prot · FZ09103 · 1975-12-31 00:00:00 — "Desmärre jämkningar inom den totala beslutsramen som kan erfordras på grund avovan gjorda ställningstagande bör regeringen vid behov kunna göra på egen hand.Några konsekvenser för anslaget näsla budgetår medför inte utskottets förslag,Ulskollet godtar för sin del anslagsberäkningen i propositionen och har uiöverdet ovan sagda inle någol atl erinra mot vad departementschefen anför och yrkarunder förevarande anslagspunkter." Meddet, herr talman, ber jag au få yrka bifall till utskottets hemställan ochavslag på de till belänkandet fogade reservationerna. Därskulle jag kanske kunnat stanna, men jag vill säga några få ord till herrNilsson i . Jagförstår att är angelägen att återigen presentera förslagtill regionalpolitik. Men jag förstår inle hur han kan göra gällande altmoderata samlingspartiet inte har några idéer eller förslag i vad gällerregionalpolitiken. Det är etl orättvist påslående. vet mycket väl alt vi till årets riksdag har lagl fram en partimotion ochfiera enskilda motioner i regionalpolitiska frågor - jag har partimoiionen imin hand här. Jag är ganska övertygad om alt också vet alt vi harett regionalpoliliskt program. Detär alltså inte brist på vare sig idéer, förslag eller motioner som gör att viinte vill ha en regionalpolitisk debatt här i kammaren , utan vi anserbara att regionalpolitiken inte skall diskuteras , och dettror jag all såväl herr talmannen som kammarens ledamöter håller oss räkningför. Däremotär vi beredda att när som helst - i valrörelsen eller i andra sammanhang -påminna om vad vi har sagt i vårl regionalpolitiska program. kanockså lätt se vad vi har skrivit i våra motioner. Det är ingen brist på idéereller förslag från vår sida. i (c) kort genmäle: Jag välkomnar naturiigtvis nya idéer och förslag från moderaternaliksom från andra partier under förutsättning att de går i en riktning sommedför bättre regional balans. Hittillshar i vad gäller riktlinjer, principer och målsättningar anslutitsig till regeringens politik. Men i vissa fall - liksom - harfolkpartister och moderaler och centerpartister kunnat enas om enskildaålgärder, och jag hoppasalt vi skall få framgång för framliden därvidlag. () kortgenmäle: Mycket kort några ord om moderata samlingspartiets uppfattning i vadgäller inriktningen av regionapolitiken. Denna skall enligt vår mening syftatill alt ge människorna i alla delar av landet sysselsättning och del av denmateriella, sociala och kulturella välfärden. Den målsättningen har vi haft enlång följd av år. i (c) kort genmäle: Då är det ju anmärkningsvärt att anslutit sig tillregeringens propositionsförslag alt skall tillåtas atl öka medupp till 200 000 människor . HerrRÄMGÅRD (c): I inrikesutskottets betänkande i anledning av propositionen omregional utveckling finns ell avsnitt med . Regeringenhar för denna verksamhet anvisat ell reservationsanslag av 29 100 000 kr.Glesbygdsstödet lill hemarbeie administreras av företagarföreningarna.Utskottet hänvisar till all i enlighet med industriverkets förslag beräknas ipropositionen 1,5 milj. kr. sänkt belopp för ändamålet. Vissa delar avhemarbetet berörs också i de förslag som lagts fram av organisationskommitténför skyddat arbete, OSA. Imotionen 656 av i m. fl. tas frågan om industriellt hemarbeteupp. Motionärerna pekar på möjligheterna att mera systematiskt göra försök alllägga ul tillverkning av hemindustriellt slag i glesbygder och säger att dettaarbete bör kunna utvecklas. Industriellthemarbete är en välkänd form för framställning av vissahalvfabrikat och vissa färdigvaror. Det bör kunna systematiseras och utvidgasunder förutsättning attverksamheten baseras på välutbildad arbetskraft som har möjligheler att svaraför en fullgod arbetsprestation, attarbetskraften i omedelbar eller nära anslutning till sina bostäder har tillgångtill lämpliga lokaler som med måttliga investeringar kan beredas till lämpligaarbetsplatser, att verksamheten inriktaspå för ändamålet lämpliga produkter, attbeställande