prot · FY0959 · 1975-12-31 00:00:00 — F.ö. vill jag i del här sammanhanget säga att jag instämmer i vad sade i ett av sina första inlägg under behandlingen av del härutskottsbetänkandet, nämligen att näringsutskotlels belänkande nr 14 ger enverkligt förnämlig orientering och en översikt över niånga av defrågor som berör de mindre och medelstora företagen. Enutredning för lån lill marknadsinvesteringar begärs i reservaiionen 24. Dennabegäran är i sig själv lovvärd. Men jag är inle riktigt säker pä all del behövsnägon sådan utredning. Utskottet framhåller i sin skrivning all statensutvecklingsfond i sin anslagsframställning /1976 redan har begärt attlänemöjligheterna för marknadsinvesteringar utreds, sä alt en lämpligkomplettering till fondens verksamhet i övrigl kan Visserligenredovisar inte departementschefen nägol ställningstagande ibudgetpropositionen, men han framhåller ganska tydligt att den arbelandeSTU-ulredningen skall undersöka om samverkan mellan utvecklingsfonden,styrelsen för teknisk utveckling, investeringsbank och statensindustriverk kan fördjupas lill gagn för den industriella förnyelseprocessen.Utskottet förutsätter därför på goda grunder att denna utredning skall ta uppfrågan om alt främja marknadsaklivitelerna. Jag ber med detta all få instämma i yrkande om bifall tillpunklerna 16-47 i utskottets belänkande nr 14. HenANDERSSON i (fp) kort genmäle; Jag kan gärna hälla med om alt min redovisning i och för ofullständig. När vi lalar om elt 25-lal olika hel- och halvsiailigainstitut och myndigheter som bidrar till förmedlingen av kapital till mindreoch medelstora förelag kan man naturligtvis också räkna in landsting ochkommuner. En hel del landsting medverkar lill kapitalförsöfiningen för mindreförelagsgrupper. I motionen sägs att det torde röra sig om elt 25-tal institutoch myndigheter, men det är kanske inte så myckel alt tvista om. Del finnsemellertid redan nu etl tillräckligt stort antal läneorgan. Samordning vore naturligtvisav utomordentligt stort värde för att få etl enhetligt grepp om förelagarnasbehov av alt låna. Självklart skall företagarföreningarna hjälpa de lånesökandemed deras ansökningar. Närdet gäller marknadsföringsakliviielerna har statens utvecklingsfond - del harjag sagl tidigare - gjort en framställning. Del slora problemet för den härgruppen av produktulvecklare är all man har slut på sina pengar när produktenär färdig. Jag vill relatera att Investeringsbanken under fiolåret hjälptelill med en marknadsföringsdrive i , vilken gav gott utbyte vad delgäller utländsk valuta lill . Det är mot den bakgrunden som jag harskrivit min motion. Utvecklingsfonden har också gjort en framställning attäven kunna få låna ul pengar till marknadsakliviteler. Jag tror all det här är en fråga som måste lösas,framför allt nu när det kraftiga underskottet i betalningsbalansen är ettproblem för oss. () kortgenmäle; Uppräkningen i molionen 288, i , gäller hel- ochhalvstatliga kreditinstitut. Dä är det väl litet långsökt att även räkna inkommuner och landsting som långivare. Eftersom del bland de 13 långivare som äruppräknade i molionen ingår både myndigheter och andra, sä tror jag inle manhar kunnai hitta på några fler längivare. Som jag sade tror jag alt ensamordning är av godo. Kan man finna vissa lösningar pä del här är det välingenting all säga därom. När det gällermarknadsaklivitelerna och statens utvecklingsfond vill jag bara säga; Eftersomherr i sitter i styrelsen för utvecklingsfonden och vet om allutvecklingsfonden har gjort denna framställning lill departementet är det vältämligen onödigt all även motionera om delta i . HenANDERSSON i (fp) kort genmäle: Erfarenhetsmässigt vel man att utskotten och har möjlighetenalt puffa på en fråga. Efter den framställning som gjorts från fonden har nägolresullal inle redovisats. HerrRASK (s) kort genmäle: Dä skulle jag vifia fråga herrAndersson i ; När gjorde styrelsen för utvecklingsfonden dennaframställning? Var del , eller