattningen om verksamheten vid våra länsrätter -all den är mer ellutflöde av inspektions-, tillsyns- och flskaliska verksamhet änen gren av vår rällskipning - överdrivel kritisk, men likafullt så passiakllagbar och principiellt viktig att den inte kan lämnas utan beaktande. Detminsta man i del lägel kan och bör göra är att utreda ett förvaliningsrättsliglparallellsystem till den traditionella ordningen för de allmänna domstolarna,lingsräll-hovräli-högsia domstolen, dvs. att utreda ett inslanssysiem medförvaltningsdomstolar enligl modellen länsräii-kammarräli-rcgeringsrällen. Somnärmare utvecklas just i reservationen 2 bör direkiiven för den utredningeninriktas på en organisatorisk! frislående slällning för länsdomstolarna. Jag yrkar alltså bifalllill reservationen 2. herr talman: Det fanns i ett av anföranden en underlonsom antydde all länsstyrelsernas existens till viss del är beroende av all denfasta kopplingen lill länsrätterna bibehålls. Jag utgår ifrån all det inie varett allvarligt menat inlägg i diskussionen om formerna för rättskipningen påförvaltningsområdet ulan mera en plädering för länssiyrelsesyslemet som sådanlinom hela den regionala samhällsförvaltningen. Hen iTrollhättan (s): Jag pläderade givelvis inte för att man skall behålla länsrätterna inomlänsstyrelserna för all bevara länsstyrelserna. Men jag tyckte att herrNyquists inlägg gav mig belägg för att det här ändå icke existerar sådanaproblem att det finns anledning att sälta i gång en utredning. Både herrNyquist och jag är övertygade om all här iaktlages all den oväld och all denobjektivitet som saken kräver. Det existerar inget integrerat system på dettaområde. Jagär litet rädd för att den reservation som föreligger och de yttranden som harfällts i anslutning till den kan ge upphov till den föreställningen att delskulle finnas sådana problem med objektiviteten. Från den utgångspunkten ärjag glad över det inlägg som gjorde -så mycket mer som han komlill en annan slutsats än jag. Fårjag bara tillägga att den av reservanterna föreslagna utredningen, såsomdirektiven har formulerats, skulle vara styrd av dessa. Det är inte bara frågaom en kartläggning och en undersökning, där fristående länsrätter prövas somett alternativ till del nuvarande systemet, utan del står klart utsagt ireservaiionen att utredningen skall lämnas sådana direktiv att den kan inriktasitt arbete på att länsdomstolarna skall brytas ut ur och ges enorganisatoriskt fristående ställning. Del är alltså ett ställningstagande innanutredningen har startat. Överläggningen var härmedslutad. Propositionergavs på bifall lill dels utskottets hemställan, dels reservationen nr I avherr m. fl., och förklarades den förra propositionen vara med övervägandeja besvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändes följandevoleringsproposilion: Densom vill all kammaren bifaller konsiilulionsulskoliets hemställan i beiänkandei nr 55 mom. 2rösiar ja, den del ej vill rösiarnej. Vinner nej har kammarenbifallil reservaiionen nr 1 av m. fl. Vid omröslning genom uppresning förklarades tvekankunna råda angående resultatet, varför votering med omröstningsapparaiverkställdes. Denna omröstning gav följande resultat: Proposilioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 2 av m. fl., och förklarades denförra proposilionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voleringsproposilion: Den som vill all kammaren bifaller konsiilutionsutskottetshemställan i betänkandetnr 55 mom. 3 rösiar ja, den del ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallil reservationen nr 2 av m.fl. Vid omröslning genom uppresningförklarades tvekan kunna råda angående resultatet, varför votering medomröstningsapparai verkställdes. Denna omröstning gav följande resultat: Då sålunda de avgivna rösterna varlika delade, gavs proposilioner på att ärendet skulle dels återförvisas lillulskollet, dels avgöras , och förklarades den senare proposilionenvara med övervägande ja besvarad. Herr förste vice talmannen nedlade i rösturnan en ja-sedeloch en nej-sedel, varefter på herr förste vice talmannens anmodan () ur urnan uppiog den ena av dessa båda sedlar, och befanns denna innehållaja. Kammaren hade alltså i enlighet med ja-proposilionensinnehåll bifallil utskottets hemställan. Proposilioner gavs på bifall till l:o) utskottetshemställan, 2:o) reservationen nr 3 av m.fl. samt 3:o) reservaiionennr 4 av , och förklarades den förstnämnda propositionen vara medövervägande ja besvarad. Då begärde votering upptogs för bestämmandeav kon-iraproposiiionen ånyo de båda ålersiående propositionerna, av vilka denunder 2:o)angivna förklarades ha flenaleis mening försig. Sedan votering belräffande kontrapropositionen, upplästes och godkändesföljande voleringsproposilion: Den som vill att kammaren lill kontraproposition ihuvudvoteringen angående konsiilutionsutskottets hemställan i betänkandet nr55 mom. 4 antar reservationen nr 3 av m. fl. röstar ja, den del ejvill rösiar nej. Vinner nejhar kammaren lill konlraproposilion i nämnda votering antagit reservationen nr4 av . Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. rösträkningverkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gav följanderesultat: Nej - 25 Avslår - 137 1 enlighet härmed blev följande voleringsproposilionuppläsl och godkänd: Den som vill att kammaren bifaller konstiiulionsutskottelshemställan i betänkandetnr 55 mom. 4 röstar ja, den del ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 3 av m. fl. Vid omröslning genom uppresningförklarades tvekan kunna råda angående resultatet, varför votering medomröstningsapparat verkställdes. Denna omröstning gav följande resultat: Då sålunda de avgivna rösterna var lika delade, gavsproposilioner på alt ärendet skulle dels återförvisas till utskottet, delsavgöras , och förklarades den .senare propositionen vara medövervägande ja besvarad. Herr förste vice talmannen nedlade i rösiurnan en ja-sedeloch en nej-sedel, varefter på herr förste vice talmannens anmodan herrAugusisson (s) ur urnan upptog den ena av dessa båda sedlar, och befanns dennainnehålla ja-Kammaren hade alltså i enlighet med ja-proposilionens innehållbifallil utskottets hemställan. Utskottets hemstiillan bifölls. 1975/76:42angående uppskov med behandlingen av vissa ärenden 1975/76:65 angående uppskov medbehandlingen av vissa ärenden lill /77 1975/76:40angående uppskcn' med behandlingen av vissa ärenden /76:41 med förslagtill lag om fortsatt giltighet av lagen (1974:829) om försöksverksamhet medrutinmässiga alkoholulandningsprov 1975/76:42 med förslagtill lagstiftning om fortsatt giltighet av lagen (1952:98) Nr 136 med särskilda bestämmelserom tvångsmedel i vissa brottmål och lagen (1969:36) om telefonavlyssning vidförundersökning angående grovt nar-koiikabrott m. m. Kammarenbiföll vad utskotten i dessa betänkanden hemställt. §10 Kriminalvård i anstalt Föredrogs justitieutskoiiets betänkande 1975/76:43med anledning av propositionen 1975/76:165 om ändring i lagen (1974:203) omkriminalvård i anstalt jämte motioner. 1 proposilionen 1975/76:165 hade regeringen() föreslagit all anta ett i propositionenframlagt förslag till lag om ändring i lagen (1974:203) om kriminalvård ianstalt. Belräfländepropositionens huvudsakliga innehåll anfördes följande: "1 propositionenföreslås inskränkningar i möjligheterna enligt lagen (1974:203) om kriminalvårdi anstalt att hålla en intagen avskild från andra intagna. a. upphävs denbestämmelse som anger all intagen får hållas i avskildhet i samband medutredning för planläggning av hans vård i anstalt. Del s. k.isolcringsstralTci, dvs sådan innesluining i enrum som kan åläggas som endisciplinär bestraffning, föreslås avskaffat. Dessutom begränsas möjligheternaatt hålla en inlagen i enrum under utredning av disciplinärende. Lagändringarnaföreslås träda i kraft ." 1delta sammanhang hade behandlats delsde under allmänna motionstiden vid 1975/väckta motionerna 1975/76:348av m. fl. (vpk), vari hemställts att hos regeringenskulle anhålla om sådan ändring i lagen (1974:203) om kriminalvård i anstaltall isoleringsstraffet utmönstrades ur svensk kriminalvård. 1975/76:400 av m. fl. (fp), varisåvitt nu vari fråga hemställts alt hos regeringen skulle anhålla av begärda ulredningen om isoleringsålgärder kom lill stånd utanytleriigare dröjsmål (yrkande 2 a) samt att beslutade dels alt antasådan ändring av 47 lagen om kriminalvård i anstalt all isolering somdisciplinär besiraffning skulle (yrkande 3 a). dels att 50 IJ lagen om kriminalvård i anstalt angående enrumsplaccring i avbidan på beslut idisciplinärende skulle utgå ur lagen (yrkande 3 b). dels de med anledning avpropositionen väckta motionerna 1975/76:2391 av m.fl. (vpk),vari hemställts all riks- dagen beslutade att. medgodkännande av regeringens förslag i övrigt. Jj 18, 19, 20, 21, 23, 47, 48, 49,50, 51 och 61 upphörde alt gälla, innebärande au isoleringssiraffet i dessolika former skulle avskaffas och regeringens förslag lill ändringar i anfördaparagrafer således avslås, och 1975/76:2392 av hen (). 1. att skulle avslåmotionen 1975/76:348 samt motionen 1975/76:2391 såviit däri yrkats avslag pådel i propositionen 1975/76:165 framlagda förslaget till lag om ändring i lagen(1974:203) om kriminalvård i anstalt, 2. alt skulle antaförslaget till lag om ändring i lagen om kriminalvård i anstalt såvitt däriföreslagits att 46 5; lagen om kriminalvård i anstalt skulle upphöra att gällasamt att i 3, 31, 44, 55, 59 och 60 Sj samma lag ordet "Kungl. Maj:t"skulle bytas ul mot "regeringen",