prot · FY0917 · 1975-12-31 00:00:00 — Fördet andra: ulan protester från socialdemokratin har den svenska tidigarei flera sammanhang anslagit medel till katastrofbistånd. Vi har gjort det i enrad sammanhang ibland efter initiativ från regeringen. Vi har gettkatastrofiijälp till , , , . Jag har aldrig hörtalt socialdemokratiska riksdagsmän då motsatt sig de förslagen med ord som att"köpa sig samvetsfrid" och att man "förför och bedrar"engagerade människor. Dessutomvar socialdemokraterna med på alt ytterligare 500 miljoner kronorborde gä till de hårdast drabbade länderna via FN:s kaiastrofprogram. Detprogrammet blev försenat. Hur kan del då vara förkastligt att ge samma pengartill samma länder för samma ändamål men via kanaler där insatserna når fram ilid? Fördet tredje: när socialdemokrater låtsas all vi liberaler bara är intresseradeav att kortsiktigt lindra nöden i världen talar de mol bättre velande. Denkanske mest utförliga motion som väckts här i är omvår framlida u-landspolitik. har redan sammanfattat någraav dess huvudlinjer. Vivisar där på vilka sätt u-hjälp kan långsiktigt bidra till all förändra desamhällen som stödet når. Vi resonerar om tullar och handel, om u-ländernasexport och bytesbalans, om befolkningsexplosion och familjeplanering, om utvecklingav jordbruket och näringslivet, om utbildning och analfabetism, om jordreformeroch klassklyftor, om vår u-hjälps ökning efter del alt enprocentsmåletuppnåtts, om hur skall ge särskilt stöd till länder som bekämparapartheid, om akuta uppgifter i Sri Länka, , och , omhur fria organisationer i vårt eget land kan bidra till u-hjälp - och myckel,mycket annat. Dendiskussionen kan mycket väl föras med en debatt om akutkatastrofhjälp. Att påstå att vi måsle välja mellan det ena och det andra äralt göra våld på verkligheten. För del fjärde: också densvält som breder ut sig har långsikliga Insatser molsvälten får därmed också långsiktiga verkningar. Miljoner människor blir nu föralllid mentalt skadade genom bristen på viktiga näringsämnen. Hur skall dekunna genomföra de samhällsförändringar som pratar om? Dessutomblir stöd i katastroflägel en möjlighet för många fattiga länder att fullföljaåtminstone en del av sina långsiktiga utvecklingsplaner. Får man inte stödetkastas ekonomin omkull. Del gäller t. ex. när man bygger bostäder efter enöversvämning eller vägar efter en jordbävning eller förebygger översvämningargenom dammar och regleringar av floder. Viktigareär ändå något annat. Den syn som ligger bakom motståndet mot katastrofhjälp ärfrån liberala utgångspunkter förskräckande. Vi skall alltså inte ge mat till desvällande, del är tanken, vi skall i stället ge stöd som kan förändra desamhällen där de svältande lever. Detär dogmatikens sätt att länka och vara. Vi har ett program för världsordningen- spill inte tid på detaljer och småförbättringar. Vi står för den storaförändringen - slösa inte pengar och energi på stegvisa reformer. Vi sermänsklighetens problem i stort - låt inte blicken skymmas av enskildamänniskor och deras öden. Ochmedan vi diskuterar fattigdomens grundläggande orsaker dör hundratusentalsmänniskor just i fattigdom. Innan insatser, som kan utplåna svälten, blireffektiva dör och skadas miljoner medmänniskor just i svält. Men all krävahjälp vid nöd är, för att citera eleganta ordval, all "köpa ossjulfrid genom kortsiktiga och illa genomtänkta katastrofinsatser." Såhar socialistiska dogmatiker ofta talat och tänkt. Att hjälpa vid nöd - det ärstrunt och reaktionärt eftersom del inte handlar om den stora omvälvningen. Ochså kommer man i praktiken att för tillfället finna sig i andras lidande bakomsill eget pansar av doktriner. Det är en likgiltighet för lidandet i somaldrig kan bli liberalismens. ErikHjalmar gav ut en skrift som hette "Le vande liberalism". Den rymmer bland myckel annat en lysande vid räkning med just den hållning som skulle ge så slående exempel på. "Det finns två sorters radikalism, två slags vänster", skriver . "Den ena sorlen grundar sig