prot · FZ09112 · 1975-12-31 00:00:00 — Jag kan därmed instämma i utskottets förslag på alla punkter, och jagansluter mig till utskottsordförandens yrkande om bifall till utskoltelshemställan. Utskottet är - som det har sagts nu -i Stort sett enigt,och jag tänker inle på något sätt frångå den enigheten. Jag t o. m. konstateraratt en liten motion om att få tillbaka en viss form av vävlärarutbildning hartillstyrkts. Jagkan dock inte underiåta att - liksom i - någotkommentera proposilionen och den motion, 2196, som från moderat häll väckies ianledning av propositionens dimensionerings- och lokaliseringsförslag. Propositionenbar, när den kom, ganska tydliga spår av att i vissa avseenden vara något avetl hastverk. Förslagen lill ändrad dimensionering och lokalisering av klass-och ämnesläraruibildningen hade grundats - som vi alla vet och som också harsagts här - på en promemoria från en snabbarbelande arbetsgrupp inomutbildningsdepartementet. Som var all vänia hade gruppens förslag utsatts fören skarp kritik från många remissinstanser - det är ovedersägligt. Förskollärar-och fritidspedagogutbildningen hade varit föremål för en likaledes snabbuiredning inom skolöverslyrelsen och endast tillställts Hastverkskaraktären framgick kanske inte minst därav atlde föreslagna förändringarna i mänga fall kunde misstänkas fä konsekvenser sominle syntes ha beaktats tillräckligt vare sig av departementsgruppen eller vidpropositionsskrivandet Visom i moderata samlingspartiet sysslade med frågan om lärarutbildningen komfram till att prognoserna för denna utbildning inte var särskilt tillförlitligaoch att det vore vanskligt att basera genomgripande förändringar på sådanaprognoser med hänsyn till de osäkerhetsfaktorer som var inbyggda iprognosmaterialei. Del gällde t. ex. antagandena om dels lärarbenägenheten,dels lärarnas lokala bundenhet, som visade sig vara slark. Flexibelpensionsavgång, rätten till ledighet för studier, tillkomsten av det fackligaförtroendemannainstitutet, förlängningen av er sältningsliden förföräldrapenning, förkortad arbetstid, den ökande tendensen lilldeltidstjänstgöring m. m. var, menade vi, exempel på politiska beslut ochreformer som skulle kunna få avgörande betydelse för lärarnas arbetsmarknad. Vimenade att det inte hade tillmätts tillräckligt stor betydelse i propositionen.Jag medger att det är svårt att finna den rätta betydelsen, men vi kom till detresultatet att man inle hade beaktat detla lillräckligl. Vi uppfattade det så. Visäg alltså med en viss skepsis på den föreslagna nedläggningen av en dellärarutbildning på vissa orter. Alla som har sysslat med dessa frågor minnssäkert alt ett av de centrala dragen i riksdagsbeslutet omhögskoleutbildningens reformering var att man skulle anlägga en helhetssyn påall högskoleutbildning och planeringen av den. Därför fann och finner vifortfarande att det var en aning egenartat att endast etl år före reformensgenomförande vidta åtgärder av långsiktig räckvidd inom en del av högskolan,nämligen lärarutbildningen, och att göra detta - som jag lidigare antydde - pägrundval av väsentligen endast en av den mångfald fakiorer som har betydelseför planeringen: arbelskrafls-behovet Att krympa en existerande organisation pågrundval av de tankar om decentralisering som var vägledande för utarbetandetav propositionen om reformering av högskoleutbildningen - som tog såsent som - föreföll oss inle acceptabelt. 