prot · FZ0944 · 1975-12-31 00:00:00 — Det bör understrykas att den kritiseradebestämmelsen klart avser atl det är den individuella bedömningen av utlänningensfarlighet som skall vara undertag för om ingripande skall ske eller inte. Detövervägande flertalet ledamöter i både justitieutskottet och inrikesuiskottetanser att propositionens förslag innebär en godtagbar intresseavvägning ochavvisar därför motionens och reservationens förslag. Terrorisibestämmelsernagör alt man kan begränsa rekvisiten för nuvarande möjlighet till s. k.politisk utvisning av utlänning som vistas i landet. Sådan utvisning avutlänning kan efter beslut av regeringen göras av hänsyn lill rikets säkerhet,och den möjligheten kommer atl finnas kvar. Någon politisk utvisning har dockinle förekommit i landet, i vart fall inte under . Menpolitisk utvisning skall också kunna göi-as om det, som det heter i 34 Sutlänningslagen, "eljest är påkallat i statens intresse". Denmöjligheten föreslås nu slopad. Detföreliggande förslaget innebär stora ingrepp i nuvarande utlänningslag. Närden infördes var den komplicerad, och sedan har den ändrats och kompletteratst, ex. 1968, och står vi inför etl nytt beslut. Erfarenheten ilagstiftningsfrågor säger alt alltför många stora revideringar av en lag göratt den blir svåröverskådlig och inle alllid så lätt att tillämpa. Risken finnsalt enbari ett fåtal experter till slut behärskar hela lagstiftningen. Del ärdärför mycket tillfredsställande all regeringen har bestämt att göra en nyöversyn av hela lagstiftningen och atl direktiv för ulredningen redanföreligger. Till följd därav har en del motioner kunnat avstyrkas medhänvisning till alt de blir beaktade av utredningen. De nu föreliggandeförslagen innebär förbättringar för alt utlänning skall få ett bättrerättsskydd i vårt land. På många punkter har vi en bättre lagstiftning än mångaandra länder när det gäller utlännings rättigheter. Men bra kan bli bällre.Låt oss aldrig stanna upp Omgrunderna for tillämpning av den s. k. terroristlagen i värt reformarbete pädetta område! Med det anförda yrkar Jag bifall till inrikesulskottets hemställan,vilket innebär bifall till propositionens förslag med vissa kompletteringaroch följdändringar och etl avstyrkande av samtliga motioner och reservationer. Fru statsrådet , som meddelat att hon isamband med behandlingen av inrikesulskottets betänkande 1975/76:24 ochjustitieutskottets betänkande 1975/76:15 ämnade besvara i (vpk) anmälda inlerpellalion, 1975/76:60, om grunderna förtillämpning av den s. k. lerrorisllagen, erhöll ordet och anförde: Med hänsyn till vad tidigare talare har anfört kan jag falla migrelativt kort. Jag skall bara ta upp några frågor som jag finner särskiltväsentliga. Dessutom skall Jag besvara inlerpellalion omtillämpningen av den s. k. terroristlagen. Deändringar av utlänningslagen som regeringen föreslår är omfattande. De kunde ioch för sig ha motiverat en helt ny utlänningslag. Men alt vi inte redan nu harvalt den vägen beror på att viktiga frågor pä delta område ännu återstår atlutreda. Det gäller t. ex. frågan om hur vi skall kunna påskyndabeslutsfattandet i utlänningsärenden och hur de olika avlägsnandeformerna skallse ut , framförallt i vilka situationer en förvisning skall kunnaske. Vi har därför ansett det lämpligast att avvakta resultaten av en kommandeutredning innan vi helt omarbetar utlänningslagen. Måletför vår invandrarpolitik, som lades fast av , brukarsammanfattas i orden "jämlikhet, valfrihet, samverkan". Detär vår strävan att försöka jämställa utlänningar som bor här medsvenska medborgare när det gäller rättigheter och skyldigheter. Det har varitutmärkande för alla de praktiska insatser som gjorts för attförbättra invandrarnas situation, deras materiella villkor, deras möjlighetall tillvarata sina rättigheter, deras möjligheter atl göra sig förstådda. Dethar ocksä varit utmärkande för lagstiftningen på skilda områden. Denna veckahar beslutat om rösträtt och valbarhet för invandrare. Dennagrundsyn - alt Jämställa svenska och utländska medborgare här i landet -präglar ocksä den proposition som vi diskuterar . Där finns flera förslagsom Jusl syftar lill alt stärka utlänningars rättsställning. Sedanlänge lämnar skydd ål personer som har politiska skäl mol alt återvändalill sina hemländer, även om skälen inte är sä starka att personerna kanbetraktas som politiska flyktingar i utlänningslagens ellerflyktingkonventionens bemärkelse, Samma sak gäller dem som riskerar att sändastill krigsskådeplats. För dessa grupper föreslås nu ett förstärkt skydd genomuttryckliga lagbestämmelser vid sidan av asylreglerna. Man tillmötesgår därmedönskemål som länge framförts just från dessa grupper själva. Besvärsmöjligheierna förutlänningar som har avvisats eller förpassats är f n, starkt begränsade.Invandrarverket och måste ha olika mening för att man skallha rätt alt besvära sig hos regeringen, och besvärstiden är bara en vecka.Dessa bestämmelser är oförmånligare än vad som är vanligt när det gällermyndighetsbeslul här i landet. Utlänningar behandlas alltså här ojämlikt, ochojämlikheten är allvarlig därför alt del rör sig om beslut som griper in djupti den enskildes personliga liv. I propositionen föreslås därför att denuvarande begränsningarna i besvärsrälten över invandrarverkets beslut om bl.a. avvisning och förpassning las bort. Utlänningars rättstrygghet förstärksocksä genom att avvisnings-, förpassnings- och utvisningsbeslut som inteverkställs skall kunna preskriberas . Förslagetger ocksä uttryckliga regler för under vilka förutsättningar en utlänning fårtas i förvar. Sådana regler har vi saknat tidigare. Besluten måste omprövas medkorta intervaller, och utlänningen får besvärsrätt även här. Viföreslår vidare i propositionen atl det nuvarande bosättningstill-siåndetersätts med ett permanent uppehållstillstånd. Eftersom innebörden av dettaförslag, att döma av bl. a. artiklar i pressen, har missförsiåtts vill Jagbetona att det permanenta uppehållstillståndet gäller, liksombo-sältningstillslåndet, . Endast om utlänningen flyttar härifrånkan tillståndet återkallas. Delpermanenta uppehållstillståndet ger innehavaren samma rättigheter sombosättningstillståndel. Han eller hon får resa in och vistas här utantidsbegränsning, behöver inte arbetstillstånd och inte pass.Uppe-hållstillständet blir t. o. m. förmånligare än bosältningstillståndet; manfär del i allmänhet efter ett är, och ansökningsformaliteterna blir enklare. Detsom har orsakat osäkerhet och missförstånd är säkert att själva bevisen, dvs.papperet med uppgiften om uppehållstillståndet, blir tidsbegränsat. Dettidsbegränsade beviset skall tas in i invandrarens pass eller, om han inte harnägot sådant, i en annan handling. Förnyelsen av beviset får inle innefattanågon ny prövning av själva tillståndet -del är Ju permanent. Hanteringen avdel här kommer att ske helt automatiskt. Vi funderar nu pä hur långgiltighetstid del här papperet skall ha och vi skall försöka komma fram lill enså praktisk rutin som möjligt för förnyandet av det. Jag vill alltså betona änen gång all det permanenta uppehållstillståndet bara skall kunna återkallas ominvandraren flyttar från och bosätter sig någon annanstans. Samma sakhar f ö, gällt för del nuvarande bosätiningslillståndel. Genomden föreslagna lagstiftningen ändrar vi också 34 S i utlänningslagen. Del ären paragraf som gjort det möjligt för regeringen att utvisa utlänning när, somdet heter, det är påkallat av hänsyn till rikets säkerhet eller eljest istatens intresse. Det här är en från rättssäkerhetssynpunkt föga acceptabelformulering och del är glädjande all den nu kan ändras sä atl del enbart blirfråga om rikets säkerhet. Jag är glad över atl den moderatmoiion som i sak villebehålla den gamla paragrafen inte vunnit någol gensvar. Jag är också glad överatt vpk. Omgrunderna for tillämpning av den s. k. terroristlagen Omgrunderna fÖr tillämpning av den s. k. teirorisllagen som inte tycktesvara riktigt på det klara med hur den här