direkt påmedkänsla för människorna och inlevelse i de missgynnades situation, den andra beslår av förälskelse i ett system ." OchLinder ger några exempel från debatterna om kriminalvård, och synen påinsatser från fria organisationer. Mera tillfälliga och praktiskt motiveradeförsök att lindra livsomständigheterna för lidande och betryckta, skriver ErikHjalmar , "är bara 'plåstrade' och 'överslätande' verksamhet,avsedd att beslöja sakliga konfiikter och fördröja revolutionen. Resonemangetfinns som frö i alla katastrofteorier och alltså även hos . Låt lidandetkulminera så alt del äntligen kan bli explosion." Linderangriper t. ex. det han kallar för "den hårdkokta falangen" (). den 6 febmari 1975 den 6 febmari 1975 "Strunta idelreformerna, i fängelsemurarnas, cellernas, sängarnas och permissionernasbeskaffenhet, fastna inte i del humanitära joltet. Gör om hela samhället istället så blir kriminaliteten inget problem! Begagna missnöjet och lidandetsom en murbräcka, men offra i övrigt ingen onödig energi på plåster." ErikHjalmar dom över en sådan hållning tror jag kan sammanfatta denlivssyn som är liberalismens och ; "Delär underligt all debattörerna själva inte förnimmer den oerhörda cynismen idetta sätt att resonera. Verkligheten och människorna sviks för en ritning aven oviss framlid. Allt som kan göra livet lättare, allt som har med omedelbaralivsvärden att göra, bagatelliseras och föraktas. Det enda som betyder något ärden stora visionen, vreden, kampen. Och så begås i princip ett brott som iråhet överträffar all sentimentalitet i världen. Förden liberala vänstern i torde del alltjämt vara självklart alt politikskall grundas på humanitet och att humaniteten inte får förlora sin omedelbarakontakt med livet. Det aren form av kärleken till nästan." Sålångt i "Levande liberalism". Hans allmänna ordom humanitetens villkor blir också en del av vårt svar till ochtill dem som delar hennes förakt för katastrofhjälp till tredje världen. Vikommer att fullfölja vårt arbete både för långsiktig och ökad u-hjälp och föromedelbara insatser i särskilt svåra lägen. Vi avvisar med skärpa de falskamotsättningar som dogmatiska socialister vill prångla ul i debatten. Förliberalismen i är del, med ord, alltjämtsjälvklart all "politik skall grundas på humanitet och att humaniteteninte får förlora sin omedelbara kontakt med livet". I detta anförandeinstämde (). har ställt många frågor, men del tycks inte vara någon somjust nu är beredd att svara på detn. Någon form av kommentar kan kanske jaggöra. Jagtycker att del finns ett olustigt inslag i de senaste månadernasbiståndsdebali, och det är tävlan i biståndsvilja. gladde sig t. ex.i går åt att äntligen tycktes ha sett ljuset och lågade ifolkpartiets fotspår. Och och har i sina inlägghär som väntal inte låtit någon sväva i okunnighet om rollsom högsta budgivare. tycker illa om att beskrives someftersläntrare. Ärdet inte dags för litet ödmjukhet och samförstånd i den svenskabiståndspolitiken? Har inte de senaste årens utveckling i och densenaste tidens händelser i svällländerna visat att del återigen är lid alldiskutera den svenska utvecklingshjälpens innehåll och utformning. Når hjälpenfram till dem som bäst behöver den? Hungerkatastroferna i allt fier u-ländersätter regeringens politisering av den svenska u-hjälpen i obarmhärtig belysning.Vi hjälper rika som och satsar en miljard på ett induslriprojekli , men vi har väldigt svårt för att få i väg mal och annanundsättning till de mest nödlidande. Det finns 32 s. k. mest drabbade u-länderi världen. Humaniteten kräver alt del svenska biståndet inriktas på att iförsta hand hjälpa dessa länder. Del är en linje som vi inom moderatasamlingspartiet länge drivit. , som inte tycktesig finna några långsikliga program för den svenska biståndspolitiken,tillrådes läsa moderata samlingspartiets parlimotioner i frågan. Livsmedelskonferenseni producerade ett aktionsprogram mol världssvällen. Dess rekommendationertål att även följas upp i svensk biståndspolitik. Vi