prot · FY0963 · 1975-12-31 00:00:00 — OVi föreslår att skall ge ell slörre bidrag lill beredskapslagringen avlivsmedel i världen. OVi vänder oss mot alt biståndet binds till köp i det bislåndsgivande landet ochdärmed både fördyrar och försvårar för . Vibegärav att de skall ha en långsiktig ulvecklingsplanering som värtbistånd kan utgöra etl stöd lill. Då måste vi .självfallet från svensk sidakunna garantera att inte biståndet lill avtalade insalser plötsligt upphörfrån till elt annat. Au länderprogrannneringen skall ligga fast, bl. a.med möjligheten all planera san-iarbetel framåt, sägs klart ut avutskoltsmajoriteten. Vad majoriteten därutöversäger är två saker; altriksdagen när anslagsnivån nu nått en större höjd bör få bättre insyn och enstarkare slällning än med den nuvarande formen för fullmakt; här skallregeringen få återkomma med förslag, allriksdagen bör fä slörre möjligheler att pröva ett bredare samarbete, med mindretonvikt på biståndsinsatser, i som fått en bestående förbällring avsin ulvecklingssilualion, såvida inle etl yttre politiskt tryck motiverar ökatslöd. Självfalletkan det inle vara fråga om all ändra på grundvalarna för den svenskabiståndspolitiken. Men måste ha etl reellt inflytande. Det är enuppgift för biståndspolitiska utredningen all föreslå riktlinjer förutvecklingssamarbetets framtida ulforn-ming. Vivill satsa på forskning för u-landsarbetel. Den administrativa organisationenför forskningen har sin stora belydelse. Ett beredningsansvar hos SIDAgaranterar att alla forskningsförslag passerar SIDA på väg till regeringen, menfriheten i forskningen och självständigheten hos forskningsberedningen måstebetonas. Biståndspoliiiska ulredningen bör kunna tillgodose dessa krav ochåstadkomma en fungerande organisation. Vikräver slörre insatser för all inte utvecklingen skall försämra kvinnornasslällning i . Kvinnorna har en ulomordentligt viklig roll i de flestau-länders samhällsliv och ekonomi. De bär den tyngsta bördan i jordbruket.Risken är all samhällsomvandlingen lar från kvinnorna deras gamla ställningutan all ge dem en chans i del nya samhälle som växer fram. Kvinnorna måste istörre utsträckning komma med i bl. a. yrkesutbildning. Här måste drivapå i del arbeie som pågår inför FN;s kvinnokonferens i . Vikräver en större beredskap för att lägga om också vårt eget sätt att produceraoch konsumera. Inte minst pä livsmedelsområdet är del oerhört slösaktigt.Häromveckan presenterades en myckel iniressani energisiudie av del svenskajordbruket som utförts av en arbetsgrupp pä . Denkonstaterar, att vi skulle spara in en odlingsareal motsvarande helaÖstergötland om svenska folkel sänkte sin köttkonsumlion lill hälften ochersatte den med mat från växter. Utan att öka energianvändningen kunde vi pädel viset producera mat för ytterligare 600 000 människor. Jag vill tilläggaatt detta att steg för sleg lägga om sättet all producera och konsumera inleinnebär all ge ens ell lillfinger åt tanken att det är önskvärt all stoppa densamlade tillväxten i världen. kommer jorden alt ha en mifiard flermänniskor än . Få framtidsperspektiv är mer fasansfulla än att det vid dellaget inte skulle finnas större resurser att dela på än . Trotstyngden i dessa och alla andra frågor som vi från främst tagit uppanser jag ändå all del allra viktigaste i dagens debatt är att klara ul omSveriges riksdag skall hålla eller svika de löften den redan gett. Vädjandenav det slag riktade lill oss i julas hardel kommit mänga genomåren. Och pä mängder av internationella konferenser har de rika länderna lovatmera solidariska insalser till slöd för de fattiga ländernas ulveckling. Del ärinte deklarationer, löften och fina fran-i-lidsmål som saknats i arbetet för u-ländernasutveckling och för en rättvisare värld. Del som brustit är omvandlingen avdeklarationerna lill handfasta program, löftena till konkret handling,framtidsmålen lill praktisk solidaritet. Det gäller också . År1962 ställde upp enprocentsmålet som en utmaning för 