prot · FZ09141 · 1975-12-31 00:00:00 — Detär alltså med det bakgrundsmaterial som jag nu har beskrivit somsocialdemokraterna och vpk i utskottet har kommit fram till att propositionensförslag är välgrundade. Men vi har inte velat driva frågan till sin spets ellerpolitisera den: Vi menar att man måste ta hänsyn till den tveksamhet i frågansom har yppats på sina håll och att den på grund härav och med hänsyn till dessbetydelse för de enskilda bör 3 protokoll 1975/76:141-142 övervägas ytleriigare.Detta måste emellertid ske genom en förutsättningslös utredning, där manbeaktar alla aspekter på frågan. 1 detta sammanhang kan samordningsfrågornabedömas i hela deras vidd, och därvid kan man också särskilt beakta det viktigaintresset av att motverka onykterheten i trafiken. Trafikonykterhetsfallenspelar ju som jag tidigare nämnde en avsevärd roll blandkörkortsåterkallelserna. Med det anförda ber jag att få yrka bifall till reservationerna 1 och2 till trafikutskottets bettänkande 1975/76:28. iKristinehamn*(vpk): Det intryck jag fick vid den första påläsningen av regeringensproposition angående körkortsfrågorna var, att många betydande reformer pådetta område föreslogs i propositionen. Propositionen tar upp en hel rad frågorsom alla har sin betydelse för helhetsbilden, bl. a. frågorna om personligalämplighetskrav, lämplighetsutredning, återkallelsetider, ett pricksystem ochhandläggningen av körkorlsingripanden. Den uppfattning som jag då fick och somjag under utskottsbehandlingen bibehållit var atl de åigärder somföreslogs i alla de här frågorna tillsammans utgjorde ett framsteg på områdetsom måste hälsas med tillfredsställelse. Särskilt skall del nämnas att det närdet gäller kraven på bilförarna i personligt hänseende föreslås en mera individuelloch nyanserad bedömning. Kravet på nykterhet inskärps, men bedömningen skallgöras med utgångspunkt i den personliga helhetsbilden. Närdet gäller den personliga lämpligheten för körkortsinnehav har det beträffandesådan brottslighet som inte hör lill trafiken, s. k. allmän brottslighet, inågot sammanhang sagts att man nu ser på detta enligl tesen: "Människankör i allmänhet som hon lever." Ett sådant betraktelsesätt anser jag varakonservativt, och jag anser att det inte kan vara riktigt att låta ett sådanlhelt ligga till grund för bedömningen av lämpligheten av atl ha körkort.Trafikmålskommittén hade ju också gjort statistiska undersökningar av sambandetmellan allmän brottslighet och trafikbrottslighet och inte ansett sig kunnafinna stöd för den citerade tesen. Kommittén föreslog därför att allmänbrottslighet skulle slopas som urvalsgrund. förslag utsattes dock för en kraftig kritik av olikaremissinstanser. m. fl. ansåg att undersökningarnainte möjliggjorde några slutsatser. En del remissinstanser biträdde dockkommitténs linje, medan andra i stort vill behålla de regler som gäller i dag.I proposilionen har gjorts en avvägning med stöd i de synpunkter som förtsfram. Del sägs alltså att körkort bör vägras endast vid kvalificeradbrottslighet, alltså sådan som har bedrivils yrkesmässigt eller varit särskiltgrov, långvarig eller hänsynslös eller där det är fråga om återfall i allvarligbrottslighet m. m. Vidare har här gjorts ett viktigt understrykande. Det sägsnämligen att vad som särskill skall beaktas är körkortets betydelse för denenskildes återanpassning. dömts till villkorlig domeller kortare fängelsestraff skall tydligen kunna få behålla körkortet. Enannan sak som jag uppfattat positivt är att den nuvarande automatiskatvåårsspärren efler olovlig körning föreslås slopad. har här nämntett typiskt exempel. Det skulle innebära att den som trimmat sin moped inte somnu skall vägras körkort under ett par års tid om han i övrigt uppfyllerlämplighetskraven. Belräffandenykterhetskravet - som är ett väsentligt moment i lämplighetsprövningen, detskall inte förnekas - har man också en presumtionsregel beträffandefylleriförseelse som säger att körkort normalt inte kan fås förrän