måste kraftigt öka vårtstöd till jordbrukssektorn i , vi måste öka vår möjlighet all bistå ikatastrofsituationer och vi måste inrikta vår u-hjälp på de fattigasteländerna. Nårvår u-hjälp fram? Utsända medarbetare från svenska tidningar konstaterar attåtminstone den hjälp som kanaliseras genom Lulherhjäl-pen. Rädda barnen ochRöda korset når fram. Utvecklingeni har understrukit de enskildaorganisationernas vitala roll i hjälparbelet. Vem slog först larm omhungerkatastrofen i Wollo? Jo, en läkare knuten till Rädda barnen. Och vilkanår de svällande med mat i kaosels ? Och vilka är på väg allrehabilitera en hel befolkning i i ? Regeringenhar intagit en minst sagt sval attityd till de enskildaorganisationerna. Man har inte velat lära av deras erfarenheter eller ta derastjänster i anspråk. År har vi från moderat håll motionerat i dennariksdag om större statsanslag till de enskilda organisationernas verksamhet. verkar en omsvängning all vara på gång inom SIDA. En rapport har utarbetatssom behandlar de mest eftersatta gruppernas situation i . Rapportenkommer till slutsatsen att det är de enskilda hjälporganisationerna som gör destörsta insatserna för dessa grupper. Jag menar att det nu är hög tid attsamarbetet med de enskilda organisationerna kraftigt byggs ut. Vi måsle i högregrad använda oss av de effektiva kanaler till de fattigaste som de enskildaorganisationerna utgör. Statsrådet befinner sig i denna kammare, och kanske kan jagnu få del svar på den enkla fråga som jag hade hoppats få i frågestunden . Min fråga är föranledd av ett anförande som statssekreterare inför UNDP;s styrelsemöte . krävdedå - med oantastlig logik - all UNDP:s hjälpverksamhet borde avse helabefolkningen i . Att någon politisk lösning på konflikten ännu inteuppnåtts är inget skäl för UNDP att lämna ensidigt stöd till den ena avparterna, förklarade . Min fråga till är myckelenkel: att samma princip som förfäktar i FN även bör gällasvenskt bistånd till ? Bakgrunden till min frågaär naturligtvis den all denna kammare upp- Torsdagenden 6 febmari 1975 den 6 febmari 1975 repade gånger förklaratatt svensk hjälp till del krigshäriade bör avse befolkningen i helaVietnam, nord som syd, och i syd såväl de av PRR som av kontrolleradeområdena. Regeringen har år låtit bli all efterkomma denna begäran.Hjälpen har varit ensidigt inriktad på nordsidan. Passar den i FN-sammanhang av statssekreterare hävdaderättviseprincipen inte ? Frutredje vice talmannen () kort genmäle: Visst har jag observerat all del har kommit inte bara en utan fieramotioner, fru . De har dessutom ett värdefullt innehåll av långsiktigkaraktär, jag vill inte förneka det. Men del jag sade i mitt första inlägg varatt jag inte har upptäckt all någon av dem som talade för detta har kommit med någon motion som förenar kravet på långsiktigaåtgärder med en vilja att också hålla löftet om enprocentsmålet. Det är alltsåfortfarande en skillnad på 500 miljoner, och den är inte oväsentlig. Fruaf sade något om högsta budgivningen. I mitt parti har vi drivit dessafrågor under en lång följd av år. Det har inte varit nämnvärt populärttidigare. Men man har fåll en växande opinion hos svenska folket för kravet påatt ge till . Det märkliga är att när den opinionen verkligen visadesig särskilt stark och manifesterades såsom den gjorde här , då har delplötsligt blivit skumt och full alt fortsätta att driva samma krav som vi hargjort tidigare. Vikommer inte att ändra oss därför att vi har fått en så stark uppslutning frånkristna och ideella organisationer, av olika slag. Sedanär det självklart alt vi skall fortsätta att diskutera vart hjälpen kommer, omden når fram. Men jag sade redan tidigare - om fru lyssnade på del -att del är viktigt all effektiviteten och kontrollen är sådan att hjälpenverkligen når fram. Och det är givet att vi när vi kommer till en mer ingåendedebatt i dessa frågor också skall diskutera till vilka länder biståndet skallgå. Men del är likadant här som när det gällerkatastrofhjälp eller långsiktig