företag inte belastas av direkta merkostnader, administrativthemarbete eller ökat risktagande till följd av tillverkningens speciellaorganisalion, vilket i sin tur förutsätter atten effektiv "mellanhand" kan organiseras - ett organ som gentemotberörda företag tar ansvar för det hemindustriella arbetets uppläggning ochgenomförande. Dettaär några av grunderna för uppläggningen. Enligt Industriförbundets bedömningföreligger goda möjligheter atl i enlighet med de riktlinjer som här angivitssystematisera och utvidga hemindustriellt arbete som produktionsform.Företagarföreningen i har tillsammans med Industriförbundetgjort undersökningar som tyder på att förutsättningarna ärgoda i det här avseendet. Utskottetsmajoritet vill inte nu gå med på att genomföra en försöksverksamhet förhemindustriellt arbete utan hänvisar till att kontakter redan tagits genomregeringens kansli. vill man avvakta remissbehandlingen av OSA:sbelänkande. Vireservanter från och menaratt denna verksamhet kan kommaatt få stor betydelse för sysselsättning och service på de orter som harsvåriösta problem i det avseendet. Därför är det angeläget att få i gång enförsöksverksamhet så snabbt som möjligt. Jaghar svårt att förstå varför socialdemokraterna och moderalerna skall bromsa ensådan verksamhet. Är ni inte intresserade av sysselsättning på mindre orter? Företagarföreningeni gjorde ju framställning till regeringen om attfå starta en sådan här verksamhet, men regeringen lämnade ansökan utan bifall. Nubör uttala sin positiva syn på della lill gagn för människorna ivåra glesbygdsområden. I reservationen 5 har cenlern och folkpartietföreslagit en uppräkning av anslaget lill den s. k. IKS-verksam-heten(intensifierad sysselsättning) med 2 milj. kr., detta för att i någonmån täcka den kostnadsfördyring som inträtt sedan försöksverksamheten infördes1970. Från början var det fem kommuner som bedrev IKS, men fiera kommuner fråndet inre stödområdet har kommit till undan för undan. bedriver tolvkommuner IKS-verksamhet, och ytterligare några kommuner vill starta sådanverksamhet. Frånstarten och utgick ell anslag på 1 milj. kr. ibidrag till kommun som bedrev IKS. Antalet kommuner har ökat, som jag sade.Samtidigt som vi har haft en betydande kostnadsökning har anslagettill IKS-verksamheten urholkats betydligt, eftersom totalramen för verksamhetenfortfarande är densamma. Tolv kommuner skall nu dela på 9 milj. kr.Lönekostnader, sociala avgifier, administration m. m. gör att man i dagreducerar antalet dagsverken med närmare 40 'Ai, som man i orter därdenna verksamhet bedrivs inte har fått någon förbällradsysselsältningssilualion för grupper som i huvudsak omfattas av IKS-verksamhet,dvs. äldre ortsbunden arbetskraft och kvinnor. Detär högst anmärkningsvärt att socialdemokraterna och inte villkompensera denna kostnadsutveckling, och det hjälper inte att utskottelsmajoritet hänvisar till sysselsättningsulredningen, som skall se över detta ochframlägga förslag om tänkbar annan inriktning av har konstaterat att man finner denna verksamheivärdefull och meningsfull, och ulredningen menar all eventuella brister kanavhjälpas under pågående verksamhet. Detta lyder på att ävensysselsättningsutredningen menar atl IKS-verksamheten bör fortsätta. Skall mandå undergräva verksamhetens förulsällningar genom att inte ge samma ekonomiskaförutsättningar som tidigare? På det sättet kan man få en negativ utveckling avverksamheten. man kan få svårl att fåfram objekt och det kan framför allt bli svårt atl kunna färdigställa arbetena. Jagkan bäst belysa detta genom att ange hur intäkterna fördelar sig på slalsbidragkonira bidrag från kommunen, föreningar och enskilda. Totalanslagetför varje objekt , /74, uppgick förden kommun som jag kommer ifrån till . /76 varanslaget , alltså en minskning med mer än . stegbidraget från kommun, föreningar och enskilda från . till 741 000 kr.Här friställs alltså kapital från kommun, föreningar och enskilda på betydligtökade belopp, som statsbidraget