prot · FY0993 · 1975-12-31 00:00:00 — Utan tvivel finns områden där lokalbehovet kan växa, men det kanenligt vär uppfattning tillgodoses genom de överylor på ca 3 000 m somHelgeandsholmsalternativel erbjuder plus de icke kammarnära funktioner som kanläggas i nuvarande kanslihusområde. Påså sätt rättar vi munnen efter matsäcken. Därmed är jag inne påkostnadsaspekterna. Jag tänker inte gå djupare in i de frågorna. Bäde herrWärnberg och i står ju pä talarlistan, och jag skallinte beta av deras specialfält. Lätmig dock beträffande utskottets kritik mot uiredningens kostnadsberäkningarsäga att även om det är befogat alt räkna med en viss kostnadsökning förHelgeandsholmsalternativel, så bör del inte påverka riksdagensställningstagande i själva huvudfrågan, dvs. skall ske.Sergelstorgsallernativet blir på lång sikt dyrt. Riksbyggnaderna påHelgeandsholmen tarvar nämligen sä småningom stora kostnader för restaureringosv. Statsdepartementen behöver på ganska nära sikt nya eller ombyggda lokaler. Utskottsmajoritetenvill ulreda detta ärende ytteriigare. Det ger anledning lill nägra frågor. Hurskall den utredningen målinriktas? Hur lillgodoser man klarabeställning pä en permanenining av Sergelsiorgslösningen och de krafler inomsocialdemokratin som innersi inne gärna vill ha nägol avHelgeandsholmsaliernaiiven? Räknar man kanske med en kompromiss, all man skallmölas pä halva vägen i form av en ny byggnad någonstans vid ?En viklig fräga är: Hur skall man med dessa förutsättningar kunna drivautredningen skyndsami., som ulskoitsmajorilelen har förutsatt? Somjag sade inledningsvis finns det flera tungt vägande skäl förHel-geandsholmsallernativel. Riksdagenfär sitta i eget hus på egen mark. Finns del för resien något parlament ivärlden som sitter i förhyrda hus? Det vore i så fall intressant alt höravilkel parlament som pä delta sätt skulle vara etl mönster för Sverige.Riksbyggnaderna på kommer bättre till sin rätt om de användsför ändamäl. Det gäller även det gamla riksbankshuset, och låt migpåpeka all en gång beslöt flytta till för att lämnaplats åt den expanderande på . Vi skall väl inte göraflyttningen av till en felinvestering? Kommunikaiionsmässigtligger bra till. Den ligger centralt ur stockholmarnassynpunki. De tillresande landsortsborna får visserligen ett par hundra meterlängre att gä frän Centralen till jämfört med till . Men den biten gick man ända . Och kommer man med flygtaxisä lär det gä pä ett ut. Däremot är ulan tvivel meralättbevakad ur säkerhetssynpunkt - en betydelsefull fråga i som ärpräglad av terrorgrupper av olika slag och där heller inte värt land ärförskonat frän bot. Förvaltningsstyrelsen kan starta ett mera målinriktatarbeie om skulle fatta ett principbeslut om återflyttning. Iförsta hand bör dä arbetet inriktas på alternativ 2, som fått i huvudsakpositiva omdömen i remissomgången. Det alternalivet har dock blivit föremål förspeciell uppmärksamhet på grund av diskussionen kring den föreslagnabroförbindelsen över Stallkanalen - denna s. k. förargelsens bro. Låt mig i dettasammanhang få understryka viklen av att det fortsatta projekteringsarbetetbedrivs i nära samråd med . För är det angeläget attframhålla den centrala roll som en kommun spelar när det gällerstadsplanefrägorna. Men vi är också övertygade om att riksdag och kommuntillsammans kan lösa även denna ömtåliga problematik till både statens ochkommunens framtida bästa. Jag ber att få yrka bifall lill den reservation av m. fl. somär fogad till utskottets betänkande. Hen i (m): beslutade att flytta till provisoriska lokaler vidSergels torg fr. o. m. Från sida förklarade man då i enskrivelse all förläggningen till avsåg "den lidsperiod somerfordras för iordningställande av permanenta arbetslokaler förriksdagen". När beslutet fattades var man frän berörda parters sida på detklara med att del rörde sig om en tidsbegränsad förläggning till de lokalerdär vi beflnner oss. Isammanhanget kan också nämnas alt den socialdemokratiska stadsfullmäktigegruppeni en promemoria "mycket bestämt" motsatte sig alla tankar på eneventuell permanenining av Sergelstorgsallernativet, vilkel hade nämnts idebatten. Riksdagenbeslöt all den uilysia arkilekiprislävlingen skulle omfalla endaslnybyggnad resp. ombyggnad pä . hade med slöd avdel kommunala planmonopolei avvisal en förläggning av till nedreNorrmalm. Debeslut som fattades av , resp.'