hjälp - det finns ingen konfiikt häremellan.Det ena utesluter inte det andra. Del är nödvändigt med bådadera. () kortgenmäle; efterlyser en annan ton och en annan anda ibiståndsdebatten. För oss i är inte något inrikes partipolitiskt käbbeldet väsentliga, men vi förbehåller oss rätten att tillbakavisa beskyllningaroch lägga fram fakta. För övrigt är för oss det väsentliga debatten om denmålsättning som bistånd skall ha. Här vill vi ha en förnyelse mot denbakgrunden alt bistånd inte har gett det resultat som är önskvärt, intemedfört de framsteg som verkligen borde ha blivit följden av så myckelansträngningar, kraft och pengar som har lagts ned. Härgäller att själva systemet för bistånd måste sättas under omprövning ochdebatt. Del hittillsvarande systemet har, som jag underströk i mitt tidigareanförande, endast lett till att klyftorna mellan rika och fattiga har Ökatockså inom de fattiga länderna. Även är välkomna att delta i dendebatten. HenAHLMARK (fp) kort genmäle; har sagt det vikliga om fru egendomligainledning till sill anförande. säger att är stoltöver all vara högsta "budgivare" - ungefär som om det här var någotslags auktion. Det verkar ibland som om man i moderata samlingspartiet inte harfattat vad det handlade om och fortfarande handlar om i den motionsom nu har väckt: att besluta om 500 miljoner tilllivsmedelsinköp. Vad del handlar om är ju alt vi har ett stortspannmålsöverskott hos oss i och att man har ett våldsamtspannmålsunderskoll i de svältande länderna. Vi kan hjälpa nu genom alt beslutanu om ökad u-hjälp. Och när vi gör det når vi upp till det enprocentsmål som engång också var överens om skulle uppnås /75. Nular fru sin tillfiykt till ett vanligt konservativt grepp. Hon säger:skulle man inte kunna visa mer av "ödmjukhet och samförstånd" istället för alt kritisera varandra när vi har olika mening. Del är väldigtvanligt när det är stora motsättningar i en fråga, all man från konservativthåll då rusar fram och säger: låt oss vara ödmjuka, låt oss försöka samlas. Istället för alt ta upp det argument som striden och saken gäller. Såvar det då man från de progressiva krafterna här i landetskulle driva fram en aktiv socialpolitik för all få bort fattigdomen ur detsvenska samhället. Kan vi inte vara litet ödmjuka inför de stora uppgifterna,sade högern. Kan vi inte visa litet mera samförstånd? Kan man inte låta bli attkritisera högerkrafterna? Så sade man till liberalerna i andra kammaren. Ochi dag; om vissa sviker det enprocentsmål som vi var överens om, varför .skallvi liberaler tiga om det? Om vissa vägrar samförstånd om del löfte som vigemensamt slog fast, varför skall vi liberaler låta bli all kritisera dem somsviker då? Kan fru tala om det för oss? den 6 febmari 1975 () kortgenmäle: I vår parlimotion - delta riktar jag särskilt till -föreslår vi att u-hjälpen nästa budgetår skall öka med 760 milj. kr. Hadefolkpartiet varit ensamt om att driva u-hjälpsfrågorna tror jag inte att vi skulle haft den stora enighet som vi har om att u-hjälpen nästa budgetårskall uppgå till nästan . Del är ingen så helt liten siffraur det svenska folkhushållels synpunkt. tycker attmitt resonemang är konservativt när jag talar om samförstånd ochödmjukhet. Men vad är det vi ständigt hör från de liberala bänkarna ominte uttalanden som innebär krav på samförstånd med regeringen! Frutredje vice talmannen () kort genmäle; Kvar står fortfarande en skillnad - alldeles oavsett vad som slår i denmoderata motionen - på 500 milj. kr. Hur man än räknar finns det 500 milj. kr.mindre för innevarande budgetår än vi allesammans har varit med om alt lovaunder i följd. Attbryta sina löften kan väl ändå inte kallas för all vara ödmjuk? Jag vet intehur vi använder vårt språk om vi sätter likhetstecken där. Att vilja hållalöften och att påminna andra,- som också har gett dem, om all det är snyggt althålla löften, tycker jag inte är motsatsen till ödmjukhet. HerrAHLMARK (fp) kort genmäle; har alldeles rätt på en punkt. Hon sade: om folkpartiethade