prot · FZ097 · 1975-12-31 00:00:00 — Livsmedel aren nödvändighetsvara somingen kan leva utan. Mervärdeskatten som utgår med en viss procent av prisetfår prisstegringstakten att öka alldeles särskilt. upplär en större andel av den fattiges inkomster än av denrikes verkar livsmedelsmomsen som en regressiv skatt: den som har en liteninkomst får betala en större procent i matmoms än den som har en hög inkomst.Människor med låga inkomster, människor med lunga arbeten som kräver mycketmat, familjer med fiera barn och många munnar att mätta bestraffasskattemässigt genom matmomsen. Ökade hyror och andra fasta avgifter,exempelvis för barntillsynen, minskar ytterligare utrymmet för matinköp. Vänsterpartietkommunisternas återkommande krav på "bort med moms på maten" berorbl. a. på att hushållspengarna i allt fler hushåll har blivit en minskanderestpost. Eftersom man inte kan ha en bestämd summa avdelad för hushållsulgifternakrävs del att malkontot skall vara som ett dragspel - del skall gä att tänjaoch krympa. Men det går inte alt pressa hushållsulgifterna hur myckel somhelst. Del märks när priserna går upp. Resultatet blir att matstandarden blirsämre, vilket ur hälsosynpunkt inte är försvarbart. Detekniska svårigheter som man brukar hänvisa till när frågan om matmomsensavskaffande reses föreligger inle i den omfattningen att eventuellaadministrativa problem får utgöra hinder för ett avskaffande. Det finns i dagandra momsbefriade varor, t. ex. investeringsvarorna. Och dessutom förekommer ien rad kapitalistiska stater differentierad mervärdeskatt. Utskottetanför här att EG:s skatleexperter är för en enhetlig skattesats på alla varor.Utskottet hänvisar öppet till delta och del heter i betänkandet:"Harmoniseringssträvandena inom EG går enligt rapporten f n. ut på allbegränsa de nuvarande differentieringarna." Dettakan inte godtas som ett hållbart argument. skattesystem bör välutformas utan sidoblickar på om man i EG ändrar eller ämnar ändraskattesystemet. Vi är inte anslutna till EG och bör slälla oss utanför EG:sharmoniseringssträvanden - i synnerhet om dessa skulle gå ut på så påtagbartmot folkflertalet riktade åtgärder som en höjning av mervärdeskatten pålivsmedel i nivå med andra, högre beskattade varor. Vårhänvisning till att andra kapitalistiska stater har en differentierad moms fårinte tydas så att vi tycker all deras skattesystem är föredömliga eller att vianser all borde anpassa sin skattepolitik lill reaktionära strömningari exempelvis . Vi hänvisar endast lill alt differentieradmervärdeskatt förekommer i andra länder för att visa att del är etl möjligtsystem, som vi borde kunna klara av även i vårt land. Vikan se det som en liten framgång för vårt partis ihärdiga kamp mot momsen pålivsmedel att de fördelningspolitiska effekterna av en differentiering avmervärdeskatten till förmån för livsmedel studeras. Men detta är självfalletinte tillräckligt. Det gäller i stället för utredningen, såsom vi föreslagit,att med förtur behandla frågan om ett slopande av mervärdeskatten på maten, såatt denna reform snabbt kan gå i verkställighet. Pengarlill denna reform kan man erhålla genom en skärpt beskattning, av bolagen ochav de stora förmögenheierna och genom inskränkningar i bolagensavdragsrälligheter och andra skattesmilarhål. Desvenska kapitalägarna är i jämförelse med förhållandena i andra länder uniktgynnade i skattemässigt hänseende. Staten fungerar i stor utsträckning som enomfördelare från de arbetande lill kapitalägarna, som svarar för en allt mindredel av skatteinkomsterna, en omfördelning som inte får skymmas av denomfördelning staten också gör mellan olika inkomstskikt bland lönearbetare,pensionärer, sjuka och barnfamiljer. Inkomstöverföringarfrån arbete till kapital är ett stöd för kapitalägarnas profitjakt på dearbelandes bekostnad. En skärpt bolagsbeskattning, skärpta avskrivningsreglerosv. är etl rältvisekrav som kommunisterna ställt vid fieratillfällen. Ett slopande av malmomsen måste få sin finansiering