paragrafen egentligen skulle kunnafungera, nu har kommit på andra tankar; även om jag blev litet förvånad ochundrande över inlägg tidigare. Jag förstod kanske inte rikligtom han menade alt vi borde använda 34 §. Man kunde i varje fall tolka honom pådet sättet. Den här paragrafen har inte använts och det vore mycketolyckligt om vi inte, när vi nu gör om utlänningslagen, tog bort en formuleringsom verkligen är kaulschukbetonad. Sålill de s. k. terrorisibestämmelserna. När terroristlagen kom till var delmeningen att den skulle bli temporär. Tyvärr har situationen i och ivår omvärld inte utvecklats till det bättre. Vi måste konstatera atlvi för överskådlig tid har behov av etl medel, som är ofullkomligt, som kanhjälpa till att skydda oss niot terroristhotei. Lät mig erinra om allvaret isituationen genom att redovisa terrordåd som utförts av Japanska röda armén,enskilt eller i förening med andra terrororganisationer. Våren1970: JRA-medlemmar kapade ett Japanskt flygplan, som fördes till . Imaj 1972 dödades 26 personer och sårades mer än 70 vid etl angrepp medkulsprutepistoler och handgranater mot . Tvä terroristerdödades vid angreppet och en tredje greps. Ijuli 1973 kapade JRA-medlemmar bl. a. ett JAL-plan på linjen ochgav order om att flygplanet skulle flyga till . En terrorist dödades isamband med all passagerarna befriades. IJanuari 1974 angrep JRA-medlemmar etl oljeraffinaderi i . Besättningenpä en färja logs som gisslan i hamn. Efter det atl depalestinska gerillamän, som var med här, ockuperat den japanska ambassaden iKuwait så lämnade den Japanska regeringen gruppen i fri lejd tillKuwait. Imaj 1974 exploderade en hemmagjord bomb i flygbolaget iVästberlin. Omfattande materiella skador uppstod. Iseptember 1974 hölls elva personer som gisslan på franska ambassaden i föralt befria en JRA-medlem som fängslats i . I inledningsskedet till denockupationen särades två polismän. Iaugusti 1975 ockuperades det amerikanska konsulatet och den svenska ambassadeni . 53 personer hölls som gisslan i 79 limmar. En polismanskadades av en pistolkula. Jag går över till attbesvara inlerpellalion. i har frågat mig dels vilken typ av bevisning somligger till grund för utvisning enligt lerrorisllagen, dels vilka förhållandensom räknas som så belastande alt en person anses böra utvisas, dels ock vilkaländers polismakt som förser de svenska myndigheterna med uppgifter i dessaärenden. Terroristlagenssyfte är att minska riskerna för all vårt land blir skådeplatsen förinternationella terroristdåd. Den ger under vissa speciella förutsättningarmöjligheter alt ingripa med särskilda åtgärder. sikte enbari pä sådanautlänningar som tillhör eller verkar för grupper och organisationer somhänsynslöst använder våld för politiska syften även mot oskyldiga människor ifrämmande land och därför kan befaras göra detta också i . Fråganom förutsättningarna för ingripande med stöd av lerrorisllagen stod i centrumför diskussionen vid lagens tillkomst. Det gällde ä ena sidan all få en såeffektiv lagstiftning som möjligt och ä den andra att tillgodose rimligarättssäkerhetskrav. Med hänsyn till de faror som hotar från den internationellaterrorismen ansåg regeringen att en utlänning inte rimligen bör få vistas inomvåra gränser om han tillhör eller verkar för en terrorislorganisation. I frågaom kravet på bevisning för alt någon hör hemma i en sådan grupp ellerorganisation, ansåg regeringen alt de uppgifter som läggs till grund för ettavlägsnandebeslul naluriigtvis måste vara kontrollerade. delade regeringensuppfattning om kravet pä bevisning. När ell ärende om utvisning enligtlerrorisllagen aktualiseras förordnas alltid ett offentligt biträde förutlänningen. Därefter hålls alllid förhör, varvid biträdet får vara med. Vidförhöret och i övrigt genom biträdet får utlänningen del av alla uppgifter somfinns i ärendet, men det kan inle alltid avslöjas varifrån uppgifterna kommer.Utlänningen får på så sätt möjlighet att bemöta de misstankar som flnns molhonom. Regeringen gör