tidigare? Motionenavlämnades under den allmänna motionstiden, och kan väl inlebegära all det skall hända någonting . i (c): Trots den sena timmen kanske del må tillåtas alt nägon ocksä utanförnäringsutskotlels krets lar lill orda i den här debatten, som egentligen varplanerad att äga rum . Ellmycket stort antal motioner behandlas i näringsutskotlels belänkande. Intemindre än 44 moiioner och ännu fler yrkanden föreligger. I och för sig vittnardet om etl myckel stort intresse i kring näringsfrågorna och kringärenden som främst berör mindre och medelstora företag. Del visar altriksdagsledamöterna är ganska lyhörda för vad som framförs ute på fältet frånde arbetande människorna. Del visar ocksä alt del finns många problem somkräver sin lösning, att utveckling och omvandling för med sig nya problem ochatt man aldrig får slå sig lill ro med vad som redan är gjort. Måhändablir man litet betänksam belräffande resultatet av n-iolionerna ochmöjligheterna att påverka utskottets och majoritet när man läser allbland de av utskottet behandlade 50 punkterna endasl en har vunnit gehör hosutskottets majorilel. Övriga 49 föranleder avslagsyrkanden. Del ser mörkt ut.Men något positivt ligger väl däri all många frågor som tas upp hänvisas tillpågående utredningar och att även ulskollsmajorileien förväntar all de förslagsom väckts i motionerna kommer alt behandlas av utredningarna. Erfarenhetenvisar också alt niånga förslag väcks i föfid och därefter kan kommaigen som goda regeringsförslag. En motion kan dä fiäna som opinionsyttring, enpåstötning lill våra utredningar och beslutsfattare. Så får väl ocksä mängainlägg i denna kammare betraktas -som ett led i denna opinionsbildning. Jagvill något beröra ämnen som jag och andra ledamöter från har tagit uppi etl par moiioner, nr 919 och nr 1661. De behandlar främst de mindre ochmedelstora företagens problem, som ulan tvivel är stora , men särskilt pålängre sikl. Flera talare har betygat den åsiktens Mindre och medelstora företag exempel kan jag nämna den kraftiga förskjutning som sker mol storföretag.En uppgift i en av motionerna säger att landets 25 största företagsgrupper har ökatsin andel av de anställda frän 28 1963 till 37 96 är 1973. Denna tendenssynes ha förstärkts , vilket de många uppköpen avfamifieföretag vittnar om. Utredningar som har företagits genomIndustriförbundets försorg styrker också denna teori. Etl annat exempel är alldel är brist på unga människor som vill ägna sig ål företagandet som yrke. Enundersökning frän visar att företagare, som där stod i begreppatt säfia sina förelag, trots alt de hade arvingar inle var intresserade attsäfia lill dem - eller alt arvingarna å sin sida kanske inle var intresseradeav alt överta företaget. Man bedömer tydligen förutsättningarna och kanskeockså stämningarna vara sådana att man hellre väfier andra, tryggare ochkanske mindre utsatta yrken. Detta måste vara betänkligt. Eltytterligare tecken, som kan vara en föfid av de andra nu nämnda, är denminskade nyetableringen. Tendensen under 1950- och större delen av 1960-taletvar ju, alt nyetableringen hade betydligt slörre omfattning än nedläggningen avföretag. Från slutet av 1960-lalel och fram lill. nu har ulvecklingen varit denmotsatta: del är flera företag som nedläggs än som nybildas. Enliglmin mening är denna utveckling oroande i flera avseenden. En koncentration inäringslivel motverkar konkurrensen och försvårar inflytandet såväl från deanställda som frän de breda konsumentgrupperna. För de många mindre orterna ilandet är koncentralionsulvecklingen negaliv och motverkar en decentraliseringav samhällsfunktionerna och arbetet på en stabilisering avbefolkningsutvecklingen. Närstorkoncerner köper upp mindre förelag händer del ofta att ledningen förförelaget komnier all förläggas lill andra orter, långl från den därverksamheten sker. Det innebär en utarmning av en föreiagsmifiö, vilken är såväsentlig när det gäller all skola upp nya människor och för att nya företagskall