prot · FZ0987 · 1975-12-31 00:00:00 — är också viktigt att samhällets övriga organ lägger manken lill och all manfrän näringslivels sida hjälper lill med de ungas introduktion i arbetslivet.Del är en av våra allra väsentligaste frågor som också har en social aspekt avstörsta belydelse. i (c): Del ligger ett stort värde i att det råder enighet mellan partierna omall göra allvarliga insatser för att klara ul problemen medungdomsarbetslösheten. Statsministerns avslutande ord innebär all socialdemokraternaär beredda på all pröva de förslag som kan förbättra ungdomens siluation. Närman lar del av statsministerns svar förundras man dock över attsocialdemokraterna så intensivi har bekämpai cenlerns målsältning om 400 000nya jobb fram till börian av 1980-lalet. Statsministern säger i sitt svarföljande: "Åtgärder på måste förankras i del lolala.sysselsättningsperspekliv som sysselsättningsulredningen arbelar med." Genomcenlerns initiativ har sysselsättningsulredningen fått tilläggsdirektiv för attmed förtur la upp ungdomsproblemen och ungdomsarbelslösheten.Sysselsällningsulredningen har kommil till en målsältning på 380 000 nya jobb.Att socialdemokratin då så intensivt bekämpar cenlerns målsättning ärsannerligen underligt. Statsministernredovisar också alt sysselsättningen har ökal med 200 000 personer under tväår, 1974 och 1975, och att reallönerna under samma lid har stigit kraftigt. Detär egenlligen ett understrykande av att cenlern har rätt och hade räll undervalrörelsen , då inle minst statsministern litet förlöjligande iblandpekade på omöjligheten av att, som han tycktes anse, skapa 100 000 nya jobbunder 1974. Det skapades ju 100 000 nya jobb detta är, trots altenergikonsumtionen sänktes. Även var energikonsumtionen lägre än under1973. Därmed tycks vara beredd att med sitt svar ge cenlern räll påännu en punkt. Statsministerntar upp de äldres och de handikappades siluation och pekar på trygghetslagarna.Från sida har vi pekat pä alt trygghetslagarna är mogna för enutvärdering. Vi vill gärna understryka deras mycket stora belydelse för alttrygga sysselsättningen för äldre och handikappad arbelskraft. Ett faktum äratt mänga företagare - med räll eller orätt vill jag låta vara osagt - ändåkänner en viss rädsla för nyanställningar. De som drabbas är framför alltpersoner som ännu inle har kommit in på arbetsmarknader\, alltså ungdomar somvill in på arbelsmarknaden. Fränvär sida har vi i olika sammanhang pekat på hur socialdemokralerna alltförensidigt satsar på stora företag och å andra sidan alltför ensidigl och alllförlitel satsar på de mindre företagen. Delta innebär att de mindrearbetsmarknaderna med de svåraste problemen får del minsta slödel. Det slåralltså hårdast på de arbetsmarknader som har den största arbelslöshelen och därungdomarna har de svåraste problemen att få arbete. Del är, enligt vår mening,att direkl motverka den regionalpolitiska balansen när del gäller bättresysselsättning och boende i vårl samhälle. har år efter är pekat pådetla och yrkat pä förändringar. Isvaret framhålls hur viktigt del är alt man följer upp ungdomarna frän skolan,framför alll då de ungdomar som lämnar skolan för lidigi. Vi har sedan många ärtillbaka pekat på del här förhällandet. Den försöksverksamhet som pågår ochhar pågått några månader visar att det finns möjligheter alt lösa de här problemen.Från vår sida beklagar vi - och jag tror också att socialdemokraterna innerstinne gör det i varie fall nu - att socialdemokraterna liksom moderaierna förejul sade nej till 75 96 statsbidrag till kommunala beredskapsarbeten,vilket vi föreslog vid del tillfället: Vi har alltså därigenom föriorat enmycket värdefull tid för planering i kommunerna och stimulans av kommunernasfantasi, som statsministern nu också litar lill, för alt fä till stånd flerarbeien i kommunerna. Del är bara au konslalera att socialdemokralerna den härgången, liksom under den förra lägkonjunkluren när arbetslösheten drabbadeinle minst ungdomen, är sent ule. Jag vill inte betvivla