därefter en bedömning av hela det material som på deltasätt har tillförts ärendet. Dekrav som ställdes upp som förutsättning för ingripande mot en utlänning ansågsnödvändiga mol bakgrund av de utomordentligt allvarliga förhållanden somföranledde lagens tillkomst. har emellertid lagen tillämpats endastpä utlänning som vid en individuell prövning har bedömts vara beredd allmedverka lill terroristhandlingar. Därmed har i praxis införts ett personligtrekvisil. Detta föreslås nu bli infört som en ytterligare förutsättning föringripande enligt terroristlagen. Detpersonliga rekvisitet får anses vara uppfyllt om utlänningen harmedverkat i lerroristhandlingar eller är misstänkt för sådana. Delsamma gällerom någon har en ledande ställning i en terroristorganisation eller om handeltar mera aktivt i dess verksamhet. Fall kan dock tänkas där enbarimedlemskap i en organisation måste bedömas vara tillräckligt för atl ettingripande bör ske enligt lagen. Detta är fallet om organisationen åläggermedlemmen att medverka i terroristhandlingar. har utfört terroraklioner förutom iVästtyskland i och . Japanska röda armén har utfört dåd imånga länder, bl. a. , , , , ochHolland. Det finns vidare oroande uppgifter om all lerrorisiorganisalionernahar börjat samarbeta. Det är därför nödvändigt med ett intensivt samarbetemellan länderna för alt söka förhindra nya terroristdåd. Ett fortlöpande utbyteav informationer sker direkt mellan myndigheter i olika länder. Självfalletlämnas upplysningar också inom ramen för det internationella polissamarbetesom huvudsakligen bedrivs inom ramen för . Omgrunderna för tillämpning av den s. k. terroristlagen Omgrunderna för tillämpning av den s. k. terroristlagen Till målen för vår invandrarpolitik hör också att vi skall verka församverkan, solidaritet, mellan majoritetsbefolkningen och minoritetsgruppernai . Det målet kommer att ställa stora krav pä oss alla i det offentligalivet, på arbetsplatserna, i skolorna och bostadsområdena. Vi kan se avockupationerna i Just nu hur några få terrorister, som hänsynslöstangriper oskyldiga människor, ocksä medverkar till all framkalla hat mot enhel befolkningsgrupp. Vi måste med all kraft hindra de fåtaliga extremisternafrån att sabotera en framåt-syftande invandrarpolitik. Vi måste hindra defåtaliga extremisterna från alt lägga bränsle på reaktionärernas eld. Vi måstemed all kraft värna människornas trygghet mot lerroristorganisationernas hänsynslöshetoch förakt för människovärdet. Hen i (vpk): Artigheten bjuder ju atl jag skall lacka statsrådet förinterpellationssvaret. Dock är min tacksamhet något begränsad av atl svaret harmycket litet samband med de frågor jag har ställt och i stället karakteriserasav atl statsrådet har svarat pä helt andra saker - som jag förstår för attkomma ifrån en del kinkiga frågeställningar. Statsrådetgör först en politisk plädering för lerrorisilagens allmänna nödvändighet,nägot som inte alls står i samband med de av mig ställda frågorna. Därefteringår hon nägot på den formella proceduren, vilket är tacknämligt i och för sigmen som Jag heller inte har ställt någon fråga om. Sedaningår statsrådet på en redogörelse för rekvisitet. Det är i och för sigintressant, men är någol som Jag också kan läsa mig lill i texterna och i ochför sig inte behöver besvära etl statsråd med. Jag noterar bara att statsrådetbyter ut lerrorisilagens terminologi i sin redogörelse. Hon säger atl detpersonliga rekvisitet är uppfyllt om utlänningen medverkat i terroristiskahandlingar eller är misstänkt för sådana. Del sista ledet ger etl heltfelaktigt intryck. Som bekant kräver inle rekvisitet misslanke ikriminallagstiftningens klassiska mening. Det kräver endast alt grundadanledning finns till antagande. Det är alltså en lägre form av misslanke. Altlerrorisllagen tillåter denna form av okvalificerat misstänkande är en av dessallvarligaste brister, betecknande Just för dess karaktär av undantagslag.Statsrådet använder mot den bakgrunden ell vilseledande uttryckssätt, som