etableras och utvecklas. I perioder av konjunkturnedgång är del oftaföretag med ledningen pä annan ort som läggs ner eller fär begränsa sin verksamhet.För mindre orter är detta mycket kännbart. Enav anledningarna lill all mänga företag säfis lill storkoncerner eller läggsned är den brist på efterträdare som jag förut berört. Det är myckel allvarligtom antalet ungdomar, som har förutsättningar all bli företagare, finner altomständigheterna är sådana all de inte bör reflektera på den banan. Dåmåste del vara något fel på de grundläggande förutsättningarna förföretagsamhetens fortbestånd. Det kan vara så alt den allmänna attityden tillföretagsamhelen bör bli mer positiv, men del beror ocksä i hög grad på hurutbildningen i ungdomsskolorna läggs upp, hur villig man är att vidtagaförbättringar i företagsamhetens villkor osv. Jagtror all en av de viktiga uppgifterna just nu är att genom ökadförelagsulbildning, genom ömsesidig information mellan samhället och näringslivsorganisalionerna,genom beredande av provarbete och praktikarbete i förelagen söka vinna flerungdomar för företagsverksamheten. Andraorsaker lill den minskade tilltron lill särskilt de mindre och medelstoraföretagens möjligheter är alt dessa fortfarande, trots allt som sagts i olikasammanhang, ändå är missgynnade i förhällande till storföretagen. Fleraexempel pä delta har omnämnts tidigare och även i debatten . Medhänsyn lill den belydelse som de mindre och medelstora företagens verksamhethar tror jag att samhället måsle ta särskild hänsyn till dem vid utformningenav sina beslul. Lål mig endast la ell exempel från kreditgivningens område. Demindre förelagen har av självklara skäl betydligt svårare all uppvisa en sådankredilvärdighel som slora väl etablerade företag har. måste,om man vill all de små företagen skall överleva och utvecklas, kompenserasgenom all de långivande myndigheterna och bankerna åtar sig etl störrerisklagande. En sådan uppgift har ocksä ålagts företagarföreningarna, men oftaär även deras kreditbedömning omständlig och restriktiv. En företagaresom har en god idé måste inte bara sälla sin egen lid och sina egna resurser påspel. Han måste också ofta sälla sin famifis ekonomi och fortbestånd på spelför all kunna få fram sin idé lill produktion. När kredilrestriktioner sätts indrabbas i första hand de mindre förelagen genom att de har arbetat med slörreandel lånat kapital - trots alt det är de slörre företagen som man vill nå medkredilreslriktionerna, eftersom de har den slörre delen av omsättningen. Tidenmedger inte all jag går in på flera sädana exemplifieringar. Jag vill baraytterligare framhålla alt det är av utomordentlig vikt att det råder en vissbalans mellan mindre, medelstora och större företag i vårt näringsliv. Demindre företagen har en stor belydelse för förnyelse och utveckling. En starkoch expansiv mindreföretagsseklor är också en garanti för tillväxt även förvårt övriga näringsliv. Denna sektor har en öppen och mindre byråkratiskstruktur. Detta främjar idégivning och nyskapande, det ger dynamik i näringslivoch samhällsutveckling. För att vi skall ha en produktion som ger storvalfrihet för konsumenterna i fråga om varors kvalitet och utformning behövsjust de mindre företagen med sin flexibilitet, sin varierande skaparmöjlighetoch sin personligt präglade idérikedom. Förall den stora servicesektorn skall fungera erfordras likaså de mindreföretagens fiänster. Här skulle vi riskera allvarliga försämringar i händelseall de mindre företagens livskraft och vidareutveckling stagnerade. Förniånga mindre orter i det här landet är sysselsättningen helt beroende av demindre och medelstora företagens forlsalla existens. , som jag omnämnde, är 87 96 av förelagen i länetfamifieföretag och bara tre företag har över 500 anställda. Del visar huroerhört beroende orterna ute i landet är av de mindre företagen. 