1960-talel.Förverkligandet dröjde till andra halvan av 1970-lalel. År1968 log en konkret plan för att nä enprocentsmålet /75. Löftet har upprepats vafie år . Ändå står nu en majoritetav socialdemokrater och moderater i begrepp att överge löftet vidmållinjen. Mendet är ju bara etl års försening, säger man. Ja, det är försening och500 mifi. mindre lill utlovade mifioner som de berövas jusldet år då deras behov av hjälp är som störst. Pä vilkel annat område skulle ellsådant löftesbrott accepteras? Vad skulle man säga om någon föreslog attutbetalningen av pensionstillskott till våra pensionärer sköts pä etl år? Vadskulle man säga om nägon kom på tanken alt under etl är inte betala utlovadebarnbidrag? Nej,det är sant, människorna i , i , i , i har interösträtt i . Därför kan de svikas ulan all regeringen avsätts inärmaste val. Menär det den sorts moral vi bör ha? Är det den sorls moral som en engageradopinion med de kristna samfunden i spetsen förväntar sig av riksdagoch regering? Nej,svarar vi frän . skall stå fast vid sina löften. Riksdagenmåsle göra klart all solidaritetstanken inte byter skepnad vid den svenskagränsen. skall i praktisk handling visa att löften lill faltigamänniskor i andra delar av världen är lika myckel värda som löften tillsvenskar. Jag yrkar bifall lill reservationen i utskottets belänkande nr 3.Såvitt gäller utskottets betänkande nr 4 yrkar jag bifall till reservationerna1, 2, 6, 7, 15, 21, 23, 24, 25, 30, 31, 32, 33, 34, 37, 38 och 39 samt i övrigttill utskottets förslag. Idella anförande instämde herrar Weslberg i , , iHamburgsund, i , i , och ,och fröken , , saml (samtligafp). iStockholm (s) kort genmäle; Fru tredje vice talmannen böfiade sitt anförande med altge en skildring av del sociala tillståndet i världen, en skildring som jag iniehar anledning alt polemisera mol. Jag är övertygad om all ingen kan polemiseramol en skildring som handlar om hur fattigdomen har brett ut sig i olika delarav världen. Däremotinstämmer jag inle i anförande i övrigt. Hon räknar upp alltvad man kräver - ständigt återkommande ord i hennes anförande var "vikräver". Den som inte har hört förut måste väl dra denslutsatsen att hon kräver någonting nytt, någonling som vi tidigare inle harhört talas om. mesta av vad kallade "vi kräver" är ju saker somdiskuterats i vår u-hjälpspolitik och som vi i flertalet fall är tämligen enseom. Man kan inle skapa en situation där man ger inlryck av att komma mednågonting nytt bara därför att man använder etl annat och litet hårdareröstläge än man brukar i andra sammanhang. Jag upprepar alt myckel av detsom-kallades "vi kräver" är saker som vi är tämligen Däremotär jag inle riktigt med på noterna när det gäller frågan om vad andra länderskall göra, för en del av vad "vi kräver" handlade också om del. Sombekant har vi inget inflytande över vad andra industriländer vill och kan göraoch inte heller över vad frän sin sida skall göra. Del ligger liksomutanför våra möjligheter. Vi fär nog ägna oss ät all tala om det som vi självabör göra och del vi kan göra. Hänvisningentill i var kanske inte rikligt all right. Man kankonstatera att ligger långt, långt efter i fråga om all gebistånd lill . FruIredje vice talmannen () kort genmäle; Först vill jag gärna i likhet med i beklagaatt vi här i kammaren inle kan använda den avspända och trevliga ton som vi hari utskottsbehandlingen, inte minst tack vare herr ordförandens ledning. Somherr Gefier påpekade i sitt inledningsanförande är vi forcerade av tidsskäl.Men när det gäller innehållet kan jag inte förstå . HerrGeijer säger att slutsatsen av milt anförande skulle vara alt jag vill geintryck av all jag kräver något nytt. Jag lycker jag använde en större del avtiden för att tala om all del är jusl på grund av att löftet är så gammalt ochsä ofta upprepat som jag inte anser att vi från sida har rätt attnär tiden väl är inne för etl uppfyllande av löftet bara träda åt sidan ochsäga: Nej, del där slår vi inte för. Sedanär del klart att kan tycka