prot · FY0965 · 1975-12-31 00:00:00 — Min förhoppning äratt offertsystemei och de många uppslag 24 som kommer fram i länsprogrammen också omsätts i praktisk handling för all effektiviseraregionalpolitiken. Regionalpolitikförknippas alltför ofta med del lokaliseringspolitiska stödet till företagen.Regionalpolitiken är emellertid ett betydligt vidare begrepp. Det har vi ocksåframhållit i vår motion. I reservation nr 1 framhåller vi att den pariamentariskautredningen även bör beakta att en grundläggande förutsättning för en likvärdigutveckling över hela landet är kommunikationssystemets utveckling, enförstärkning av frakt-och sysselsättningsstödet samt en utjämning avteletaxorna. Vipekar också på att skattepolitiken bör kunna utvecklas till ett viktigtregionalpolitiskl medel. Jag vill säga att när det gäller skattelättnader somregionalpolitiskl slimulansmedel, så har vi inte kommit långt på den vägen ivårt land. Ramenför del femåriga regionalpolitiska stödet visar att under verksamhetsperiodensförsta år togs ungelar en tredjedel i anspråk av medelsramen. Det här gerbesked om att vi i även på det här området kommer att få riitt.Medelsramen är alldeles för låg. Jag har svårt att förstå varförutskottsmajoriieten inte vill utvidga medelsramen. HerrRämgård kommer senare i debatten att beröra glesbygdsfrågor, statligaindustricentra och kommunala industrihus. Jagvill starkt understryka den tillfredsställelse jag känner över att utskottet ialla fall pä en punkt enhälligt slutit upp bakom decentraliseringspolitiken.Jag syftar på utskottets beställning på en utredning om decentralisering avbeslutsfattandet i lokaliseringsstödsärenden. Det som är intressant isammanhanget är alt ulskoltsmajoritelen nu stöder en bit av vårdeceniraliseringspolilik. Men längre förmår man inte gå. Så fort del gäller endecentralisering av näringsliv och bebyggelse, då är del slut med framstegen.Kanske del blir en förbättring även på del området. Problemeni tas upp i vpk-motionen 639. Utskottet fick under förra sommarensutskotlsresa ta del av de speciella och svårlösta problem som råder iTornedalen. Jag tror alla i utskottet blev medvetna om den allvarligasituationen i området. dagens läge hoppa förbi den tillsatta arbetsgruppen skulle inte varavälbetänkt. Det är så som vi påpekar i beliinkandet att arbetsgruppen inteskall syssla med probleminventeringar, utan dess arbete är inriktat på att delssöka tillföra området nya sysselsätiningsobjekt, dels pröva möjligheterna allsätta in särskilda stödåtgärder för att underliilla fö-retagseiableringar. Vibör vänta tills arbetsgruppen iir färdig med sitt arbete. För del villjag lova att vi med skJirpi uppmärksamhet skall följa arbetsgruppens resultat. Jag ber att få yrka bifall lill reservationerna nr 1, 2, 3, 6, 7 och 8och i övrigt till utskottets förslag. I betiinkandenr 7 behandlar inrikesutskotlet regional Nr 65 och lokaliseringspolitiken. Uiskoitet har i denna fråga haft all laställning T, , . till ett stort antal motioner - över femtiotalet.Med tanke på denna strida -, ., im, motionsfiodär reservalionerna ganska få. Orsaken torde vara dels alt majoriteten i utskottet har kunnat ena sig om all med anledning av Regional utveckling ett ganska stort antalmotionsyrkanden ge regeringen till känna vad utskottet anfört i de frågorna,dels att det på det regionalpolitiska området pågår ett mycket omfattandeutredningsarbete, som redan behandlar ett stort antal av de motionsyrkanden somhar framförts. Låt mig endast nämna Länsplanering 1974, som man håller på attarbeta fram, långtidsutredning, sysselsältningsulredningen,expertgruppen för regional utvecklingsverksamhet, utredningen omdecentralisering inom förvaltningen m. fl. Låtmig behandla ett par motioner. I motionen 963 av m. 11. hemställsom en försöksverksamhet som ger länsstyrelserna rätt all fatta beslut då detgäller alt bevilja lokaliseringslån och lokaliseringsbidrag. Jag har också ien motion, nr 955, framfört att regionalpolitiken i framliden bör bedrivasefter