1 de motioner jagmedverkat i liksom i många andra har dessa frågor tagits upp ur olikaaspekter, och niånga förslag har ställts. Utskottet har behandlat vart och etlav dessa yrkanden, men som sagt har man i de flesta fall hänvisat lill pågåendeutredningar. Vi lycker att man skulle ha kunnai gä litet längre i generositetoch i förståelse för de problem som har tagits upp i denna motionsflod. Ettslort antal reservationer föreligger ju också från oppositionen. Jag vill ialla fall ullala den förhoppningen, att dessa motioner och denna debatt skallha en positiv inverkan pä skeendet under den närmaste framliden och attförslagen snart skall konima upp som regeringsförslag. 1 annat fall fär vi välkomma igen. Jag yrkar med dessa ord bifall lill de reservationer som centerpartietsrepresentanter i näringsutskotlet slår för. () kortgenmäle; Jag kan väl vara överens med i om en del avmålen, men vi kan verkligen ta upp en diskussion belräffande medlen; del är judär vi har vår lilla motsättning. Inte heller är jag ense med omtyngden i del han påstår. inte finner några arvingar som är villiga att la över förelagen är enväsentligt svårare fråga än som framställer den. I huvudsak ärdelta en föfid av att vi har elt ökat välstånd i samhället. Det är inte längrehögsta "status" att vara företagare. Del ger lika bra uppgifter ochlika bra slällning all ha andra sysselsättningar som att vara företagare. Förri världen, för 50 är sedan, stod en företagare mycket högt pä den socialarangskalan och hans plats var myckel eftersträvansvärd. De här problemen haralltså med det ökade välståndet och den därav föfiande ufiämningen att göra imyckel slor omfattning -jag vill inte säga uteslutande. Dendär givna arvsföfiden var inle heller alltid särskilt bra. Den var ofta ennackdel för famifieföretagen och kunde anföras som en belastning för dem. Delvar inte alls säkert alt arvingen var den lämpligaste som företagare. Tvärtomvisar ulvecklingen i ell myckel stort antal fall an den där stackars arvingen,som var utpekad redan från vaggan all överta företaget, var varken hågad ellerlämpad för del. Den naturliga arvsföfiden var säkert inte så överdrivet lyckadpä sin tid - och den finns kanske fortfarande. Tillsist skulle jag, med anledning av det säger, vifia varna föratt här bygga upp en motsättning mellan mindre företag och storföretag. För detförsta finns del ju ingen klar gräns, som jag försökte säga i mitt förraanförande. För det andra skall vi ha klart för oss alt storföretagen fungerar ietl samhälle med en liberal marknadsekonomi, och en sådan har vi ju, även omvarken eller jag - i varie fall inle jag - i längden vill haden. Men i elt sådant samhälle innebär storföretagen den naturliga utvecklingenav all företagsamhet. Vi kan inle konstruera upp en sådan motsättning. Det varkanske inte heller mening. i (c)kort genmäle; tar upp problemet med förelagsetableringen och arvingarnasminskade benägenhet all fortsätta i sina fäders spår. Han sade att det kan beropå det ökade välståndet. O. K., del skulle kunna bero på delta. Men förelagenlever ju i nutiden, och problemen uppstår då kanske på grund av all välståndetär sä högt att ingen vill fortsätta all bli företagare. Det är ur densynpunkten vi har angripit frågan. Vi kan alltså inte låta företagensfortbestånd äventyras pä grund av att del sker förändringar i samhället. Om vianser att företagen behövs, måste vi vidta några åigärder för att de skallbestå. Sedanvar det inte så säkert all arvingarna var bästa efterträdare. Del kan jag gotthälla med om, men del är inte det som vi särskilt har poängterat. I den motionsom jag står för har vi sagt all vi vill ha förslag, syftande lill altunderlätta överlagande och nyetablering samt drift av företag för personer ifamifieföretagskrelsen, anställda samt unga människor med företagarintresseenligl vad som i motionen angivits. Vi skulle gärna se att även de anställdahade intresse och förutsättningar för alt kunna bli efterträdare i förelagetsledning. Manvill givelvis inte skapa en motsättning mellan större och mindre förelag. Menutvecklingen går i den riktningen att