är såledesentydiga: bör vara föriagd till . Detär mot denna bakgrund som förvaltningsstyrelsen utrett tre olika alternativ förläggning av på . Det första alternativetförutsätter en rivning av riksbankshuset och uppförande av en större byggnaddär i glas och betong. är knappast en lycklig lösning. Stadsbilden här ärmycket känslig, och en byggnad med sä pass avvikande exteriör som föresläs ialternativet 1 mäste betraktas som klart störande. Även om vissa funktionellafördelar finns måste della förslag avvisas av stadsmifiöskäl, och det harförvaltningsstyrelsen också gjort. Dååterstår en ombyggnad av riksbyggnaderna på . Det alternativ somförvaltningsstyrelsen förordar, del s. k. alternativet H 2, innebär att ocksåkanslihuset tas i anspråk. Därigenom tillförsäkras en betydandelokalyta. Jaghar här ulgäll frän alt tidigare beslul om är etlprovisorium och att en återflyttning lill fortfarande ägergiltighet. Det är samma bedönining som förvallningssiyrelsen har gjort. Skälenhärför är flera. Till att böria med kan konstateras att det nuvarandeprovisoriet icke är konstruerat för riksdagsändamål och därför företer en delbrister, bl. a. kommunikaiionsmässigt. Detta kan rättas lill i vissutsträckning, men det är ajälvfallet förenat med icke obetydliga kostnader.Nägon redovisning av vad dessa kostnader skulle kunna uppgå till finns intenågonstans. Expansionsmöjligheterna,som har spelat en viktig roll i debatten, är i alla alternativ förenade medvissa problem. Nägra givna expansionsmöjligheter föreligger inte vad avserSergels torg, såvida man inle övertar del nya riksbankshus som just är underuppförande alldeles bredvid oss. Där finns en beiydande rumsyla, ochmöjligheterna all ordna en täckt förbindelse dit är goda.Men det är dock såvitt jag kan förstå ett orealistiskt alternativ. Riksbankenvill inte och kan säkert inte avstå från sitt nya hus. Det är självfallet enhelt riktig ståndpunkt. Settur representativ synpunkt är provisoriet vid inte lyckat. Detta ärförvisso inte en avgörande aspekt, men den är å andra sidan inte utanbetydelse. Frånsäkerhetssynpunkt är Sergelslorgsprovisoriet bekymmersamt. Det är en aspekt somdet har talats mycket litet om, men den kan komma all bli av ökadbelydelse. Rikspolisslyrelsenhar där framfört en del enligl mitt sätt att se mycket vägande synpunkter. Slutligenskall påpekas att den byggnad som vi nu befinner oss i ägs av , som uppenbarligen också vill äga den i fortsättningen. böräga sitt eget hus och vara oförhindrad att på eget bevåg vidta deförändringar som krävs. Vadså gäller de nuvarande riksbyggnaderna pä måste de, oavsett omvi stannar kvar eller inte, ges en adekvat användning. Av kulturminnesskäl kande inte rivas. Del kommeratt kosta betydande belopp att iordningställa dem förandra ändamål, och det är vi alltså tvingade till om vi inte flyttar riksdagentillbaka dit. Genomatt återflytta till tillförsäkras egna lokaler i encentral och representativ mifiö med traditioner. Byggnaderna får då åter enlämplig användning. Detförslag som förvaltningsstyrelse har presenterat förordar enåterflyttning. Den argumentering som förvallningssiyrelsen för är enligt minmening bärande och övertygande. borde därför kunna bekräfta detprincipbeslut om en ålernyttning till som tidigare fattats.Också när det gäller de alternativ som står till buds anser jag attförvaltningsstyrelsens förslag i princip kan godtas. Förvaltnmgsstyrelsensförslag kom och utskollet till banda fiirra året. Avsiktenvar då att beslut skulle kunna fattas års utgång. Detta hadeemellertid lett till en alltför kort remisstid, varför del beslöts att skjutafrägan till innevarande är. Men då