prot · FZ0926 · 1975-12-31 00:00:00 — Han visade också alt risken kraftigt hade reduceratssedan de engelska asbestanvisningarna, Asbestos Induslry Regulations, hadeinförts . Vi bör lägga märke till detta årtal. Redan så tidigt hade man iEngland tillräckligt med dystra erfarenheter för alt söka bekämpa asbestdammetpå arbetsplatserna. Jagciterade det som skrivits om "vetenskapens nuvarande ståndpunkt" ochatl det inte finns tillräckliga kunskaper. Det skrevs , även om det citerade påståendet hade varit riktigt - vilket det alltså inteär - var det orimligt i detta sammanhang. Det fanns redan på 1920-lalet enserie rapporter var och en för sig tillräckligt alarmerande för atl man skullebetrakta och behandla asbestdamm som potentiellt farligt för arbetarnas liv ochhälsa, och det var dessa rapporter som gav anledning till de brittiskaanvisningarna år I93I. Redanden starka misstanken borde ha varit tillräcklig för all kringgärdaanvändningen av asbest med mycket starka restriktioner. Detta bör naturiigtvisvara rättesnöret för arbetarskyddet, och så är även fallet med lagen om hälso-och miljöfarliga varor, som gäller för nya produkter. Så länge man misstänkeratl ett ämne kan innebära allvarliga men för arbetarna måste detta självfalletvara grundval nog för krav på O-värden. Tillsist vill jag säga några ord till . Vi har från vpk aldrigförespråkat ett förbud med otaliga dispenser. Vi vet att det finns områden inomarbetslivet, där asbest är nödvändig. Om förbudmot användning av asbest Omförbud mot användning av asbest band hör väl till deområden där man ännu inte har ett fullgott ersättningsmaterial. Men vi har betraktatett förbud som nödvändigt mot bakgrunden av skandalösa och djupt tragiskaförhållanden. Då skulle man få import och användning under en helt annankontroll än den som har förekommit. HerrKarlehagen var missnöjd med att vi hade brutit ut asbesten och nämnde, att detfinns många andra farliga ämnen. Jag håller helt med om detta, och vi har ocksåverkat för åtgärder på andra områden. Men man sitter i en synnerligen besvärligsituation som enskild riksdagsman, när man inte har en stab av spökskrivareeller över huvud laget inte vill använda sådana ulan arbetar medeget material. Del lar mycket all "gräva ner sig" i varjespeciellt ämne som man ger sig in på. Jag hade haft ögonen på asbesten underalla de som Jag satl i - Stockholmskommunfullmäktige som det heter nu - men aldrig fåll tid och inte hellertillfälle alt göra något åt detta på det kommunala planet. Jag hade därförmaterialet kvar när Jag kom in i och lade fram del här. Menjag vill också framhålla att det inte går att jämställa asbest med vilka andraämnen som helst, i varje fall inte med vilka moderna ämnen som helst. Vi hardock haft starka misstankar om och sedan 20 år tillbakastatistisk bevisning för asbestens hälso- och rent av livsfarliga egenskaper.Jag håller med arbetsmarknadsministern om att förhållandena på de arbetsplatseri början av seklet, där asbest användes, säkeriigen var helt förfärande. Jagkan föreställa mig det kard-rum i där doktor fann det sistafallet av de tio som hade dött där. För en arbetare i kardrummel på enasbestindustri fanns del säkerligen inte stora chanser alt överleva tio årsarbete i den miljön. är naturligtvis förhållandena annorlunda. Närjag skrev min första motion undvek jag ganska omsorgsfullt all ta upp allaaspekter av asbesiproblematiken, helt enkelt därför alt man vet all många harvarit utsatta för asbest och är oroliga för att bli sjuka en vacker dag. Mankan väl säga att de allra flesta av dem kommer att leva som andra.Vi vet att en del kommer atl avlida på grund av asbesten, men inte ensdigerdöden lyckades besegra hela mänskligheten, och inte heller kan asbestenta död på alla som arbetat med det ämnet. Jag villtillägga några funderingar omkring denna fråga. Jagkan instämma i dei mesta av det som här sade, men utöver detvill Jag erinra om atl herr arbetsmarknadsministern i sitt svar har tagit uppfrågan om sökning. Arbetsmarknadsministern