prot · FZ0911 · 1975-12-31 00:00:00 — Prisuppgången påalla varor 1975 är nu i Sverigejämfört med i . Bakomdessa sifferexempel döljer sig växande problem. Den omständigheten atlprisstegringarna har varit speciellt kraftiga på dagligvaror innebär altinflationen relativt sett slår hårdare mot barnfamiljer och låginkomslgruppersom har en större andel av sin totala konsumtion förlagd till dagligvaror. Serman exemplen i ell slörre sammanhang kan man konslaiera all den inflation somtidigare betingades av atl den internationella prisstegringsvågen slog in isvensk ekonomi har brutits och vi har kommit in i ett skede där inflationen ärav inhemskt märke. Detta är naturligtvis särskilt allvarligt därför au det gårul över exportindustrins internationella konkurrenskraft som därmed löper riskenatt försämras. Inflationsutvecklingengör det dessutom nödvändigt för - det har riksbankschefen nyligenaviserat - att hålla likviditeten i det svenska penningsystemet under skärptkontroll. Eftersom bytesbalansens växande underskott tvingar fram en forisatlulländsk upplåning kan denna ulveckling befaras leda lill en begränsning avkrediiexpansionen i landei, som kan komma all gå ul också över invesieringarnaoch försvåra strävandena atl upprätthålla en hög sysselsättning. Den vändninginflationsutvecklingen har lagil hotar alltså även denna väg sysselsättning- Mot den bakgrunden ärdel anmärkningsvärt alt det s. k. sysselsättningspaket som regeringen isamband med öppnande anmälde sin avsikt alt framlägga inteåtföljdes av någon total ekonomisk analys och översikt eller ens av en antydanom att de sysselsättnings-främjande åtgärderna måste gå hand i hand medintensifierade och målmedvetna åtgärder mot inflationen. Vihar i nnansutskoitei med växande förvåning noterat regeringens sätl att formaden ekonomiska politiken. När vi i finansutskottet i betänkanden undervårriksdagen katalogiserade och föreslog en rad åtgärder inplacerades de i ettekonomiskt-politiskt handlingsmönster med en medveten strategi och en klarmålsättning. Från regeringens sida presenteras åtgärderna nu införverkställigheten som en lista med ett 20-lal punkter utan något egentligtinbördes sammanhang och utan ett försök alt teckna ell ekonomiskt-politiskthandlingsmönster. Del är kanske ingen överraskning för kammarens ledamöter omjag berättar att det är med mycket stor själ vövervinnelse som vi har avhållitoss från all utnyttja möjligheten till ett utskoltsinitiativ, och Jag har nuett par veckor haft liggande ett förslag att kombinera desysselsättningsfrämjande åtgärder som kan bli aktuella med ettanliinflaiionsprogram. har dock del beskedel nått finansutskottel attriksdagen kommer att få en proposition som tar upp det ekonomiskaläget till en närmare analys, och då blir det anledning att återvända lill heladenna fråga. Jag kan försäkra all vi i finansuiskoliet kommer att driva kravetpå att denna s. k. minibudgei inle bara skall analysera behovei av sysselsäitningsstimulerandeinsatser utan också dra upp riktlinjerna för målmedvetna åtgärder för att dämpaprisstegringarna och på skilda sätt motverka den infiation som tenderar atlbli vårt största ekonomiska problem och som också indirekt utgör ett allvarligthot mot sysselsättningen. Somen följd av beslut på grundval av finansutskottets förslaghar regeringen nu avlämnat proposition nr 16 om lillfällig nedsättning av denallmänna arbetsgivaravgiften inom del inre stödområdet. Propositionen äranmärkningsvärd och tarvar därför redan på detta stadium en kommentar. Propositioneninnehåller ell förslag som står i strid med majoritetens i finansutskottet ochriksdagsbeslutets intentioner. Finansministern undantar nämligen i sill förslagkommunerna i del inre slödområdel från sänkningen av arbetsgivaravgiften. Hangör det med en motivering som är minsi sagl märklig. Han hänvisar lill all ifinansuiskotiets belänkande inle finns något som tyder på att avsikten varilatt förbilliga lönekostnaden för stat och kommun i deras myndighetsutövning,som det