genom ökadbeskattning av kapitalet. Genom en sådan finansiering lar man även bort deneffekten att de rika i kronor och ören skulle tjäna mera på ett slopande avmatmomsen, eftersom de kan äta dyrare mal, ett argument som ofta förts fram avmotståndare till slopandet av malmomsen. En sådan finansiering skulle skärpa denviktiga inkomslomfördelande effekten av ett slopande av matmomsen, en reformsom i alla avseenden gynnar folk med små inkomster och tillgångar och drabbarde besuttna. Detta är en mycket viktig del i en demokratisk skattepolitik här ilandet. Med hänvisning till del sagda ber jag alt fä yrka bifall lill motionen1975:1050 av m. fi., innebärande att skatleutredningges tilläggsdirektiv att med förtur behandla frågan om slopande avmervärdeskatten pä livsmedel och om skärpning av beskattningen av kapitaletsamt att förslag härom skall föreläggas . Underdelta anförande överlog herr försie vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Låg mig börja med att på en punkt instämma med , nämligennär hon påstår all infiationen är etl av denna tids största gissel. På denpunkten är vi alltså helt överens. Kan vi bekämpa infiationen har vi gjort enGudi behaglig gärning och kanske litet mer. Mensedan är jag inte säker pä att jag är överens med om så värstmycket mer. menar att vi skall ta bort matmomsen, därför attjust denna form av mervärdeskatt belastar de små inkomstlagarna mest. Jag ärinle säker på att själva borttagandet av mer- värdeskalt skulle gynna desmå inkomsttagarna mest. Jagär ganska övertygad om att det, när skatteutredningen en gång lägger fram sinasiffror, kommer all visa sig att etl borttagande av mervärdeskatten på mat gerde stora inkomstlagarna en oerhört myckel större lättnad än de små inkomsttagarnafår. Jagär medveten om att har uppfattat detta. Hon föreslår att man föratt la in de pengar som här kommer alt fallas för staten - av storieken 5miljarder kronor - måste tillgripa kapitalskatter och andra former av skatter,som då kan läggas på de människor som har de högsta inkomsterna. Vihar en lindrig företagsbeskattning, om man räknar in avskrivningsreglero. Men när det gäller utdelad vinst och man räknar samman aktiebolagsskaitenoch skatten på den utdelade vinsten, har vi en av högsta skatter. Därfinns alltså inle mycket mer att hämta, utan vi måste då se tillkonsolideringsgraden hos företagen. Den konsolideringsgraden utreds avföretagsskatteutredningen. Riksdagenhar åtskilliga gånger tagit ställning mot det förslag som härlägger fram. Det finns alltså inga möjligheter alt genomföra del. FruNordlander har inle kunnat påvisa någon för acceptabel väg allkompensera det skattebortfall som del blir fråga om. Ettbättre sätt att klara matpriserna är den metod som man har börjat använda iSverige, nämligen att subventionera baslivsniedlen. Man har även försökt medprisstopp tillsammans med subventionering av de lunga baslivsmedlen. Dettainnebär att man kan subventionera där subventioner bäst behövs. Man kan alltsådifferentiera inom skattesystemets ram just de baslivsmedel som används av debreda folklagren. Man behöver inte hjälpa beträffande andra matvaror som inteär så nödvändiga. Den vägen finns alltså all gå. 1dag har vi på detta sätt tagit bort hela mervärdeskatten på alla baslivsmedel.Ungefär lika myckel pengar som vi får in i mervärdeskatt på baslivsmedelger vi ut i subventioner till dem. Vi har alltså genomfört ettborttagande av mervärdeskatt på baslivsmedel, vilket jag tycker är en väg attfortsätta på. Det är mycket bättre än alt direkt minska mervärdeskatten, för dåfår vi etl system som uppammar skatteflykt och en väldigt besvärligadministration över huvud taget. Närfru säger att detta system tillämpas i andra länder, gårskatleutskoitel med på detta. Men alla andra länders skatteexpertis är enig omatt det är ett tokigt system. Man skulle helst vilja ha en enhetlig skatt. EG:sskatleexperter är helt på det klara med att om man kunde få ett enhetligtskatteuttag av mervärdeskatt vore det myckel bättre än dagens differentieradeuttag. 