det skapas skillnader mellan slörre ochmindre förelag. Jag nämnde ett par exempel och skulle kunna nämna mänga fler -och åtskilliga har nämnts i den här debatten - som visar att manpå grund av omständigheterna är missgynnad som mindre företagare. Vill man altde mindre förelagen skall bestå, då vill man också vidta åtgärder så att de kankompenseras med hänsyn till de olika fömtsältningar de har i den verklighet därde existerar. Del är detta vi vill göra föratl inte småförelagssektorns framlidskall äventyras. HerrWÅÅG (s) kort genmäle; Jag vill bara erinra iJärvsö on-| att sådana åigärder är ingrepp i den liberala marknadsekonomin. moiion nr 1682 diskuierar jag ulvecklingen inom dagligvaruhandelnoch konceniraiionen lill de ire slora blocken. Denna ulveckling kan få mindreönskvärda konsekvenser ur konsumenisyn-punkt ifall konkurrensen inle hållslevande. I denna situation är de fristående enskilda livsmedelshandlarna avslor betydelse. De kan fungera som pådrivare och som jämförelseobjekt i olikaavseenden. Jagföreslår i min motion att AB Handelskredit, som arbelar för att främja deenskilda köpmännen, skall fä samhällets stöd så att inslitulel kan öka sinkreditgivning lill de enskilda köpmännen. Näringsuiskoliei finner inle dettaerforderligt. På s. 68 framhålls del 1. o. m. att man på Handelskredit i stortsett är nöjd med sin tillvaro och inle känner behov av några fler insatser frånstatens sida. Det stämmer inte med de uppgifter jag har fält fränHandelskredit. Del har för mig framhållits all det skulle vara utomordentligtvärdefullt om Handelskredit kunde öka sin kredit-volym mer än vad som i dagbedöms möjligl, om delta kunde ske till förmånlig ränta. Med hänsyn lill detallmänna kostnadslägel inom detafihandeln är del angeläget all hällaräntesatsen så låg som möjligt. Precis som jag framhållit i min motion finnssåledes möjlighel för samhället alt förbättra de enskilda köpmännensarbetsvillkor genom slöd lill AB Handelskredit. Bästa tillvägagångssätlel äruppenbarligen inle att tillföra AB Handelskredit AP-pengar, vilkel skullemedföra strängare regler för utlåningsverksamhelen, ulan i stället all statenutsträcker en garanti lill AB Handelskredit. Så har skett i för ellliknande kreditinstitut. Jag har inget yrkande , men uttalar en förhoppning om altdislributionsutredningen mätte uppmärksamma den här frågan pä ett positivtsäll. () kortgenmäle; Till fru vill jag säga att utskottet på s. 68-69 åberoparskrivelsen frän AB Handelskredit fullt korrekt och rikligt. Bolaget säger idenna skrivelse, vilkel utskottet återger, att del f n. inle behövs någotkapital utöver vad som finns för utlåningsverksamhelen. Då lycker jag liksomutskottet all det yrkande som framställs i molionen 1682 är enöverloppsgärning. bör ändå inte pådyvla AB Handelskredit kapitalifrån AP-fonderna. Fruaf har inte något yrkande, och utskollet är enhälligl i alt avstyrkahennes motion. Inle ens de borgerliga ledamöterna i utskottet har yrkat bifalltill den. Jag yrkar bifall lill utskottets belänkande i denna punkt. FruAF () kort genmäle; Jag hade nöjet alt dricka kaffe med VD i AB Handelskredit iriksdagsreslaurangen. Han lämnade mig en kopia av en skrivelse han tillställtnäringsutskottet, åtminstone dess sekreterare. Del kan hända all ABHandelskredit tillställt utskottet flera skrivelser, men ur den kopia avskrivelsen jag har i min hand kan jag citera att han säger: "Den kraftigtökade efterfrågan från detaljhandelns sida pä krediter genom Handelskreditställer allt högre krav pä nya resurser. Mot denna bakgrund skulle detsjälvfallet vara utomordentligt värdefullt om möjligheter skulle kunna erbjudasatt säkerställa kapital lill förmånligare villkor än f n. under förutsättningatt den nuvarande handlingsfriheten vid bedömning av låneärenden kanbibehållas." Här kommer alltså AP-pengarna in. AB Handelskredit vill inleha AP-pengar utan i stället en statlig garanti. () kortgenmäle; Jag har originalet lill skrivelsen frän AB Handelskredit här i