all den där sociala bakgrunden behövervi inte ägna någon tid åt. Men det är ju just den som vi i hartyckt förpliktigat oss att ta vår ståndpunkt. , herr talman, sade alt vi kaninte här ha någol inflytande pä vad andra industriländer gör. Kan vi inte del?Jag har den uppfattningen all vi trots att vi är ell litet land spelar en slorroll i världen just därför alt vi inte hör hemma i nägon av de politiska blockbildningarsom världen rymmer. Och jag har den uppfattningen all regeringen ocksä mångagånger vill vara i världen en röst som hörs och som helsl följs. Hen iStockholm (s) kon genmäle: Herr lalman! Vad andra personer och andra länder gör-jag återkommer till det. Här har vice ordföranden i utskottet hänvisat tillvad tidigare förbundskansler har sagt. Låt mig säga attuppgifter som jag jusl har fäll visar all för1973 har elt biståndsanslag som uppgår till 0,32 96, mindre än hälften av delsom ger. Del är möjligl alt kommer att nä 0,4 96 underdetta år; när man kommer upp till 0,7 96 är en öppen fråga. Ellavsnitt som jag gärna skulle ha velat kommentera, och som , är vad jag refererade och kallade för avsnitt 3; där finns en samladborgerlig dominans i utskollet, och vi har en reservation. Avsiktligt tog jaginle upp del avsnillet, därför att jag vill kommentera del efter del altmoderaternas och talesmän har redogjort för sin uppfattning i denfrågan. Jag skall alltså la upp del i en kommande replik. Frutredje vice talmannen () kort genmäle; Vi behöver ingen diskussion kring frågan om hur långl man kommii iVästtyskland när del gäller hjälpen lill . Jag åberopade det däruttalandet av därför all jag ville peka pä elt progressivt ochvälgörande uttalande från socialdemokratiskt håll. Jag hoppas all inle herrArne Gefier i Stockholn-i har något emot att man berömmer socialdemokrater iandra länder. Jag vill lägga lill en fråga; Har man någonsin imänskligl umgänge - umgänge mellan människor eller mellan länder - räll all åberopaatt andra är sämre som slöd för att man själv inte håller sina egna löften? Herr förste vice talmannenBENGTSON (c); Anslagen för internationellt utvecklingsarbete föreslås, för budgetåret1975/76 uppgå till 2 860 milj. kr. Det innebär en ökning på 760 mifi. ellermed ca 36 96 i förhällande lill innevarande budgetår. Därigenom beräknas deltotala biståndsanslaget motsvara 1 96 av bruttonationalprodukten lillmarknadspris. Regeringenhöll alltså inle sill löfte att komma upp till enprocentsmålet under budgetåret1974/75. Dessutom bör del observeras all regeringen inte föfide riksdagensklart uttalade mening all uppirappningen av bidragen borde ske i jämnare takt.I stället har man halkal efter, sä all man till skillnad mot en del tidigareär, då man endast höjde bidragen med 25 96, nu måste höja . Del innebärall man undanhållit bidrag jämfört med vad bidraget skulle ha blivitom uppirappningen varit jämn. Enprocentsmåletlanserades i FN-sammanhang av första gången. Det logs upp av cenlern ien moiion . Detta krav anslöt sig till detföfiande året, men del log lång lid innan t. ex. socialdemokraterna accepterademålet all vi skulle nå upp till 1 96. Cenlern och ämnar givetvishålla de löften som getts. Vi har i reservaiionen till utskottets belänkande nr3 föreslagit alt skall anslå ytterligare 500 mifi. Därmed kommervi upp lill enprocentsmålet. Uiskottsmajoritetensskrivning är egentligen en enda lång ursäkt för att enprocentsmålet inte haruppnåtts. Och trots alla utskotlsmajorilelens förklaringar om hur duktiga vivarit i kvarstår faktum all , enligt utskottsmajorilelens skrivning,inte uppnår enprocentsmålet . Jag vill rikta en fråga lill utskottets ordförandeoch till statsrådet . säger all del finns medel förall läcka hjälpbehovet under innevarande budgetår, men det är myckel svävandeut- tryckt, för i nästaögonblick säger han att del bara är lill nästa budgetär. Sä sägerherr Gefier att regeringen knappasl skulle ha möjlighel att klara 500 milj. kr.ytterligare della budgetår. Delframgår alltså av anförande alt del