prot · FY0925 · 1975-12-31 00:00:00 — Vi måsle förändra vårt produktions- och konsumtionsmönster såatt del rättar sig efter de villkor som gäller på jorden. Det är i denprocessen som våra metoder kan vara till nytta också för andra länder. FN-universitetetskulle vara ell lämpligt forum för ett sådant utvecklingsarbete. Det kom tillsom ell svar på de oroliga frågor man ställer sig om mänsklighetens överievnad.Man sade sig vilja böria ett programorienlerat samarbete för forskning ochforskarutbildning beträffande de trängande och allomfattande problemen kringmänniskans fortlevnad, utveckling och välfärd. Nusäger utbildningsministern alt del självfallet är rektor och styrelse somsjälvständigt beslutar vem som skall få vara med i detta arbete. Men del måste väl också istor utsträckning bero på vilket intresse landet i fråga lägger ned och på detstöd som representanten i styrelsen kan få från regeringen. Jag vill därförfråga om utbildningsministern är villig att i regeringen ta upp förslag om allstödja detta universitet så att vi i kan få engagera oss så aktivt sommöjligt i arbetet . Den ulvecklingssyn som gör sig lill talesman för är juden som har drivit både i FN och i det egnautvecklingssamarbetet med de fattiga länderna. Att vi nu går in i ett aktivtarbete för och att vi är elt av de första länder som lämnarett direkt stöd till grundfonden är naturligtvis också ett uttryck för våruppskattning av denna idé. Delär klart att del inte har hörts så myckel om detta i den offentliga debatten.Men har varit utomordentligt pådrivande i arbetet kring universitetet.Alva spelade en stor roll vid dess tillkomst, och attuniversitetskansler i personlig kapacitet sitter i styrelsen ärgivelvis också ell ullryck för all man räknar med en svensk insats i dettasammanhang. och rektor kommer fram lill för önskemål är naturligtvisnågonting som vi får pröva när del kommer på bordet, och självfallet är viberedda all som alla andra regeringar ute i världen pröva detta noga. Omanställnings-tiyggheten för vissa anställda inom utbildningsväsendet Överläggningenvar härmed slutad. §7 Om anställningstryggheten för vissa anställda inom utbildningsväsendet Herr utbildningsministern erhöll ordetför att besvara () anmälda fråga, nr 84, ochanförde: har frågat mig vilka åtgärder jag avser vidta för attanställda inom utbildningsväsendet med tidsbestämda förordnanden skall erhållaanställningstrygghet. Arbetet inom på altanpassa anställningsförhållandena inom utbildningsväsendet till reglerna ilagen om anställningsskydd har resulterat i en överenskommelse medvederbörande personalorganisationer beträffande universiteten och högskolorna.Statsrådet räknar med alt anpassningsarbetet i fråga omskolväsendet och lärarutbildningsanstalterna kommer alt kunnaslutföras. Hen (): Jag ber att få tacka utbildningsministern försvaret. Bakgrunden till min frågaär naturiiglvis del faktum all vissa grupper Omanställnings-tiyggheten för vissa anställda inom utbildningsväsendet av offentligt anställdaundanlogs från lagstiftningen om anställningstrygghet, nämligen personer medtidsbestämda förordnanden. Del gäller framför allt lärarpersonal, som hör underutbildningsdepartementet. Närman undantog dessa tidsbegränsade anställningar från lagen om anställningsskydd1974 sades det uttryckligen i propositionen att den här anställningsformenborde begränsas också på den offentliga sektorn, och därför skulle man se överförekomsten av sådana här anställningar. Del har skett, och sedan jagställde min fråga till utbildningsministern har i fråga om universitets- ochhögskolepersonalen en överenskommelse träffats, som ger en betydligt utökadtrygghet ål dessa grupper. Del måsle naturiiglvis hälsas med tillfredsställelse,och jag antar att statsrådet är nöjd med att kunna meddela delta i elt svarjust . Sedan får vi hoppas alt man för det allmänna skolväsendel kommerfram till en liknande