säger atl man vet att asbesihaltigtdamm kan medföra ökad risk för uppkomst av lungcancer och att rapporter i denvetenskapliga litteraturen visar atl tobaksrökning ytterligare ökar denna risk. Jag tror det är väsentligtatl det står utskrivet och att vi trycker mycket hårt på detta. Det flnnsju undersökningar som visar atl asbestdamm tillsammans med tobaksrökning är denfarliga komponenten när det gäller uppkomst av lungcancer. Tobaksrökning ochinandning av asbesihaltigt damm utgör inte adderande faktorer utanmultiplicerande faktorer i detta avseende. Det är verkningarna av just dennakombination som behöver uppmärksammas i myckel större utsträckning än vadhittills har varit fallet. F.ö. är det beträffande sjukdom som uppkommer på grund av asbesihaltigt damm attnotera att det tar ett par årtionden från det att den anställde har blivitutsatt för dammet tills sjukdomen börjar visa sig. Vad som görs kanalltså inie få effeki . Man får ofta en känsla av att många tror altom vi gör något i är får det effekt . Därför är del viktigt att i denallmänna debatten upplysa om att del rör sig om ett långsiktigt arbete och allskador på grund av asbesihaltigt damm kommer att visa sig under lång lidframåt. De restriktioner som införs får effekt först ganska långt fram itiden. Dethar också talats om direkt förbud mot användning av asbest. Men enligt vad somuppgivils skulle enbart inom Svenska fabriksarbetare-förbundetsverksamhetsområde ca 700 personer bli arbetslösa, om eii direkt förbud infördesutan att man får fram lämpligt ersättningsmaterial. Pä många av de områden därasbest nu används finns ju inte lämpliga ersättningsmaterial. Vifår inte heller vara blinda för all även etl ersättningsmaterial kan varafarligt, t. o. m. mycket farligt. Om man går fram alltför snabbt är det riskatt ersättningsmaterial kommer till användning som är alltför bristfälligtutvärderade, både ur arbetsmiljösynpunkl och ur funktions-synpunkt. Del kanskeingen vinner något på. Dethar också talals om att ersätta asbesten med glasfiber på vissa områden. Försökpå djur lär emellertid visa alt om glasfibern är av samma storlek somasbestfibern, kan glasfibern innebära ungefär samma lungcancerrisk. Dettavisar alt man bör vara uppmärksam på vad man ersätter etl farligt ämne med såatt man inte får något lika farligt som asbesten. Farliga och skadliga ämnenbör givetvis, om det är möjligt, försvinna från arbetsplatserna. Del är vi välhelt överens om. Men vi får inie ersiiila etl skadligt ämne med andra skadligaämnen och tro all allt är bra därför att vi vet för litet om de nya ämnenasskadlighel. Omförbud mot användning av asbest Jag tror alt vi är ense om målsättningen, men, , jag ärövertygad om all man hamnar i stora praktiska svårigheter genom en bestämmelseom förbud mot dispensmöjligheier. Det är det som är anledningen lill mintveksamhet på den punkten. Jag tror all nogranna anvisningar som följs upp utepå arbetsplatserna är en snabbare och effektivare väg all gå för atl begränsaanvändningen av asbest. har ställt frågan, vilka lärdomar man kan dra av det inträffade. Delär i en sådan här situation naturligtvis viktigt Omförbud mot användning av asbest att ställa den frågan.Statsrådet svarar atl man skall gå igenom olika register för att söka sambandmellan arbete och sjukdom, atl man skall forska osv. Jag skulle önska attstatsrådet ville dra en slutsats till, nämligen att vi måste disponera våraresurser på så sätt alt vi får ökad kapacitet för atl följa den internationellaforskningen. har visat all det lar tid för oss innan vi kan börjatillämpa den internationella forskningens resultat. Jag har påpekat samma saknär det gäller radon. Vi har en basorganisation med skyddsombud. Del är bra.Men vi måste också ha folk som ges möjlighet atl följa med i den vetenskapligautvecklingen på del internationella planet, registrera nya rön och dra rättaslutsatser av allt detta, så att erfarenheterna kan tillämpas på våra förhållanden.Det finns oerhört myckel att lära på del