eller ifrågasättasocialdemokraternas ambilioner, men statsministern är ändå sent ule. Statsministernpekar i sill svar på att statsbidragen har höjts i två etapper, från 33 96 till50 % och lill 75 96. Cenlern yrkar nu på att dessa 75 96 inte bara skallgälla kommunala beredskapsarbeten ulan också beredskapsarbeten ute inäringslivet. Här pekar statsministern på den s. k. liokronan. Den innebär attvid beredskapsarbeten med mycket låga löner får arbetsgivaren en någorlunda godstimulans, medan arbetsgivaren vid beredskapsarbeten med någoriunda hygglig lönfär en förhållandevis liten stimulans. Vi är förvånade över attsocialdemokraterna, liksom även folkpartisterna och , inte vill gämed på detta: Vi kan inte finna några administrativa svårigheter i det härfallet. Jag lycker alt det är glädjande att slatsminislern nu aviserar enöverläggning med näringslivet. Jag tror att näringslivet ställer upp, även omdet finns svårigheler under just en lågkonjunktur. Men del hade naturligtvisvarit någonting alt ha med sig lill näringslivet, om näringslivet kunde ha fåttsamma villkor och stödmöjligheter som kommunerna. Jaghoppas, herr lalman, att man, eftersom del finns fiera exempel pä altregeringen har omprövat sina ståndpunkter och anslutit sig lill våra förslag isädana här frågor, gör realitet av de avslutande orden i interpellationssvaret,nämligen att regeringen "kommer att ingående och sakligt pröva alla deförslag som kan förbättra ungdomens situation". Alltså att regeringenverkligen prövar vissa av de förslag som vi har framlagt och som onekligenskulle förbättra ungdomens sysselsättnings-situation. Jag skall inle ge mig in i budgivningen om hur många nya jobb vibehöver, men att del behövs flera jobb är säkert. Dessa måste i första handskapas i ett expansivt näringsliv, bl. a. för all vi skall fä råd lill de därmånga nya jobben på den offenlliga sekiorn. Garantier eller ej, del är ord. Detär de nya jobben, antalet lediga platser det handlar om. Statsministernberömmer sig som vanligt av den fina ulvecklingen av sysselsättningen iSverige. Men både OECD- och ILO-stalistik, jag har den pä min riksdagsbänk,visar att andra länder har lyckats bättre med all öka sin sysselsällning under1970-lalel än . Lålmig så få påminna om en grupp arbetslösa som jag lycker alt det är litet förlyst om när vi i allmänhet lalar om ungdomsarbelslösheten. Del är de ungaflickorna. Del är nämligen flickorna som drabbas allra hårdast, del är flestarbetslösa flickor. nyanmälde sig 20 900 ungdomar som arbetssökande påarbetsförmedlingarna. Av dem var'54 96, eller 11 300, flickor. Av dem som vidjanuari månads slut varit registrerade var 67 96 kvinnor, och avdem som varil registrerade var inte kvinnor. Detär ett krissymlom när drygt en tredjedel av alla dem som är iberedskapsarbeten är ungdomar. Och många av de ålgärder som salls in ärockså krisålgärder. Det är kortsiktiga åtgärder. En del av dem lar slul redanvid . Det är t. ex. fallet med de statligapraklikplatserna eller beredskapsarbetena. I och för sig är de 5 protokoll 1975/76. väsenlliga , men delsom vi behöver för att komma till rätta med ungdomsarbetslösheten ärlångsiktiga åtgärder som ger oss en mera expansiv ekonomi. Del är de nyajobben, de lediga plalserna vi behöver. Jagskulle vilja uttrycka saken sä, att ungdomarna har drabbats av det som är snetti socialdemokralisk sysselsättningspolitik. De märker alt det inte går altlagstifta fram jobb, de möter del anställningsstopp som alll fler företag ochorganisalioner infört för all kunna klara sina åtaganden lill de redananställda. De märker försiktigheten hos företagare och vid personalavdelningar,som har Åmanlagarna i minnet. Tillsist skulle jag bara vilja påminna om all det faktiskt var sä, attde borgerliga partierna hade ett gemensamt majorilelsyiirande iinrikesulskottel när del gällde ungdomsarbelslösheten. Därlalade vi bl. a. om uppsökande verksamhet och en hel del av de åtgärder somalla nu börjar bli överens om måste vidtas. HenFAGERLUND (s): Man har i den här