prot · FZ09114 · 1975-12-31 00:00:00 — Det var ett framsynt resonemang. 1933års flygkommission, som hade att utreda dels vissa haverier med flygplan av typSk 10, dels frågan om hur den framlida flygplansanskaffningen skulle ordnasavvisar bl. a. i silt betänkande anskaffningen av flygplan genom inköp frånutlandet. Det är intressant atl konstatera motiven, nämligen att "mangenom detsamma lält kommer i beroende (politiskt, militärt, ekonomiskt) avannal land". Kommissionen framhöll ocksä att det inte fanns anledning attifrågasätta möjlighelerna alt inom landel lösa de med flygplansanskaffningenförbundna konstruktiva problemen. Ulvecklingen har visal att kommissionen haderält i denna bedömning. Det är också intressant atl man vid denna tidpunktäven var på det klara med att de speciella fordringar som vi utifrån mililäraoch klimatologiska förhållanden måsle slälla på flygplanen bättre kan beaktasvid inhemska konslruktionet Jaghar velat erinra om della, dä det är dessa uttalanden som till slor del liggerbakom atl - del dåvarande AB Svenska JärnverksverkstädernasAeroplanavdelning - utvecklades till att bli . Slaten påtog sig den gångenett stort ansvar, och i detta ansvar låg också vissa garantier för personalen.Dessa garantier har av någon anledning numera upphört, och del innebärnaturligtvis slor otrygghet för dem som berörs. Elt beslut om att beviljade 77 miljonerna är av ulomordenlligl slor betydelse ur såväl försvars- sompersonalsynpunkt. Det löser däremot inte problemen på lång sikt, försituationen är ju den att på flygdivisionens utvecklingssida finns ell mycketslort antal personer med lång tjänst, varav många är . Del innebäralt - mot bakgrund av uteblivna slatliga garantier och med hänsyn lill numeragällande trygghetslagar och avtal - företagsledningen redannu skulle behöva förbereda en reduktion av utvecklingssidan, därest försvarsbeslutet skulle innebära att vi upp hörde med utvecklingen av svenska flygplan. Det rör sig om flera hundra personer. Detta är varken ur de anställdas eller förelagets synpunkt en rimlig situation. Jag är helt medveten om -och del är jag angelägen atl undersiryka - atl uppehållandet av eninhemsk, kvalificerad försvarsindustri i första hand är en försvarsfråga. Den är av stor betydelse för trovärdigheten i svensk neutralitetspolitik. Del hindrar inle att jag även här velat betona det ansvar som föreligger gentemot den utomordentligt kvalificerade per sonal som det här gäller. Jagber, herr talman, att få instämma i de yrkanden som här tidigare framställts avutskoltels ordförande, i Gäddvik. Försvarspolhlken,m. 12 protokoll 1975/76. Försvarspolhlken,m. Jag skall inte i denna sena afton hålla något längre anförande. Efterdet senaste inlägget kan del ändå finnas behov av atl säga ett par ord. HerrStrindberg menar all del är nödvändigl atl anslå yiteriigare 47 miljoner föratl staten skall fullfölja del ansvar man en gång tagit när del gällerlillverkning av fiygplan i vårl land. har kommil väldigt långtmed elt sådant konstaterande. Del finns inga skäl för atl vi här i riksdagenskall känna del som elt tvång atl från de synpunkterna fatta beslut i denriktningen. Förhållandena mellan och slaten har reglerats i lioårsavialoch del finns inga sädana förpliktelser som har åberopat Detär alldeles självklart atl när del gäller en satsning av 47 milj. kr. är det ialla andra sammanhang här i elt väldigi vikligt beslut som fallas omhur man skall disponera ett så stort belopp. Jag vill varna föir att man närdel gäller försvarsfrågorna skall handla så lättsinnigt - för atl försvareltotalt rör sig om ett tiotal miljarder kronor - alt man inle noga skulleöverväga om man bör göra en sådan satsning. Det enda jag egentligen har atlsäga i den här debatlen är all om skulle falla beslut om 47 milj. kr.för utveckling måste man rimligen ocksä mena alt planet skall tillverkas. Vimåste vara på det klara med att försvarskostnaderna måste ökas med etl ganskabetydande belopp; ungefär 300 miljoner om detta flygplan skall förasut