varit ensamt i sill krav på ökad u-hjälp hade vi inte fåll ökningen undernästa budgetår, alltså 1975/76. Det är sant. Folkpartiethar i sitt arbete för ett ökat bistånd haft ett mycket stort, intensivt ochsnabbi växande stöd av stora medborgargrupper utanför del här huset. Vi fickunder tre till den här namn insändafrån enskilda människor - ungefär 250 000 - som krävde ett snabbi beslut om alldet svenska veleöverskotlet skulle gå till de länder som lever i akut sväll ochhunger just . Opinionsundersökningar visar att stödet för en ökadu-landshjälp har vuxit . Delär därför sant all det inte skulle gått så bra om vi liberaler hade varitensamma. Men vi har haft stöd av många kristna samfund, av mängder avungdomsgrupper och av en stor ideellt intresserad opinion här i landet, somkräver mer solidaritet mellan nationerna. "Ödmjukhetoch samförstånd" - fru försöker i sin argumentnöd göra enutfiykt till . Det skall inte lyckas! Om man vill ha uppgörelse ochsamförstånd för förbättringar och reformer är det en sak. Men vad fru af Ugglaskrävde var samförstånd om all liga om all ett löfte bryts. Del är del vikritiserar: all de andra partierna vägrar stå för målsättningen avenprocentsmålet skulle vara uppnått 1974/75. Om detta kan man inte få samförstånd. Och all dånär det blir en diskussion och strid om det, kräva ödmjukhet och att man inteskall tala om saken, del är äkta konservatism - all begrava vikliga skillnaderi det svenska samhället genom konstlad enighet. () kortgenmäle; Återigen tillherr : del är lyckligt alt inte endast väljare önskar ökadu-hjälp. Till : del är rätt att skillnaden på 500 milj. kr.slår kvar i år.Reservationsanslaget hos SIDA är överen miljard kronor - alltså medel som SIDAännu inte får i väg till . Jag vill till att böria med ta detta tillfälle i akt att meddela detbeslut som regeringen har fattat med anledning av det beslut riksdagenfattade - vilket ledde till alt vi gav SIDA iuppdrag att göra en upphandling av vete för de 100 milj. kr. som del var frågaom. Regeringenhar alltså beslutat om leveranser av vete till medlivsmedelsbrist. Det innebär att får , ,. 10 000 lon, Sri Länka samt Somalia5 000 lon vete. Jagvill också i det sammanhanget informera kammaren om att del svenska biståndet iform av vete under innevarande budgetår sammanlagt beräknas uppgå till 275 000ton till ett värde av närmare 300 milj. kr. Av detta lämnas sombidrag till internationella livsmedelsprogram. Någraord med anledning av den debatt som förs här . Talarna har där kommit inpålångsiktigleller kortsiktigt bistånd. har sagt all det intefinns någon konflikt mellan kortsiktig och långsiktig hjälp. Det gör detnaturligtvis inte utifrån de utgångspunkter som företräder.Det är klart all man i de här sammanhangen med den svåra situationen ute ivärlden inför ögonen först och främst kan tänka på den kortsiktiga hjälpen,hjälpen till de svällande människorna. Men del är också fråga om fördelningenav kortsiktigt och långsiktigt bistånd. Även om vi gav alla de 2 860 000 000kr. som föreslås för nästa budgetår till kortsiktig hjälp, skulle vi inte kunnahjälpa alla världens svällande människor, alla människor som lider nöd. Iblandfår man den uppfattningen av den svenska debatten att bara vi hjälper och gerdessa pengar klarar vi av all den här nöden. HerrAhlmark talar om förakt för katastrofhjälp, han talar om all någon anser altkatastrofhjälp är strunt och reaktionärt. Han riktar frågan till mig om jag kanställa mig bakom den principiella syn som i en tidigare debatt här harutvecklat. Man brukar ibland säga till politiker; Varför kan ni inte svara jaeller nej på frågor? Jag tror att vi alla politiker är på det klara med att detinte alltid går all svara ja eller nej på frågor. Del var många som instämde ifru anförande . Det var också många som instämde i TorstenNilssons anförande som angav samma principiella syn som hade påde här frågorna. Jag tror att del är nödvändigt all den allra största delen avvårt utvecklingsbistånd inriktas på den långsiktiga