fårrekvisitet att framstå som mer kvalificerat och bättre än det i verklighetenär. Hursom helst har statsrådet kanske med sin redogörelse för rekvisitet nödtorftigtbesvarat min fråga nr 2 i inlerpellationen. Denegentliga kärnfrågan ligger emellertid i min fråga nr 1: Vilken typ avbevisning ligger lill grund för utvisning enligt lerrorisllagen? Den frågan harstatsrådet inte alls berört i svaret. Härliggerju den avgörande punkten. Lagen tillåter en indiciebevisning, som ärlångt slappare än i alla andra rättsliga sammanhang. Den tillåter all mananvänder uppgifter, som kan tolkas som fullständigt harmlösa men som också kan tolkassom en möjlig belastning, Såviii jag förstår har man ingen logisk princip föratt fastställa om en frambragt omständighet med övervägande sannolikhet ärbelastande eller om den med övervägande sannolikhet är harmlös och saknarbevisvärde och relevans. SåvittJag förstår framkommer också en annan risk med lösliga och odefinieradeindicier av den här typen. Genom atl man inle gör någon på fasta kriteriergrundad värdering av varje indicium för sig kan alltså flera orikliga ellerflera harmlösa uppgifter få allvariiga konsekvenser för den anklagade. Enanhopning av i sig själv harmlösa uppgifter eller dubbelbottnade rykten harinte större beviskraft i verkligheten än vad varje sådan uppgift har för sig.Men praxis vid tillämpningen av lerrorisllagen tillåter utan svårighet dettaskenbara sätt att stärka bevisningen. Häri ligger som var och en ser en klarfrestelse all fabricera rykten eller att ge harmlösa omständigheter en medvetetsubjektiv framställning. Vi får här i kammaren enligt reglerna inte diskutera enskilda domareller förvaltningsbeslut. När jag nu ingår på några konkreta illustrationer avhur del går lill i praktiken sker del därför uteslutande för att belysa en visspraxis allmänt och i princip. Jag ingår här inte på själva de beslut som togs ide fall från vilka faktaillustralionerna är hämtade och bedömer sålunda inledem såsom ämbetshandlingar. Vadvar det som ansågs vara tillräcklig bevisning i de här praktiska fallen? Fördet första: En misstänkt påstods ha besökt staden vid en viss tidpunkt.Man frågar sig vad det egentligen skulle lyda på. Var det misstänkt bara därföratl han besökt ett arabiskt land? Om han nu misstänktes besöka ett arabiskt landför att träffa terrorister - någol som aldrig kunde visas i det konkreta fallet- hade det dä inte varit mycket mer praktiskl om denna kontakt hade etableratspä något mindre omständligt sätt än genom denna resa? lyckades denmisstänkte påvisa att han inle hade befunnit sig i vid den uppgivnatidpunkten, och därmed var detta s. k. bevis ur världen. Fördet andra: Om en annan misstänkt påstods alt han hade haft besök av en ledandeperson från den Japanska . Del påståendet kunde inte avuppgiftslämnarna preciseras i lid och rum. Man nöjde sig med att hävda atlbesöket skulle ha skett . Det är klart för var och en alt etlpåstående av denna opreciserade art blir för en misstänkt ytterst svårt attkomma åt. För utan preciseringar av det slag Jag nämnde kan man i de flestafall aldrig frambringa någon tillstymmelse till alibibevisning. Fördet tredje: Det gjordes gällande att tre Japaner skulle ha kommit tillStockholm för att etablera kontakt med en misstänkt. De tre utpekade japanernahade uppenbariigen någon form av beröring med . Men just därför grepsde vid inresan och avvisades . Man frågar sig: Hur kan del då finnasnågon grund för påslåendet atl deras avsikt var att la kontakt med demisstänkta i ? Omgrunderna för tillämpning av den s. k. terroristlagen Omgrunderna för tillämpning av den s. k. terroristlagen gjordes aldrig gällandeatt de hade hafl någon brev- eller telefonkontakt med de misstänkta. Delgjordes heller inget försök att låta dem passera in i landet under hemligbevakning, i avsikt atl eventuellt avslöja om de log kontakt med de misstänktaeller med vem de tog kontakt. Vad som kvarstår av della s. k. indicium tycksalltså bara vara att terroristerna