i verklighelen, utvecklas och bli föremål för beställningar; Vi får varamedvetna om att det belyder etl väldigt kliv framåt. Delär ur de synpunkterna som vi i försvarsdepartementet har sagt oss att vi färvänta. Studierna kan drivas vidare men vi är icke beredda all göra en sådanbelydande satsning förrän man i försvarsulredningen tagit ställning till vilkaramar vi skall arbela med . Ur den synpunkten lycker jag det ärviktigt att de socialdemokraliska ledamöterna har följt det förslag jag lagtfram. Jag beklagar om skulle besluta i en annan riktning, vilkel jagtror vore till skada för försvarets inlresse. Del kan lätt skapa denuppfattningen att handskas ganska vårdslöst med pengar när mananvänder argument av det slag som har presenterat frånlalarslolen. I övriglskall jag avslå från att kommentera tidigare inlägg. i Gäddvik(m) kort genmäle; Även jag har respekt för den sena limmen, men försvarsministernsinlägg gjorde atl jag vill fråga försvarsministern på vilkel ben han avser atlstå; om han avser all slå för del han sade , nämligen all frågan ivilken utsträckning vi och värt land skall bibehålla en utvecklingskapacitet avnuvarande omfattning för framställning av krigsflygplan kan avgöras först isamband med nästa försvarsbeslut, eller om man skall ta honom på orden när delgäller det han senast sade, atl när vi inle har resurser skall vi inte hellerha möjlighet Jaghar den mycket bestämda uppfattningen att det är av mycket stor vikt att vi fårbedriva flygplansstudier så atl försvarsutredningen och senare regering ochriksdag får etl allsidigl underlag rörande ulvecklingen av svenska flygplan fördet viktiga försvarsbeslut som skall fattas 1977. För att vi skall få ha denhandlingsfriheten behöver vi mer än 30 milj. kr; Vi för vår del har funnit behöver 77 miljoner. HerrSTRINDBERG (m) kort genmäle: Efter i Gäddvik anförande vill jag bara hell kortunderstryka att vad jag betonade i mitl anförande var framför allt attbevarandet av en inhemsk försvarsindustri var av avgörande betydelse förtrovärdigheten i svensk neutralitet. Att jag sedan tog upp frågan om dethistoriska sambandet mellan de försvarsbeslut som har faltals ochutvecklingen i berodde på atl jag ville betona atl här ändå föreligger ellmyckel intimt samband mellan de två berörda parterna, där staten utan tvivelhar ett vissl ansvar. Det är självfallet inte på det sättet alt ett ställningstagande i dennafråga avgör om vi skall behålla en svensk flygplansindustri i detta land - dethar ingenting med saken m göra. Frågan kan naturiigtvis röra sig om hur noga viskall gardera oss så att vi kan upprätthålla en utvecklingskapacitet, men detär en helt annan sak. På den punkten är jag övertygad om att vi mycket välskall kunna klara av alt hålla utvecklingsarbetet i gång fram till den tidpunktdå försvarsutredningen har att ta ställning till denna fråga och bedöma vilkakostnader som vi är beredda alt offra. I della finns ingenling som motsäger desynpunkter jag tidigare framfört i kammaren och det förslag som är formulerat ipropositionen, vilket f. ö. förelåg då jag gjorde dettauttalande. Jagtror nog, i Gäddvik och andra, att vi skall akta oss noga föralt tro att det är sista ordet som sägs när ÖB gör en bedömning eller när manfrån industrins eller materielverkets sida avger ett yttrande. Jag har gjortden iakttagelsen att man bör vara mycket kritisk härvidlag och att det oftafinns andra handlingsvägar än de som på ett specialområde anvisas av demänniskor som är mest engsgerade. Jag tror att myckel lugnt kan antareservationen rped det tillägg som de socialdemokratiska ledamöterna gjort omatt ge regeringen en fullmakt att, om så skulle behövas, anvisa yiteriigaremedel. Om vi verkligen skulle eftersträva att förbruka dessa 47 mijjpner är jagrädd för att del blir tal om att anställa ännu mer folk, och då blir problemetvid en neddragning förmodligen betydligt större än . HerrPETERSSON i Gäddvik (m) kort genmäle: Herr talman! Vi har i utskottet mycketnoggrant prövat denna fråga. Ingen av de