efterförseelsen. Äveni den frågan hade trafikmålskommittén gjort en statistisk undersökning omsambandet fylleri - lämplighet och inte funnit något egentligt samband.Kommittén föreslog att regeln skulle tas bort och ville t. o. m. attalkoholmissbrukare skulle få körkort i vissa fall. Remissinstanserna varemellertid också i det här fallet kritiska, och t. ex. tra-fiksäkerheisverketframhöll att problemet alkohol-trafik är en av de allvarligastetrafiksäkerhetsfrågorna. Det var en rätt allmän uppfattning att nuvarande kravpå nyktert levnadssätt bör behållas. I fråga om två-årsregeln rådde det dockallmän enighet om att den borde tas bort, under förutsättning att kraven påutredning av vederbörandes förhållanden inte eftersatts. Vadjag nu har uppfattat som positivt i-propositionens behandling av detta är attsamtidigt som man ser allvarligt på onyklerheten i trafik så sägs det klart utatt man inte kan bygga sitt ställningstagande i körkortsfrågan i del enskildafallet på t. ex. en isolerad berusning. Ett omhändertagande på grund avberusning bör leda till undersökning, givetvis, men vederbörande har ändåchansen att få behålla sitt körkort. Föratt fortsätta uppräknandet av tilltalande förslag i propositionen vill jag pekapå det som gäller själva lämplighetsutredningen, som inte längre skallinnefatta ett omdöme om vederbörandes lämplighet. Avgörandet härvidlagtillkommer körkortsmyndigheten, och polisens medverkan begränsas till attgälla inhämtande av underiaget för bedömningen. Föratt sedan gå tillbaka till det här med annan trafikbrottslighet instämmer jaghelt med propositionen när den framhåller att man bör se allvarligt på sådanaförseelser som innebär att särskilt viktiga trafikregler åsidosätts. Somexempel nämns brott mot stopplikt, körning mot rött ljus och grövre hastighetsöverträdelseroch i sådana fall förordas ju en skärpning av bestämmelserna. I fråga omålerkallelsetiderna föreslås att nuvarande återkallelser på obestämd tidersätts av sådana , angivna direki i beslutet. Detta svarar motett önskemål som man har tryckt särskilt starkt på i den allmänna debatten.Detta att den som får körkortet återkallat inte kan få något bestämtbesked om den verkliga återkallelsetiden har naturiigivis drabbat många sombåde i sitt arbete eller på annat sätt varit starkt beroende avkörkortsinnehavet. Även den som söker körkort första gången men som får avslagskall nu kunna få ett besked omför hur en förseelse uteslänger honom från rätten ull körkort.Ålerkallelsetiderna nyanseras också men i stort föreslås en halvering av delängsta tillämpade spärrtiderna. Ytterligareen sak bör kanske nämnas i det här sammanhanget. Det s. k. varningsinsiilutelföreslås reformerat så att det kan utnyttjas effektivare, bl. a. genom attvarningen i förebyggande syfte sälls in på ell tidigare stadium än f. n. Äveninförandet av eu pricksystem övervägs. Ett sådant system skulle innebära attkörkorlsinnehavaren vid förseelser åsätts prickar enligt en graderad skala somvägledning för åtgärder mot honom. Tanken är väl då den alt när enkörkorisinnehavare samlat på sig ett visst antal prickar del kan bli aktuelltalt överväga om den samlade prickbelastningen bör föranleda varning ellerkörkortsåterkallelse. För min del tycker jag all detta verkar vara en förnuftiglinje - att inte ta lill så drastiska åigärder som körkortsingripanden men attvederbörande syndare görs medveten om att detta ändå kan bli den slutliga konsekvensenom han fortsätter så all säga i samma stil. Men det här skall ju diskuterasvidare i en särskild utredning och vi får väl se vad denna kommer fram till. Ja,herr talman, det här var ju bara rosor och för ovanlighetens skull uteslutandepositiva omdömen om en proposition. Jag vill understryka vad jag sadeinledningsvis att mitt och vpk-gruppens intryck av propositionen ärövervägande positivt. Det har väl också varit utskottets eniga uppfattning omden här delen av propositionen. I de här frågorna har vi inte skilt oss. Menjag har ändå velat