1 den motion som jagnyss nämnde uttalade vi därför att lärarutbildningsfrägorna i sin helhel bordebehandlas av organsiationskommittéerna för högskolereformen för att man pä detsättet skulle fä en lämplig avvägning både inom och mellan seklorerna i den nyahögskolan. Och i avvaktan på ett sådan samlad bedömning avlärarutbildningsfrägorna förordade vi att den nuvarande intagningen tillklass- och ämneslärarutbildningen borde bibehållas och ingen nedläggning kommatill stånd under nästkommande budgetär. Det var vår utgångssyn. Underöverläggningarna i utskottet fick vi emellertid inte gehör för värt förslåförslag, alltså hänskjutandet av problemen lill organisationskommittéerna förhögskolereformen. När det däremot gällde frågan om reducering av visslärarutbildning vid en del lärarhögskolor kom utskotts-majoriteten fram tillatt propositionens hela nedskärningsprogram inte Enkompromiss arbetades därför fram, vilken innebar att en del lärarutbildningräddades - med alll det goda som det skulle föra med sig för bl. a. de berördaorterna: Vår bedömning blev alltså: Bättre alt rädda en del än all kanske inlevinna något alls. Mankan ha olika meningar om samförständslösningar, och jag lycker mig ha fältbevittna att man på fiera lärarhögskoleorter känner sig besviken - ja, nästanövergiven. Det är väl alt la till något från deras håll, och vi kan endastbeklaga atl de uppfattar del så. Jag vågar väl ullrycka den förhoppningen, somsannolikt är berättigad, all arbetskraftsbehovet inom skolan, inle minst påklasslärarsidan, kommer alt öka igen. Om utbildningen avklasslärare behöver ökas skall, som här klart utsagts, den ökningen föriäggaslill de högskolor vilkas klasslärarutbildning nu avsevärt minskas eller heltavvecklas. Det bör väl vara någon tröst för dem som känner sig åsidosatta. Samförstånds-eller kompromisslösningar har sina sidor, både goda och mindre goda. Men jagfär som slutomdöme säga - och det gör jag gärna - att utbildningsutskottet ifråga om lärareutbildningens dimensionering och lokalisering kommit till etl inuläget ganska hyggligt resultat. Jag ber att få yrka bifalltill ulskottels hemställan i alla delar. Herrtalman!.Debatten i denna fråga har av skäl som i och för sig är förståeligadominerats av bekymren över de problem som uppslår pä orter som drabbas avnedskärningar i den ulbildning som de varil vana alt ha på delta område. Jagvill, liksom , understryka all det ändå är fråga om en mycketkraftig totalökning av lärarutbildningen. Jag vill också, i likhet med fieraandra talare, uttrycka min tillfredsställelse över att det har gått att uppnåen samförståndslösning i denna besvärliga fråga. Mensamtidigt måste jag som uppsalabo nalurliglvis uttala våra slora bekymmer överall en av de alltför få yrkesinriktade högskoleutbildningar som vi har skärsned, atl nu förlorar en del av silt utbud och atl därmedmöjligheterna till integration av olika lärarutbildningar minskar. Vi färmycket bekymmersamma och stora övertalighetsproblem i . Viuppsalabor fäster nu slort hopp vid de uttalanden som har gjorts iutskottsbetänkandet om att särskilda hänsyn skall tas - bl. a. vid tilldelningenav platser för den kvarstående utbildningen - till de mycket stora problem somUppsala har när det gäller arbetslösheten bland lärarutbildarna och att vissspeciallärarutbildning skall kunna föriäggas till . Vi utgår ifrån skall ta hänsyn till dessa uttalanden redan vid planeringen förnästkommande budgetårs verksamhet. Vifäster också förhoppningar vid de ullalanden som gjorts om all de orter som nufår nedskärningar skall komma i fråga i första hand när utbildningen återigenbehöver byggas ut och om att det ändå bara skall vara fråga om enövergångsperiod i avvaklan pä att lärarutbild- ningsutredningens ochbarnstugeuiredningens förslag till reformer på detta område skallförverkligas. Men,herr talman, även om dimensionerings- och lokaliseringsfrågorna har domineratden här debatlen känner jag ell behov av att understryka hur viktigt det är altvi också diskulerar kvaliteten och innehållet i de olika lärarutbildningarna.Inte minsl vill jag ta fram det här behovet i barnomsorgsulbildningen, där vinu står inför en mycket kraftig utökning, en utökning som är hell nödvändig omvi skall klara den stora reform på barnomsorgens område som vi fattatbeslut om. Jag är glad över att man så här snabbt framlagt ett förslag om enutvidgning av kapaciteten för personalutbildning. Mendet är i sammanhanget också väsentligt all vi ger oss tid atl fundera över ochdiskutera hur vi skall kunna slå vakt om kvaliteten och innehållet i den härutbildningen. En viktig sak