egentligen inte flnns någrapengar förrän . Men jag skulle av vifia höra var dessapengar flnns lill katastrofhjälp. Såvitt jag vel var de sisla 24 mifi. kr.förbrukade när regeringen anslog denna summa lill hjälp-äigärder i Vietnam.Nej, den enda möjligheten att få några pengar -och det kan ocksä vpk, somföreslagit ylleriigare medel, noiera - är genonv bifall till reservaiionen fråncenlern och . Då får man 500 mifi. Behovetsstorlek behöver jag inle närmare gä in på. Vi förslär alla vad som behövs efterkrigels slut i de tvä områden det gäller, och då krävs dessa 500 milj. kr. Jag ber all få yrka bifall lill reservaiionen vid ulrikesuiskolietsbetänkande nr 3. 1fråga om den framtida hjälpen efter enprocentsmålels uppnående sade del kan vara svårt att upprätthålla den nivå vi nu har uppnått, och det ärockså möjligl. Men jag vill i alla fall peka pä alt har sagl att dendelar uppfattningen att insalser i utvecklingssamarbetet även iframliden bör öka i takt med värt lands ekonomiska möjligheter, även om detinte alllid kan uttryckas i ett visst procenttal grundat påbruttonationalprodukten. Delta har man ullalal tidigare, och vi gör sammakonstaterande . Vi skall alltså fortsätta all öka vår u-hjälp i denutsträckning det är möjligt, i överensstämmelse med vårt lands ekonomi. Deförsta orden i vår regeringsform lyder: "All makt i utgår fränfolkel." Del betyder att sä långl del finns praktisk möjlighetskall besluta vad gäller både bislåndsulfäslelser och andra frågor. Regeringenskall inte gå ul och ge löften och sedan bara godkänna vad som harutlovats. Detta betyder inte något slags ettårspolitik i fråga om utfästelser.Riksdagen kan besluta om projekl som kan sträcka sig över åtskilliga år, ochhillills har iiite riksdag svikit i fråga om att fullfölja sädanaåtaganden, även on-i budgeten löper på ett är. Framför allt är det i fråga omnya projekl som bör besluta innan utfästelser görs. Nuslår det i den socialdemokraliska reservaiionen vid punkten 3: "Dentreåriga landprogrammeringen av biståndet baseras på beslul omtotalramar för biståndet under det kommande och de därpå följande tväbudgetåren. Utrikesulskollel erhåller innan regeringen fattar sill beslulförtrolig information om planeringen av utvecklingsbisiåndel lill olikaländer." Ja,just del. men inle erhåller dessa informationer.Dessutom är det förtroliga inforn-ialioner som lämnas. Är det detsamma som allriksdagen vel vad som egentligen företas på della område? Är del inle i ställetatt lyda så all regeringen går ut och lovar och sedan inför riksdagenkonstaterar: har vi lovat delta? Detframhålls nu alt vi skall avvakta biståndspoliiiska uiredningens arbeie. Delhänvisas i mänga sammanhang lill denna. Men skall del bara gälla ?Gäller det inle regeringen ocksä? Skall inte även regeringen avvaktabiståndspoliiiska uiredningens slutförda arbete innan- man gör någrautfästelser? Det är därför som vi inte kan anse alt de fullmakter på bortåt 7mifiarder som är aktuella skall ges, ulan att regeringen får komma lillbakamed mera begränsade förslag om fullmakter. Underpunkten Allmänt om biståndets inriktning och utformning framhålls en mycketbelydelsefull sak i utskottets skrivning, som bör vara till ledning förregeringens handlande i bisländsfrågor. Ulskottet skriver nämligen; "Enbestående förbättring kan vara på väg i fråga om vissa mottagarländersulvecklingssilualion. Regeringen bör då vara beredd att inleda samtal medvederbörande regeringar angående etl bredare samarbete. I fråga om sådanaländer bör regeringen inie ulan hörande utvidga biståndsgivningenlill nya samarbelsområden. Utskottet förutsätter att regeringen vid denfleråriga bislåndsplaneringen för länder som befinner sig i denna kategoribeaktar den allmänna ulvecklingen och därvid även önskemålet all i förekommandefall bistå dem vid ekonomiska påfrestningar som föranletls av ett yttrepolitiskt tryck." Ja,det skall väl vara vär innerliga förhoppning att länder som vi hjälper skallkomma fram lill en bältresilualion, sä all