minskade. Jagkan konstatera alt socialdemokraterna och moderalerna i utskottetförsvårar sysselsättningen i våra glesbygder. Regeringenhar här i landet fört en regionalpolitik som har ryckt undan förutsättningarnaför sysselsättning på många orter och i många samhällen . Närdet sedan gick upp för regeringen alt man måste göra någonting för dessa bygderoch för servicen till de människor som blivit kvar, så tillsattesglesbygdsutredningen - efter påstötningar från bl. Dennaglesbygdsutredning kom bl. a. fram till att man skulle satsa på den verksamhetsom jag tidigare talat om, IKS. , när man börjar få ettpositivt utslag av verksamheten, drar man undan hela grunden för densamma medhänvisning till ytteriigare utredningar. Men människorna i dessa bygder kan juinte bara leva på ulredningar! Jag yrkar bifall lill reservationerna 1, 4, 5 och 6. I övrigt yrkar jagbifall lill utskollets hemställan. i (fp): Jag skall be all få säga några ord om reservationerna 4, 5 och 6, somcenterpartiets och ledamöter i inrikesulskottet har fogat till detbetänkande som vi nu behandlar. Betänkandetgäller den regionala utvecklingen. Som utskottets ordförande, iArvika, redan påpekat avser vi från sida alt i den stora fråganframlägga våra motioner när propositionen om den långsikliga regionalpolitiken,grundad på länsplanering 1974, föreligger. Reservalionerna4, 5 och 6 behandlar kanske marginella frågor i del stora sammanhanget, men deär inte desto mindre intressanta och berör problem som är mycket aktuella i glesbygderna. Devanliga regionalpoliiiska insatserna såsom bidrag, lån, sysselsättningssiöd,transportstöd osv. är myckel viktiga saker och har haft mycket goda effekter ide områden där de satts in. De har fortlöpande en mycket Slor belydelse för deområden inom vårl land där de nu får göra sin verkan. Jag har i min egen regiongjort många iakttagelser av hur betydelsefulla dessa insatser varit. Men de når tyvärr inte utlill alla bygder. Vi har de utpräglade gles- bygderna medundersysselsättning och en bofast befolkning som av skilda skäl vill och måstebo kvar; människorna där kan inte söka sig lill andra arbetsplatser utan ärlokalt bundna. Det är lika angeläget atl också försöka bereda demsysselsättning och arbete i någon form. För många har hemarbete, hantverk,osv. blivit den enda möjligheten. Detfinns många bra exempel på att man har lyckats i detta avseende. Jag kan frånmin egen bygd nämna tillverkningen av Morahästar, som blivit en stor artikeloch blivit känd inte bara i vårt land utan i många främmande länder. Det gerhemarbete åt många personer. Mankan nämna många andra exempel på hemarbete, hemslöjd i olika former, tillverkningav turistsouvenirer osv. Det är etl uttryck för viljan att skapa sysselsättningi någon form i bygder som har en stark undersysselsättning och där det ärsvårl att få arbeie. Mendet finns säkerligen goda möjligheter att ytterligare vidga sektorn hemarbete,och då i mera hemindustrien inriktning, Men för att åstadkomma varaktighetkrävs en uppföljning i form av marknadsföring, produktutveckling, samordning,osv., så att man kan föra ut dessa varor i större mängd påförsäljningsmarknaderna. Då skapas en mer varaktig sysselsättning. Enutvidgning av hemarbetet i sådana glesbygder som behöver ytteriigarearbetstillfällen är därför högst önskvärd. Somsägs i motionen 656 av i m. fi. bör det föreligga godamöjligheter att genom en systematisering vidga det hem-industriella arbetet, såatt man får in det i en mera utbyggd produktionsform. Jag tror att man genomförsöksverksamhet kan finna vägar för att förverkliga en sådan målsättning. Detär därför angeläget atl medel ställs till förfogande för sådanförsöksverksamhel, så atl erfarenheter kan vinnas för vidgad verksamhet avdetta slag. Inomfolkpartiet anser vi det angeläget atl stödja detta. En ökad sysselsättning iglesbygden kan ge underlag för bättre service och bidra till att hålla bygderlevande. Därför har vi anslutit oss till vad som fram-föres i motionen 656 ochreservaiionen 4, som följer