är då atl barnstugeuiredningens förslag tillreformering av barnomsorgsulbildningen, som är ule på remiss, snabbi kommeralt förverkligas. Enannan viktig fråga är atl vi ser till atl den personal som har sysslat medtraditionell lärarutbildning och som skall gä över till att arbeta medbarnomsorgsulbildningen får den fortbildning som den verkligen behöver för attpå rält sält kunna fullgöra sina nya arbetsuppgifter. Låt mig bara ta ettexempel. En lärarutbildare i ämnet svenska som har läst nordiska språk ochlitteraturhistoria och sedan tjänstgjort i skola och på lärarhögskola vet idagens läge väldigi litet om t. ex. språkutvecklingen hos små barn eller ombarnlitteratur Detta är bara elt av många exempel som kan anföras på hurviktigt det är alt all den personal som går över till nya arbetsuppgifter fården utbildning den behöver. Jag vill alltså understryka vad utskottet här harsagt och jag vill personligen uttala att jag tror all detta om möjligl börgälla alla. Detär myckel viktigt att andelen vuxenstuderande som utbildas inom barnomsorgensnabbt ökas. Enligl proposilionen skall den andelen vara så låg som mindre än10 96 av den lolala andel som skall utbildas till förskollärare. Jag finner detmyckel viktigt all del antal som får genomgå 50-veckorsutbildningen pä grundvalav barnskölarutbildning och yrkeserfarenhet snabbi ökas. Del är viktigt bl. a.därför atl vi i detta yrke behöver fä in personer i olika åldrar. Risken vid enväldigi kraftig expansion är att alltför många kommer att vara mycket unga ochtillhöra samma ålderskategori. Vi behöver fier människor med livserfarenhet idetta arbeie. Jaghoppas atl vi , när vi har fattat besluten, skall kunna få denarbetsro som vi behöver och som de som sysslar med detta arbeie vid våra olikalärarhögskolor behöver för att kunna ägna tillräcklig energi och kraft åt deviktiga frågorna om denna utbildnings innehåll och kvalitet. Det har jagsärskill velat understryka här . /ENKEL (fp): Betygsfrågan har under de senaste aren varit föremål för en intensivdebati, och den har lill störsla delen kommil att handla om de graderadebetygens avskaffande. Inom ell mycket stort antal utbildningar har studerandekrävt all få etl betygssystem som endast innehåller betygen godkänd och ickegodkänd. Argumenten mol de graderade betygen har varit många och varierat medutbildningarna, och motståndet mot de graderade betygen har varil särskiltstarkt bland lärare och vårdsiuderande. Motionen1975/76:1407, som jag har skrivii, har sannerligen inte kommit lill på grundav någol olycksfall i arbelel. Jag är överiygad om att del som står är riktigt.För det första uttrycker det min personliga uppfattning och för det andrauttalade sig landsmöte för all de graderade betygenskulle slopas inom lärarutbildningen. I molionen och i den vid betänkandetfogade reservationen 6 begärs all nu skall utiala sig för etlslopande av graderade betyg inom lärarutbildningen. Enav förutsällningarna för alt en person skall bli en bra lärare är atl han ellerhon har goda ämneskunskaper, och elt betyg kan visa dessa. Betygen sägerdäremot absolut ingenting om övriga egenskaper som är värdefulla för en lärare,t. ex. förmågan atl lära ul, att samarbeta, atl "la" elever, om sinneför humor och personlig pondus. I många lärarutbildningar ges ett stort anlalämnesbelyg, och elt av argumenten för att behålla de graderade ämnesbetygen äratt de har en motivations-höjande verkan. Men enligl min mening, och den delasav många, förhindrar de graderade betygen snarare än hjälper inhämtande avkunskaper eftersom de leder lill lentamensinriktade studier. De leder tillstress och konkurrens och strider mol idéer om samarbeie. Atlge betyg i lärarskicklighel är principielll felaktigt då ingen exakt vet vadlärarskicklighel är. De betyg som sätts i lärarskicklighel är kanske mer änandra betyg direkl färgade av subjektivitet De baseras givelvis påbetygsällarens egen uppfattning om hur en lärare skall fungera.Lä-rarskicklighetsbetyget har ell mycket dåligl prognosvärde, det