experter som vi hört har sagt atl deträcker med 30 miljonet Försvarspolitiken,m. Försvarspolitiken,m. Därför har vi kommit framlill alt man behöver de 77 miljoner som har föreslagits från försvarets håll.Eftersom man förordat en omfördelning inom ramen är jag helt övertygad om tror på vad man säger. Ingen människa kan föreställa sig att man skall förbruka dessa 47 milj.kr fram till den tidpunkt då försvarsutredningen måste ta ställning lill inomvilken kostnadsram det svenska försvarel skall röra sig i framliden. Dellamåste i Gäddvik och de övriga ledamöterna vara beredda all taställning lill , eller november månad.Det finns inga planer alt man från och fram lill den tidpunktenskulle ha anledning alt disponera 47 miljoner för detla ändamål; Vi fårmöjlighet all åierkomma när försvarsutredningen har tagit ställning. Jagtycker att det är rimligare att vi först gör klart för oss om vi verkligenskall tillföra det svenska försvaret ett nytt flygplan, lägga ned 2 miljarderpä att utveckla della och vara beredda på atl ta siyckekostnader som liggernågonstans vid 35 ä 40 miljoner. Sä här pass allvariiga saker rör det sig om.När vi är osäkra om huruvida vi kan få med della i vårt försvarsprogram, skallvi inte heller lägga ned nära 50 milj. kr. på all studera detta flygplanytteriigare. Detta ger oss en mycket lilen vägledning för del avgörandebeslutet om hur rnyckei pengar vi skall offra på del svenska försvaret. iKristinehamn (vpk); I molionen 1164 utvecklar kommunisterna sin kritik avden nuvarande försvarsordningen. Vi säger där att vårt nuvarande försvar ialltför hög grad är en kopia av ett slormaklsförsvar. Vi förespråkar en nyförsvarsordning, mera byggd på principer som kan hänföras lill ett folkförsvar.Del här har tidigare sagls av , men jag vill gäi-na undersirykadel. Hurett sådant folkförsvar skall se ut mera i detalj, vilka vapenslag som skallprioriteras för att passa in i målsättningen för ett folkförsvar, vore enligtmin mening i varje fall värt en mera omfattande debatt än den som hiuills förtsi vårl land. Vissa debattinlägg har gjorts, även av ledande militärer, där manskisserar ett försvar av en annan struktur än det nuvarande, elt försvar som ihögre grad än det nuvarande bygger på folkets egen värnkraft Eftersomv\ anknyter till sådana tankegångar i de moiioner vi framlagt här i ,kommer som en naturlig följd att vi vänder oss emot satsandet på vapenslag sommåste belraklas som i hög grad offensiva, som så atl säga är karakteristiskaför den försvarsmodell vi har. Och här kommer i första hand flyget in i bilden,speciellt den typ av flyg som representerar. Man kan kritisera deltafrån flera utgångspunkter. Jag har redan nämnt en, att det är ett offensivtvapenslag. annan är alt elt försvarsom byggs upp kring teknologiskt avancerade produkter kan komma alt visa sigväldigt sårbart; vi har pekat på det i motionen 1164; Vi tror i likhet medgeneralmajor i hans bok atl detinle är realistiskt att förlita sig på au en snabb och bländande leknik löseralla problem. Alla de problem som varit förknippade med utgörju f ö. åskådliga exempel pä detta. Entredje aspekt på Viggenfrågan som vi anser vara högst väsenllig är kostnadsaspekten.Det är oerhörda summor som man här salsar på etl enda projekt vadförsvarsministern anförde i en interpella-lionsdebatl har Viggenhittills kostal , och när projektet blivit slutförtberäknar man ha kommil upp i en kostnad på . Viggenhar verkligen blivit en symbol för det mililära slöseriet. Trotsrekordsatsningarna har det bl. a. givit till resultat etl plan som man knapptvågar flyga. Ipropositionen 1975/76:143 föreslogs atl regeringen skulle bemyndigas all medgebeställning för utvecklingsarbete inom flygvapenförband för 525 milj. kr. ochatl ell förslagsanslag om drygt 473 milj. kr. skulle anvisas för samma ändamål- båda beloppen avseende budgelårel 1976/77. Deltaär ju oerhörda belopp, särskilt om man jämför med de blygsamma summor som gesåt annan forskning, t ex. inom medicin, arbelsmedicin och miljöforskning.Beloppens