ge min syn på de förslag som ställs beträffande t. ex.förarurvalet och de andra frågor som nämnts eftersom de starkt bidragit tillmin uppslutning kring propositionen. Detsom har vållat debatt i utskottet var annars de två frågor som har redogjort för, dels handläggningen av frågor omkörkortsingripande, dels om bestämmelserna skall utformas i kungörelse ellergenom lag. Trafikmålskommitténhade ju föreslagit att man i strafförelägganden skulle kunna ta uppkörkortsåterkallelse och att körkortsmål i övrigt somföranleds av trafikbrott skall behandlas av allmän domstol. pekas det ipropositionen på all förslaget atl körkortsåterkallelse skall kunna tas upp istrafföreläggande avstyrks av flertalet av de instanser som har yttrat sig ifrågan. Mot den bakgrunden och med hänsyn lill de betänkligheter som redovisasmol ett sådant förfarande ger propositionen uttryck för den meningen att detmåste vara en allvariig försämring jämfört med nuläget att föra över dessa målfrån länsrätten lill en ensam åklagare. Därför avvisas hell tanken att återkallelseskall kunna bestämmas genom strafföreläggande. Beträffandefrågan om överflyttning till allmän domstol har redovisats att bilden avremissvaren är splittrad. Flera remissinstanser av betydelse vill ha en sådanöverflyttning. Vi har haft flera sådana motionskrav att behandla i utskottet.Vi har haft de längsta debatterna kring den frågeställningen. Den springandepunklen i dessa debatter har varit, tycker jag, de problem som kanuppstå för den enskilde genom all det förflyter alltför mellan avgörandeti traflkbrottsmålet och beslutet om återkallelse av körkortet.Trafikmålskommittén fann det vara väsentligt att frågorna om straff ochkörkortsingripande vid trafikbrott så långt möjligt avgörs , och dethar väl varit en uppfattning som kommit fram i utskottsdebalten. Utan tvivelkan det vara ett stort bekymmer för många att behöva vänta på sitt körkort,särskilt om man är mer eller mindre beroende av det för sin försörjning. Ochjag vill inte sticka under stol med att jag till en början satte ettfrågetecken i kanten just för det här spörsmålet. Tveksamheten beträffanderegeringens förslag var dock inte så stor att den ledde till motionskrav frånmin sida. Jagskall inte upprepa alltför mycket de argument som utvecklat för reservation2, men jag måste ändå peka på några saker i den argumentation som förts ipropositionen och annat departementsmaterial och som gjort att jag ändå underutskotlsarbetets gång har kommit fram till att jag borde stödja regeringensförslag. Detsägs att den stora mängden trafikbrott numera avgörs genom straffföreläggandenoch ordningsförelägganden, t. o. m. vid så allvariiga förseelser som körningmot rött ljus, brott mot stopplikt och vårdslöshet i trafik. blevdomstolshandläggning ofta nödvändig på grund av oenighet i skadeståndsfrågan.Med den nya trafikskadelagstiftningen skall så inte längre vara fallet. Dessaförhållanden visar, säger man, att utrymmet för en förening av ansvars- ochkörkortsfrågan i tingsrätt numera är avsevärt mera begränsat än tidigare ochatt en samtidig handläggning skulle kunna bli akiuell främst vidtrafiknykterhetsbrott. Men just när det gäller dessa fall konstateras det attbehovet av en överflyttning till allmän domstol är minst. Ensak av betydelse för mitt ställningstagande är givetvis reformeringen avlänsrätterna. finns alltså ett lekmannainflytande i dessa på samma sättsom i tingsrätterna, med den skillnaden atl nämndemännen i länsrätterna harindividuell rösträtt och alltså större inflytande än i tingsrätterna - herrLindahl har redan understrukit detta. Det finns också möjlighet till muntligförhandling. Men ytterligare förbätringar i länsrättsprocessen skall juutredas, och dit hör frågan om inrättande av ett allmänt ombud i körkortsmål,något som också har krävts i en motion av i . Motdenna bakgrund har jag kunnat ansluta mig till reservation 2, som medgodkännande av propositionen i det här stycket ändå föreslår att den tillsattautredningen