har ettflertal ulredningar visal. Slumpen ges ell alltför stort spelrum, och del äruppenbart att det graderade lärarskicklighetsbetyget har negativa effekter påutbildningssituationen. De övergripande målen riskerar att komma i skymundanför etl kortsiktigt preslalionslänkande. Lärarkandidaternahåller sig ofiast lill del de redan prövat och någorlunda behärskar. Deundviker alt pröva nya metoder. En andra allvariig effekt etl graderatlärarskicklighetsbetyg har på utbildningen är del beroendeförhållande som kanuppslå mellan lärarkandidater och bedömare. När lärarkandidater uppleverproblem i sin undervisning vågar de ofta inte diskutera dessa med sinametodiklektorer, eftersom de är rädda för att det kan inverka menligt påbetyget Jagär betydligt mer optimistisk än utskottets majoritet när det gäller atl fä framandra bättre lösningar vid tjänstetillsättning än de graderade betygen, och jag yrkardärför bifall till reservationen 6. Närdel gäller reservaiionen om en med ell år föriängd förskollärarutbildningmåste jag i alla fall påpeka atl i glappet mellan den gamla och den nyautbildningen måste det komma då man inle alls får några förskollärare. Jagskulle gärna vilja att utskottets ordförande gav en tolkning av det stycke iutskottels skrivning på s. 27 som handlar om utbildningen av lärare imonlessoripedagogik. Jag undrar om ordföranden vill tala om för mig om dettaskall tolkas så här LUT 74 kan inte nu ta upp frågan om all ge lärarutbildningi monlessoripedagogik. Del skulle ju betyda att de som vill ha undervisning imonlessoripedagogik även i framtidens lärarutbildning skulle vara tvungna attge sig i väg till , eller . FruLANTZ (vpk) korl genmäle: Att jag tvekade om folkparlimotionenvar allvariigt menad var för att vpk fick yrka bifall till motionen och ävenanmäla reservation. Det är väl osäkert om något bifall alls hade yrkats ominte vpk hade gjort del. Men har talat mycket väl och argumenteratför att man skall ta bort de graderade betygen, och jag menar atl del ärväldigt glädjande atl motionen är allvarligt menad. Förhoppningsvis kanfolkpartiet också sträcka sig till att kräva atl de graderade betygen avskaffas- vilkel vpk gjort - även på övriga nivåer i skolsystemet. /69 och året därefter intogs till praktisk pedagogiskutbildning pä , dvs. till ämneslärariinjen, ca 2 300lärarkandidater . I den proposition som behandlas är intagningskapacitetenmindre än hälften. Det har med andra ord blivit betydligt svårare atl bliämneslärare. Tillulskoitsbelänkandet finns fogat elt särskill yttrande av ochmig. Jag skall något beröra detla, vilket inle tar upp intagningskapacitelenmen väl inlagningsprinciperna. Dessa principer bygger i vissa avseenden påförutsättningar som var relevanta för undervisning i enligt 1962års läroplan. läroplan gäller , men fortfarande skerintagning lill ämneslärarlinje enligt regler som tillkom för att passa entidigare läroplan. Enliglden nu gällande läroplanen är de samhällsorienterande ämnena i grundskolanintegrerade. Detsamma gäller de naturorienterande ämnena. Det är dessutomangeläget alt varje elev - det framkommer mycket tydligt i Sl/-proposilionen -har så få olika lärare som möjligt, vilket naturiigtvis medför att varje lärarebör undervisa i så många ämnen som möjligt inom sitt ämnesblock. Ämnena vidlärarhögskolan är grupperade i ungefär ett 60-lal olika kombinationer. Mennär det gäller antagningen lill lärarhögskola är det praktiskt taget omöjligtför lärarkandidaten all komma in på en ämnesleorelisk linje och få studera sädanaämnen som normalt borde hänga ihop i den framtida undervisningen. Del ärtydligt att ett sådanl ämne som geografi huvudsakligen är hopkopplat medstudier i främmande språk. Delsamma gäller i många fall samhällskunskap. Dennavårtermin fanns det t. ex. vid två platser i kombinationentyska-franska-samhällskunskap, men ingen sökande. Det fanns en plats isvenska-franska-geografi, men ingen sökande. Svenska-franska itvåämneskombinalion hade fem sökande, men ingen plals. Man kan också