två huvudlinjer: för det första ökad inriktning på generella medel ochför det andra decentralisering av beslutsfattandet när det gäller selektivtstöd. Vidde resor som utskottet företagit lill ett stort antal län har det så gott somundantagslöst frän länsstyrelserna framförts krav på alt länsstyrelsernasrepresentanter i samråd med företagarföreningarna själv inom vissa ramar skallkunna falla beslut om lokaliseringslån och lokaliseringsbidrag. Likaså bordeenligt vad jag niirmare utvecklat i min motion de olika länen få ökat ansvarför regionalpolitiken genom alt i samråd med företagarföreningenfår disponera ett eget anslag av det totala anslaget för stöd lill förelag inomden egna regionen. Meden sådan ordning skulle de regionala organen på ett helt annat sätt än nu vidförhandlingar med låne- och bidragssökare i ett tidigt skede kunna ge klara ochbindande besked. De regionala organen inom länsstyrelse och företagarföreningartorde också vara väl skickade att fatta beslut i dessa frågor. Dessutom skullehandläggningstiden fram till beslut avsevärt kunna nedbringas. Utskottethänvisar lill den parlamentariska utredning om decentralisering inomstatsförvaltningen som regeringen har tillsalt och skriver:"Uiskoitet anser del värdefullt alt regeringen tagit upp frågan omdecentralisering av vissa beslut om regionalpolitiskl stöd tilllänsnivå." Vidare säger utskottet att det är önskvärt att förslag ifrågan presenteras i sådan tid atl del blir möjligt för statsmakterna att tastiillning i samband med den centrala ulviirderingcn av Liinsplanering 1974. Detta ger utskottet regeringen lill känna. Iår liksom föregående år tas i ett flertal motioner upp yrkanden om iindrad gränsdragning för stödområdena. Utskottet gör inte heller några justeringar av griinserna utan framhåller all frågan om griinsdrag- ningen för stödområdena får las upp niista år lill en samlad bedömning i samband med sliillningstagande lill den framtida regionalpolitiken. 1 26 del sammanhanget bör också enligt vår uppfattningingående prövas om vi i framliden skallbasera regionalpoliiiska stödåtgärder på principen om olika prioriteradeområden med strikta gränser. Delta har vållat många problem, framför allt igränsområdena. kommer senare i debatten att ta upp glesbygdsproblemaliken. Utskotteterinrar om de utredningar som har lagts fram under den senaste liden eller somär på gång och som berör regionalpolitiken. Sålunda omnämns utredningenSamverkan för regional utveckling. Denna utredning utmynnar i förslag om mycketstarka regionalpolitiska styrmedel. Har vi verkligen behov av en sådanstark styrning och är den lill gagn för den regionala utvecklingen? Avsiktenmed styrningen är all kanalisera sysselsättningen från starka områden lillsvaga områden. Till grund för vår bedömning av behovet av starka styrmedelmåste vi lägga bl. a. den regionala befolkningsutvecklingen. Låt mig mycketkort kasta en blick på denna. Norrbottenslän hade 1974 en folkökning på 2 281 invånare och Väsier-boiten 1 010. Flyttningsöverskotteti dessa län var 1 090 resp. 81. Om vi jämför detta med de två storstadslänen,resp. , finner vi där en måttlig folkökning i länoch en befolkningsminskning i Göteborgs- och län. Flytiningsunderskotletär i 3 029 och i 2 762. Enligt vad jag förstår lyder dettapå alt vi åtminstone är på väg att uppnå viss balans när det gäller denregionala utvecklingen. Detta är dock inte sagt föratl på något sätt undanskymmade problem som finns i våra typiska glesbygdsområden, i våra skogslän och istora delar av . Men efiersom vi ändå kan skönja en utveckling mot enviss balans måste jag nog i fråga om detta problem åtminstone i viss mån gelandshövding rätt, då han vid en debatt pä Stockholmshandelskammare för sedan yttrade följande: "Behöver vi verkligenett seklorövergripande organ? Har vi inte redan sådana på olika plan? Regering,länsstyrelser och kommuner har alla olika övergripande funktioner." Frånmoderat håll har vi inte kunnat godta den starka etableringskontroll somutredningen