överenskommelse som klarar sitsen för t. ex. lärare medeit-årsförordnanden. Jagvill, herr lalman, bara göra två korta kommentarer. Den ena är att jag tror i den förestående översynen av forskarkarriären måste försöka finna ettsmidigt system, där man kan förena ell gott anställningsskydd åt alla med enfruktbar rekryteringspolilik. Detta är inte en alldeles enkel uppgift. Det kanbara ske - och här upprepar jag avslutningsvis vad jag sagt ett stort antalgånger i - om vi får en tillräckligt stor fast basorganisation medfiänster för forskning och forskarutbildning. Jaguppfattar detta som den väsentligaste uppgiften för en förändring avuniversitets- och högskoleväsendet f n. Men när del gäller det i min frågaomedelbart aktualiserade spörsmålet om anställningstryggheten har vi ju fördagen tagit ett stort steg framåt. Självfallet är del, som säger, tillfredsställande att vi nuhar kommit fram lill en lösning i samarbete med personalorganisationerna påelt området där det faktiskt varit svårlösta problem mycket . Sedanhoppas jag att vi, när vi får högskolereformen på riksdagensbord och har en utgångspunkt för en diskussion om universitetens ochhögskolornas framtid samt när forskarulbildningsutred-ningen lägger fram sittförslag, skall ha en ännu bättre grund all stå på. Men att vi så pass snabbtkommit fram till en så bra lösning som den här överenskommelsen hälsar jag medutomordentligt stor tillfredsställelse. Överläggningenvar härmed slutad. § 8 Om reglerna rörandeförtida tillträde vid expropriation Herr statsrådet erhöll ordet för att besvaraherr i Lane-Herreslad (c) anmälda interpellation, nr30, och anförde: i Lane-Herreslad har frågat mig, om lill-lämpningen avreglerna om tidpunkten för förtida tillträde vid expropriation enligt min meningär godtagbara med hänsyn till behovet av nödigt rådrum och omersättningsreglerna vid expropriation enligt min mening är så utformade all deläcker även de särskilda olägenheter som kan följa av ell förlida tillträde. Vihar en ny expropriationslag, som gäller . Liksom enligtäldre lag är det regeringen som meddelar tillstånd lill expropriation. Berördasakägare bereds tillfälle att yttra sig i ärendet. Den som får tillstånd lillexpropriation skall fullfölja saken genom ansökan om stämning lillfastighetsdomstol. Domstolen skall i expropriations-målet bestämma ersättningför vad som exproprieras. Huvudregeln är att den exproprierande inte fårtillträda fasligheten förrän ersättningen har bestämls och betalts.Exproprialionsmålel kan emellertid dra ut , och ersättningsfrågan kanöverklagas till hovrätt och högsta domstolen. Det finns därför, som herrMattsson har angivit i inlerpellationen, särskilda bestämmelser om förlidatillträde (5 kap. 17 5 expropriationslagen). Ommedgivande till förhandstillträde lämnas skall domstolen beakta sakägarnasintressen. Domstolen skall bl. a. på yrkande av fastighetsägaren eller annansakägare som berörs av tillträdet bestämma förskott på den slutligaexproprialionsersätlningen, om det inte är uppenbart all ersättningen blirobetydlig. Domstolenskall vidare ange när medgivande lill förhandstillträde tidigast fårulnylfias. Tiden skall bestämmas så alt fastighetsägaren och annan vars rättberörs får skäligt rådrum. Detta överensstämmer med vad som gällde tidigare. Tidsfristenbestäms sålunda av allmän domstol. Vid sin bedömning måste domstolensjälvfallet beakta omständigheterna i det enskilda fallet. nya lagen har lagts lill att medgivande till förhandslillträde är förfalletom inle den exproprierande har fullgjort villkoren för förhands-tillträde inomviss tid efter den dag då medgivandet tidigast får ulnylfias. I förarbetenaangavs att tidsfristen normalt inte borde överstiga . De nyareglerna har medfört en förstärkning av sakägarnas ställning så till vida altde inte behöver sväva i ovisshet om medgivandel skallulnylfias eller inte. Jagkan alltså svara på första fråga alt jag