1972års skatleutredning har haft till uppgift att se på de fördelningspolitiskaeffekterna av dagens skattesystem. Utredningen har även haft möjlighet attföreslå en differentiering av mervärdeskatten till förmån för livsmedel. Utskottettycker därför inte att det finns någon anledning alt ta upp denna fråga,i varje fall inle till förlursbehandling, då utredningen har aviserat att denmyckel snart kommer att lämna sitt slutbetänkande. Om utskottet skulle avge ettomdöme , så tror jag att jag har tolkat del rätt när jag säger att deninslagna vägen är den bästa och au en differentiering inom målområdet kommeralt medföra myckel större administrativa svårigheter. Vi vill emellertidavvakta utredningen på den här punkten. Sedanskulle jag vilja ställa en fråga lill . Jag tyckte all hon sadeatt vi har momsbefriade investeringsvaror. Kan jag få reda pä vilka detär i så fall? Eller hörde jag fel? Tillfru vill jag säga all alla i utskollel medger att handeln medbegagnade varor är ett av mervärdeskattens svåraste problem. Detta gäller inteminst auktionsförsäljning. Utskottet är likaså medvetet om alt konkurrenslägetblir snedvridet, speciellt kanske i den bransch som har nämnt menockså i många andra branscher. Det finns avvägningsproblem också i andrasammanhang, exempelvis ateljéförsäljningar av konst o. d., avgränsningen konst- konsthantverk, osv. Överallt har vi alt göra avgränsningar som ibland ärmycket svåra. har vi fiyttat gränserna för vilka som skallbetala mervärdeskatt och vilka som inte skall göra del, liksom gränserna förvilka som har avdragsrätt för ingående mervärdeskatt. Jagtror inte att de här flyttningarna av gränserna och de ändringar som hargenomförts innebär att några problem har lösts slutgiltigt. Men huvudprincipenför mervärdeskallen kvarstår ändå, och den tycker jag är den rikliga: vi skallbegränsa mervärdeskatten lill att gälla dem som bedriver yrkesmässigverksamhet. Jag tror alt vi skall undanta från mervärdeskatten, vilket viockså har gjort, privat försäljning människor emellan av en eller annan vara,exempelvis av det egna lösöret. Auktions-förrättningarna handlar lill ca 90 %om sådant privat lösöre, och därför tror jag inte att skatlebeläggning avauktioner är en lämplig åtgärd. Jag tror heller inte att de som handlaryrkesmässigt med antikviteter, som är momsbelagda, skulle vara hjälpta av allfå rätt till avdrag för ingående moms - jag tyckte att var innepå en sådan linje - för de har ju aldrig erlagl någon ingående moms. Utskottetär alltså medvetet om att problem föreligger, och man är från utskottets sidaangelägen om au finna en lösning. Men då mervärdeskatleutredningen fortsättersitt arbete och också lar upp dessa spörsmål en gång till, vill utskottetavvakta och se om något nytt förslag som är acceptabelt kan komma fram frånutredningen. Meddet sagda, herr talman, ber jag att få yrka bifall till skatteutskottelshemställan i betänkandet nr 4. (vpk) kortgenmäle: Progressiviteien i skattesystemet fungerar inte särskilt bra . Detfordras en ganska stor inkomst för alt statsskatten skall bli större änkommunalskatten, och det medverkar lill besvärligheterna för låginkomsttagarna. Närdet gäller förmögenhetsfördelningen kan vi väl ändå inte komma ifrån attantalet personer som behärskar vår produktion ständigt krymper och attförmögenheierna samlas på allt färre händer. Vadsubventionerna beträffar vill jag säga att vi är positiva lill dem och lar demsom en delframgäng för våra ihärdiga krav på billigare baslivsmedel. Oftatalas det om den fria konkurrensen, men vi måste fråga oss: Var finns dennågonstans ? Monopol bildas på allt fier områden, också pålivsmedelssidan. Även om burkar har olika firmamärken tillverkas de ofta inometl monopolföretag. Inte minst jordbrukarna har monopol på tillverkningen avlivsmedel - i har 2 96 av svenskarna monopol på den. Det är helt klartatt det också påverkar prissättningen - det är svårt med kontroll av priser.Det krävs en oerhörd satsning