upp motionsyrkandet. Likaså ansluter vi oss tillkravet i reservationen 6 om höjning av anslaget för särskilda stödåtgärder. Reservationen5 berör särskilt de kommunala sysselsätiningsinsatserna genom den s. k.IKS-verksamheten, och talade utförligt om den. Vad vi harkunnat se av denna verksamhei har visal oss att den på många håll har varitbetydelsefull för all ge sysselsättningstillfällen ål den lokalt bundnaarbetskraften i det inre stödområdet. Genom denna verksamhei har olika åtgärderkunnat vidtas som annars inte hade varit möjliga. Alltfier kommuner har kommil att omfattas av IKS-verksamheten - allt fier har begärtatt få del av den. Det är då litel underligt att anslaget för denna verksamhethar legat på samma nivå under fiera år, trots att kostnaderna har stigit bådeför material och för löner. Vi ser det från sida som angeläget attanslaget räknas upp för alt antalet dagsverken skall kunna öka i stället förall de, som påpekat. nu har minskat. Deltakrav tas upp i motionen 863 av m. fl. Där har begärts enuppräkning av anslaget för detta ändamål med 2 milj. kr. Vi har frånfolkpartiets sida kommit fram till atl så starka skäl talar för dennauppräkning atl vi har velat instämma i motionsyrkandet och i den reservationsom följer upp detla krav. Jag ber att med det anförda få yrka bifall till reservationerna 4, 5och 6. i (s) kort genmäle: Några ord om glesbygdsverksamheten, speciellt i anledning av herrRämgårds anförande. Delär en myckel bra verksamhet, och styrkan i den tror jag ligger i att pengarnainte har bundits till speciella ändamål utan kan användas över hela fältet påpraktiskt taget vilka vettiga projekt som helst. Verksamheten får också sessom i första hand ett försök att skaffa jobb för äldre och ortsbundenarbetskrafi. Jag tror inte att det kan bli någol stort inslag i svensknäringspolitik - där får vi sätta in lokaliseringsstödet om vi vill ha deeffekterna. Utskottethar avstyrkt motionen om en speciell verksamhet finansierad med glesbygdsstöd.Regeringen har nämligen 1975 behandlat en skrivelse med ungefär samma innebördsom den som föreslås i motionen. När man sedan i utskottet krävde att vi i årskulle ge regeringen lill känna vad som framförts i centerpartimotionen, tycktevi att det väl ändå var kaka på kaka. Om regeringen avslagit dennaframställning, skulle utskottet komma tillbaka nästan och geregeringen till känna ungefär samma saker som tidigare hade framförts iskrivelsen. Jaghar för mig att de borgerliga partierna var med oss när vi framförde -och närriksdagen biföll- kravet på att sysselsättningsulredningen skulle utvärderaIKS-verksamheten. säger sysselsättningsulredningen i sill förstadelbetänkande alt visserligen tycker man att den här verksamheten är bra, finns vissa brister och oklarheter i uppläggning och organisation, ochdärför vill man fortsätta med att penetrera denna verksamhet. Då tycker vi atldet ändå är vettigt atl man avvaktar denna utvärdering, för vi vill väl alla haen så bra verksamhet på detta område som möjligt. Det är motiveringen lill attvi har yrkat avslag på motionen. HerrRÄMGÅRD (c) kort genmäle: i påpekar att verksamheten är angelägen och altden bör fortsätta, vilket jag tacksamt konstaterar. menar herrNilsson att de kommuner som har fått denna verksamhet inte skall ges sammamöjligheter i fråga om det antal dagsverken som de har hafi under lidigare år.Man undergräver ju förutsättningarna för atl den äldre arbetskrafien - sommyckel riktigt påpekar - skall kunna få sysselsättning genom dennaverksamhei. Jag kan bara konstaterafrån min kommun all fyra av tio män mellan 50 och inte arbetarpå heltid, enligl länsplaneringen. Då finns det ju ell slorl behov av den härverksamheten. Eftersom den bedrivs i tolv kommuner och man har byggt uppen administration kring verksamheten, är det också en förutsättning att denockså tillförs kapital och alt den inte undergrävs på grund avkostnadsutveckling osv. Som jag påpekade tidigare friställer man här dessutometl privat kapital, som uppgår lill