nämndes det att beslutet skulle kunna fattasexempelvis så tidigt som under månad. Nubefinner vi oss i slutspurt, , och utskottets majoritetföreslår nu ytterligare utredning utan att nägon inriktning görs beträffandearbetet med den framtida lokaliseringen. Frågan skjuts alltså på en ovissframtid. Visserligen sägs del att utredningen skall bedrivas skyndsamt, men detsägs bara i motivtexten och det återfinns inte i utskottsmajoriletenshemställan. Och skall det vara nägon mening med ett sä omfattandeutredningsarbete som ulskottsmajoriteten här länker sig, så måste mannaturligtvis sedan ha möjlighet till ytterligare en remissomgång, till nymotionstid - vilket utskottet ocksä förutsätter - och till en ordentligutskottsbehandling. Och dä konimer vi att befinna oss längt fram i tiden. Ingenvet därför när elt nytt beslut kan komma all fattas. Vadär det nu som fält utskollsmajoriteten att plötsligt underkännaförvaltningssiyrelsens förslag, fördel kom faktiskt litet plötsligt för någraveckor sedan? Ja,en huvudpunkt i utskottels argumentering är att möjligheterna till expansionmåsle garanteras. Det är sanneriigen inga små önskemål man har. Utredningen harberäknat att 1985 behöver 26 000 m' programyta. Detta har grundats päerfarenheier av verksamheten i de nuvarande byggnaderna vid torg.Alternativet H 2, som alltså förvaltningsstyrelsen och reservanterna förordar,täcker detta väl och innehåller disponibla överytor på 3 000 m' fullvärdigrumsyta. Möjligheter finns att vid expansion utnyUja kanslihusannexet, sominnehåller 5 000 m' ytterligare. Räknar man totalt med de lokaltillgångar somfinns i form av departemenislokaler i i nära anslutning till kanslihuset,så motsvarar detta totalt 15 000 m' programyta. Det räcker alltså för riksdagenocksä pä mycket lång sikt. Ulskottsmajoritetenhar emellerlid stora pretentioner. Den räknar sävitt jag kan förstå med enhissnande snabb expansion av lokalbehov. Erfarenheterna av vårtnuvarande hus har alltså pekat pä 26 000 m 1985. Utskottsmajoriteten anseremellertid att vi , alltså blott , har behov av 60 000 m! På15 år alltså mer än en fördubbling! Det innebär, som sade, attantalet fiänsteman i som är 2000 skulle vara närafemdubblat och uppgå till inte mindre än 1 500! En expansion av detta slag ärinte realistisk. Ingentingtalar för att alla riksdagsakti vileterna behöver ske i omedelbar anslutninglill plenisalen. Vissa ting, exempelvis förvaltningsuppgifter, tryckeri etc.,kan ligga på ett visst avstånd frän kammaren utan att nägon olägenhetuppkommer. Med den expansionsiakl som utskottsmajoriteten räknar med mäste det jubli sä i vilket fall som helst. Man kan inle få de önskade 60 000 m' alt liggaprecis runt plenisalen - inle i någol länkbart alternativ. Jagvill slå fasl: Väfis Helgeandsholmsalternativel, finns det tillfredsställandeexpansionsmöjligheter under en överskådlig framtid. I vad gällerHelgeandsholmsaliernat. )vet finns dessutom den fördelen, att expansionslokalernatillhör stater', och därför lättare torde kunna disponeras än de alternativ somfinn's runt , där lokalerna icke är statsägda. Kostnadsfråganhar berörts av ulskottsmajoriteten, som menar att en återflyttning lillHelgeandsholmen skulle bli dyrare. Men kan man, herr talman, i sådana härsammanhang räkna på olika sätt, och det brukar vara tivårt alt bli heltöverens. Jag skall därför undvika all gä in i detafier - jag vet attkostnadsfrågan kommer upp senare under debatten. Menäven om Helgeandsholmsalternativel skulle bli något dyrare, anser jag denkostnaden värd att ta. De fördelar som redovisats rörandeHel-geandsholmslokaliseringen motiverar detta. 