heter. Finansutskottetgjorde över huvud laget ingen begränsning i sitt förslag.. Vi knöt vårtförslag i betänkandet nr 25 helt till nödvändigheten av all under den väntadelågkonjunkturen stärka sysselsäitningen i den del av vårt land som kan vänlasfå speciella svårigheter. Vi talar i vårt betänkande varken om den ena ellerden andra kategorin arbetsgivare. Den klara avsikten vardärmed alt sänkningen skulle gälla alla lönekostnader inom det inrestödområdet. Detintressanta i sammanhanget är all finansministern på detta sätt förefallerbenägen alt undanta den offentliga sektorn från ansvaret försysselsättningsutvecklingen. Det aren hell ny socialdemokratisk attityd somtarvar en förklaring. Kommunerna i det inre stödområdet känner sannolikt minstsamma starka ansvar för atl upprätthålla sysselsättningen som företagen, ochdet är med andra ord orimligt alt - såsom föreslås i propositionen - exkluderakommunerna. Jagkan, herr talman, verkligen inle förstå den politiska visdomen bakom propositionennr 16 och jag föreställer mig att också kammaren har svårt att förstå logiken idetta förslag. Debatten har av naturliga skäl präglats av frågor som gäller näringslivet och våramöjligheter alt i en vikande konjunktur upprätthålla sysselsättningen. Jag villgärna börja med all konstatera all till de mera utmärkande dragen hosfinansministern, som ju tyvärr inte är närvarande i kammaren, hör hans optimismnär det gäller den ekonomiska ulvecklingen. Finansministrar måsle kanskeofficiellt vara optimister. Men en sådan professionell optimism medför tyvärrden nackdelen att regeringens ekonomiska åtgärder sällan går i takt med denekonomiska utvecklingen. De olika åtgärderna som har vidtagits har i regelsalts in , och det är fara värt att så har skell också . Närfinansministern publicerade den reviderade finansplanen räknadehan med en tillväxt av bruttonationalprodukten på , trots allnäringslivet redan varnai för all vintern skulle bli svår. Orderingångenbörjade falla, och företagen visste alt de starkt ökade personalkostnadernaplus höjd indirekt beskattning av näringslivet skulle ytterligare försämra densvenska industrins konkurrensförmåga både utomlands och här hemnia.Lageruppbyggnaden kunde inte fortsätta hur länge som helst. Men finansministernvar alltjämt optimistisk i överkant och trodde att en klok stimulanspolitik iandra länder skulle göra en klok stimulanspolitik här hemma onödig. Denekonomiska utvecklingen sedan den reviderade finansplanen publicerades haremellertid visat alt det inte fanns någon säker grund för . Jag läste för sedan i månadsöversikt AktuellEkonomi nr 8 att det i år- under efterkrigsliden -förmodligen inle blir någon ökning alls. Det är t. o. m. möjligt att det bliren minskning av bruttonationalprodukten. Medan konjunkturen i många andraländer så sakta håller på all vända uppåt, t. ex. i och även i ,är den fortfarande på väg nedåt i . Del har ju både Industriförbundetoch LO:s ekonomer kunnat konstatera. Med tanke på den stigande kostnads- ochprisnivån i vårt land torde det därför dröja innan vi får den nytta avullandsuppgången som jag förmodar varit finansministerns stora hopp. mycket slor del avexportindustrin nu ligger med onormalt stora fär-digvarulager dröjer delytterligare innan sysselsättningen förbättras. Finansministern räknade med enuppgång i investeringarna på , men efter vad man nu kan förstå så lyderalla tecken på att siffran blir och kanske det bara handlarom . Motdenna bakgrund har regeringen tvingats atl tillgripa vissa stimulansåtgärdersom både vi från oppositionen - alldeles särskilt från del moderata partietssida - och näringslivet begärt . har man äntligen beslutatsig, men som Jag inledningsvis sade kommer de där besluten väldigt sent, ochjag skulle vilja säga, som vanligt . är alltså situationen alltannat än ljus - bara räntorna för våra utlandslån och i årberäknas till 1 000 milj. kr. Och därtill kommer självfallet att vimåste verkställa amorteringar. Den svenska industrins kostnadsläge i relation till andra länders