pä priskontrollen för att den skall fungera. Närpriserna höjs ökar också handelsmarginalerna procentuellt lika mycket. Manskall ha sin marginal, oavsett hur höga priserna är. Det är många olikafaktorer som påverkar priserna negativt och medverkar lill att dagligvarornablir sä dyra. Närdel gäller momsfria varor har industrin rätt till avdrag för maskiner ochverktyg och andra varor som behövs i produktionen. Expressenhar ju haft en serie artiklar just om höjningen av prisernapå våra dagligvaror, där man konstaterat att mat-kontot för en månad för enfamilj på två vuxna och två barn i åldern fem lill harstigit med ca . Det är klart all en sådan utveckling inle kan fortsätta,får då blir del helt omöjligt för familjerna. Del behövs en ganska höginkomst för att de över huvud laget skall klara sin budget. () kortgenmäle; Del är självklart att industrin har avdragsrätt för ingående moms på deinvesteringar man gör. Det har alla skattskyldiga. Men vilken icke skaltskyldighar avdragsrätt för momsen på investeringsvaror? Det var bara det jag var uteefter. Även jordbrukare och alla som över huvud laget driver en rörelse och somär skyldiga att betala mervärdeskatt har avdragsrätt för ingående moms. Där finnsinget speciellt undantag för industrin. Sedanförstår jag inte riktigt sammanhanget med att jordbrukarna skullebehärska livsmedelsnäringen så helt. Del kanske de gör -del vill jag inle laställning till. Men i vad mån det skall bli bättre av att vi sänker momsen,begriper jag inte. Det blir bara så att den där oskäliga vinsten blir detgivetvis ingen moms på. Men själva sakfrågan kan vi ju inle ändra på något sättgenom att vi tar bort mervärdeskatten på livsmedel. (vpk) kortgenmäle: Tar man bort momsen måste väl livsmedlen ändå bli billigare. HerrBÖRJESSON i (c): Bara några ord i anslutning till min motion nr 11 som behandlas i föreliggandeutskotlsbeiänkande. Jaghar i denna motion tagit upp skyldigheten alt redovisa mervärdeskatt ochhemställt om alt gränsen för redovisningsskyldighet skall höjas frän 10 000 kr.lill . En sådan höjning skulle bl. a. innebära en arbetsbesparing förmervärdeskaliemyndigheterna, och därmed skulle ökade resurser ställas tillförfogande för kontroll och granskning av övriga skattskyldiga. Statsverketskulle med andra ord säkerligen erhålla en vinst genom ett dylikt beslut. Men,herr talman, då frågan nu kommer att prövas i mervärdeskatteutredningen harjag ingen anledning att yrka bifall lill min motion utan förväntar att nämndautredning kommer att bedöma frågan om en höjning av den nedre gränsen förredovisningsskyldighet för mervärdeskatt. Överläggningenvar härmed slutad. Propositionergavs på bifall till dels utskotiets hemställan, dels motionen nr 1050 av herrHermanssonm. fi., och förklarades den förra proposilionen vara med övervägandeja besvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändesföljande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller skatteutskotlets hemställan i betänkandet nr 4mom. I röstar ja, den del ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit motionen nr 1050. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då fruNordlander begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 257 Nej - 15 Mom. 2 och 3 Kammaren biföll vadutskottet i dessa moment hemställt. § 19 FöredrogsSkaiteuiskottets betänkanden 1975/76:5 med anledning avmotion om information beträffande del to tala skattetrycket Nr 7 1975/76:6 med anledning av motionerom vissa alkoholpolitiska frågor Kammaren biföll vadutskollel i dessa betänkanden hemställt. allmänna arbetsgi- §20 Avveckling av den allmänna arbetsgivaravgiften, m. m. varavgiften,m. Föredrogsskatteulskottels betänkande 1975/76:7 med anledning av motioner om avvecklingav den allmänna arbetsgivaravgiften, m. m. Idetta betänkande behandlades motionerna 1975:13 av herrFridolfsson (m), 1975:131 av m.fi. (fp) såvitt nu var i fråga (punkten A 2), 1975:231 av m.fi. (fp) såvitt nu var i fråga (punkten 1), 1975:316 av herrKariehagen m. fi. (c), 1975:709 av (), (fp), 1975:1053av m. fi. (vpk), vari hemställts att hos regeringenbegärde förslag rörande befrielse för kommuner och landsting från skyldighetatt eriägga arbetsgivaravgift, 1975:1055 av herrHovhammar m. fl. (m, fp), (m) såvitt nu var i fråga (punkten 1975:1077av i m. fi. (c) såvitt nu vari fråga (punkten 4) samt 1975:1079 av herrarOskarson (m) och (). 