storiek kan lyckas förvånande - inte bara mot bakgrund av det fögasamhällsnyitiga resultatet av arbetel med utveckling av krigsflygplan utanockså med tanke på vart produktionsprogram man befinner sig.Atlack-Viggen skall vara under slutleverans och jakl-Viggen skall när som helstlevereras och borde således vara färdigprojeklerad. Någol Flygplan 80 påslåsinle vara aktuellt längre. Men talades det i propositionen om forskning förersättning av flygplan AJ 37 och SK 60. JA 37 skall utvecklas lillflygplan A 20. I utskottsbetänkandet redovisas nu att flygvapenchefen begärt 77milj. kr för det här s. k. utvecklingsarbetet. Försvarsministern har bjudit 30miljoner. Och därom står striden mellan utskottets majorilel och desocialdemokraliska ledamöterna bakom reservationen 4. Man är dock på båda sidoröverens om all forskningsarbetet skall fortsätta med sikte för skall ha handlingsfrihet och underiag för ett beslut om anskaffande av etlnytt attackflygplan. Fråganär, menar vi, om det inle är detta man redan håller på med. Betraktar man deskilda posterna ser man atl de har genomgått en utveckling som väckermisstanken att vederbörande håller på att projektera fram en flygplanstyp, somsedan för kommer att bli ett fullbordat faklum. Detta kanexemplifieras med uppgifter om attackversion. Viggensattackversion började flyga . Trols delta har man anslagit inle mindreän 371,5 milj. kr. för forskning och utveckling av "allackförband", ihuvudsak lill den s. k. altack-Viggen. Försvarspolitiken,m. 13 protokoll 1975/76. Försvarspolhlken,m. ar för atl utveckla ellplan som redan är färdigprojeklerat, som serie-tillverkas och som borde flygaför fullt, det är faktiskt anmärkningsvärt. Iproposilionen begärde chefen för flygvapnet etl bemyndigande om 161,8 milj. kr.för forskning och utveckling av allackförband. Delta innebär att över en halvmiljard kronor satsas pä forskning och utveckling av det plan som redan bordevara färdigt. I propositionen antyddes vad dessa pengar skulle användas lill.Del talades om vissa kompletteringar eller typförbällringsarbete avgrundflygplan, motor, elektronik, under-hållsulrustning, teleutrustning ochbeväpning. Namnet finns kvar liksom vingkonstellationen. Men när nästanalll annal på etl plan förändrats, "förbättrats" eller"kompletterats" är del gamla ursprungliga planel snart ell nytl. Ulskotieisäger i beiänkandel i anslutning till atl man behandlar vår molion 2282 alt mananser alt fiygvapenförbanden och kvaliteten på malerielen hos dessa förband harslor belydelse för den fredsbevarande effekten av vårt försvar och förförsvarels verkan om vi skulle bli anfallna. En stillsam refiexion i detsammanhangei: Den fredsbevarande effekten måste väl vara något beroende av omplanen kan hålla sig i luften eller Vihar i den cilerade motionen framhållit att vpk hela liden har varil motståndaretill Jag kan här hänvisa till vad jag lidigare anfört Vi ärockså motståndare lill en fortsatt utveckling av projeklel och lill desssannolika övergång i elt nyll. Del är ju ulan tvivel också sä alt del finnsplaner på att ersätta hela Viggensystemel med elt hell nytl jaktattackflygplan.Trols all huvuddelen av resurserna för forskning och utveckling inom detmilitära försvarel nu använts för leker man med tanken allersätta detla med ett hell nytt plan. Här leker man emellerlid inte bara medtanken på fiygplan utan ocksä med skattebetalarnas pengar. Vi har tidigarefrån vpk;s sida varnat för alt de här tankarna finns, och vi vänder oss bestämtmol sädana planer. Jag yrkar bifall lill motion nr 2282, vari yrkats avslag på förslagetalt utvecklingsarbete för flygförband får beställas inom en kostnadsram av 525milj. samt på förslaget att anvisa ett förslagsanslag av förforskning och utveckling inom flygförband. Jag ber alt med några ord få kommentera mill särskilda yllrande sorn ärfogat lill försvarsutskottels belänkande 1975/76:32 och den motion somföranlett yttrandet, nämligen molionen 1975/76:263. Motionen,som är väckt av och underskriven av mig