förutsättningslöst får undersöka på vilket sätt det är möjligt attåstadkomma en bättre samordning av ansvars-och körkortsfrågorna, och det skulleockså innefatta frågan om den lämpliga ansvarsfördelningen mellan tingsrättoch länsrätt. Bifall till reservation 2 alltså. Jagyrkar också bifall till reservation nr 1, och jag vill understryka denformulering i denna som säger att det är angelägel att inte körkortsreformenuppskjuts i avvaktan på den författningstekniska bearbet- ning som krävs för atlöverföra vissa bestämmelser till en särskild kör-korislag. Regeringen bördärför - i avvaktan på förslag till körkortslag -övergångsvis och medtillämpning av gällande föifattningsdele-gering ha all utfärdaföreskrifter i ämnet på grundval av de i propositionen och av angivnariktlinjerna. HerrSVEN i (fp): betänkande nr 28 om körkortsfrågorna omfattar bara 19sidor, och det är onekligen myckel litet med hänsyn till att det här är frågaom en genomgripande reform. Anledningen till att vi uttrycker oss så kortfattatär inte på något sätt atl vi tillmäter dessa frågor ringa vikt, utan den ärhelt enkelt atl utskottet i så stor utsträckning delar departementschefensuppfattning. Vi tycker att propositionen i stora delar är mycket bra. Vi harju bara skilt oss åt på två punkter. Innanjag går in på propositionens innehåll, vill jag beklaga alt den lades så sentatt utskottsbehandlingen fått forceras på ett sätt som gjort atl förslaget intekunnat handläggas så grundligt som vi skulle ha önskat. Utskottet fann bl. a.att tiden inte medgav en remiss lill juslitieutskottet. Vi beklagar det, försäkert hade det därifrån kunnat komma många värdefulla synpunkter. Ifråga om regeringsförslaget vill jag först säga några ord om de frågor där viär helt överens med departementschefen. Här kan jag fatta mig myckel kort,eftersom reservanterna ganska utförligt har tagit upp dessa saker. Jag villbara säga att när det gäller förarurvalet har vi med stor tillfredsställelsekonstaterat att departementschefen, utan atl ge avkall på kravet på en merindividualiserad behandling, så starkt framhäver trafiksäkerhetens intresse -och på ett mycket mer markerat sätt än vad trafikmålskommittén gjorde. Vidden helhetsbedömning som skall göras måsle skölsamhet i nykterhetshänseendevara ett krav. Vidare skall speciellt grövre brottslighet, återfall i merallvarlig brottslighet och kombinationen brottslighet och trafikbrollsligheluppmärksammas. I fråga om reglerna om olovlig körning finner vi också attdepartementschefen har gjort en riktig avvägning. Närdet gäller lämplighelsutredningen och körkortsspärr tillstyrker utskottet deallmänna rikllinjerna. I fråga om lämplighelsutredningen har utskottet dock medanledning av ett par motioner velat understryka alt sociala myndigheter endastskall behöva lämna sådana uppgifter som har direkt betydelse för bedömningen avkörkorlsfrågor. Vi tycker det är bra att departementschefen inte följtutredningens förslag, som innebar att polisens lämplighetsutredning skulleersättas med uiredning av kommunalt vårdorgan. Med hänsyn till den stora viktsom det från rehabiliteringssynpunkt har att det råder ett förtroendefulltförhållande mellan de sociala organen och dem som söker hjälp bör man vidutarbetandet av deialjbesiämmelserna om lämplighetsutredningen vara mycketvarsam på denna punkt. Det är en sak som utskottet har understrukit. Påtvå punkter har utskottet enhälligt velat göra en framställning till regeringenmed anledning av motioner. Denförsta gäller frågan om återanpassning. ansåg i sittbetänkande att det är en brist att det inte finns något positivt element i denu gällande bestämmelserna om straff- och körkortspåföljder. Därför borde detvara naturligt, sade kommittén, att man inom trafikrätlen försöker hjälpatrafikanterna att undvika återfall i brott. Kommittén tänkte bl. a. påinformaiion, utbildning, gruppsamtal m. m. Många remissinstanser visadeintresse för kommitténs synpunkter. ansåg dock att deförsök med förarrehabilitering