deballen böat diskulera inrikesutskotiets betänkandenr 33 och eventuella reservalioner. Jag tror att de flesia av kammarensledamöler inle har sell betänkandet, eftersom del inle har gått ut i tryck. Ochjag tycker det är en ganska underlig de-baltordning, när man tar uppställningstaganden som vi säkert skall kunna redogöra för i den kommandedebatten. Jag tänker inle här, och jag har konfererat med minautskotlskamrater, ta upp nägon sakdiskussion. Den väntar vi med till den 2april, då vi kan behandla inrikesutskottets betänkande, socialdemokralinsmotstånd osv. Låt mig bara konstatera: Ännu har icke presenteratsett konkrei förslag förutom del som föreligger frän regeringens sida. och dendiskussionen fär vi ta . Försl en lite grand melankolisk betraktelse. När jag står upp italarstolen lycks de ärade kollegerna tro att det skall bli en allmänpolitiskdebatt. De svävar över hela fältet. Jag försökle hälla mill svar ganskatekniskt och i den meningen konkretiserat lill ungdomsarbetslösheten. Mensedan går del nalurligtvis att knyta alla tänkbara problem till den frågan, ochvissa av dem kommer jag väl inle att la upp. HerrAhlmark inledde med ell avsnitt där han skildrade all det ju egentligen var folkparlielsom var först och bäst och näsian störst. om jag fär kalla denCassius Clay-delen, av anförande skall jag inte närmare ta upp.Del blir läll litet trist med en politikerdebaii om vem som sade del då och vemsom föreslog del då. Ioch för sig tycker jag all del är tilltalande all folkpartiel är intresserat avdenna fråga, och del är det jag vill ta fasta på och knyta några observationertill. Jag skall inle ta upp dendel där berörde de mindre Det kommer ivarie anförande och som skjutna ur kanoner kommer del två centerpartister ochtalar om mindre företag, och då blir del dubbelt upp. Jag kan inle ge mig in pådenna tävlan. De mindre företagen spelar en stor roll för sysselsällningen, delär självklart. Huvuddelen av statens stödåtgärder går lill de mindreföretagen. Del är inte alls säkert att detta att ta bort arbetsgivaravgiftenför de fem först anställda skulle ge fler jobb. Det är t. o. m. möjligt att mandä skulle eftersträva den storleksordningen. Del skall belalas och det går inteatt skjuta över alla kostnader och säga att det får skatteomläggningen betala,för vi staplar ju orimliga bördor pä denna skatteomläggning. Jag tror att det är viktigt alt vihåller oss till en riktig verklighetsbeskrivning. Vi har enligtarbelskrafisulredningen 26 000 ungdomar som är arbetslösa. Under del utprägladehögkonjunklurärel hade vi 20 000. Del viktiga är att genomsnittstiden förden arbetslösheten ligger omkring lio veckor. Vi skall inte förespegla någonatt en ungdomsarbetslöshet på noll är möjlig. Ungdomar vill kanske känna sigför elt antal veckor, innan de tar det jobb som finns på arbelsmarknaden. Dåkommer de att vid undersökningarna övergångsvis framstå som arbetslösa. väsenlliga är all den siffran i och för sig hålls nere, och alt del är enomloppssiffra sä att säga, att tiderna för arbetslösheten pressas ned och allvarie ung människa möter ett stöd, så att hon kan komma ul på arbetsmarknaden. Påen punkt ger Jag fru alldeles räu. Det räcker inie med ord om engaranli för ungdomen. Det väsentliga är att vidla åtgärder - ordna medarbetsförmedlare, praktikjobb, beredskapsjobb och allt vad det nu är, så kan göra någonting konkrei. Men i den här borde del hafunniis med en liten ödmjukhetens tanke av om att en av deviktigare kommunerna i landel som haft svårast alt komma i gång och varittrögast har varil det folkpartisliskl styrda . har de pä senare tidbörial motionera mot sig själva och börjat komma i gäng med ålgärder, och delär i och för sig bra. Men man skall kanske vara litel försiktig med alltföröverdrivna skildringar av den egna förträffiigheten. Mendet inlernationella perspektivet är viktigt. Jag blir fullkomligt upprörd närjag studerar den statistik som finns tillgänglig, hur den nu än är. från deeuropeiska länderna. I de stora länderna på kontinenten rör man sig ju när detgäller ungdomar med arbetslöshetssiffror på 300 000. 