4 protokoll 1975. Vadkostar egenlligen ett kvarstannande vid ? Ja, ,som av speciella skäl gärna vill att vi stannar kvar här, har offereral denbyggnad som vi nu befinner oss i jämte kullur-husdelen för 410 mifi. Jaganser som sagt att skall äga sitt hus. Men 410 mifi. är bara endel av den verkliga kostnaden. Kulturhusdelen är inte särskilt lämpad förkontorsändamäl och mäste därför ombyggas. De nuvarande riksdagshusdelarna måsteocksä byggas om föratt man skall kunna klara av de nackdelar som finnsbelräffande kommunikationer och annat som jag har pekat på. Därtillkommer koslnader för ombyggnad av för att byggnaderna därskall fä lämplig form för sin kommande användning. De kan ju inte bara rivas. Däär man uppe i betydligt över en halv mifiard kronor. Det är alltså ingasmåsummor det rör sig om i det fall kammaren skulle fastna för ettkvarstannande i och vi skulle förvärva de här lokalerna. Skall visedan expandera i den takt som utskollsmajorilelen tänker sig, blir detylleriigare högst betydande kostnader. Påen punkt vill jag säga några ord om det alternativ som förvaltningsstyrelsenoch reservanterna förordar. Det gäller broförbindelsen mellan Helgeandsholmenoch kanslihuset, där ledamöternas rum är avsedda att inrymmas. Den här bron harrönt kritik i vad gäller utformningen. Man har menat att en sädan täckt bro itvå plan skulle vara störande ur sladsbildssynpunkl. Jag kan hälla med om allbron i sin skisserade utformning är mindre lyckad. Del skall dock framhållasall del här endast rör sig om en skiss. Bron komnier att bli föremål för nyaöverväganden i vad gäller utformningen. Det kan utan vidare göras en lättareoch mer genomskinlig konstruktion, så all bron blir mindre störande. Den omdiskuteradebrofrågan lycker jag därför kan reduceras högst belydligl. Delär viikligl, herr lalman, all undersiryka all också i framlidensjälvfallet behöver arbeia i en funktionsduglig mifiö. Det är sävitt jag kanförstå ocksä avsikten med förvaltningsstyrelsens förslag. 1 riksbyggnadernaoch det nuvarande kanslihuset finns alla möjligheter att för de enskildaledamöterna skapa en god mifiö och goda arbetsmöjligheter, som är helljämförbara med de lokaler där vi befinner oss. men .iag tror mig ocksäkunna säga alt vi där har möjlighet att göra ytterligare förbättringar. Jagvill understryka delta, därför att från deras sida som vill ha ellkvarstannande vid tyckerjag mig ibland förmärka enskrämselpropaganda, som gär ut pä alt en återflyttning till Helgeandsholmenskulle innebära sänkt standard i arbetshänseende. Detta är såvitt jag kanförstå en alldeles obefogad synpunki. Det finns alla möjligheter att beredariksdagens ledamöter och fiänsteman en god, stimulerande och funktionellarbetsmiljö vid en återflyttning lill . När det gäller sekreterarhjälp och utredningsservice ål ledamöterna ärreservanterna medvetna om all krav i denna riktning finns och även kommer attställas samt all rimliga anspråk härvidlag givetvis skall tillgodosesi framliden. Det skall understrykas all dessa krav är någonting som vi kantillgodose ocksä vid en återflyttning till . Deexpansionsmöjligheter som finns där räcker gott och väl till under enöverblickbar framtid. Reservanternaoch förvaltningsstyrelsen är ense om att nu bör ta ett principbeslutom återflyttning till och att utgångspunkten för detta bör varaalternativet H 2. Förvallningssiyrelsen skall självfallet fortlöpande bereda defrågor som kan uppkomma med anledning av projekteringen av ombyggnadsarbetena.Skulle därvid mot förmodan uppstå sådana problem att man anser sig behövafrångå alternativet H 2, skall förvaltningsstyrelsen givetvis återkomma tillriksdagen. Får jag säga att del är viktigt att inte skjutersin lokalfråga framför sig i all oändlighet. Det finns elt tillfredsställandematerial för elt principbeslut och för en fortsatt inriktning av arbetet.Ingenting har framkommit som skulle rubba de överväganden som lidigare gjorts,att i framliden skall verka i egna lokaler med elt cenlralt,traditionellt och representativt läge. Del föreliggandeHelgeandsholmsalternativel tillgodoser dessa önskemål. Idetta anförande instämde (). HenJOHANSSON i (s): Låt mig först något beröra behandlingen av detta ärende i utskottet.Den har dragit ut på liden, och jag skulle gärna ha sett an ett betänkande hadekunnat föreligga tidigare. Men utskottet har velat behandla denna frågaseriöst. Vi har haft en remissomgång, vi har haft