minhand. återger skrivelsen korrekt, det kan jag säga. Vad fru afUgglas citerar pä andra sidan i skrivelsen strider dock uppenbarligen mol vadsom sägs pä första sidan i den. Men, som sagl, skrivelsen är korrekt återgivenav fru . HenGERNANDT (c): Motionen 1975:283 vill anvisa några nya, djärva lag för alt främjasvensk exportverksamhet, särskilt med lanke pä de små och medelstora förelagen.Del är dessa företag jag i näringslivsfrågorna brukar benämna mindreföretagen. Delgäller alt till förhållandevis låga kostnader men med effektiva metoder gelandets mindreföretag de möjligheter till marknadsstudier i utlandet som demåste ha för att kunna fungera men som de nu har i alltför ringa grad.Mindreföretagen har som bekant synnerligen små möjligheter att lära kännavärldsmarknadens olika krav och varubehov. Därför tillverkar de nu i huvudsakvaror som är anpassade för vår hemmamarknad och som i övrigt passar särskiltbra för resp. mindreföretags egen maskinpark och tillverkningsteknik. Varornablir därigenom pro-duklanpassade och särskilt lämpliga för hemmamarknaden. Delgörs emellertid många mer eller mindre dyrbara och tyvärr ofta fruktlösa försökatt föra ut sanima produkter på världsmarknaden. Orsaken lill alt della inlelyckas så bra som önskvärt är ligger lill slor del i att produkten inle ärmarknadsanpassad för en aktuell marknad. Delär i det avseendet som våra mindre förelaga re lyvärr är ganska blinda förrådande krav, behov och önskemål ute i världen. Mindreföretagen har inte lideller råd all ligga ute med representanter som kan göra effektivamarknadsstudier. Detta måste därför skötas av gemensamma organisationer.Enligl min uppfattning utför dock inte våra handelsrepresentationer i ullandeldenna marknadssondering tillräckligt effektivt. Del saknas innovationskrafloch tekniskt kunnande i den omfattning som erfordras för att göra en effektivuppsökande marknadsstudie. Det saknas resurser alt sakligt och talaom för de svenska hemmaföretagen vilka produkter som svensk småindustri börtillverka, som verkligen kommer att passa och behövas pä resp. utlandsmarknad. Företrädareför andra länder reser ut i världen för att studera dessa varubehov och för allskapa leveransmöjligheler för sin hemmaindustri. Representanter för vårasvenska storföretag gör del också, och det är därigenom som företagen vet vadde skall tillverka och leverera från är . Men våra mindreföretagare haralltså inte möjligheter att göra dessa uppsökande marknadsstudier. De måstestanna hemma i verkstaden och se lill alt maskinerna kan hållas i gång och attden administrativa verksamheten fungerar. Och blir tillverkningen också mestinriktad på produkter som bäst passar för hemmamarknaden. Men del är ganska säkertall även värt land förr eller senare tvingas att sända ut tekniskakunskapare till olika exportmarknader föratl därmed skapa en välbehövligkontaktverksamhet mellan exportmarknaden och våra n-iindreförelag. Som jag bl.a. föreslår i motionen 283 och har föreslagit tidigare bör vårahandelssekrelerarkonlor kompletteras med tekniskt utbildad personal som harverkligt god kapacitet för uppdraget alt utröna vad svenski näringsliv kantillverka eller uträtta på just den aktuella marknaden. Genom en sådan tekniskåterkoppling kan marknadsbehov och marknadskrav jämte goda lillverkningsidéerlevereras hem till svenskt näringsliv. Då kan mängder av produkter görasmark-nadsanpassade och därmed avsevärt mer attraktiva ute i världen. Så längevi inte haren sådan marknadsanalys blir mindreföretagarnas tillverkning oftast- som - produktanpassad lill behovet på hemmamarknaden och lill egnaidéer och maskinlillgångar. Menutskoltsmajorilelen säger nej till dessa positiva motionsförslag. Och manlägger också en viss tyngd vid påpekandet all ulskottet avvisade ungefär sammamoiionskrav under tidigare är. 1 frågor av den här arten, där utvecklingen meden naturlags säkerhet går framåt från är lill år, borde väl tidigare, negativaställningstaganden inte vara värda alt åberopas.