anser alt sakägarnasintressen är väl tillgodosedda i fråga om lidpunkten för förtida tillträde. Ifråga om andra fråga kan jag svara all ersättning skall utgå,förutom för fastigheten, för ekonomisk skada som i övrigt Tisdagen den 25 februari1975 Omreglerna rörande förtida tillträde vid expropriation 2 protokoll 1975. Omreglerna rörande förtida tillträde vid expropriation uppkommer genom expropritationen.Som exempel på sådan ersättning brukar nämnas kostnader för flyttning tillannan fastighet och för all en rörelse måste läggas ner. Vid värdering avrörelse uppkommer många besvärliga värderingsproblem, men syftet medersättningen är att näringsidkaren skall ha möjlighet att bibehålla delekonomiska läge som skulle ha förelegat om någon expropriation inte hade ägtrum. Lagstiftningen innebär alltså aU tillfredsställande ersättning utgår förall ekonomisk skada som kan uppkomma vid förhandslillträde. Hen iLane-Herreslad (c): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret på min'interpellation. Detfinns naturiiglvis motstridiga intressen i expropriationsmål, och de måslevägas mot varandra. Alla mål är för all del inle av den arten att det är storasvårigheter förknippade med att nå ett avgörande. I vissa fall behövs del inlenågot långt rådrum alls, medan det i andra fall är av synneriigen stor vikt allsakägaren får ett rådrum som är så pass utsträckt i liden all han harmöjligheter att inrätta sig efter de nya förhållandena. Därför ifrågasätterjag om del inle borde finnas en klarare vägledning för dem som skall avgöratidsfristens längd - om den inle kan fastställas i lag. vore önskvärt,men det är måhända förknippat med vissa svårigheter. Statsrådetsäger i svaret att tidsfristen bestäms av allmän domstol och att dennasjälvfallet måsle beakta omständigheterna i det enskilda fallet. Del ärgivetvis riktigt. Men det är också detta som givit anledning till den oro somjag har påtalat i min interpellation. När man har anfört alt sakägarna behöverrådrum har man nämligen - låt vara att delta varit på ett förberedande stadium- fått beskedet att sakägarna nu enligt den lag som gäller får finna sig i attfå elt kort rådrum. Man har alltså framhållit att fastställandet av elt kortrådrum har stöd i gällande lag. Varkeni statsrådets tolkning av lagen eller i de tolkningar som andra jurister gjort angesnågon bestämd lid. Det är domstolens sak alt avgöra tidsfristens längd.Statsrådet säger alt domstolen självfallet måsle beakta omständigheterna i detenskilda fallet. Jag hoppas alt statsrådet därmed avser sådana fall som då ennäringsidkare - del kan vara en verkstadsägare, en handlande, en lantbrukare -bedriver sin näring på fasligheten. 1 de fallen måsle domstolen la hänsyn lillall del krävs en väl tilllagen tidsfrist för alt skaffa en likvärdig egendomoch därmed bibehålla det ekonomiska läge som skulle ha varit för handen omnågon expropriation inle hade ägt rum. Statsrådet säger i sillsvar; "Vid värdering av rörelse uppkommer många' Det har statsrådet naturligtvis rätt Som exempel påekonomisk skada som uppkommer anges kostnaderna för fiyttning till annanfastighet. Det är väl självklart alt ersättning skall utgå förflyttningskostnaderna. Men svårigheterna uppslår ju om sakägaren slår där medett besked i sin hand all han skall ha flyttal inom en viss lid men inle vetvart han skall ta vägen. Jag hoppas att statsrådet förstår alt delta äranledningen lill den oro som en del människor känner; de har alltsåuppfattningen all man vid en expropriation riskerar att få besked om att inomkort lämna sin rörelse, sin egendom, sill hem. Om sakägaren då inte har kunnatskaffa något likvärdigt inom en kort lidsrymd uppstår helt naturligt särskildaölägenheter för honom. Det behöver inle göra del, och del gör del inle alltid.Men nog förekommer det något som man nära nog skulle kunna kalla en gigantensstrid med dvärgen. Minuppfattning är därför att det