hearing och vi har självadiskuterat olika lösningar. När i låter förslå all länken påylleriigare utredning kom plötsligt har jag litet svårt att förstå honom. Vigick alla tillsammans igenom olika alternativ. bidrog själv mycketförfiänstfulll till att dra fram olika frågor. Inte minst uppehöll han sig vidVVS-frägorna. De är viktiga. Tyvärr hade vi inga VVS-experter inom utskottet,utan vi flck försöka inhämta expertsynpunkter. Men så var det också en radandra frågor som diskuterades. Nuhar vi kommit fram till ett resullal, och jag skall försöka utveckla desynpunkter som ligger lill grund för utskottets ställningstagande. Kanskejag dä först skall fästa uppmärksamheten på att det på tvä mycket väsentligapunkter finns en överensstämmelse niellan utskottets och reservanternasställningstagande. Vi är för del försia eniga om all del centrala är riksdagensmöjligheler att pä bästa sätt fylla sina funktioner. Självklart får man vägasamman en rad olika omständigheter när man skall bestämma lokaliseringen avriksdagshuset. Till dessa faktorer hör mifion, arkitekturen, kostnaderna ochmyckel annal. Det avgörande är dock de funktionella kraven. De får inteåsidosättas för att tillgodose exempelvis arkitektoniska värden ellertraditionskrav. Vi skall inte resa ett naiionalmonumeni, viskall skapa ett riksdagshus där vi kan arbeta pä bästa miöjliga säll. Viär för det andra överens om att det behövs samråd från sida medStockholms kommun för all tillgodose olika önskemål i fräga om miljö ocharkitektonisk utformning. Det har understrukits av de båda föregående talarna,och det noterar jag med tillfredsställelse. Jag har nämligen tidigare mött denuppfattningen att i kraft av sin överhöghet själv skulle besluta hurden ville bygga utan hänsynstagande till kommunen. Jag har ocksä hört påståendetatt bestämmer i kraft av det kommunala planmonopolet. Detvore olyckligt om det blev en strid mellan och idessa frågor. Jag hoppas att det skall vara möjligt att genom förhandlingartillgodose de olika intressen som här gör sig gällande. Somett exempel på detta kan jag peka pä lösningar av broproblemet i alternativ H2. Det förutsätter en bro över Siallkanalen. Endast en remissinstans; har medentusiasm hälsat det förslag som föreligger. Det är husgerådskammaren, ettav de organ som riksmarskalksämbetet har vänt sig till för underremiss. Fleraremissinstanser är starkt kritiska mot utformningen av bron. Dit hör ävenremissinstanser som tillstyrker alternativet H 2. annal exempel kan jag peka på alternativet H 1. Som bekant innebär dettaall det nuvarande riksbankshuset skall rivas och ersättas med en ny byggnad.Remissinstanser har anmärkt på detta. De har förklarat att denna nybyggnaddominerar för mycket i förhållande lill de omkringliggande byggnaderna -kanslihusei, del gamla och . sammanhanget iniressani remissinsians, planverkel, ger emellertid klarlförord åt detta alternativ och avskräcks på intet sätt av byggnadens storlek.Nu ulgår jag från att det kommer till stånd överläggningar mellan ochStockholms kommun, där man diskuterar igenom olika lösningar och väger dem molvarandra med hänsyn lill mifiö och stads-planeförhällanden i övrigt, Fortsätterjag sedan jämförelsen kan jag konstalera skillnader på tvä punkter. Den enagäller framtidsbedömningen. Del finns en tendens att vifia skjuta undanframlidsbedömningarna med den motiveringen att vi vel så litet om framtiden.För min del skulle jag vifia vända pä resonemanget och förklara att just denomständigheten att vi känner så litet till om framtiden gör att vi mäste ägnasärskild uppmärksamhet åt framlidsbedömningarna. Inom utskottet råder, sävittjag förstår, fullständig enighet om att vi måste finna långsiktiga lösningar.Det går inte att bygga ett riksdagshus vafie årtionde, I varie fall fär mantänka sig en'lösning som blir beslående 50 ä . För egen delskulle jag helst se att man kunde flnna lösningar som vore ändamålsenliga i lOOår, 1 tidigare resoneniang har man ofla kommit tillbaka till att vi fär räknamed en period