som gjorts i inte syntes ge några säkraslutsatser om vilka effekter en sådan verksamhet kan få. Främst på grundval avtrafiksäkerhelsverkets och remissyttranden avstyrktedepartementschefen kommittéförslaget på denna punkt. Dettatyckte jag personligen var beklagligt och därför väckte jag en motion i frågan.Den huvudsakliga anledningen till detta var att trafikutskottet under sinstudieresa i förra årel hade tillfälle att studera den omfattandeverksamhet som bedrivs i på detta område. När trafikmålskommittén avgavsitt betänkande kunde den bara åberopa vissa försök som gjorts i -och det var ju det materialet som departementschefen stödde sittställningslagande på. Vi fick under vår resa klart för oss at denna verksamhetnu omfattar hela . I den översikt över trafiksäkerhelsåtgärder, som utgivitsav den amerikanska motsvarigheten till trafiksäkerhetsverket, spelar de häråteranpassningsålgärder-na en mycket framträdande roll. Jag har dessutomframför mig en kommuniké av från det amerikanskakommunikationsdepartementet, som säger att åtgärderna för att återanpassa demsom dömts för trafiknykterhetsbrott har gett oväntat goda resultat. Man sägeratt domare som deltar i dessa försök har börjat inse domstolarnasmöjligheteratt öka trafiksäkerheten genom samverkande åtgärder mellanstraffpåföljd och rehabiliteringsåtgärder. En rapport i ärendet, som heter"Task Force Report on the Adjudication of Drunken Driving Offenses"kommer att publiceras . Jagfann det angeläget att trafiksäkerhetsutredningen närmare utreder denna fråga.Självfallet går det inte att överflytta de amerikanska erfarenheterna - det ärhell andra förhållanden där - direkt till , men jag tror att vi bör tavara på de amerikanska erfarenheterna när det gäller att utforma ett svensktprogram. Jaghar med stor tillfredsställelse konstaterat att motionens syfte är helltillgodosett genom utskottets förslag. När jag har studerat trafiksäkerhetsverketsoch remissvar har jag inte där funnit några direktaavstyrkanden utan bara vissa uttryck för tvekan om det här åtgärderna skullevara lämpliga att foga in i det svenska systemet. När jag dessutom känner tillkommunikationsministerns stora intresse för trafiknykterhetén är jag förvissadom att han mot bakgrunden av de nya omständigheter som jag här anfört inte harnågot att invända mot utskottets förslag påden punkten. Denandra punkten där utskottet på grundval av motioner gör en hemställan tillregeringen gäller den enskilda människans rätt atl på begäran få ta del av debelastningsuppgifter beträffande henne själv som finns i körkortsregistret. Vianser inom utskottet att det är en viktig fråga, och vi uttalar därför attmotionens syfte bör tillgodoses vid den prövning av frågan sorn i annatsammanhang sker inom regeringen. Innan jag går in på de två punkter där vi skiljer oss åt vill jag någotta upp beklagande av att vi inle har nått fram till ettfullständigt enhälligt förslag. Det hår gjorts många försök atl komma fram tillsamstämmighet. Vi har ägnat många sammanträden och många underhandssamtal åtatt försöka nå det syftet, men det visade sig inte möjligt att göra det.Anledningen till att del inte gick är alt vi hade så motsatta utgångspunkternär det gäller vilket organ som skall avgöra frågor om körkortsingripanden. Viansåg all tingsrätten skulle göra det i fråga om trafikbrott ochsocialdemokraterna ansåg att frågorna även i dessa fall skulle behandlas avlänsrätten. säger reservatnerna från socialdemokrater och vpk att de går medpå en förutsättningslös utredning om i vad mån och på vilket sätt det ärmöjligt all åstadkomma en bättre samordning av ansvars- och körkortsfrågorna,innefattande frågan om den lämpliga ansvarsfördelningen mellan tingsrätt ochlänsrätt. Det låter bra med en förutsättningslös utredning, men man kan slällafrågan: Blir utredningen förutsättningslös med den skrivning reservanternahar? F.n. handläggs alla körkortsfrågor av länsrätten. I reservanternas skrivningfinns inte ett enda argument till förmån för en