sökte ta sig in via och att demisstänkta råkade vara bosatta i samma storstad, som har ca en miljon invånare.Fru , vad är det för sorls bevisföring? Fördet fjärde: Mol en misstänkt anfördes atl han utvisats från etl annat landtidigare. Han uppgavs där ha haft kontakt med en annan japan, en kontakt medvilken utvisningen frän det landet alltså motiverades. Del anmärkningsvärdavar emellertid atl den utpekade kon-taklen var en professor, aktiv i denjapanska Vietnamrörelsen, som över huvud laget aldrig hafl något att göra mednågon lerroristisk organisation. Han är f ö. en i Japanska sammanhang såvittJag känner till tämligen välkänd vielnamaktivist. Men della oriktigt grundadebeslut i ell annat land logs alltså upp i materialet mot de båda misstänkta iSverige. Fördet femte: Det gjordes gällande att den ene misstänkte hjälpt en landsman påsätt som stred mot gällande passbeslämmelser. Den som mottog hjälpen var enperson som påstods ha beröring med , men delta förhållande kundeutöver det raka påståendet icke bestyrkas med några som helst särskilda indicier.Källan varifrån detta påstående härrörde redovisades icke för den misstänkte,som dessutom helt förnekade alt han skulle ha förhjälpt någon medlem av Rödaarmén på del angivna sättet. I vederbörlig mening är alltså endast styrkt ettbrott mol passbestämmelserna, som den misstänkte f ö. också i det här falletöppet vidgick att han hade begått. Men det kan inte grunda utvisningsbeslutenligt någon svensk lag. Detta,herr talman, är alltså del skäligen ynkliga underlag som i praxis kan leda tillutvisning enligt terroristlagen! Jag ber kammaren jämföra detta underlag medvad statsrådet har anförl om rekvisiten för utvisning. Enligt rekvisiten skallden misstänkte tidigare ha medverkat i terroristiska handlingar eller varamisstänkt för sädana eller ha en ledande ställning i en lerroristiskorganisation eller vara medlem i en sådan, i fall där detta innebär åläggandeför medlemmen att medverka i terroristiska handlingar. Detär den bild som redovisas utåt. Av mig anförda exempel på praxis visar allutvisning uppenbart kan företas utan att någon enda av dessa delar i rekvisitetbehöver vara uppfylld. Jagfrågar: Anser statsrådet att denna praxis stämmer med lagstiftarens uttaladeavsikter och med rättsstatens principer? Jag kan hålla med på en punkt: att vi inte helt har följtden nuvarande lerrorisilagens beslämmelser. Men vad vi har gjort är, som jaghar sagt , alt vi har tillämpat den mera restriktivt än vad viskulle ha kunnat göra. Vi har alltså tillfört - i praxis! - ett personligtrekvisil som vi nu föreslär också skall komma in i själva lagstiftningen. i gjorde gällande att jag vill vilseleda folk genom atl användaordet "misstänkt" här. Som själv sade alldeles i slutetpå sitt anförande räknade jag upp en rad olika fall dådet personliga rekvisitetfår anses vara uppfyllt. HerrSvenssons hjärta blöder tydligen för två personer som tvä olika regeringar,oberoende av varandra, har funnit tillhöra en terroristorganisation. använder sig av en debatleknik som är helt omöjlig i den här kammaren.Jag har ingen möjlighet att här redovisa handlingar som är hemligstämpade -detta har jag förklarat tidigare. Det är inte någon särskiltangenäm uppgift att inte kunna lägga alla papper på bordel. Att vi inte kangöra del beror på alt vi inte vill skapa underlag för nya terroristhandlingar.Var har fått sina uppgifter ifrån om vilket material som liggertill grund för olika beslut som har fallats enligt terroristlagen vet jag inte,men jag kan i alla händelser inle diskutera de besluten eller dessa olikauppgifter. Detfinns ingen som helst grund för att vi skulle behöva ändra vår uppfattningefter det som har hänt sedan dessa tvä japaner - som del uppenbarligen talas omhär - utvisade från . När vi har bedömt de båda fallen har vianvänt oss av en mycket restriktiv prövning, och vi har sett tillindividerna själva. Jagskulle avslutningsvis vilja beröra en sak, eftersom den tillhör ärendet ochfru tog upp den förut.