pä 50 ä . När konstiiutionsutskollel därförpekar pä är 2000 har man inte valt en tidpunkt som ligger så långt fram itiden att den är meningslös. Det är endast till dess. Reservanternasöker nu konima förbi detta problem med att litet magistralt förklara:"De utrymmeskrav som det finns rimlig anledning att ställa bör enligtutskottets bedönining kunna tillgodoses i de alternativa lösningar somredovisats i förvaltningssiyrelsens utredning," Som grund för dettahänvisar man till överytorna, och vi har hört de båda föregående talarnauppehålla sig ganska mycket vid dessa överytor, i bästa fall på 3 000 m och iett fall på 2 000 m'. Inte heller jag anser att man behöver disponera störreytor när man flyttar in 1980 i ett riksdagshus. Men man bör veta vilkautvecklingsmöjligheter som därefter finns. Självfalletkan man flytta ut funktioner, såsom de båda föregående talarna rekommenderat.Det finns organ inom som arbelar utanför detta hus. För min delskulle jag vifia säga att egentligen borde vi "ta hem" dessa organnär vi planerar elt nytt hus. Det kan inte finnas något rationellt skäl för attriksdagens revisorer skall ha sina lokaler utanför detta hus och utanför etteventuellt nytt riksdagshus. De bör kunna få sina lokaler inrymda där. Helstborde också JO-ämbelet kunna flytta in. Det väsentliga är emellerlid aupåpeka au vi endasl i mycket begränsad utsträckning kan flytta ul funktioner urriksdagshuset. Visstkan ledamöterna bo utanför . Men de kan knappast ha sina kontoralllför långt ifrån plenisalen, och torde del vara ett fåtalriksdagsledamöter som vill avstå från kontorsrum. Detär inte bra alt sprida omkring utskottslokaler. De av oss som arbetat i ettutskott som haft sina lokaler utanför det egentliga känner tillde svårigheter som finns. Man kan fördra dem , men mankan inte permanenta en organisation med utskottslokaler spridda i olikabyggnader. Närdet gäller gruppkanslierna har jag svårt att tänka mig att de skall kunnaflyttas ut. Det finns ett så nära samband mellan arbelet i plenisalen ochgruppkanslierna att det inte är en god lösning. När det gällerupp-lysningsfiänsien och informationsverksamheten i övrigt tror jag att vi allaär överens om att dessa bör finnas i . Därmed föfier att det ärsvårt att flytta ut , eftersom det är av grundläggande betydelse förinformationsverksamheten. En av remissinstanserna, nämligenriksantikvarieämbetet, har i sitt remissvar pekat på att gamla päRiddarholmen kan användas för och att man därmed skulle fåen "i det närmaste adekvat funktion för denna likaledes kulturhistorisktintressanta byggnad". Det sistnämnda kan vara riktigt, men enligt minmening har vi då inle längre någol riksdagsbibliotek, Pädella säu kan man gå igenom organ efter organ inom och konstatera attdet är svårt alt flytta ut dem. Möjligen kan det länkas att vissakontorsfunktioner, anknutna till förvaltningskontoret, kan förläggas i andrabyggnader. Även sådana utflyttningar medför emellertid vissa svårigheter. Mankan då hävda att får upphöra att expandera. Tillväxten fär begränsastill att fylla de överytor som kommer att exislera i slutet av dettaårhundrade. Men, herr talman, skall verkligen tillgången på lokaler bestämmahur arbetar? Skall vi säga nej till ökade serviceanspråk genom atthänvisa till att det inte flnns lokaler för denna verksamhel? Jag menar attdetta vore fel. Tillgången på lokaler får inte styra utveckling. Nogvore det en egendomlig historiens ironi, om det gamla moderatkravet att minskaantalet ledamöter i skulle förverkligas genom att del uppstårlokalbrist och , som alltid tappert har kämpat mot detta moderatkrav,skulle medverka till det genom ,itt inte vifia utreda vilka möjligheler tillexpansion som skall finnas utöver den som överskottsytorna erbjuder. Erfarenhetentalar sitt tydliga språk. ökade lokalbehovmed näslan 100 96, Vi vet också att f n, har lokaler, som motsvararden lokalyta som riksdagsutredning bedömde skulle komma att fordrasär 2000, Utredningen upprättade ett'lokalprogram, som omfattade 26 000 m'.