1. beträffandeavveckling, begränsning eller översyn av arbetsgivar avgiften alt skulle avslå a. motionen1975:231 punkten 1, b. molionen1975:1055, c. motionen 1975:1076 punkten 1, d. motionen1975:1077 punkten 4, 2. beträffandeideella organisationer all skuile avslå a. motionen1975:13, b. molionen1975:131 punkten A 2, c. motionen1975:316, 3. beträffande kommuner ochlandsting att skulle avslå motionen 1975:1053, 4. beträffande konstnärer m. fi. att skulleavslå, motionen 1975:1047. Till betänkandet hadefogats ett särskilt yttrande av herrar i (c). Josefson(c), (), i (c). Träff (m) och () samt fruTroedsson (m). HertPETTERSSON i (vpk): I skatteulskottels betänkande nr 7 behandlas molionen 1053 av herrHermansson m. fi. angående befrielse för kommuner och landsting från skyldighetatt erlägga arbetsgivaravgift. Idagarna och under innevarande månad sammanträder kommuner och landsting undermycket pressande ekonomiska förhållanden. Kommunernas ekonon-ii och denkommunala utdebiteringen tillhör de problem som alltmer tränger fram idebatten. Det är naturligt eftersom kommunalskatten utgör en tung börda för defiesta inkomsttagare. Särskilt kännbar är som bekant kommunalskallen för låg-och medelinkomst-lagarna. Den genomsnittliga kommunala utdebiteringenöverstiger f n. torde genomsnittet översliga 26 kr.eftersom kommuner och landsting i fiertalet fall höjer skatten ytterligare.Delta innebär ökade skattebördor för de fiesta innevånare här i landet.Därutöver pressas taxor och avgifter i höjden, vilket medför ytterligare bördorpå kommunernas innevånare. Försökenalt hålla tillbaka de kommunala skattehöjningarna under några är, som skulle bliföljden av överenskommelsen mellan staten och , löste inte debakomliggande problemen utan medförde i stället försämrad service och ettuppdämt reformbehov. Det har resulterat i eftersläpningar i fråga ombarntillsynen och åldringsvården. Kultursektorn har försummats och värdkrisenmer eller mindre permanentals. Från vårt partis sida har vi under många ärpåtalat detta orimliga läge och den ekonomiska situation som kommunerna harhamnat i. Vi har i motioner, dels här i , dels i de kommunala församlingarna,krävt en annan kostnadsfördelning mellan stat och kommun. Vi har bl. a. ställtkravet om etl statligt överlagande av personalkostnaderna för barnstugorna,ett statligt grundbidrag för pensionärernas bostadstillägg samt befrielse förkommuner och landsting från skyldigheten att erlägga arbetsgivaravgift. Vianser att särskilt starka skäl föreligger för att befria kommuner och landstingfrån all erlägga arbetsgivaravgift. Dettakrav har vi rest tidigare och vi upprepar del i den nu aktuella molionen. Jagvill säga att detta krav har fått ökad betydelse i takt med omläggningen avskattepolitiken. Iulskottsbetänkandet hänvisas till tidigare argument och skäl för avslag på vårmotion. Man hänvisar lill att den kommunalekonomiska utredningen pågår ochinte bör föregripas. Man säger att staten skulle få etl kraftigt bortfall avinkomster. Man säger också att det i princip inte är felaktigt att kommuner ochlandsting arbetar efter samma lönemässiga förutsättningar som samhället i övrigt. Delfinns skäl att påpeka alt det föreligger en avgörande skillnad mellan kommuneroch landsting som arbetsgivare och privata arbetsgivare. Hur exempelvis fårkommunerna skaffa pengar till sina avgifter? Avvecklingav den allmänna arbetsgivaravgiften, m. m. Avvecklingav den allmänna arbetsgivaravgiften, m. m. har endast den utvägen attanvända kommunalskatter och taxor för att skaffa fram pengar tillarbetsgivaravgifterna. Den privata arbetsgivaren däremot kalkylerar