400 000 och 500 000,varvid det i en myckel stor del av fallen är fråga om över sex månadersarbetslöshet, alltså alll längre och . Går man till får mansiffror av det här slaget: Bland de svarta tonåringarna i är 35,2 96arbetslösa enligt den senasle statistiken, alltså mer än var tredje. Ni kan jutänka er vad della skapar för sociala problem. Man kan visserligen säga att defår understöd -i arbetslöshetsunderstöd belalar man i f n. i svenskakronor ungefär 100 miljarder på ell år. Det är förklaringen till, som jag läsle i en artikel, att man intehar blod på gatorna. Men hur länge kan man belala ut understöd, som är hellimproduktivt, i stället för att ge människor arbete? artikel i som jag salt och läste i bänken sades det jusl altorsaken lill nuvarande situation är all den konservaliva ekonomin harmisslyckats. Det har man visst vetat . Men den liberala ekonomin harockså misslyckats - i den meningen att man inte kan klara problemen, som manvill göra, med generella åtgärder. Del räcker inte, utan det måste in - dettaär det slora budskapet nu - den typ av selektiv politik, inriktad på denenskilda människan, den enskilda bygden som varil och är vår huvudlinje och somi vissa skeden av den svenska debatten blivit så bespottad. HerrAhlmark log upp skölerskeutbildningen och långtidsvården. Det är rikiigi - ochdel är det vi gör just . Vi kom pä 1971-1972 all man kunde koppla sammandetta behov av mer personal för att hjälpa gamla människor med den arbetslöshetsom fanns biand ungdomen, och behovel av ökad utbildning inom sjukvärden. Dåsatte man i gäng er-sältarsyslemei, som innebär att man kan utbildaundersköterskor, och staten betalade ersättaren, som togs frän de arbetslösa. igen:Verklighetsbeskrivningen var nog inte fullsländig. Jagvar på en långvårdsklinik här i Slockholms län och talade medpersonalen. Problemet var inte bara ulbildningen. Problemet var inte att detinte fanns arbetslösa att rekrytera, utan problemet var i hög gradpersonaltätheten och arbetsmiljöerna. Människorna fick slita så oerhört hårtmed tungt kroppsarbete, grovarbete, att del var väldigt många som inte orkade.Och personalomsättningen i sjukvårdsförvaltningen i Slockholms län är oändligtstor. Vadman behöver är alltså - all right - utbildning för personalen, inte minst förbiträdena och undersköterskorna, men man behöver också större personaltäthetoch förbättrade arbetsmiljöer. Det budskapet kanske herrarna här kan föravidare till den borgerliga majorileten i länet. Närjag träffade landstingsmän sade jag: Om ni skall göra ett program förlångtidsvården - ett rimligl program, som leder dels lill en önskadökning av plalsantalel, dels till en önskvärd kva-liteisförbällring i värden,så all alla skall kunna fä nägol stöd, sä att man just skall kunna bestämmasjälv när man skall gå och lägga sig, så att man skall kunna fä en god vård -och dessutom elt utbildningsprogram, ligger kostnaden i slorieksordningen 4miljarder, alltså 4 000 milj. kr. Då förstår man hur landstingen reagerar. Desäger: Vad kan samhället göra? har väl klarl för er vilka ekonomiska åtaganden pä lång sikt som ni drar påer? Dä går det inte att säga all vi skall ha de och de skattelättnaderna ochbidragen, som får ordnas i samband med skatteomläggningen. Man fär i ställetdirekl säga: All right, vi prioriterar målet att människor skall få en godtillvaro när de blir gamla. Detta är också eti sätt att ge ungdomar bra ochattraktiva jobb, där de kan Det kan de inte göra om de är sysselsatta i ettgrovarbete, där läget är så trängt för personalen att den knappt kan hållanäsan över vattnet. Delvar det budskap jag fick från personalen. Sedan behöver de som det gäller inlebli professorer - del har de inga ambitioner lill. Människorna vill ha en brautbildning och en hygglig arbetsmiljö. Centerpartisternahar i debatten lalal om 400 000 nya jobb, men de böriade - det gjorde t. ex.herr i - med att kräva 100 000 nya jobb. Jag sade 1973 attjag gärna