jämföramed att del på höstterminen i kombinationenhistoria-samhällskunskap i hela landel fanns 157 sökande, men ingen enda logsin, därför all de ämnena huvudsakligast var placerade som det tredje ämnet därde två andra utgjordes av språk. Den som däremoi hade läst geografi lillsammansmed svenska-tyska hade inget problem att komma in i praktisk pedagogiskulbildning. Ikorthet, herr lalman, är principen för intagning till praktisk pedagogiskutbildning vid hopplöst omodern och svarar inte mot de krav påsamordnad undervisning som Lgr 69 och än mer ställer ger denutrymme för taktiska bedömningar av dem som söker, vilket inte gagnarkvaliteten i deras framtida lärarverksamhet Ulskottethar mot bakgrund av de ölägenheter som jag nu har pekat på hänvisat till denläroplansöversyn som är aviserad och skall komma till stånd och anser altfrågan om lärarnas ämneskombinationer kommer att aktualiseras i delsammanhangei. Utskottet hänvisar också till lärarutbildningsutredningen. HerrNordslrandh och jag har inte velat reservera oss mol utskottets beslut alt molioneninle skall föranleda någon åtgärd. Men vi förutsätter all de ibland orimligaämneskombinationer som erbjuds lärarkandidaterna i högre grad kommer att svaramot de krav skolan ställer , mot skolans målsättning och ocksä mollärarkandidaternas efterfrågan vad gäller kombinationen av ämnen. Jagär helt på det klara med att man givetvis från departement och skolöverstyrelseoch genom den programverksamhet som här lidigare påtalats måsle fastställabehovet av lärare i olika ämnen. Men när det gäller sammankopplingen av dem iolika kombinationer vill jag uttrycka en förhoppning om atl kandidaterna ochskolorna får större frihel . i Hovmanlorp(s); Först vill jag säga all det är tillfredsställande atl antaletförskollärar- och frilidspedagogulbildningsplalser utökas, vilket möjliggör enkvalitativ förbättring av den verksamhei som vi tidigare beslulal utökakvantitativt Däreftervill jag ge en eloge till utskottet som med ett stort antal motioner lyckatslägga ett hyggligt pussel och tillgodose en del av de framförda önskemålen. Vi måsle alla medverkatill ulbyggnaden av viss utbildning för all 16 protokoll 1975/76:111-112 tillgodose ett specielltmarkerat behov. Vi behöver en flexibel utbildningsapparat. Men vi har ocksäslutit upp kring integrationen i utbildningen och tycker det är bra när olikalärarkategorier sä tidigl som möjligt får lära av varandras arbete. Särskillvikligt är det atl lågstadiets lärare kommer i kontakt med förskolansutbildning och jämkar sin egen med hänsyn lill de uppgifter förskolan helteller delvis övertar. Mänga problem i övergången mellan olika skolstadier kanelimineras redan i utbildningen av lärare. Närnu inle alla lärarhögskolor kan ha all utbildning måste del ankomma påskolöverstyrelsen alt till läroanstalterna förmedla alla nya rön som görs ochatl lill redan behöriga lärare ge mer information för atl motverka dethandikapp som del kommer att innebära att utbildningslinjerna inle överalltkan integreras. Förskollärarna bör också fä del av elementär läs- ochmatematikundervisning för att riktigt kunna möta förskolebarnens krav påkunskapsinhämtande. Flexibilitetär ocksä önskvärd om det blir nödvändigt atl utöka utbildningen ifallprognoserna skulle slå fel. Här står uppfattning mot uppfallning. I denbroschyr som yrkesvägledarna fått sägs att det jusl nu inte ärlämpligl att välja ulbildning pä låg- och mellanstadiet, då balans nu råder.Däremot är det lämpligt att välja ulbildning lill speciallärare på motsvarandestadier Propositionen pekar ocksä pä den brist på speciallärare som finns i bl.a. . Vi utgår ifrån all en utbyggnad av utbildningen på deltaområde kommer lill slånd i . Omprognoserna visar sig felakliga fordrar vi en snabb insats för att man skallkunna undvika den besvärliga situation som vi hade t.ex. , dåett alltför slorl antal obehöriga lärare fick tas i tjänst på etl för elevenmyckel känsligt stadium, nämligen de första skolårens. Förskoldistrikt som tillhandahåller