in sinaavgiftsbelalningar i prissättningen och har dessutom avdragsmöjligheter somkommuner och landsting saknar. Man kan följaktligen inte tala om ensärställning för kommunerna i detta avseende om man befriar dem frånarbetsgivaravgifter. De har redan en annan ställning i delta avseende påarbetsmarknaden än privata arbetsgivare som bedriver sin verksamhet päprofilbas. Argumentetom alt man måste avvakta den kommunalekonomiska utredningens resultat, innanman kan ta ställning, är heller inte hållbart. Enligt vår mening är det bådemöjligt och nödvändigt att vidta åtgärder i syfte att uppnåekonomiska lättnader för kommuner och landsting, och detta utan att någonutredning behöver avvaktas eller ens utföras. Man kan mycket väl, om viljandärtill finns, lyfta ut några frågor där staten kan lätta trycket påkommunerna. En sådan fråga äi" otvivelaktigt arbetsgivaravgiften. Arbetsgivaravgiftenär ingen liten utgiftspost för kommuner och landsting. Enligt uppgifter, somriksdagens upplysningstjänst har plockat fram , betalarkommuner och landsting innevarande är 810 milj. kr. lill statskassan i arbetsgivaravgifter.Beräkningen baseras lönenivå. Del skulle räcka till rätt mångabarndaghem. Det skulle vara ett gott bidrag för kommunerna lill att ta itu medeftersatta reformer och förbättra servicen för kommunernas innevånare, om debefriades från att betala dessa 810 milj. kr. till statskassan i arbetsgivaravgifter. Detär alltså ganska stora belopp det rör sig om och som måste tas ut genomkommunalskatterna, som i så hög grad drabbar låg- och medelinkomsttagare. Dettamedverkar i sin lur heller inte till någon speciellt förmånligjämlikhetsprofil i skattepolitiken. Om man vill uppnå större rättvisa ibeskattningen måsle det följaktligen vara riktigt alt bedriva en politik sommotverkar kommunala skattehöjningar. Den enda lösningen är att övervältringenav kostnader på kommunerna upphör och att staten i stället tar på sig en del avkommunernas utgifter. Ett steg i den riktningen har möjlighet attta genom alt befria kommuner och landsting från all erlägga arbetsgivaravgift. Meddetta, herr talman, yrkar jag bifall till motionen 1053, som behandlas iskatteulskottels betänkande nr 7. Den föregående talaren har ju noterat vilka konsekvenserarbetsgivaravgifterna har för kommuner och landsting. Jag skulle några minutervilja stanna inför den problematik avgifterna innebär för svenskt näriiigsliv,speciellt vissa s. k. arbetsintensiva branscher. Densvenska konjunkturen är som bekant på väg nedåt. Bytesbalans-underskottet ökaroch vi förlorar mark till våra viktigaste handelspartners. Arbetslösheten, somvi i ganska stor utsträckning har förskonats ifrån, visar nu tendenseratt öka, och vinterns siffror torde knappast bli någon angenäm läsning. Därförerfordras kraftåtgärder för all vända denna trend. Visseriigen är vi beroendeav den konjunktur som råder i omvärlden, men till en del kan vi påverka våregen situation. Vad vi kan göra för alt öka förelagens investeringar imaskiner, byggnader och forskning är en hel del. Vidare måste vi se till allvåra svenska varor inte ökar mer i pris än motsvarande varor från våraviktigaste konkurrenter. För detta har både regeringen och arbetsmarknadens parteretl mycket stort ansvar. För1975 och 1976 beräknas lönekostnaderna för företagen stiga med mellan 30 och 4596, inräknat förelagens sociala kostnader. ökararbetsgivaravgifterna med 4,2 96 och med 3,9 96. Underde två senaste lönerörelserna har som bekant politiska uppgörelser slutits föratt som del sägs "bana vägen för löneavtal mellan arbetsmarknadensparter". Delta har också inneburit att skatteskalorna sänkts för låg- ochmellaninkomsttagare som staten kompenserat sig genom höjningar avarbetsgivaravgifter. Det har hetat att löntagarorganisationerna skulle beaktadessa höjningar av arbetsgivaravgifterna i löneförhandlingarna medarbetsgivarna. Om sä verkligen är fallet torde vara ytterst tvivelaktigt. Detfinns, såvitt jag kan förslå, två faktorer som talar emot detta.