såg att del blev 100 000 nya jobb men all jag inle trodde altcenlerns meloder skulle ge det. Sedan använde vi just ingeniing av cenlernsmetoder, men ändå blev det 200 000 nya jobb, och det var ingel dåligt resultat.Nu har ni höjt budet lill 400 000 nya jobb. Jag har absolut inget emot vare sig300 000, 400 000 eller 500 000 nya jobb eller vad del kan bli - vi harmålsättningen arbete för alla - men vi skall också vara ärliga mot oss självaoch inse all del finns problem. Detta kommer att kosta något, och vi måsteslåss för att öka sysselsättningen. Samlidigtsom centerpartisterna lalar om en ny näringspolitik har de liksom jagade avtusen furier - furier i källaren, som eller vem det var kallade delibland - böriat tala om energipolitik. Jag tvingas ju säga alt om,lill all olycka, energipolitik skulle antagas av riksdag,skulle del vara detsamma som att enkelt och rätt fram tala om förhundratusentals ungdomar: De jobb som ni skulle vilja ha kommer vi inte att haström till. Närdet sedan gäller statsbidraget säger ni nu att del är bra med 75 96 statsbidragtill kommunerna. All right, det är fint. Men då lycker jag också att ni någotskall ta era kommunalmän vid örat. Under den i och för sig förträffligaöverläggning som regeringen hade med kommunalmännen framhöll nämligen centernsrepresentanter att kommunerna vill ha 100 96 statsbidrag - annars har de interåd med praklikantverk-samheten. Men om kommunerna fär 75 96 i statsbidrag ochungdomarna betalar ungefär 25 96 i skatt, går det ungefär jämnt upp förkommunerna. Skulle vi ge 100 96 i statsbidrag, skulle ju kommunen tjäna på ungdomsarbelslösheten,och det var väl en något gnidig inställning från kommunalmän. Jaghoppas alt del ni har sagt innebär att ni lar avstånd från della ochräliar lill det. Fruaf sade alt ett av de stora problemen i detla sammanhang är flickorna,och det är helt riktigt. Ser man på statistiken, skall man finna alt det ijanuari var 6 000 pojkar mellan och II 000flickor i samma åldrar som inte hade jobb. var del 5 000 pojkar och7 000 flickor. Den stora nedgången var glädjande nog bland flickorna. Iåldrarna gick pojkarnas arbetslöshet ned frän 7 000 till 6 000 ochflickornas från 10 000 lill 7 000. Siffrorna är alltså högre för flickorna, ochdet har länge varil sä. De jobb som vi inriktar våra försök på alt skapa är -ulan alt vi därför behövt förfalla lill något könsrollstänkande - specielltanpassade för all flickorna skall kunna ta dem. riktigt att del storaproblemet är all skaffa arbete ät de unga flickorna. Mendet är ju litet konstigt att höra fru säga att vi har mångaarbetslösa här i landel, när man vet att vi har oändligt mycket mindrearbetslöshet än i kapitalistiskt styrda länder - del går inle att jämföra.Delta skulle vara ett exempel på att det har gäll snett i socialdemokratinssysselsättningspolitik, ansåg hon, och nämnde lagen om anställningstrygghet. Detkänns nödvändigt att säga ifrån på den här punkien, all vi nu har lagar somtryggar anställningen för människor på ett hell annal sätt . Delagarna har varil lill oerhört stor glädje, icke minst för äldre och icke minslför handikappade människor; Vi har därigenom i nägon mån lyckats komma ur denulslagningsprocess som var så plågsam på 1960-lalet och som drabbade de litetäldre människorna och de handikappade. Trots all man där har denna jätlearbelslöshet på upp till 3596 bland de svarta tonåringarna, säger man att problemen är nästan ännu värreför 55-äringarna och 57-åringarna, som slås ul från arbetsmarknaden och ickehar en chans au få fotfäste där igen. Delär fel all säga till ungdomarna - som det fanns en antydan av i fru af Ugglasanförande - all på grund av alt vi har sädana lagar som ser till all55-äringarna får vara kvar på jobbet och fär ett litet bättre skydd för attkunna vara kvar, och som ser till alt de fysiskt handikappade får ell sådantskydd all de inle blir utkastade - eller friställda, som del heter - så går niunga arbetslösa. Det skapar en spänning som vi inle skall ha i det härsamhället! Jag tror