utvecklingen. Jag trorockså all det är väldigt viktigt att vi följer de riktlinjer som harslagit fast, nämligen att vi i första hand skall ge vår hjälp till de ländersom själva strävar efter ekonomisk och social utjämning. Jag vill här återgenågra ord ur en studie som några författare gjort på uppdrag av Världs- Torsdagenden 6 febmari 1975 banken, vilken annars i mångastycken kritiseras. Man säger där att del gäller all ändra u-hjälpensinriktning klarare mot åtgärder för att eliminera fattigdom och ge bistånd tillländer och program som strävar efter alt förena omfördelning av resurser ochtillväxt. Som loppriorilering skulle delta innebära alt mycket klarare förturskulle ges till länder vars ul-vecklingspoliliska strävanden visade en klar ocheffektiv inriktning på att hjälpa de fattiga. Tilldetta vill jag koppla vad sade. Han sade all vi bör lära av vadsom skett i vårt land under och all vi också hade en fattigdom så långttillbaka i tiden. Ja, och vi var säkert hjälpta i många sammanhang genomnödutspisningar av olika slag som sattes in mot den akuta fattigdomen. Men vadjag vill lägga in i yttrande, och som han kanske inte självtänkte på, är att människorna här i landet har slagit sig samman, all demänniskor, arbetarna, som drabbades av fattigdomen har genom ett målmedvetetfackligt och politiskt arbete förändrat strukturen i samhället, så att i dagflertalet lever på en annan nivå. Vi har alltså gått ifrån fatligdomssamhälleitill ett välfärdssamhälle, även om det fortfarande har sina fläckar. Det ärgenom ett utvecklingsarbete som vi har nått dit vi är , och jagtror att också når en bättre utveckling genom att själva arbeta fören förändring. Jagtycker alltså att det är viktigt att den långsiktiga hjälpen ges hög prioritetinom vårt utvecklingssamarbete. Sedanbara några ord till fru . Jag kommer att -vilket jag utgårfrån att fru har fått besked om - svara på den fråga hon har ställt.Jag hade varit beredd att svara på den , men jag har av kammarkanslietfått veta att det inte finns utrymme för det. Jag återkommer därför . () kortgenmäle: Del är utmärkt att regeringen beslutat alt leverera ytterligare90 000 lon vete. Hade man följl den reservation som stod bakom den12 december, så hade regeringen kunnat besluta inköpa ylleriigare 300000-400 000 lon spannmål för att sända till de svältande. Det var och ärskillnaden mellan de båda linjerna. Jagvill fråga statsrådet ; har ni nu för gott avskrivit möjligheten attuppnå enprocentsmålet för u-landshjälpen under /75? Kommerregeringen som ligger framför oss med någon proposition om enökning av katastrofbiståndet (eller annan u-hjälp) under det budgetår som vi nulever i? Jagställde frågan till , om hon kunde ställa sig bakom hållning till katastrofhjälp. Jag är lacksam för all hon användetillfället att svara. Jag är mindre tacksam för oklarheten i det svar hon gav.Hon sade ju att man varken kan svara ja eller nej på en sådan fråga. Det är klart att man kan.Om en ledamot av säger alt den kampanj som vi drev islutet av är "kränkande just emot folkopinionen därför att manbedrar den i fråga om del säll på vilket det skulle gå att avskaffa fattigdomeni världen", om hon säger alt man vill " köpa sig samvetsfrid med enoskickligt genomförd och kortsiktig katastrofiijälp", kan man naturligtvisha en mening. Står man för sådana formuleringar och en sådan principsyn ellerinte? Menfru vill undvika ett ställningstagande på den här punkten. Hon sägeratt katastrofhjälpen aldrig kan bli det helt avgörande. Vemhar sagt del? 1 den tjocka motion som vi från har lämnat in talarvi om en rad långsikliga åtgärder. Både och jag har i den härdebatten sammanfattat några av problemen. FruSigurdsen säger då; vi kan ändå aldrig hjälpa alla fattiga med katastrofhjälp.Naturligtvis inte. Vi kanske inte kan hjälpa ens mer än en myckel liten del.Men det får väl aldrig bli ett skäl mol utbyggd u-hjälp alt man inte kan hjälpaalla lidande människor. Del skulle i så fall vara ett skäl också mot den meralångsikliga u-hjälpen.