kan finnas anledning att överväga om inle densvage skulle behöva ett starkare skydd i lagen. Om detta inte går, kan manbehöva komplettera motiven, så att domstolarna får en säkrare vägledning försin handläggning. Därmed lackar jag ännu engång för svaret. När jag lyssnar på interpellanlens inlägg är jag inte riktigt säker påom det finns någon meningsskiljaktighet oss emellan eller inte. Det är klartatt man alltid skall förfara med tillböriig försiktighet vid en expropriation.Jag kan försäkra att den största restriktivilel iakttas när del gäller all getillstånd lill expropriation av mark som är bebyggd med bostadsfaslighel ellerfaslighet som behövs för rörelse. Del är givet all samma försiktighet och sammahänsyn skall visas när man bestämmer den dag då fastighetsägaren måstefrånlräda sin fastighet. Denna omsorg om fastighetsägaren ligger innesluten isjälva uttrycket "skäligt rådrum". En annan sak är att förhållandenakan vara så växlande att det inte går att översätta detta "skäligtrådrum" till någon viss lidsrymd. Man bör kanske inte heller i motiven gedomstolarna alltför många pekpinnar. Man ger så att säga en allmän vägledning,som stryker under den hänsyn man anser bör visas, och så får det räcka med det. Närdel gäller ersättningsfrågorna hade jag ännu mindre något intryck av alt delfanns några meningsskiljakligheler mellan och mig. Det är givetatt den som skall lämna sin fastighet också är orolig för den ekonomiskaersättningen, men det kan knappast tänkas några regler som är mer lugnande ändem vi har och som i princip vilar på tanken, att markägaren skall sättasi samma goda ekonomiska läge som om ingen expropriation alls hade ägt rum. Hen i Lane-Herreslad (c); Jag tackar statsrådet för del tillägg han nu gjorde i anledning avmitt anförande. nu försäkrar all det skall iakttas verklig försiktighet och att manskall anstränga sig för att inte bestämma dag då avflyttning skall ske tidigareän vad som är oundgängligen nödvändigt måste del ju vara nyttigt för dejurister som har en annan uppfattning alt få läsa statsrådets anförande. Jag lackar för svaret. Överläggningenvar härmed slutad. Omreglerna rörande förtida tillträde vid expropriation §9 Föredrogs, menbordlades åter lagutskottets betänkande nr 1, jordbruksutskottets betänkandennr 2 och 3, näringsutskoltets belänkande nr 6 samt civilutskottels belänkandenr 1. §10 Anmäldes och bordlades Nr 19 om lagstiftning omskydd mot avlyssning §11 Anmäldes och bordlades Nr 1 med anledning av propositionen 1975:16 omändrade regler för inbetalning av medel till arbelsmiljökonto och särskiltinvesleringskonto jämte motioner § 12 Meddelande omfrågor Meddelades alt följandefrågor framställts Nr93 av i (vpk) lill herr utbildningsministern omvissa bidrag lill praktikanter inom lärarutbildningen: De beslut som Kungl. Maj:l fattade den 30 april1971 angående dels bestämmelserom reseersättning till studerande vid vissalärarutbildningsanstalter, dels bestämmelser om bidrag lill studerande förvissa kostnader i samband med studiepraktik ändrades genom beslut av Kungl.Maj:l . Ändringen eliminerade dock inte de tidigareorättvisorna, vilka innebär att vissa praktikanter får vidkännas högre kostnaderän andra. Molbakgrunden av det anförda får jag till herr utbildningsministern rikta frågan: Anserinte statsrådet del vara aktuellt med en revidering av de åsyftadebestämmelserna i syfte att eliminera olikheterna i de ekonomiska villkoren? Nr94 av () till herr utbildningsministern om ändrade regler vidinkomstprövningen inom studiemedelssystemet: Prövning av makes inkomst inom studiemedelssystemetoch vuxenutbildningen drabbar i första hand kvinnorna. Med anledning härav berjag att lill herr utbildningsministern få ställa följande fråga; beredd att föreslå upphävande av den s. k.makepröv- Nr 25 ningen inom studiemedelssystemet? . ,, 25februari 1975 § 13 Kammaren åtskildes Meddelande om In fidem fiågor