här området. Vi behöver inte helleralltid forska själva, utan vi kan också dra nytta av de framsteg som har gjortspå andra håll. På den punkten har vi emellertid helt otillräckligaresurser. Jag delar självfallet uppfattning, att vi bör suga ätoss alla länkbara informationer som världen i övrigt kan ge oss. I vår strategiför atl bygga upp vår organisation ingår naturligtvis som ett led all även dendelen skall förslärkas. Jag vill däremot understryka alt vi inte skallunderskatta vår egen forskning. Jag tror all det för som elt moderntindustriland med miljöproblem som kanske inte alla länder har finns allanledning att vi själva forskar. Jag hänvisar i del sammanhanget till den ganskaomfattande forskning som bedrivs med medel ur arbelsmiljöfonden. Vi skall bådeforska själva och suga upp alla uppgifter vi kan erhålla från internationellforskning. Detär riktigt som säger au vår statistik redan är en smula föråldrad närden kommer i händerna på oss och skall användas. Visserligen anmälsolycksfallen , men bearbetningen av statistiken lar lång lid. Dettaär ett av skälen till atl yrkesskadestatistikulredningen har tillkommit.Utredningen skall försöka finna metoder som snabbare ger oss svar på alla defrågor som statistiken kan ge upphov lill. Jagreagerade litet mot påstående, att en 75-årig internationellforskning inte hade slagit igenom i . Man fick ett intryck av att allaandra länder hade påverkats av forskningens resultat och omgärdat hanteringenav asbest och andra ämnen med stränga bestämmelser. Det var del jag förnekade.Jag anser att ligger bra lill vid en internationell jämförelse men auvi inie har löst några problem. - Del måste ha blivit ett litet missförståndmellan oss på den punkten. Jagär angelägen om att påpeka att mycket har skett och även innan dess.Vi har ju vetat om asbestens farlighet ; eljest skulle vi inteår 1964 ha utfärdat anvisningar om hur man skall hanlera asbesten. Av miii svarframgick atl man även har varit medveten om asbestens farlighet ochatt den har uppmärksammats av Detär emellertid klart all aktiviteten lar fart när någonting händer. Inte barafrågan om farliga ämnen, som asbest, utan hela arbetsmiljöfrågan har ju fåttfart . Del började på 1960-talei när opinionen väcktes, ochsedan har det på 1970-ialei skett en hel del. Varför skulle inte hanteringen avfarliga ämnen också påverkas av den utvecklingen? Jaghar skaffat mig en hel kalalog över vad som har hänt på asbestensområde. Isolering genom sprulning av asbest på stålkonstruktioner har upphört,och den var ett väldigt allvarligt och svårt miljöproblem. De gamlakonstruktionerna finns kvar, och där har vi alltså asbest. Användningen avasbest för värmeisolering av t. ex. värmepannor och rörledningar för ånga ochvarmvatten harockså upphört gradvis . Asbest används inte heller förisolering av maskiner; där har asbesten ersatts med vermiculil. Del lär intevara så farligl, men har rätt i att man får vara försiktig ocksåmed ersäiiningsämnena. Tillverkningenav asbestcemenl för fasadändamål är under avveckling liksom användningen avasbest i fasadputs och lakfärger. Asbestens användning vid vägbeläggning medasfalt har vidare upphört. Alt använda blå asbest är ej tillåtet längre, och enansökan från AB Eternilrör om all få utnyttja blå asbest har avslagits 1972. Jaghar bara velat nämna några exempel, som visar atl vi har gått fram ganskahårdhänt på väg mot det mål som vi är överens om, dvs. all asbesten skall bortur vårt arbetsliv. Då är alltså frågan: Är det rätt väg vi är inne på, eller ärden väg som förordar den rikliga? Skall vi införa elt totalförbudoch ha dispenser - generellt eller i vissa fall - där vi inte har någotersättningsmaterial? Både i motionen och i de anföranden har hållithär har han ju erkänt att vi inte kan göra oss helt fria från asbest.Framför allt när vi river hus, skrotar lok och hugger upp båtar har vi den där. HerrTakman förordar den ena vägen, nämligen förbud mot asbest. Jag för min delmenar att det är bättre atl den ansvariga