överflyttning lill tingsrätt.Socialdemokraterna sade tvärtom närde lämnade reservationen att de har funnitatt den redovisning som lämnats i propositionen klart stöder slutsatsen attprövningen bör ligga kvar i länsrätten. anförande här bar ocksåett vittnesbörd om att man på socialdemokratiskt håll var helt övertygad omatt frågorna skall ligga kvar i länsrätten. Detandra skälet till att vi inte kom överens är att enligt vår uppfattningprincipfrågan redan är tillräckligt utredd. En ytterligare utredning om självaprincipen skulle försena hela detta ärende avsevärt. Det vill jag understrykamed tanke på vad reservanterna sagt om vikten av att del inte uppträderförseningar. Regeringsrätten påpekar i sitt mycket intressanta remissyttrandeöver traflkmålskommitténs betänkande att frågan om tingsrätt eller länsrättvarit föremål för överväganden - alltså . Sedanoktober 1954 - alltså - har man inom regeringsrätten vid upprepadetillfällen framhållit att en sådan överflyttning bör övervägas. har senasttraflkmålskommittén mycket ingående utrett frågan och föreslagit enöverflyttning. Mot detta har invänts att det har inträffat många nyaomständigheter. Man säger att traflkmålskommillén inte kunde ta hänsyn tillerfarenheterna från länsrätterna, som ju inrättades den Men kommitténavlämnade inte sitt betänkande förrän och hade alltså kunnatfölja länsrätternas arbete . Men ännu viktigare är del attremissinstanserna, som yttrade sig , hade tre årserfarenheter från länsrätterna att bygga på, och ändå har en lång rad av tungaremissinstanser uttalat sig för en Överflyttning. Jag skall återkomma tilldetta. vill jag emellertid kortfattat redogöra för majoritetensförslag på denna punkt. Vianser att allmän domstol bör besluta om körkortsåterkallelse vid sådanatrafikbrott, där domstolen dömer i saken. 1 enlighet medregeringsrättens uppfatining anser vi emellertid alt frågor om körkortsingripandenpå grund av upprepade trafikförseelser fortfarande skall handläggas avlänsrätten liksom samtliga övriga fall. Vår utgångspunkt har varit denenskildes rättstrygghet och trafiksäkerhetsaspekterna. Genom att principerna ommuntlighet och omedelbarhet blir tillämpliga kan saken bedömas i ett sammanhangoch på ett tidigare stadium än . När domstolen skall ta ställning tilltrafikbrottet gör den ju en ingående personundersökning, varfördomstolen är väl lämpad att göra den totalbedömning av förarens person som jumed rätta anses vara så viktig för bedömningen av körkortsfrågan. HerrLindahl har sagt att det inte förekommer någon sådan personbedömning. Detmåste bero på ett missförstånd, och jag tror att efterföljande talare som hardirekta erfarenheter från arbete i tingsrätt kan rätta på denpunkten. Om en så allvarlig fråga som ett körkortsingripande tas upp i entingsrätt, kommer förvisso en personutredning att ske. Domstolenkan också avväga de straffrättsliga åtgärderna och körkortsingripandena motvarandra. För den enskilde måste del dessutom framstå som det enda rimliga altfrågan om återkallelse av körkort avgörs i ett sammanhang med trafikbrouet ochinte som av en länsrätt, som kan avgöra saken . FruSwartz, som suttit med i en länsrätt sedan länsrätterna inrättades, kommer altta upp denna fråga närmare. Jag vill dock säga att de utsikter som upp, innebärande att man skulle kunna få ett länsrättsavgörande baranågra få dagar efter det alt laga dom har verkställts, ser bra ut i teorin, menockså den slatistik som själv åberopar visar att det i flera fallär fråga om dröjsmål . Detär sant att överflyttning har avstyrkts av en del remissinstanser, bland demkammarrätten i , , ett stort antal länsstyrelser.Motorförarnas helnykterhetsförbund och . Menden har tillstyrkts av flertalet tunga remissinstanser, bland dem högstadomstolen, riksåklagaren, tre hovrätter, kammarrätten i , , statskontoret, , statenstrafiksäkerhetsverk. ,i , KAK, , . Dessutom har regeringsrätten föreslagit enöverflyttning som i stort sett samman- faller medutskottsmajoritetens förslag.