och ell flertal andraskånska riksdagsledamöter, tar upp frågan om pan-sarlruppskolans ochpansartruppernas kadett- och aspirantskolas lokalisering. a. på all huvuddelen av pansarlruppernas fredsutbildning av krigsanvändningsskälär lokaliserad till . F. n. finns där tre pansarregemenlen - de två övrigaär föriagda lill resp. har fyraövningsfält och lika många skjutfält att ställa till pansartruppskolans ochpansartruppernas kadett- och aspirantskolas förfogande. Tillgången på ochnärheten till övnings- och skjutfält måsle anses mycket betydelsefull förrealismen i de militära övningarna. Men även tillgång på lärare och elever spelaren stor roll. har tre femtedelar av pansarregementena och därmedmerparten av pansarskolans personal inom ett ganska begränsat område. Vid enlokalisering exempelvis till eller skulle den ort ditlokaliseringen inle skedde ändå kunna hänföras lill "närfall" med defördelar delta innebär. Vimotionärer är medvetna om atl frågan om pansartruppskolans och pansartruppernaskadett- och aspirantskolas lokalisering tidigare behandlats i ,nämligen 1973. Jag tycker emellerlid alt del beslut som då fattades var någotklent underbyggt. Det gick nämligen emol såväl departementschefens somutredarens, överbefälhavarens och arméchefens förslag om en lokalisering tillSkåne och biföll i stället en motion väckt av ledamöter från ochinnebärande en lokalisering till . remissomgång har föranletts av årets molion. Arméchefen vidhåller siulidigare ställningstagande. Men övriga remissvar inkl. svaret frånfredsforskningsutredningen ger vid handen alt planeringen för Skövdelokaliseringenhar fortskridit sä långl att ett förändrat beslut inle är möjligl. Jag har med hänsyn till de nu tillgängliga informationerna inte anseitmig böra skriva en reservaiion, men däremot har jag känt etl behov av all fäbelysa såväl molionen som det särskilda yttrandet, inte minsl därför altpansarvapnet har stor belydelse för såväl i fredslid som i krigslid. Försvarspolitiken,m. Med anledning av min molion 1975/76:1171 och den behandling sommotionen har ftl i försvarsutskottet finner jag mig föranledd atl ta uppfrågan om fornminnena på Remmene skjutfält Eftersomfrågan har legat snett frän behandlings- och in-venteringssynpunkl,har resultatet också blivit därefter. Enligt vad jag lidigare anfört här iriksdagen har försvarsutskottet tagit så lätt på frågan atl man ej anseti detmödan värt alt på ort och ställe göra sig underkunnig om förhållandet. Närskjutfället första gången behandlades i , fanns inte ens problemet medden rika förekomsten av fornminnen med i bilden. Varken landsantikvarien ellerriksantikvarien har ännu hunnit med den ofta påtalade inventeringen. En stordel av den inventering som blivit gjord har ännu inleoffentligt redovisats. Pånytt måste jag konslalera att utskoltels ställningstagande och riksdagensbeslut är en djup kränkning av den befolkning som har drivits från sina gårdar.Lika besvärande har de människor upplevt det som Försvarspolhlken,m. kämpat för bevarandet avden gamla kulturen och de talrika fornminnena. Medanriksantikvarieärnbetet haft all sköta bevakningen av detta skjutfält frånfornminnessynpunkl har en del allvarlig förödelse sketl. En kommentar lilldelta är oundgänglig på grund av atl ämbetet tvått sina händer inför ulskottetoch hävdat alt fornminnena inte utgör något hinder för militärens intrång. Jagvill ge följande exempel. Underden s. k. bevakningstiden har militären bortforslat en hel do-marring invidSamuelstorp och där gjort en parkeringsplats. En rest sten är avslagen pämitten och har sedan kulsprutebeskjutils. Jordtäkl har förekommit på av ämbetetmarkerad plals, och massor av jord har för-fiytlats. Fastän markerad blevplatsen aldrig föremål för utforskning. Vägar har anlagts, vilket har krävtboriforsling av rosen, som aldrig blivit värderade såsom forngravar ellerodlingsrösen. Listanskulle bli lång, om man följde upp all vandalisering på detta skjulfält. Jällbykyrka är hotad. Kyrkan, vars äldre del är från 1100-talel, kommer