praklikplatser för lärarkandidater är det enstimulans med de blivande lärarnas besök i skolorna. Det är därför önskvärt atlden personal som inte fär direkta uppgifter pä högskolan kan användas ifortbildningens tjänst då de inte kan få ägna sig åt sinaordinarie uppgifter. Det är heller inte något negativt att de under en tidåtergår till tjänster ute pä skolområdet för atl korrigera sina erfarenheierfrän tidigare tjänst i skolväsendet. Vifär i fier utbildningsplatser än propositionen föreslagit, och det är vitacksamma för. Det är elt borgerligl motionsyrkande som har tillstyrkts avutbildningsutskottet, men vår tillfredsställelse och glädje är precis likauppriktig som motionärernas, även om man i den borgerliga pressen har kunnat senågol av skadeglädje. Vihoppas nu att vi skall få slöd också för kravet på en ökad utbildning avspeciallärare. Jaghar ingel annat yrkande än utskottets men måsle ändå ultala den bestämdaförhoppningen att kommande reformer på skolans område som kan ge anledning tilländringar av dagens beslut skall medföra snabba åtgärder för att förslärkautbildningen, så att man undviker att någon generation av elever inte färriktig undervisning. Ingen ungdom bör för- menasutbildningsalternativ som skolan kan komma all kräva för att den skall kunnaklara sina kommande målsättningar. Min förhoppning är nu att regeringen kommeratl se till all behovet av utbildning av speciallärare i snabbttillgodoses. FruHAMBRAEUS (c): Utskottet har inte varit berett att tillstyrka motion 2173 om allklasslärarulbildningen i skall bibehållas. Jag finner detta tragiskt ochsvårt alt förstå. Somvi framhållit i motionen är Falun-Boriänge en s. k. utbyggnadsort för högskolanenligt U 68. Tanken är att man skall bygga vidare pä den högskoleutbildning somredan finns inom området. Någon besparing för statskassan är svår att se, omman skär ned ena året och bygger upp nästa. Den välkomna utbildningen förförskollärare och fritidspedagoger skulle enligt uppgifi från lärarhögskolankunna få lokaler, även om man bibehöll klasslärarutbildningen vid skolan, ochdet skulle vara bra för alla parter med ett samarbeie mellan de olikautbildningslinjerna. Antaletansökningar lill platserna för klasslärarutbildning i landel har minskat desenaste åren, men i ökade antalet förstahandssökande med 27 96 förraåret. Man kommer alltså alt beröva en landsända möjligheten all erbjuda eneftersökt utbildning och därigenom slälla till med bekymmer för mänga utan attnågon blir glad. Enljusglimt kan man emellerlid upptäcka i utskottets betänkande pä s. 16, där detkonstateras atl utskottet uppfattat att den nu föreslagna intagningskapacitetenför klasslärarutbildning bara skall gälla den närmaste tidsperioden och attfrågan bör kunna aktualiseras i samband med det äriiga budgetarbetet Vidaresäger utskottet all om utbildningen i landet av klasslärare behöver ökas, börökningen föriäggas till högskola, vars klasslärarulbildning nu avsevärlminskals eller hell avvecklats. Jag tolkar detta som att det bör finnas enberedskap att återuppta klasslärarutbildningen i . Med tanke på atl dennaskola har ell stort upptagningsområde och är särskill eftersökt bör den kommai första hand vid en eventuell ökning av intagningskapacitelen. belänkande 1975/76:26 innehåller olikautbildningsfrågor, som rör ulbildning och undervisning av både övergripande ochregional karaktär. Utskottets ordföi;ande har utförligt redogjort förutskottels hemställan, hur man diskuterat inom utskottet samt hur man, i stortsett enigl, framlagt sitt förslag. Mot den bakgrunden kan del synas onödigt altytteriigare föriänga debatlen. Jag vill emellertid ändå ge några synpunkter,som bygger på den regionala lokaliseringen av utbildningsenheter och dåsärskill på den lokalisering som kommil och inte kommit södra delen av landeltill del. Ensjälvklar målsättning för alla berörda parter är att utbilda människor församhällets behov. Detta är och har varit en kärnfråga och har inneburil en viss omdimensioneringav olika utbildningar.