emellertid all de flesia vettiga ungdomar som man talarmed om detta säger: Del här begriper vi, och vi tycker att del är bra all deäldre inle kastas ul; de har det ju så myckel svårare än vi, om de kommer i denhär situationen. Rör inte skyddet för de äldre! De är ju också med på att genomaktiva insatser skapa jobb åt oss. Jag har med detta baramycket kortfattat berört några olika synpunkter. Det är en internationellkris som vi upplever. KariMarx har skrivit all den avancerade kapitalismen förutsätter en reservarmé avarbetslösa. Inte för alt jag vill svära på hans skrifter i övrigt, men just nuser vi ju denna reservarmé i de stora västliga industriländerna. Det ärframför allt ungdomen som hårt har drabbats av den arbetslösheten, som jag trorkommer att få oerhört förödande sociala och politiska konsekvenser. Därförär del så viktigt all vi - med svårigheler och alll vad som kan komma - ändåhar lyckals hålla detla gissel någorlunda undan från del här landet. Det ärinle lätt att gå emot strömmen, den inlernalionella tendensen, och försökaskapa vår egen väg där vi håller arbetslöshetens gissel sä långt borta som delöver huvud taget är möjligt. Men vi har bestämt oss för den, och vi skallförsöka fortsätta på den vägen. Och trots den polemik som vi möter i delavseendet i denna debatt och i andra deballer säger jagatt så länge ni ställer upp för denna målsältning, förlåter jag er mycket avera övriga synder! HerrÅSLING (c): Jag har med slorl intresse lyssnat lill statsministerns skildring av deinternationella perspektiven, och jag noterar att statsministern är väsentligtmycket mer pessimistisk än finansminislern när det gäller att diskontera t. ex.den västtyska konjunkturuppgången. Jag tror att man inom regeringen måstebestämma sig för vilken linje man väljer, om det är finansministerns ellerstatsministerns konjunkturanalys som är den gällande. Iövrigt fär jag en bestämd känsla av all luften på någol sätt har gäll urregeringen när del gäller sysselsättningsfrågorna. Det är en slulsals avdel resonemang vi här hört. Statsministern säger att vi skall vara artiga motoss själva och erkänna att del finns svårigheter när det gäller all klara dehär problemen. Del finns uppenbariigen svårigheler - det förnekar ingen. Mendet är ju på grund av dessa svårigheter som det behövs systematiska åtgärder. Manmåste ha en ny näringspolitik, ja mod och kurage alt sälla upp elt mål försysselsättningspolitiken . Varför undviker statsministern,när socialdemokratin i valmanifestet ändå har målsättningen "Arbete ätalla", all ge sig in i en konkret diskussion om en regional utveckling avsysselsättningen. Enligt direkiiven till sysselsättningsutredningen skulledella innebära en målsättning pä 400 000 nya jobb? Varför inle i siällel gä ini en sakdebalt i den här frågan? Pä del här sället löper statsministern riskenatt bli nägol av en "enfrågeslats-minister" som på vad man änförsöker diskulera inom sysselsättningspolitiken anlägger elt mycket begränsatperspektiv, där polemiken är del väsentliga. Härfinns en rad konkreta åtgärder som måste kunna diskuteras. Risken med den typav debatt regeringen för är alt folk i allmänhet uppfattar den som ett teckenpå verklighelsfiykl. Den som arbetar pä verkstadsgolvet vel ju att energi ocharbele visserligen hör samman men alt del inte har det korrelerade samband somstatsministern gång efter annan försöker göra gällande. Låtoss diskulera frågorna i sak. Låt oss diskulera innehållet i en nynäringspolitik. Jagskulle vilja fråga statsministern om regeringens förslag om ell tak förinsatserna via kommunerna är ett uttryck för en vilja att skapa arbele åt allaungdomar. Statsministern säger alt vår linje om ett bidrag på 100 96 lillkommunerna skulle innebära att kommunerna skulle tjäna påungdomsarbetslösheten. Vilken orimlig slutsals! Kommunerna har ändåplaneringsansvaret. Regeringens åtgärder kommer så sent att man inte har kunnalta de budgetmässiga konsekvenserna av detta. Det är bakgrunden lill kravei påell hundraprocentigt bidrag.