om regionalpolitiska styrmedel föreslår, och i den situation därvi just nu befinner oss torde det inte heller vara lämpligt att införa den. Låt mig sedan mycket kort beröra reservation 4 av ochmig. Där har vi reserverat oss för upphävande av beslutet om andra etappen avomlokalisering av statlig verksamhet. Isamband med beslutet om omlokalisering 1971 begärde moderata samlingspartiet enredovisning av såväl de samhällsekonomiska verkningarna som konsekvenserna iövrigt - även för personalen - av den omlokalisering som då beslutades. Någonsådan redovisning fick vi inte. Partiet gick därför emot utlokaliseringsetappnr 2, då vi ansåg alt det saknades tillräckligt underlag för ett sådant beslut.I årets uiskottsbe-titnkande har vi följt upp denna linje, då vi hemställer atten omprövning bör ske i de fall då planering och förarbete inte fortskridit iden omfattning alt ett avbrott skulle ställa sig ofördelaktigt eller ogynnsamt.Denna fråga kommer under debatten att närmare utvecklas av fru , ochjag Nr 65 vill, herr talman, sluta milt anförande med all yrka bifall lillreserva- den "°"" HerrJONSSON i (fp): Regional utveckling Herr talman! ta stiillning till anslagen för regionalpolitiken för budgetåret1975/76. Det året är del tredje i den femårsperiod för vilken drogupp riktlinjerna 1972. Inte förrän halvårsskifiet 1977/78 skall vi alltså börjatilliimpa eventuellt reviderade riktlinjer för regionalpolitiken. Man kan ändåsäga att lar det första steget i förberedelserna för denregionalpolitik som skall börja gälla först från /78. Utskottetföreslår nämligen att en rad frågor och gjorda erfarenheter skall tas med iarbetet med all utvärdera den nuvarande regionalpolitiken, som utskottet menarbör komma i gång . Jaghar också en känsla av atl dagens diskussion kan bli upptakten till en nykulmen i den regionalpolitiska debatten. kommernämligen läget i landets alla län att rapporteras inom rimTen för Länsplanering1974. Detta material, som är mycket inträngande, kommer tillsammans med denforskning om dessa frågor som fortlöpande pågår inom ERU och detutredningsarbete som pågår inom sysselsältningsulredningen säkert att medverkatill atl nya fakta tillförs debatten om hur villkoren i fråga omsysselsättning och social, kommersiell och kulturell service skall kunna blimera likvärdiga mellan landels olika delar. Utskottetär alltså enigt om att detta material med alla dess samlade synpunkter ocherfarenheter av den nuvarande regionalpolitiken bör bearbetas och utvärderassamlat i en utredning. Utskottets majoritet har emellertid inte ansett att detiir någon mening med att kriiva all utredningen lillsiitis innan deltamaterial finns framme. Om del sedan skall vara en ny utredning eller om det böranförtros sysselsiiltnings-utredningen råder det, som vi har hört, delademeningar om. Inom sys-selsiiltningsulredningen finns en arbetsgrupp som sysslarsärskilt med regionalpolitiken. Del verkar då riktigt alt låta den utredningenfå vidgade direktiv. Sysselsältningsulredningen bör kunna organisera sittarbete så att ett allsidigt parlamentariskt infiytandc garanteras. Formen förutredningen är ingen stor fråga, och jag är diirför litet förvånad över från sida anser det vara nödviindigt med ytterligare enutredning för att bearbeta delta material. Denaktiva regionalpolitiken fyller . Det är alltså en relativt kort lidvi bedrivit regionalpolitik, och del är endast sompolitiken utgått ifrån någorlunda genomliinkta mål och riktlinjer. Mot denbakgrunden iir resultatet enligt min mening myckel hoppingivande. Under dessa10 år har mer iin 35 000 nya arbetstillfiillen kommit till i företag som fåttlokaliseringsstöd. Tre fjärdedelar av dessa arbetstilHallen har tillkommit inomskogslänen. 