hjälpen kan upphöraeller få andra former. Då bör ju också de medel som lösgörs kunna användas lillländer som har slörre behov av hjälp. Det skulle ju vara en tråkig utvecklingför vår u-hjälp, om vi aldrig skulle kunna hoppas pä alt dessa länder någonsinskall kunna klara sig själva. Vihar alldeles speciellt önskat göra detta uttalande under denna rubrik, eftersomdenna anvisning lill regeringen gäller generellt. Vilket land som helsl kansåledes, då det har kommit upp lill en viss högre standard, få vidkännasminskningar av. eller förändrade forn-ier för u-hjälpen. Vilkaländer skall dä i första hand få del av del svenska biståndet? Givetvis defattigaste länderna. Innebörden av molionen 729 är ju alt skallkoncentrera biståndet till de länder som har de största behoven av hjälp,oberoende av deras styrelseskick. Det framgår också av proposiiionen att denstörsta delen av hjälpen går till de fattigaste länderna, nämligen 70 96. Medde anslag som bevifias kommer andelen all gä upp till 80 9{i. Vi bör hjälpa de fattigaste länderna i första hand. Värstörsta bidragsmottagare skall enligl regeringen bli , som är ensocialistisk diktatur. Vi har åtskilliga andra diktaturer på listan -, och andra - men vi har från vär sida inte sagl allstyrelseskicket skall inverka pä bidragsgivningen. Del är hell enkelt falligaländer som vi skall ge hjälp, och då fär vi inle la hänsyn lill deras regim -en tankegång som i vafie fall ibland har skymtat fram HerrArne i Stockholn-i tog upp frågan om enskilda mottagarländer. Jag skallnämna en del av dem; kommer att tala om en del andra. Rentgenerellt kan vi från säga all vi inle har anledning allunderkänna SIDA;s bedömning. Regeringen har i en del fall - t. ex. i fråga omTanzania och - plussal på åtskilliga mifioner. skall få15 mifioner mera - en höjning från 210 lill 225 mifioner. får inlemindre än 50 mifioner mera; SIDA föreslår 200 mifioner, regeringen föreslär 250mifioner. Den motivering som finns är myckel knapphändig eller ingen alls.Regeringen bara går ifrån SIDA:s förslag. Vi föfier däremot SIDA, och på delsättet komnier vi upp i elt visst överskott. Vi anser all de medel somdärigenom frigörs bör gå till särskilt nödlidande länder; , ,och andra. ,som tog upp, ligger högst i fråga om inkomst per capita avalla de länder vi hjälper, med per är, medan har 70dollar, 110 och 130. Då blir den självfallna slutsatsen attCubas situation, glädjande nog, har förbättrats. Del finns förutsättningar förall skall kunna klara sig bällre. Herr.rne Gefier förväxlade oss kanske här med , men har inteföreslagit all hjälpen lill skall upphöra. Vi menar att vi skall fullföfiade projekt som vi har pä gäng i , men vi har föreslagit en minskning från60 till 50 mifioner. Regeringen vill gå in pä ell nyll projekl, etlindusiriutvecklingssamarbele som kan få avsevärda konsekvenser. Vår princip ärall regeringen icke skall inlåta sig på nya uppgifter ulan alt fråga riksdagenoch inte heller ge sig in på nya områden i sädana fall där man kan länka sigall landet kommii i en bällre situation. Vi har föreslagit alt bidragökas frän 45 lill 50 mifioner, med lanke på prishöjningar och sådant, men vihar yrkat avslag pä de 10 mifioner som regeringen vill salsa på nya områden. Vilycker an regeringen inte har befogenhet all göra del, och därför skall detinte ske. I fråga om det internationella samarbetet förefaller det lyvärr som ominformationen inte alltid går fram som den borde göra. I det här sammanhangeihar ocksä verksamhel behandlats. Man har ofta hört kritik pä denpunklen, och vid årets riksdag finns det också en moiion där Väridsbankenattackeras för sin långivnings-politik gentemot Sydvielnam och . Del ärskada att inle informationen går fram så att man verkligen vel vad somförekommer. Det har inte lånals ul elt enda öre lill Sydvielnam, och det finnsheller inga planer på all låna ul pengar. Det har gjorts vissa undersökningar,men det har inle varit tal om all Sydvielnam skall ha några lån. MedChile förhåller det sig så all