myndigheten tillsammans medfackförbundens folk systematiskt går igenom område efter område där asbestanvänds och sedan utformar planer för hur den skall försvinna och vilkaskyddsåtgärder som måste vidtas, för all därefter ta ställning till dessafrågor: Är de anvisningar som finns förankrade i lagstiftningen, eller behöverden ändras? Vad behöver vi mer göra? Behöver vi sänka gränsvärden osv? Omlagstiftningen då behöver ändras är jag naturligtvis beredd att omedelbartbegära del. Ensak som naturligtvis kommer in är frågan om importen av asbest, eftersom viinte själva tillverkar den ulan tar ungefär hälften från ochhälften från . Vi ärju redan nu väldigt angelägna om alt den asbest vifår in skall komma förpackad på ett riktigt sätt, men detta kan självfallet blien fråga som vi måste överväga. Jaghar på dessa grunder kommit fram till all förorda den andra linjen, nämligenatt man går igenom område för område och försöker bli kvitt Omförbud mot användning av asbest Om förbud mot användning av asbest Sedan måstevi vara medvetna om atl vi i långliga lider kommer atl få leva med asbest, t.o. m. i detta hus. När man en gång skall ge sig på att riva del, då skall maninte ha glömt bort asbestfaran därför alt man har haft ett förbud. Tvärtomskall det finnas stränga bestämmelser för hanteringen av asbest vid dentidpunkten. HerrTAKMAN (vpk): Jag skall inte säga någonting som kan föranleda någon ytteriigarepolemik; debatten har redan varit lång. Jag vill bara avrunda med att påpekabeträffande detta med de 75 åren, au nackdelen med all man säger någonting äralt även kloka människor som arbetsmarknadsministern uppfattar det som eltoreserverat yttrande. I själva verket refererade jag i den första motionen del starka trycket från många arbetarkategorier för atl få bortasbestdammet. I vissa kretsar här i landet var man myckel tidigt medveten omasbestens hälsofarlighet. Tilisist en anmärkning som jag inte har haft tillfälle att göra.Koncentrationen av asbest får inte nu enligt gränsvärdeslistan uppgå till merän 2 fibrer per ml luft. Jag har inte hunnit se efter vad man mäter delta med.Men jag kan nämna alt del i , nr 6 , finns en utförligrapport av , professor och chef för den tekniska enheten vidarbetsmedicinska avdelningen i arbetarskyddsstyrelsen. Han redogör där föraktuella problem inom arbetsmiljöforskningen i och har etl avsnitt ombestämningen av fiberkoncentraiionen i luften. Del visar sig all man får heltolika resultat om man har optiska mikroskop eller om man bestämmerkoncentrationen medelekironmikro-skop - som är betydligt bättre. Man finner iregel flera fibrer med elektronmikroskop än med optiska mikroskop. HerrKARLEHAGEN (c): Jag skulle bara vilja ta upp en delfråga i detta sammanhang. Delär riktigt all arbetarskyddsslyrelsen nu ger ytterligare rekommendationer ommedicinska undersökningar och kontroll av de arbetstagare som varit exponeradeför asbest. Det finns här anledning atl peka på ett viktigt problem. Vad händermed de anställda i ett förelag där arbeten med asbest förekommit, om företagetav en eller annan anledning lägger ned verksamheten så atl personalen skingras?Etl aktuellt exempel på delta finns i - ett företag där arbete medasbest förekommit skall läggas ned. Detfinns exempel på att man hittat silikos hos skogsarbetare, vilket äranmärkningsvärt. Skogsarbetare får i allmänhet inte silikos. Då har del visatsig att vederbörande arbetat i en gruva som sedan lagts ned. Någon fortsattkontroll har inte skett. Så får det naturligtvis inte vara. Samhället måste laansvar för atl de som arbetar i en miljöfarlig industri blir föremål förkontroll, även om företagel i fråga upphör eller den anställde byterarbetsplats. Överläggningenvar härmed slutad. § 16 Föredrogs ochhänvisades Nr 26 Proposition -r j den /76:31 till skatteutskottet §17 Föredrogs och hänvisades Anmälan av 1975/76:78-82 tillsocialförsäkringsulskoltel /76:83-85 lill juslitieulskottel /76:86 tillnäringsutskottel /76:87 till jordbruksutskottet §18 Anmäldes och bordlades Motioner 1975/76:88 av och med anledning av propositionen 1975/76:25 medförslag om tilläggsbudget I lill statsbudgeten för /76 1975/76:89av herrar Ekinge och i /76:90 av m. fl. med anledning av propositionen 1975/76:59 om ändringar i lagen (1973:371) om kontant arbetsmarknadsstöd 1975/76:91av m. II.1975/76:92 av . 