28 Del anmärkningsvärda är att båda dessa siffroröverträffar den av fö- retagen själv beräknadesammanlagda ökningen av sysselsättningseffekten. Jag tror inle att jag gör migskyldig till någon överdrift om jag säger atl antalet människor som direkt ochindirekt har hafi nytta av dessa lokaliseringspoliliska satsningar måsteöverstiga 100 000 personer. Slutsatsenav måste därför bli att regionalpoliiik lönar sig. Den växtefram som en protest mot den hastiga avfolkningen av skogslänen. kan vi märkaatt avfolkningen har stoppats upp. redovisar faktiskt inget av skogslänenminskade befolkningssiffror. Det är en mycket glädjande utveckling, efiersom viunder hafi mycket krafiiga befolkningsminskningar. Resultatetskall nu inte överskallas. Jag vet atl många stannar i skogslänen därför attdel har varit ont om arbete på annat håll under dessa senaste år. Skall manändå gå underbetald eller arbetslös, kan man lika gärna göra del på hemorten.Jag vet också atl många i de yrkesverksamma åldrarna har flyttat bort fråninlandet och atl därför taklen i avfolkningen självklart måste avla. Men jagtycker iindå att det faktum alt avfolkningen stannat upp och att dessa 35 000nya arbeislilHallen kommit lill, varav 24 000 inom stödområdet, är tillräckligtför min slutsats all regionalpolitik lönar sig. Jagtror att det påståendet kan hålla också i ekonomisk mening. De pengar somstaten och kommunerna salsat på att stödja förelag som nyanställt och på atlbygga upp offentlig service i skogslänen är sannolikt en mindre kostnad än densamhället skulle ha förorsakats om man tillåtit en ohämmad avfolkning ochkoncentration atl fortgå. Det är alltså min mening - och jag tror ocksåobjektiva forskares mening - att den regionalpolitik som bedrivits på det helataget har en starkt samhällsekonomisk motivering. Att många enskilda människorhaft nytta av dessa insatser är uppenbart. Man kan bara beklaga all enregionalpolitik av den nuvarande omfattningen inle kom i gång tidigare. Då hademånga fler kunnat få sin utkomst där de helst velat bo och arbeta. Förden femårsperiod som vi är milt inne i har dragit upp en ekonomiskram på 2 500 milj. kr. Hur mycket anslår för vart och elt av åren äri och för sig mindre intressant. Huvudsaken är att inte ramen blir förträng iförhållande till det antal realistiska projekt som behöver stödjas. Det harännu inte skett. Men har sagt atl uppkommer densituationen måste ramen vidgas. Jag utgår ifrån att handläggningen av ärendenasker utifrån denna förutsättning, och att regeringen återkommer under nästa årmed förslag om vidgning av ramen, om det visar sig nödviindigt. Det är godekonomi att skapa meningsfulla arbeten, därför får inte bristen på pengarfiilla vettiga projekt. Den synpunkten har vi hävdat från , och denvill vi ytieriigare stryka under i det här sammanhanget. Iår, , har utskottet också hafi att behandla ett stort antalförslag om ändring av gränserna för både del inre och del allmänna stödområdet.Del finns starka skäl atl också stödja vis.sa områden, som ligger utanför stödområdet,bättre iin vad sker. Jag vill därför Kr Nr del stryka under vad utskottet i fiol sade om dessa problem,nämligen alt gränsen inte får varanågot absolut hinder för företagen när det gäller möjligheten att få stöd.Gränsen bör snarare vara en bred zon som gör övergången mjuk mellan stödområdetoch det övriga landet. Del innebär Regional utveckling att förelag som ligger ikommuner vilka gränsar till stödområdena skall kunna komma i fråga för stödefier särskild prövning. Vilka justeringar som är befogade mera varaktigt måstedock vara en uppgifi att klarlägga för den utredning som utskottet vill ha tillstånd . Jag vill framhålla alt motiv för gränsändringar kananföras och vara berättigade. Men de många yrkanden som ställts härom börkunna prövas, vilket också utskottet sagt, i samband med utvärderingen avLänsplan 74 och behandlingeii av den proposition som vi väntar under 1976beträffande regionalpolitiken. 