under en läng föfid av år har gettvissa lån. har lånen upphön därför att den ekonomiska situationen varitsådan alt man inle velal ge mera. När regimen trädde lill, hade manprojekl på viss eleklricilelsförsörining. Men den nya regeringen tyckte inleatt del var del lämpligaste, och projektet 3 prolokoll 1975. kom inle lill utförande.Så tog man upp en diskussion om nya projekl. Jusl när Allenderegimen föll -tyvärr - stod man i begrepp att fatta beslut om alt ta itu med dessa nyaprojekt. Sådanär silualionen, som den har förklarats från representanter. Jaglycker alltså all del är myckel ledsamt all inle informationen skall gä frambällre så att folk vet vad som verkligen har förekommit i sådana sammanhang.Det görs attacker grundade på uppgifter som knappast är korrekta. Livsmedelsbristenär det mest dominerande problemel i världen, del som vi försl måsle försökaavhjälpa. Vi har i vår moiion framhållit all starka motiv kan anföras för alllivsmedelsbiståndets andel av lolalan-slaget för internationelltbiståndssamarbete bör ökas under kommande budgetär. Del är möjligt alt man inleskall göra utfästelser om bestämda kvantiteter, men i stället börminimikvantitet garanteras. Därutöver kan man göra utfästelser belräffandeytterligare svenski överskoll. Närdel gäller kalastrotbislånd och livsmedel bör man observera vissa saker, ochjag vill vädja till statsrådet att se på dem. En olägenhet förraårel var all vi fakiiski inle hade urlastningsresurser och möjligheler attskicka i väg tillräckligt myckel. vi har framför oss innan nyakatastrofsituationer kan uppkomma borde vi se över skeppningsmöjlighelerna, såall vi kan få i väg det svenska överskoll som kan finnas. Delär också anledning alt observera i della sammanhang, eftersom man 1967 var såivrig med alt hävda all del svenska jordbruket skulle minska sin produktion,all del är myckel värdefullt alt vi har en svensk jordbruksproduktion, inteminst därför att vi kan hjälpa nödlidande i andra länder. Delfinns i della sammanhang en inte alltför slor sak som jag vill säga något om,nän-iligen en passus om varubiståndel. Det väckte mycken förvåning, indignationoch t. o. m. opposition mol u-hjälpen när det blev känt all SIDA i en gåvosändninglagit med cigaretter till ell värde av . Åtgärden var myckelförvånande därför all vi själva bekämpar tobaksbrukel i vårt eget land. All däsända över sådana hälsoskadliga ting som tobak såsom u-hjälp kunde inte gärnaförsvaras. Somsvar på motionen 1146 om förbud att sända lobaksvaror och alkoholdrycker somu-hjälp har utskottet skrivit, vilket ocksä torde bli besluteftersom utskottet är enhälligl: "Utskollet vill erinra om attmottagarländerna skall fä fritt välja varor som produceras i . "Eftersom inga lobaksvaror produceras i kan SIDA i fortsättningen inte,om man skall föfia beslut, ta med tobaksvaror i varubiståndel. Vinproduceras med elt ytterst litet undanlag inle i och kan därför inlekomma i fråga. Skulle någon komma på den befängda idén all skicka svenskibrännvin av olika sorter som u-landshjälp, får vi väl ta upp den saken igen. Jagvill slutligen, herr talman, säga att i det avsnitt son-i gäller informationssidanbehandlas en motion som jag lycker är behjärtansvärd men som dock ickeutskottet direkt har kunnat bifalla. Det är molionen 1151, vari hemställs allriksdagen "hos regeringen kräver all SIDA ges i uppdrag all i samråd medde kristna samfunden sammanställa material som belyser den kristna missionensu-hjälpsinsalser i del syfte som denna motion anger". Vivel ju alt de kristna organisationerna och samfunden har lämnat en oerhört slormedverkan i u-hjälpen. Men det diskuteras ibland: Hur myckel har detta varitvärt? Vilken har inriktningen varit? Hur har man använt pengarna? Jag lyckerdärför att det skulle vara värdefullt om man i framliden kunde länka sig attgöra en utvärdering av hur de kristna samfunden har ulfört sin u-hjälp.Utskottet säger alt några framställningar från de kristna samfunden om pengartill u-hjälp inte har behövt avslås.