nästan samma belopp somstatsbidraget. Föratt få industriellt hemarbete utvecklat hade och gjort en utredning och en utvärderingav förutsättningarna, som låg till grund för framställningen. När man begär atlregeringen skall ta upp denna fråga, avslår regeringen framställningen ochskickar handlingarna i ärendet till OSA-ulredningen. Man har inga garantieralls för att den ulredningen tar upp detta; det ligger inte inom dessverksamhetsområde enligt utredningens direktiv. Jagfrågar : Vilken garanti har för att utredningen tarupp detta problem? Kan jag få ett svar på den frågan? HerrNILSSON i (s) kort genmäle: framställde IKS-verksamheten så att den skulle varafullkomligt urholkad i fråga om statsbidrag. Jag vill svara med att säga attdet är två kommuner i och ett flertal kommuner i andra län somhar ansökningar inne hos departementet och ingenting högre önskar än att de fåromfattas av denna IKS-verksamhet under nuvarande siaisbidragsbeslämmelser.Verkligheten jävar det inlägg som gjorde . är eneftertraktad verksamhet. Kommunerna tycker att statsbidragen är bra och att detgår bra att bedriva verksamheten under nuvarande förhållanden. HerrRÄMGÅRD (c) kort genmäle: Om antalet kommuner blir fier och fier, i , menman har kvar samma totalram för statsanslaget, måste det ju bli mindre anslagtill varje kommun. Är det så svårt att förstå? Därmed urholkar man ju ocksåförutsättningarna alt få så mycket dagsverken per kommun som lidigare. I denkommun som jag kommer ifrån kan man visa att antalet dagsverken har sjunkit med40 "o i förhållande till , på grund av att man har fått mindrestatsanslag. Herrandre vice talmannen anmälde att i anhållit att tillprotokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytteriigare replik. Fröken (): har det skett en glädjande tillnyktring i debatten omhur vi skall planera våra län och kommuner för framtiden. Det ensidigatillväxilänkandet har alltmer trängts i bakgrunden för en mer nyanseraddiskussion om regionalpolitisk utveckling sedd i etl bre- Det ärelt slorl framsteg för både debatten och politiken. Utanöverdrift kan man säga att debatten tidigare var präglad av etl ganska ensidigtekonomiskt synsätt. Stort intresse ägnades lälortsexpan-sion som en drivkraftför den ekonomiska utvecklingen i slorl. Att nu människors rätt lill arbete,social välfärd, gemenskap och god miljö alltmer tränger i förgrunden fördebatlen är betydelsefullt. Del innebär alt regionalpolitiken bättre kansamordnas med samhällspolitiken i stort. Men viktigare ändå är atl det därmedskapas förutsättningar för att regionalpolitiken får en inriktning som gagnaralla delar av landel. Delta är en framgång för den linje centernlänge har drivit i regionalpolitiken. Framförallt kan man märka förändringarna i debatten ute i länen och kommunerna. Mångaav de tidigare storstilade expansionsdrömmarna har helt enkelt visat sig intehålla måttet när de konfronterats med en motspänstig verklighet och människorsegna uppfattningar om vad som är utveckling och hur det skall se ut i framtideni den egna kommunen och det egna länet. Attreaktionerna blivit starka i de bygder där planerna pekat på ut-glesning ochtillbakagång är inte särskilt märkvärdigt. Men också människor i de expansivaområdena har vägrat atl okritiskt och med öppna armar välkomna kraftigttilltagna expansionsplaner. Dethar varit mycket intressant att som Stockholmsriksdagsman följa de olikafaserna i planerna för den regionala utvecklingen i vårt mest utprägladestorstadsområde. Del har varit en gradvis mödosam anpassning från dröm lillverklighet, från skrivbordsplaner till människors önskemål. kunderedan tidigt sticka hål på de högtflygande planerna i regionplaneskissen 1966som var inriktade på en folkmängd på bortåt 2,5 miljoner invånare iStockholmsregionen . är framtidsperspektiven avsevärt mer verklighets-anpasssade. Deplaner som görs upp för länet och för regionen har i snabb takt närmat sigcenterns ståndpunkt - en måttlig tillväxt motsvarande den naturiigabefolkningsökningen