1regionalpolitiken används olika medel för att stimulera. Majoriteten i den s.k. siyrmedelsutredningen har kommit all hävda en form av planering som vi inomfolkpartiet menar skulle kräva myckel ingående styrning av etablering ochbosättning. Vi vill från sida snarare gå den motsatta vägen. Vivill göra så många som möjligt av de regionalpolitiska insatserna generelltverkande. Det är också i synsättet på vilka medel vi bör lägga tonvikten på somskiljelinjen går mellan oss och regeringen. Vi tycker att alla företag somuppfyller generellt ställda krav skall få samma stöd. För oss är diirför bl. a.den typ av stöd - för atl nämna ett par - som sysselsiittningssiödei ochtransportstödet representerar en riklig väg. Vi förmenar att det är denna typav stödjande åtgärder som skall byggas ut. Som elt annat exempel på generellamedel vill jag också nämna förslaget att lyfia av den allmännaarbetsgivaravgiften. Det skulle -särskilt för de mindre, personalintensivaföretagen - vara en god hjälp. Jag vill därför uttala förhoppningen altföretagsskatteutredningen - där de frågorna ligger - också kommer att inse det. Justörre vikt man lägger vid denna typ av stöd desto mindre anledning harmyndigheterna atl gå in och försöka styra företagen ett och ett. Folkpartietsmening är atl besluten som rör företagens investeringspolitik skall fattas inomföretagen. Vi säger därför ett kategoriskt nej lill etableringskontroll av detslag som socialdemokraterna och föreslagit i utredningen omregionalpoliiiska styrmedel. Del utredningsförslaget kommer till riksdagennästa år, och utskottet har därför inle anledning att nu behandla den frågan.Folkpartiets inställning iir emellertid solklar: Vi är inte intresserade avutvidgade möjligheter för regering eller andra centralt placerade myndigheteratt detaljstyra företagen. Regionalpolitikär inte bara stöd i olika former till förelagen för att de skall skapa fler arbetstilirällen. Det är också fråga om att hjälpa korn- munerna att upprätthålla och bygga ut servicen i olika former så att människorna i olika delar av landet kan få likvärdiga villkor när det gäller tillgången lill utbildning och vård, kulturellt och kommersiellt ut- 30 bud. Vi menar alt beslut om enviss siruktur av tätorterna i landet varelt löfie från statsmakternas sida att hjälpa till att åstadkomma ochupprätthålla mera likartad kvalitet på arbetsmarknad och offentlig service. Idet beslutet ingick efter förslag från också frågan om att göranågonting för de minsta orterna i landet. föreslog enservicegaranli för de mindre orterna och instämde i tankegången. Mentrots att det nu har gått beslutet fattades har interegeringen mäktat med att lägga fram ett förslag i den här frågan. har vifrån med stöd av ledamöterna från , såsom anförs ireservationen 7 vid utskottets betänkande, sagt ifrån att regeringen i den härfrågan måste ta litet kraftigare tag. En särskild grupp, där ocksåparlamentariker ingår, arbetar med alt belysa frågan. Det arbetet måste enligtvår mening skyndas på, så att elt förslag till utformning av servicegaranlinför småorterna kan ingå i den proposition om regionalpolitiken som regeringenaviserat . Detfinns sedan ytterligare frågor som rör glesbygdens problem, och de kommer attbelysas av andra talare från . Deliir inga orimligheter som - och - begärt i den härfrågan. Vi vill att man skall hjälpa kommunerna att hålla invånarna i de småorterna med åtminstone lågstadieskola och försäljningsställe för dagligvaror,för alt nämna ett par exempel. Vi tror fullt och fast på alt om dennaservicegaranti gavs åt de mindre orterna skulle tillräckligt många föredra atlbo kvar där - kanske pendla till arbetet i en annan ort - och på så sättbidraga lill atl den egna orten kan hållas vid liv och utvecklas. Delhär förslaget kan tas som en av symbolerna för vad vill åstadkommamed regionalpolitikens hjälp - nämligen alt öka valfriheten när det gällerrätten att välja arbete och bostadsort. Regionalpolitiken handlar ofta omolika sätt atl ge stöd till företag och förbättra ekonomin för kommuner. Menalla dessa förslag måste ha det slutliga syftet att förbiiltra villkoren för deenskilda människor som är berörda. Därför får debatten om vad som är rätt ochrimligt i fråga om regionalpolitiska åtgärder aldrig fastna i låstapositioner. Vi måste tviirtom stiindigt vara beredda atl ompröva och