harförsämrats betydligt genom löneökningarna och inte minst av de kraftigtstigande sociala kostnaderna. I början av 1970-lalel förbättrades den svenskaindustrins relativa kostnadsläge, men har hela förbättringen gått förlorad.De svenska lönerna inklusive sociala kostnader ligger.nu övergenomsnittet för övriga industriländer. Det visar tydligt och klart hur svårtdel är för svensk induslri alt hävda sig i en tilltagande konkurrens. Ominte av rättviseskäl mot svensk företagsamhet och av omtanke omSysselsättningslägel så borde åtminstone oron för vår valutareserv göra atläven regeringen borde inse au den indirekta beskattningen av näringslivet och,som vi brukar uttrycka det, den diskriminerande beskattningen av svensklnäringsliv och svensk sysselsättning måste lättas. Men regeringen ärfortfarande alltför dogmatisk och tror att alla ekonomiska problem och allaskalleproblem kan lösas genom alt - som det heter-"arbetsgivarenbetalar". Det är, herr talman, en mycket skrämmande uppfattning somtyvärr alltmer gör sig gällande. Jagskall bara ta ett enda exempel för att litet visa hur den där beskattningenverkar. Jag tar det från min egen bransch, som jag känner bäst, den manuellaglasindusirin. Där betyder energiskatten att vi får betala./('/n,i,w;,i;('/'såmycket som i flol. Mot den bakgrunden är det kanske inte underligt alt över etthundra företag tillsammans med en rad av viktigaste exportindustriernu hos regeringen har ansökt om reducerad energiskatt och också i vissa fallfått löfte om ett tillmötesgående. Men alla företag kan inte springa tillregeringen och utverka skaltelättnader. Jag tror inte atl det skulle vara löntför mindre och medelstora företag t. ex. Och vad tjänar det f ö. till atl taul skaller som dispensvägen måste reduceras om inte sysselsättningen skallkomma i fara? Bara det faktum att regeringen nu måsle tillgripa dispenser visarklart hur farligt systemet med indirekta skatter är. Och del visar också attmånga företags konkurrensförmåga blir helt beroende av regeringens goda vilja.Det är en utomordentligt farlig utveckling. När finansministern itidningsartiklar- bl. a. i Fackföreningsrörelsen -och uttalanden har varnatjust för den indirekta företagsbeskattningens allvarliga verkningar blev manmycket överraskad när samme finansminister i ett uttalande i samband med denstora socialdemokratiska partikongressen för sedan tycktes kunna tänkasig en ytterligare höjning av arbetsgivaravgifterna. tycks tro atlman så all säga kan växla arbetsgivaravgifterna mot lägre lönekrav. Jag hadetillfälle att ta upp detta i kanmtaren bara . Årets avtalsuppgörelsetorde tydligt ha visat alt optimism har lika liten förankring iverkligheten som hans optimism när del gäller utvecklingen avbruttonationalprodukten. Och det är minst sagl allvadigl oroande atl starkaröster inom det mäktiga regeringspartiet höjs för en ökad användning avindirekt beskattning av svenskl näringsliv. 1 stället borde omtanken omsysselsättningen och handelsbalansen hindra alla planer på en ytterligaresnedvridning av konkurrensförhållandena lill svensk nackdel. I en vikandekonjunktur och med väntade påfrestningar på vår va-lutabehållning villregeringspartiet lägga nya stenar på den börda som redan bärs upp av redanmyckel böjda ryggar. Det är ytterligt allvarligt. Vi vet hur den från början blygsamma omsen blivit den stora momsen. Vivet hur den från början enprocentiga arbetsgivaravgiften vuxit, och den kommeratt växa. Svenskafolkel har därför all anledning all känna sig oroai av regeringenssocialiseringslusi, av dess bristande vilja att ge klara principbesked iutomordentligt betydelsefulla frågor och av dess bristande förmåga att motverkakonjunkturnedgången och de växande sysselsättningsproblemen. behövs på det praktiska planet en stimulanspolitik för näringslivet ochsysselsättningen. Det gäller alla förelag- inte minst de mänga tusental mindreoch medelstora företag som kämpar en hård kamp för atl över huvud lagetkunna överleva. Men del behövs också ett avståndstagande