i länet. Från sida är vi ännu långl ifrån nöjda,men vi är glada över de framsteg som nåtts i den regionala planeringen. Kortsagt: Politiker av olika partifärg och planerare här i länet har helt enkeltalltmer blivit på det klara med att en sådan verklighetsanpassning, sominnebär en måttligare tillväxt, är både nödvändig och önskvärd. Centernär ingalunda hell isolerad i sin regionalpolitik, som i Östersundhävdat lidigare i debatten . Tvärtom är del i numera enbred uppslutning kring ståndpunkt alt planeringen i huvudsak skallutgå frän den naturiiga befolkningstillväxten i länet. Det är i stället så altdel varit den socialdemokratiska regeringen ochriksdagsmajorileten som stått isolerade i . Ändå var det bara för treoch som riksdagsmajoriteten slog fast att Stockholmslän med den av inrikesulskottet förordade befolkningsramen skulle beräknas fören befolkningstillväxt under 1970-talel om ca 200 000 invånare. I praktikenskulle delta innebära en kraftigare tillväxt än expansivaår. Planeringsramen angavs till 1 600 000-1 675 000 invånare, varav den högresiffran motsvarar målsättningen om en ökning med 200 000 invånare. Centerndäremot höll fast vid sin riksplan och en planeringsnivå för länet på 1 550 000invånare . Regeringenoch utskotlsmajoriteten föreslår nu att som ny riktpunkt för planeringen avutvecklingen i t. v, skall gälla prognoser, ellernärmare bestämt 1 557 800 invånare, är en nedbanlning med ca 120 000invånare, dvs, man skär bort tillväxten redan efter tre och ett halvtår. Enligt propositionen hänger den kraftiga nedbantningen samman med att i delän, för vilka befolkningsramarna nu justeras, utvecklingen blivit någotannorlunda än som förutsågs i propositionen 1972, Det här uttalandet kanjämföras med vad som sägs i propositionen om radio och television iutbildningsväsendet, nämligen att de mål som angavs för storstadsområdenasutveckling och som innebar att tillväxten borde dämpas har nåtts. Deolika uttalanden som gjorts av regering och riksdagsmajoritet om utvecklingen iStockholms län, de allmänna ordalagen om dämpad tillväxt och de iplaneringsramar uttryckta målsättningarna om fortsatt eller ökad tillväxt harinte stämt överens. Den nedbanlning i absoluta tal som regering ochutskottsmajorilel nu föreslår är därför hälsosam och klargörande för denfortsatta planeringen i . Jag vill dock understryka att det härrör sig om provisoriska förbällringar i elt från börian orealistiskt förslag.Dessa frågor måste mycket snart bedömas i det totala perspektivet avbefolkningsutvecklingen i landel under nästa planeringsperiod. För delfinns det ingen anledning att nu frångå den ståndpunkt vi intog i fråga omregionalpolitiken , och jag yrkar därför bifall till reservationen 1. Detär betydelsefullt för invånarna i att planeringen framöver kanutgå från mer realistiska förutsättningar än . Som framgår avlänsplaneringsarbetet är obalansproblemen svåra i länet. Från sidahävdar vi här i länet och i att kraftfulla åtgärder måstesällas in på alt åstadkomma balans. Riktpunkten måste vara en decentraliseradregion med ekonomisk och social jämlikhet mellan människorna, oavsett var iregionen de är bosatta. Planeringen måste inriktas på att lägga arbetsplatser,bostäder, service och fritidsmiljöer nära varandra. Främsl gäller det att få enbättre balans mellan tillgången på arbetsplatser och bostäder i länets alladelar. Vi ser fungerande lokalsamhällen som en förebild för planeringensinriktning och de insatser som måste göras för atl komplettera bostads- ocharbetsplalsområden så att de blir mer allsidiga. Fördet fortsatta planeringsarbetet i länet är det självklart av väsentligbetydelse att riksdag och regering ger så klara besked som möjligt om förutsättningarna fördetta arbeie, både om politikens målsättningar och om politikens innehåll. Jagvill för min del också särskilt peka på all med den tillväxt vi har i denoffentliga sektorn får den allt större betydelse för sysselsättningen ochdärmed som en styrande faktor i den regionala utvecklingen.