att ligganära det utvidgade fällel. Av denna anledning framhöll ortsbor på ett tidigtstadium för militära myndigheter kyrkans värde. I etl svar från Milochefenframhålls att området mellan det nuvarande fältet och Jällby kyrka endast skallvara säkerhetsområde, där övningar sällan skall äga rum, varför någon som helstrisk ej skulle föreligga för kyrkan. Nyligenhar chefen för I 15 i underrättat närboende om att en pjäsplats förskarpskjutning skall anläggas från kyrkan. Detta måste innebära enallvarlig risk för den gamla träkyrkan frän 1100-talel. Hur skall alla demänniskor som värnar om fornminnena kunna uppleva någon trygghet inför riskenav framtida vandalisering? Föralt ytterligare låta få insyn i fornminnesfrågan vill jag anföra ensammanslällning av fornminneslämningar och deras markering. fornlämningsregister, upprättat efter 1961 årsinventering, lycks bl. a. framgå att rest sten, hällkisia, älvkvarnsförekomst,stensältning, röse, hög och gravfält alltid R-markeras. antal fornlämnmgar som ingår i fornlämnings-numret Ettfornlämningsnummer med t ex. en samling stensäitningar räknas till så mångaenskilda fornlämningarsom del finns stensäitningar. Likaså räknas etl gravfällinte som en enda fornlämning ulan lill så många fornlämningar som hör dit.Exempel: Nr 2 i Jällby ger 2 forn-lämningar, nr 8 i Kvinnestad ger 10fornlämningar, nr 29 i ger 5 fornlämningar, nr 40 i Remmene ger 10fornlämningar. rapport som avgivits beskrivs emellerlid många lokalersåsom"högliknande lämning" i stället för hög,"sten-säliningsliknande lämning" i slällel för stensältning,"område med röj-ningsrösen/siensätlningsliknande lämningar" i ställetför gravfält/sten-sättningar. Man har vid den ytliga besiktningen inte kunnalavgöra om del i dessa fall rör sig om lämningar som förtjänar att R-markeras.Men härigenom har ej heller en rättvisande bild av det R-markeradeforn-lämningsbeståndet i området kunnat lämnas i rapporten. Vilkenroll detta kan spela för det totala antalel R-markerade fornlämningar inomområdet ser man genom atl försöka räkna fram hur många R-markeradefornlämningar som skulle komma till, om det klarläggs all lämningarna i frågainte bara är "siensätlningsliknande lämningar" utan stensäitningar,inte bara "område med röjningsrösen och siensätlningsliknandelämningar" ulan gravfält Jag vill anföra några exempel: Nr 40 iKvinnestad skulle ge 4 R-markerade fornlämningar, nr 44 i Kvinnestad skulle ge20 R-markerade fornlämningar, nr 59 i Kvinnestad skulle ge 20 R-markeradefornlämningar, nr 30 i Remmene skulle ge ca 90 R-markerade fornlämningar . Detfinns flera exempel. R-markeradefornlämningar inom området skulle då kunna redovisas till flera hundra styckenmot i rapporten redovisade 75. Då inventerings-området är innebärdetta en oerhört stor fornlämningstäthet per km. Fleraälvkvarnsförekomster, som ju brukar finnas i anslutning till gravfält, liksomett mycket slorl antal lösa slenåldersfynd i Hjälmeryd, talar för altfornlämningarna där är förmer än "högliknande lämningar" eller"område för röjningsrösen". Synnerligen egendomligt är det därvid allnr 9 som är en ovanligt stor hög omnämnd i SGU 1866, i den nu lämnade rapportenomdöpts från hög lill "högliknande lämning" och inte ens anses varaaktuell för kontrollundersökning före eventuellt borttagande. Enhel bygds befolkning står frågande inför vad som skett. Att i en demokratibehöva uppleva nägot dylikt är ofattbart för mänga. Både riksdag ochförsvarsmakt har ju att i alla lägen skydda och hjälpa befolkningen. Menfolkel har fört en fåfäng kamp mol försvarsmakten och lidit nederlag. Varkengärdar eller en mångfald fornminnen stod atl rädda. De har upplevt det som allkämpa mot en oformlig opåverkbar massa, som i hela sin tyngd vältrat sig överdem. Hurkan lagen i en demokrati lillämpas så olika? Hade del varil enskilda personersom haft dessa fornminnen på sina ägor, t. ex. en grustäkt, och i den hittatett fornminne, hade ämbetet salt stopp för vidare exploatering lillsall uiredning varit fullständig.