lära av deerfarenheter som vi efter hand vinner - allt detta i syfie atl göra villkorenbiiitre och mer likvärdiga för miinniskorna i olika delar av landet. Enannan fråga som behandlas i utskottets betiinkande - nämligen decentraliseringav beslutsfattandet i lokaliseringsstödsärenden - kommer att närmare belysas avherr Ekinge senare i denna debatt, och övriga talare från kommeratt ta upp andra regionalpoliiiska frågor i sina anföranden. Jag ber atl med det här anförda yrka bifall till reservationen 7 och iövrigt lill vad utskottet hemställt. (vpk): De stora regionala problem som finns i har flera Nr 65 grunder. De har en förutsättning i landets vidsträckihei. Torsdaeen den vidsträckiheimedför regionala problem hänger ihop med ekonomins säti 24 aoril 1975 '*''fungera. Den oplanerade kapitalistiska industrialiseringen utvecklade ._ . . snabbtvissa delar av landet men lämnade andra i ekonomiskt bakvatten. Regional utveckling Industrialiseringen har varitojämn. Men har den regionala obalansen förstiirkts genomkoncentrationen av kapital. Företag har sökt sig till varandra och nära demarknader de kan få dels genom andra förelags närhet, dels genom kortaretransportvägar till exportmottagare. Transportkostnader som i många fall skullevara billigare för samhället än den regionala obalansen spelar för de enskildaföretagen en större roll - och de behöver ju inte heller bekymra sig om denregionala snedvridningen av ekonomin. De som främst drabbas av den ärarbetarklassen i avfolkningsbygderna. Även under de år då manfortfarande försökte nagla sig fast vid myten om den fulla sysselsättningen vararbetslösheten stor och märkbar i s. k. skogslänen. Tiotusentals arbetare tvingades bryta upp från sina hemtrakter, förett liv i storstädernas betonggetton och barackslum. Familjer splittrades.Många miste sina rötter. Den politik som bedrivits från statens sida har i förstahand varit alt främja den s. k. rörligheten. Den har gått ut på att underlättaför kapitalet all få arbetskraften dit kapitalet velat ha den. Men denna s. k.rörlighetsfrämjande politik, som stoppade allt av liv och rörelse i helabygder, fick allvarliga konsekvenser. Statsapparaten har därför försökt sättain resurser för alt hjälpligl plåstra på den regionala obalansen. Men man harnoggrant undvikit atl inkräkta på kapitalägarnas makt. I stället har manförsökt att med lock och pock förmå dessa alt minska den regionalasnedvridningen av landets ekonomi. Huvuddraget i regionalpolitiken har varitatt med gåvor söka förmå kapitalet att etablera sig i avfolkningsbygderna ochinle alltför krafiigt snedvrida landels utveckling. Manbrukar framhäva atl del statliga regionalpoliiiska stödet har haft stora sysselsiittningspolitiska effekter. I en statlig utredning har t. ex. del statliga regionalpolitiska stödet påståtts ha haft en sysselsättnings effekt på omkring 80 000 arbetstilirällen. Om denna siffra stämmer, måste vi ändå konstalera atl stödet varit långt ifrån tillräckligt. Många län har hafi allvarliga flytlningsförlusler, vilka medför försämrade villkor också för dem som kan stanna kvar. Men siffran måste anses godtycklig. Man kan inte med bestämdhet säga något om stödåtgärdernas sysselsättnings politiska effekter. Om kapitalisten får en gåva för atl göra en investering i ett visst område och han gör investeringen, kan man visserligen säga: Se där! - men man vet ju inte om investeringen ändå kommit till stånd. Kapiialiigarna måste ju låta sitt kapital växa, annars blir de förr eller senare utkonkurrerade av andra kapitalister, som finner bättre produk tionsmetoder. Det enda som med bestämdhet kan sägas om de regio nalpolitiskl motiverade gåvorna till kapitalägarna är alt delta minskat deras beroende av andra finansieringskällor, minskat deras utlägg och 32 stärkt deras profiter. Detfinns också exempel på regionalpolitiskl motiverade åtgärder som haft en effektrakt motsatt den åsyfiade. Dit hör de s. k. kombinationstillstånden förutnyttjande av de skattefria investeringsfonderna.