1975/76:93 av medanledning av propositionen \915/16:61 med förslag lill terrängkör-ningslag § 19 Anmälan avinterpellationer Anmäldes och bordlades följande inlerpellationersom ingivits lill kammarkansliet 1975/76:59av () lill herr kommunikationsministern om SJ:s busslinjetrafik: I beslut anbefallde Kungl.Maj:t samtliga länsstyrelser att för resp. län upprätta en regional trafikplan. Kungl.Maj:l föreskrev i beslut all i fråga ombusslinjetrafik, som med hänsyn till linjesträckningen och trafikförhållandenai övrigt har en regional karaktär genom atl i icke oväsentlig utsträckningtillgodose behov av persontransporter mellan centralorter i olika kommunblock,tills vidare skulle iaktta återhållsamhet beträffande begränsningarav trafiken som påtagligt försämrar resemöj-lighelerna mellan sådana orter. Regeringenföreskrev i skrivelse till , alt beslutet den21 - i avvaktan på utvärdering av och ställningstagande till denregionala trafikplaneringen - alltjämt skall gälla. Länsstyrelsernahar numera inkommit med slutliga förslag till regionala trafikplaner. Dessa harsjälvfallet byggt bl. a. på SJ-trafik inom länen. Sedermera har kommunernaockså med regionala trafikplaner som grundval utarbetat planer för kommunensinterna servicebehov av bl. a. bussförbindelser. Genomskrivelse till elt antal kommuner i har SJ föreslagit sammanträden föröverläggning angående vissa busslinjer. Överläggningarna avser kommunalt stöd.Om sådant stöd icke ges varslar SJ om nedläggning av vissa turer. Redan genomdet nya lidlabellförslaget föreslås indragning av två turer i vardera riktningenpå en linje. Medhänvisning till det anförda hemställer jag om kammarens tillstånd att till herrkommunikationsministern få ställa följande fråga: atl här nämnda åtgärder överensstämmer med regeringens skrivelse avden ? 1975/76:60 av herrSvensson i (vpk) till fru statsrådet om grunderna för tillämpningav den s. k. terroristlagen: Folkopinion och massmedia har i hög graduppmärksammat det rättsfall som rört utvisningen av två japanska medborgaremed stöd av den s. k. lerrorisllagen. Regeringens beslut i ärendet väcker enrad principiella frågor rörande rättssäkerhet och rättstillämpning. Fråganhar skärpts genom vad som framkommit vid den rättsliga behandlingen i Japan.Det framstår som alltmer uppenbart atl de bedömningar som föranleddeutvisningen var sakligt ogrundade. Del framstår som lika tydligt, att den typav bevisprövning som den s. k. terroristlagen tillåter är rättsligtoacceptabel. Vad som förekommit ger skäl för misstanken alt regeringen iverkligheten är benägen att tillämpa lagens repressalier ulan all de rekvisitalagstiftaren föreskrivit är fyllda. Slutligen har berättigade frågor väcktsrörande de informationskällor ur vilka myndigheterna hämtat sina uppgifter.Dessa källors natur och tillförlitlighet framstår som tvivelaktiga. Mot nämnda bakgrund fårjag till statsrådet ställa följande frågor: Vilken typ av bevisning ligger till grund förutvisning enligt lerrorisllagen? Vilka förhållanden räknas som så belastande att enperson anses böra utvisas? Vilka länders polismakt förser de svenskamyndigheterna med uppgifter i ärenden av ifrågavarande typ? 1975/76:61av i Holmgården (c) lill herr bosladsministern om användningenav till annat än jordbruksändamål: har ofta uttalals behovet avalt ge värdefull jordbruksmark ett fastare skydd. Sålunda har i ettenhälligt jordbruksutskott vid upprepade tillfällen påpekat atl åkermarken ej ionödan bör exploateras för andra ändamål än jordbruk. Även i propositioner isamband med den fysiska riksplaneringen har från regeringens sida understrukilsbehovet av skydd för värdefull . Dessutom har i enPM av lill samtliga länsstyrelser