från alla ökadebyråkratiseringslendenser och detaljstyrningar. Och det behövs framför allt enmer positiv syn på företagandet än den som man från de makthavande visar.Näringslivet är inle en ko som skall mjölkas så hårt all blodei iränger fram,utan en arbetshäst som drar det tunga lasset i backen uppåt mot ett bättresamhälle. Näringslivet behöver ökad konkurrenskraft genom lägrekostnader. Eftersom regeringen inte kan eller bör ingripa direkt iavtalsrörelserna fordras det lättnader - betydande lättnader - i dendiskriminerande indirekta företagsbeskattningen och en inflalionsskyddadbeskattning av medborgarna för att motverka skatteprogressionensskadeverkningar, som f ö. har behandlats ganska ingående . Delär, herr lalman, med andra ord hög lid för en ny och aktiv näringspolitik somger förelagen reella möjligheter atl öka sin konkurrensförmåga och som därmedockså möjliggör en trygg sysselsättning och ett ökat välstånd. 1 detta anförande instämdeherr (). (vpk): Prisutvecklingen är en fråga som inte kunnat förbigås i denallmänpolitiska debatten. Det framgår av flera inlägg. Jag vill i millanförande också beröra den frågan, främst ur konsumenternas synpunkt. Tyvärrär det inte bara livsmedelspriserna, som vi haft en debatt om iriksdagen, som rakar i höjden. Och även om det är prishöjningar på livsmedeloch på s. k. dagligvaror som känns mest för låg-inkomstlagaren, så påverkarprishöjningar på andra varor och tjänster utrymmet för vad som kan avsättastill hushållet. Hushållskassan är den rörliga restpost som blir över när övriganödvändiga utgifter betalats. Åretsprishöjningar har slagit alla rekord. Matpriserna har stigit med12-14 %, trots prisstopp på flera viktiga livsmedel som mjölk, ost och kött.Närmare 3 miljarder av skattemedel har använts till subventioner för atlstoppa eller i varje fall hejda prishöjningar. Frukt och grönsaker, livsmedelsom vi egenlligen borde konsumera mycket mer av, har stigit ännu kraftigare. Potatisen,som är en basvara i kosten, är dubbelt så dyr som föregående höst. Beträffandeandra varor, såväl livsmedel som dagligvaror, exempelvis bröd, hushållspapperoch vissa kemisk-lekniska varor är del anmälnings-plikl vid prisförändringar.Men inle heller delta synes ha haft åsyftad verkan. Toalettpapper är en varasom höjts kraftigt. Det hjälper Ju föga med subventioner på vissa varor, omprishöjningarna läggs över på andra nödvändighetsvaror. Trotskraftiga prishöjningar har prisstoppet nu hävts på blöjor; på s. k. mjukpapperhävdes del nästan omgående sedan det införts, med motiveringen attskogsprodukterna stigit i pris. Blöjor och hushållspapper är en storutgiftspost för barnfamiljer. Monopolbildning tycks här ha haft en negativinverkan på prissättningen, för när det gäller både blöjor och hushållspapperhar en koncentration i försäljningskedjan skett. MoDo har skaffat sig en mycketstark ställning vid försäljningen av dessa varor. Det flnns flera liknandeexempel. Oftasthör vi atl företag måsle slås samman för att bli konkurrenskraftiga. Men istället för en konkurrens som gynnar konsumenterna med billigare varor ledersammanslagningar till en sämre konkurrens, som konsumenter får betala med högrepriser. Konkurrensen märks bara på företagens vinstsida. I TV-programmetTidsbild sade nationalekonomen att bakom nästan helaproduktionen i vårt land står ett 20-tal monopolbildningar. Del måste vara enfelaktig utveckling, om det i stället för fri konkurrens leder lill ettsamarbete i prissättningen på varor. Om det inte finns en garanti för altsammanslagning av företag är i konsumenternas iniresse, borde de förbjudas. Förutomprishöjningar på mat och dagligvaror har skor och kläder ökat med i genomsnittlika myckel. Barnkläder är jämförelsevis dyrast, vilket också drabbarorättvist. Hyrorna är en annan post i de fasta utgifter som ingen kommer undan.Här har getts besked om all fr. o. m. skall hyrornahöjas med . per kvadratmeter, utöver de höjningar som redangjorts i del kommunalägda bostadsbeståndet, en hyra som sedan blir normgivandeför privata fastigheter. Denna hyreshöjning innebär en ulgiftshöjning med ca I000 kr. för en normal familjelägenhet. Kommunernavarslar i sin budgelbehandling, som pågår, om olika avgiftshöjningar för alt slippaen skattehöjning. Men höjda avgifter har ofta den egenheten alt de drabbar delågavlönade mer än en direkt skattehöjning. Tjänster och reparationer måsteutnyttjas, men del är svårt atl kontrollera värdet av dem. Ofta sägs det alt dehöga lönerna är orsak lill höjda priser, men om man måste betala 25 kr.för atl få en dragkedja isydd får inle den som gör arbetet så stor del av depengarna. Räknarman samman de vidtagna ulgiftshöjningarna finner man alt det intefinns myckel kvar av de storslagna lönehöjningar som det talades så myckel om isamband med avtalsuppgörelsen. För många löntagargrupper är de redan försvunna. Somkonsumenter manipuleras vi på många olika säll genom lockpriser,förpackningsmetoder, reklam och marknadsföring av produkter som företagen villsälja. Behovet av en vara är ingalunda avgörande, utan del är den vinsttillverkaren gör på varan. Nödvändighetsvaror, som alla måste köpa, höjs oftamer än lyxvaror. Vid veckosluten består våra morgontidningars innehåll mest avlockprisannonser, ofta i samband med annonser om söndagsöppethållande. Jag villta några exempel från . Ditzingersannonserar om på tidigare reapriser. Exlra, extra . vid inköp avpåslakan. Bra Stormarknad i Arninge: får våra 1 000 första kundervar sin tårta, på samtliga krukväxter, extrapriser på diversekapitalvaror. har måttdagar med . plus valfri pälshatt upp till en kostnad av . vid inköp av enminkbitpäls. En annan pälsfirma har pälscheckar upp till ett värde av 3 000 kr.fastsatia på bestämda pälsar som är till salu. Radio ulan kostnad, lovar ettbilvaruhus. Lagerrensning, utförsäljning är andra säljargument. Dellaär bara en liten del i en enda tidning, som alla kan kontrollera. Är inte dettaen osund marknadsföring, som regeringen med det snaraste borde sätta stopp för?Kostnaderna för rabatter och extrapriser drabbar även dem som inte kan utnyttjadessa tillfällighelspriser. Och ingen vill väl ändå påstå att dennamarknadsföring inte medverkar lill ökade priser på andra varor lika väl somsöndagsöppeihållande. Doldaprishöjningar förekommer genom minskning av innehåll i förpackningar. Sopporsåväl som diskmedel kan tillsättas mer vatten. Stora pengar satsas påformgivning av förpackningar. De skall helsi se större ut än innehållet. Ävenom en del har skett på delta område utnyttjas fortfarande alla möjligheter iprofitsyfte. De flesta kunder läser varken innehållsförteckning ellerjämförpriser. Det är för komplicerat för många med den flora av samma vara i olikaförpackningar som utbjuds . Här vore en lagerrensning verkligen på sinplats, så alt man lättare kunde kontrollera vad man får för pengarna. Enligt min mening flnnsflera sätt all angripa prishöjningarna . Jagvill, herr talman, också la upp en annan fråga, som kanske delvis hör sammanmed prisulvecklingen och familjeekonomin, nämligen kvinnornas situation påarbetsmarknaden. Genom familjernas ohållbara ekonomi tvingas många kvinnor uti förvärvslivet. Tro nu inte att Jag menar alt kvinnorna skall stanna i hemmet.Nej, tvärtom är jag övertygad om all det ekonomiska oberoendet ärförutsättningen för jämställdhet mellan män och kvinnor, och då måste kvinnornala sin del av produktionen lika väl som mannen måste ta ansvar för barnen ochhemarbetet. Omkvinnorna av ekonomiska skäl behöver ett arbete för att klarafamiljeekonomin, så hamnar de ofelbart inom den snäva arbetsmarknad därkvinnorna är sysselsatta, på yrkesområden som är så lika hemarbete som möjligtoch där det inle ställs särskilda krav på yrkesutbildning. Det blir ett arbeiepå dellid, eftersom kvinnorna precis som när de var hemarbetande fortsätter attta ansvaret för hem och barntillsyn. Delta utnyttjas av arbetsköparna, ochdeltidsarbete är koncentrerat till samma snäva arbetsområden: kontorsarbete,städning, husligt arbeie, handeln och vårdyrken. Kvinnorna tvingas accepiera denackdelar som följer med deltidsarbete. Alltför ofta ser de förvärvsarbetet somen bisyssla lill hemarbetet. Utöveratt de deltidsarbetande får avstå från ekonomisk självständighet följer låg lönoch ojämn inkomst, dålig anställningstrygghet och förlorade sociala förmåner.Det betyder också sämre utbildnings- och befordrings-möjligheter. Kvinnornassplittring på hem- och förvärvsarbete gör atl de inte som männen kan satsa påen yrkeskarriär. De blir inte heller så fackligt aktiva att de den vägen på etttillfredsställande sätt lyckas lösa problemen. Medangenomsnittsarbetstiden låg för männen, alltså enlimma mer än den lagstadgade arbetstiden, var genomsnittsarbetstiden för samtligasysselsatta kvinnor och för gifta kvinnor med barn pervecka. fanns det 255 800 kvinnor som arbetade mindre än 20limmar . Positivtär att en ökning har skett för kvinnornas dellagande i förvärvsarbete, menockså när del gäller koriiidsarbetande har en ökning skett. Här finns säkertmånga av småbarnsmammorna, som är de som i större utsträckning har gåll ut påarbetsmarknaden, Det är bristen på barntillsyn som styr yrkesval och arbetstid. Avutredningsbelänkandel Kvinnor i statlig tjänst framgår atl fortfarandeflertalet kvinnor i statlig tjänst har underordnade och relativt lågavlönadebefattningar. finns en uppdelning mellan traditionellt"manliga" och "kvinnliga" befattningar. Kvinnor känner oftareän männen otillfredsställelse med sin arbetssituation och med personalpolitiken.Kvinnorna har fåll della i personalutbildning i mindre utsträck- 8Riksdagens protokoll 1975/76:11-12 ning än männen, vilketbetyder mindre befordringsmöjligheter. Över huvud laget efterfrågas kvinnor imindre omfattning för arbetsuppgifter. Könsdiskriminering förekommer i sammautsträckning inom den offentliga sektorn som inom det privata näringslivet. Närkonjunkturerna går ner och arbetslösheten ökar är det kvinnorna som i förstahand drabbas. är det de unga kvinnorna som har svårast atl få arbete. De harinte ens den praktik som hemarbete ger och är följaktligen ingen efterfrågadarbetskraft. Omkvinnorna över huvud taget skall omfattas av Jämlikhetsprincipen genom rätttill arbete på lika villkor som männen, ett krav som alla är eniga om, är detenligt min mening tre områden det måsle satsas särskilt på. Delförsta området är utbyggnaden av barnomsorgen. Den frågan kommer Inga Lantzatt la upp senare i debailen; Jag vill bara säga all en iryggad barnlillsyn,som fungerar såväl kvanlilalivt som kvalilalivi, är grundförutsättningen förkvinnornas möjlighet att planera sin yrkesverksamhet. Denandra frågan är utbildningen. Det måsle satsas lika myckel på kvinnornasyrkesutbildning såväl internt som externt och på deras fortbildning, så att defår lika stor reell möjlighet till befordran i en yrkeskarriär som männen. Dentredje frågan, som i lika hög grad - om inte mera - berör männen, är denförkortade arbetsdagen. Det är en omöjlig situation som männen, med en genomsnittsarbetstidpå , befinner sig i. En orimlig begäran är atl exempelvis enbyggnadsarbetare, som är borta tio från hemmet och som stått i ettackordsjobb skall ställa upp och dela pä hemarbete ochbarnlillsyn. För deras och många andra yrkesgruppers kvinnor finns baraalternativet deltidsarbete. Enförkortning av arbetsdagen - nu som mål, vilketvänsterpartiet kommunisterna föreslagit - är en nödvändig åtgärd för jämlikhetmellan män och kvinnor. Jag skall i mitt korta anförande la upp endast en fråga. Den gällernäringspolitiken och löntagarfonderna. Jag kan med en viss glädje ocksåkonstalera alt trots att debatten har pågått är det faktiskt ingensom har nämnt ordet löntagarfonder. Näringspolitikenkan diskuteras från många olika utgångspunkter och vinklingar, och så görs juockså; från arbetarrörelsens sida mest med betoning på arbete ochsysselsättning, drägliga arbetsförhållanden osv., från näringslivshåll ochborgerlig ideologi är del mest lal om lönsamhet, vinstmarginaler etc. Bådafrågeställningarna är kanske naturliga.