angående"Fullföljande av riktlinjer för den fysiska riksplaneringen" underavsnitt 3.2 Jordbruk anfört bl. "Allmäntkan konstaleras all den snabba minskningen av åkerarealen som skelt under1960-lalet och början av 1970-ialel nu i stort setl har upphört.Jordbruksproduktionens framtida omfattning utreds av 1972 årsjordbruksutredning. Kommande ställningstaganden i denna fråga blir avgörandeför jordbruksmarkens framlida omfattning. Tills vidare bör re-slrikliviieliakttas när del gäller all ta i anspråk jordbruksmark för andra ändamål. GällandeJordbrukspolitiska mål innebär bl. a. atl möjligheterna för jordbruksproduktionskall tillgodoses i olika delar av landet. Detta medför alt begreppet högvärdigJordbruksmark bör definieras med utgångspunkt i de förhållanden som råder iskilda landsdelar. Intresset av all skydda god Jordbruksmark måste samtidigtofta bedömas inom större områden än enskilda kommuner." Vidareanförs: "För expansiva tätorter inom redovisade primära intresseområdenför jordbruket bör översiktliga planer för markanvändningen som beaktar jordbruksintressenutarbetas som grund för överväganden om lämpliga utbyggnadsriklningar. Arbetetmed att se över befintliga översiktliga planer med avseende påjordbruksintressen eller att i förekommande fall upprätta sådana planer börinledas möjligt. Behovet av att för vissa områden ompröva äldredetaljplaner och all ge värdefull jordbruksmark etl fastare skydd genom attupprätta och fastställa generalplan bör härvid övervägas." Trotsdessa uttalanden har enligt uppgift regeringen i dagens konselj gett Bodenskommun tillstånd till expropriation av Sävastön omfattande ca 200 häravNorrbottens förnämsta att användas för bostadsbebyggelse trots altdär finns andra alternativ som av många betecknas som bättre för alt kunnaskapa en god boendemiljö. Beslutetinnebär att regeringen icke tagit hänsyn lill planverket ochlanibruksstyrelsen, vilka i sina remissvar avstyrkt exploateringen av dettamarkområde. Medhänvisning till det anförda anhåller jag om kammarens tillstånd atl lill herrbosladsministern få ställa följande interpellation: Torsdagen den 20 november1975 Nr 26 i" statsrådet redogöra för regeringens nuvarande principiellainställ- , ning till användning av bra till annat änJordbruksändamål? Meddelandeom § 20 Meddelande om frågor Meddelades alt följandefrågor framställts 1975/76:114av () lill om planerna på etl nyttpolishus i : Polisen i har länge varit i behov av nyalokaler. slår också högst på ochbyggnadsstyrelsens lista över byggnader, som ännu inte har beviljats medel.Projekterings-uppdrag har emellertid lämnats för och Enköpingspolishus, som står längre ned på myndigheternas prioriteringslista. I enrapport riktar yrkesinspektionen en rad anmärkningar mot lokalernai och uppmanar polisen att skaffa nya och ändamålsenliga lokaler.Yrkesinspektionen begär besked om planerade åtgärder senast den 30 november.Mot bakgrund härav ber Jag atl få ställa följande frågor till justitieminister: Är regeringen beredd atl lämnaprojekieringsuppdragför nytt polishus i ? När kan polisens anställda i räkna medatt få arbeta i godtagbara lokaler i ett nytt polishus? 1975/76:115av () till fru statsrådet om statsbidraget tillenskilda organisationers u-landsprojekt: Bedömer statsrådet all de 35 milj. kr. somanslagits /76 för bidrag lill enskilda organisationersu-landsprojekt räcker för att SIDA skall kunna upprätthålla principen atl ingavälmotiverade ansökningar skall behöva avslås av brist på pengar? Ominte, avser statsrådet föreslå erforderliga tilläggsanslag? 1975/76:116 av fruNordlander (vpk) till herr socialministern om åtgärder mot den s. k.sjukhussjukan: Frågan om effektiva åtgärder mot den s. k.sjukhussjukan synes fortfarande vara olöst. En berättigad oro häröver gripersålunda såväl sjukhuspersonal som patienter och allmänhet. Ett klarläggande omvidtagna och planerade åtgärder är därför i synnerligen hög grad angelägel. Medanledning av det anförda får Jag till herr socialministern rikta följandefråga: