prot · FZ0996 · 1975-12-31 00:00:00 — Jag har också tidigare, som i Örebroåberopade, uttalat den mycket bestämda meningen att vi så långt vi kan skall lämnaen redovisning för alla de förelag som staten är delägare i. Del är beklagligtatt vi inte fick tillfälle all lämna en sådan öppenredovisning. Låt mig så gå över till del interpellationssvar somjag har för avsikt att lämna lill i anslutning till dennadebatt. En del av de frågeställningar som har tagits upp här kommer attbesvaras i mill interpellationssvar lill . 1. hur jag bedömer Statsföretags ekonomiska ställningoch utsikter, 2. efter vilken näringspolitisk princip olikautvidgningar inom den stat-170 ligaföretagsamheten äger rum. 1. vilka erfarenheter jag drar av misslyckandena inomolika statliga förlusiförelag såsom Sonab, ESSBO och Svenskautvecklingsbolaget, 2. vilka åtgärder man vidtar för att de anställda idessa företag skall garanteras sysselsättning samt 3. hur jag ser på de finansieringsproblem som gör siggällande om regeringen förverkligar olika planer som diskuteras påomfattande industriella statliga satsningar utöver det program som inryms i nyemissionentill Statsföretag. Stalsförelagsgruppenhar sedan starten genomgått en genomgripande omvandling och expansion.Omsättningen, som var ca , uppgick till ca8 miljarder kronor. har anlalel sysselsatta inom gruppen ökatfrån ca 34 000 lill ca 45 000 personer. Resuliaiei har lill år varieraimyckel kraftigt bl. a. beroende på del stora inslaget av konjunkturkänsligaföretag. Under högkonjunkiurårei uppgick företagsgruppens samlade vinstföre bokslulsdispositioner och skatter lill närmare 1 000 milj. kr. För år 1975beräknas motsvarande vinslresultai till 321 milj. kr. Nedgången av vinsten kantillskrivas det ändrade konjunkturiäget. Till detta belopp skall emellertidläggas lämnade lagerstöd. kan vi inte räkna med någon störreresultatförbäiiring för gruppen, eftersom konjunkturförbättringen för fleratungt vägande företag väntas slå igenom först . Genomalt en stor grupp statliga företag hålls samman inom Statsföretagskoncernenhar förutsättningar skapats för en effektivare samlad verksamhel inom dennaförelagsgrupp. Statsmakterna har i denna grupp erhållit ett kraftfulltindustripolitiskt inslrumenl för sysselsättningspolitiken och den industriellautvecklingen. Det övergripande målet för gruppen är att under krav på lönsamhettillgodose för samhället angelägna industripolitiska önskemål. Jag inlägger idetta all förelagsgruppen som helhet skall kunna uppvisa en godtagbarlönsamhet. Man har vid bedömningen av Slatförelagsgruppens verksamhet all tahänsyn till alt flera av företagen har tillkommit eller övertagits för attklara sysselsältnings-och regionalpolitiska problem, varför man inte kan räknamed att varje enskilt förelag i gruppen under varje verksamhetsår måste uppvisavinst för att motivera sin existens, även om detta självfallet är målet. Ifråga om förelagsgruppens expansion är utvecklingen av basindustriernagruppens f n. viktigaste uppgift. Med basindustrierna avser jag de tungabranscherna skogsindustri, järn- och stålindustri, olje- och pe-troindustri ochvarvsindustri. I propositionen 1975/76:99, som ligger lill grund för detutskottsbetänkande som behandlar , beskrivsinvesieringsutvecklingen för Staisförelag under fyraårsperioden 1976-1979.Investeringsprogrammet omfallar sammanlagl 5 500 milj. kr. Programmet ärhuvudsakligen inriktat på gruv- och stålindustri, skogsindustri ochpetrokemisk industri. Om investeringarna genomförs ökar därmed våra möjligheterall på ell bättre sätt ta till vara värt lands råvarutillgångar och skapaförutsättningar för vidareförädling, inte bara Teckningav aktier i , m. m. Nr 96 inom utan inom svensk industri som helhet, vilket Torsdagenden självfallet varje enskilt företag inom har au beakta. 1 anril 1976 Burenslam har också ställt en fråga som rörtre företag, --------------- nämligen AB Sonab, Svenska bomaterial AB och Svenska utvecklings Teckning av aktier i har svåra ekonomiska problem. Utredningar pågår och , rekonstruktionsätgärder håller på att vidtas som avsesge företagen in. m. ny stadga på samma sätt som tidigare skettexempelvis i fråga om verkstads AB ochSMT-Pullmax AB. Vad gäller utvecklingsbolaget behandlas della bolags framlidaverksamhet i den till lämnade propositionen 1975/76:151. Statligaföretag som står inför nödvändiga rekonstruktionsätgärder kan lika litet somandra företag ge garantier för fortsatt sysselsättning för alla sina anställda.Men jag vill starkt framhålla att om personalminskning måste ske vid ettstatligt företag bör en plan göras upp för hur den berörda personalen skallkunna beredas andra sysselsättningar. Inom de angivna företagen arbetarsärskilda arbetsgrupper med sådana planer. Deerfarenheter som kan dras av utvecklingen inom de nämnda förelagen, och ävenav tidigare fall av samma slag, är att statsägda företag på samma sätt somandra företag och av likartade skäl kan komma i akuta ekonomiska svårigheter.Det är en allmän erfarenhet att skyndsamma åtgärder måste vidtas för att kommatill rätta med sådana svårigheter. Jag vill framhålla att alla tre förelagenbefinner sig i ett aktivt skede av rekonstruktion och ekonomisk omdaning, ochdet går inte att nu göra några säkra prognoser. Företagen behöver framför alllfå tillfälle att arbeta med sina problem. Jag lägger i sammanhanget stor viktvid en samverkan mellan företagsledning och de anställda. Erfarenheterna visarall företrädarna för de anställda i deras organisationer har en mycketrealistisk syn på företagens möjligheter. Det kan inle uteslutas att rekonstruktionsarbetetleder lill begränsningar i företagens omfattning. Pä sikt är det angeläget attföretagen blir normalt lönsamma för alt kunna erbjuda trygghet ocharbetstillfredsställelse för de anställda. Slutligenfrågar om finansieringen av de investeringar som kan bliakluella utöver del program som inryms i nyemissionen lill Statsföretag.Utredningar pågår om vissa sådana projekt, och först när dessa är färdiga finnsmaterial för bedömning av vilka åtgärder som bör vidtas. Jag anser det inle möjligtatt ta upp en hypotetisk diskussion om finansieringen av projekt som regeringeninte har fattat beslut om. Om och när sådana beslut fattas kommer i vanligordning att föreläggas förslag därom. Allmäntkan sägas all under den närmasie liden lorde industriinve steringarna behöva la i anspråk en större andel av del lotala invesle- ringsutrymmet för att vi skall kunna hävda svensk industris konkur rensförmåga. Så räknar exempelvis långtidsutredningen med att indu striinvesteringarna kommer att öka med 5-6 96 . Med hänsyn till energiförsörjningens och basindustriernas betydelse för 172 vårt näringsliv framstår det som angeläget alt defår ta en rimlig andel av ökningsuirymmei ianspråk. Hert (): Den fråga som vi f n. diskuterar. Statsföretags nyemission om 1 500milj. kr., ingår som en bit av en helhet, där helheten är socialdemokraternasmycket medvetna ansträngningar att på olika håll i del ekonomiska livetutsträcka del statliga inflytandet. Vi är ju medvetna om hur densocialdemokratiska kongressen för sin del beslöt att läkemedelsindustrin ochläromedelsproduktionen skall förstatligas. De meid-nerska löntagarfonderna ochLandsorganisationens krav att all mark inkl. villatomter och familjejordbrukskall förstatligas ingår som andra led i denna helhet, kanske också den ganskanjugga politiken mot de mindre förelagen. De är ju svårare att socialisera, mende kommer, om man svällföder dem, alt i allt högre grad läggas ned eller säljastill större företag. Infördenna helhet finns det anledning alt ställa sig frågan vilka erfarenheter somfinns av politisk direktstyrning av förelagsamhet. Vi vet ju all i de länderdär man verkligen har prövat på del socialistiska ekonomiska systemet harföljden blivit en enorm maklkonceniraiion och därmed också ell förtryck avmedborgerliga fri- och rättigheter. Inte heller har den rent ekonomiskautvecklingen i socialistländerna kunnat mäta sig med den som ägt rum i de meraframgångsrika marknadsekonomierna. Del finns anledning att påminna om della närden socialdemokratiska loppen nu kommer med allt flera förslag som, om deförverkligades, skulle innebära att vi hamnade i ett socialistiskt ekonomiskt system.Ja, den socialdemokratiska partistyrelsen har också uttalat"all vi steg för steg är pä väg från ett utpräglat blandekonomisklsamhälle lill ett samhälle där beslutsrätten över produktionsmedlen alltmerövergår till samhället". Vadär då erfarenheterna från regeringens hittillsvarande försök med statligtföretagande på väg mot en mera långtgående socialism? De senaste månadernaserfarenheter borde ha gett även socialdemokraterna god anledning lilleftertanke. Låtoss först se på Statsföretags ställning. Låt mig då först säga att jag inteklagar på företrädare för detta företag. Jag har däremot vissa kritiskasynpunkter på politiseringen av verksamheten i form av den socialdemokratiskanäringspolitiken. I en intervju i sägerockså Per : "Men eftersom man från ägarsidan drivit på i vissa frågor harvi blivit överansträngda. vi nu få ett betydandetillskoll av ägarkapiial om vi inte ohyggligt drastiskt ska tvingas skära nedinvesteringarna." Redanav della citat förstår vi att situationen vad avser Statsförelag är en heltannan än den som försöker frammana. Tillskotielav pengar behövs för alt fylla igen luckor från tidigare verksamhetsår snarareän för att finansiera nya, stora investeringar. Av de investeringar manplanerar för nästa fyraårsperiod är det endast 2 miljarder och inie 5,5 som ärexpansionsinvesteringar. Av dessa 2 miljarder avser 700 miljoner program somredan är beslutade. Teckningav aktier i , m. m. Teckningav aktier i , m. m. är frågan om är alltsåexpansionsinvesieringar till ett belopp av . Vi har alltsåett företag som behöver en nyemission på 1,5 miljarder för att kunna göraomfattande upplåningar för alt finansiera ett program påexpansionsinvesieringar som är i. o. m. mindre än den här nyemissionen.Förklaringen är all pengarna behövs för att fylla igen luckor från tidigareverksamhetsår. Dethar varit en del resonemang om hur sysselsättningen skulle befrämjas genomdessa satsningar. Då skall vi lill att börja med påminna oss att det härinvesteringsprogrammet inte är tänkt att öka sysselsättningen med några 3 000,som i och för den delen också industriministern sade.1 propositionen uttrycker man sig lilel mera försiktigt. Där säger man attsysselsättningen kommer alt öka med 3 000 lill följd avdels de nyinvesteringar man länker sig, dels de program som redan tidigare är igång. Del är alliså inle fråga om alt göra en nyemission för att öka med 3 000,utan det är - och det kan man se om man lusläser propositionen - snarare frågaom 1 600 nya arbetstillfällen. Frånsocialdemokratisk sida säger man all moderalerna, som inle vill vara med påhela denna nyemission, saboierar sysselsättningen. Men man kan ju ställa sig ganskamånga frågor, Indusiriminislernhar ju själv varii med om att banta de olika investeringsplaner som kommit inifrån dollerbolag till Statsföretag med ungefär 1,1 miljarder. Ursysselsättningssynpunkt är del ju förskräckligt, . Hur mångasysselsättningstillfällen har inte ni tagit kål på genom den bantning ni gjort. Jagskulle också vad gäller sysselsättningen vilja säga alt del största hotel motsysselsättningen i framliden är illa underbyggda projekt, och illa underbyggdablir de när man, som i den här propositionen, inle presenterar verkligheten.Jag har försökt antyda det här och man kan klart utläsa del ur i all de här pengarna behövs för alt fylla igen luckorsnarare än till någon verklig dynamik och expansion. Det största hotel molsysselsättningen kommer från illa förberedda, ej klart motiverade satsningar.Det har vi klart belägg för när vi ser erfarenheterna från 80. Närman talar om sysselsältningsverkningarna, fru talman, måste man även fundera påvad som händer i form av minskad sysselsättning i andra förelag, t. ex. mindreoch medelstora förelag, som inte får samma tillgång till kapitalmarknaderna pågrund av alt staten med sin politik tränger ut sitt eget storförelag. Det ärväl ingen socialdemokrat som är så illa underrättad att han inle måste inse attpå de håll varifrån man drar pengar för att stoppa in i dessa hål där blirsysselsättningen mindre än annars. sade attdel gäller för de statliga företagen att ha en större andel avinvesteringsmarknaden. Det innebär att man tränger ul någon annan. Vilkasysselsättningstillfällen försvinner där? Del måste man i alla fall i enrimlig kalkyl ta hänsyn till. Framlidenhar alt göra med hur stabila dessa satsningar blir. Lönsamheten på deinvesteringar man länker göra beräknas bli mycket låg. Det sägs aldrig ipropositionen, men det går att läsa ul, för man har uppgifter dels påsjälvfinansieringen, dels på avskrivningsbehoven. Skillnaden mellan dem ärvinslen efter skatt och utdelning. Och det är fan-lasliskt små belopp. Delmåsle vara mycket dåliga projekt man tänkt satsa på. Det bådar inte gott försysselsättningen om det är på det viset. Dessutomhar lönsamheten i Statsföretag varit låg, med undantag då den var mernormal. Industriministern säger i sitt interpellationssvar lill mig attvinslen kan beräknas bli 321 milj. kr. Men i Siaisföreiagsbokslulskommuniké står del att en god bil av denna vinst beror på alt manändrat lagervärderingsprinciperna i några dotterbolag. Del borde väl framkommaom man skall ge en korreki bild och vara iniresserad av all den insyn ochöppenhel som indusiriminislern lalade om för en slund sedan. Vidareborde man säga att om Statsförelag gjorde avskrivningar pååteranskaffningsvärden - och det är ändå del man måsle göra om man inte gång pågång skall skjuta lill pengar för att fylla igen luckor - i stället för endastpå inköpsvärdena på tillgångarna skulle föregående år ha inneburit en kraftigförlust för Statsföretag. Detta sägs inle i någon större klartextfrån-Statsföretags sida men om man frågar håller företagel med om del. Detskulle vara klädsamt om även industriministern kunde hålla med om all del är pådel viset. Det är mot den här bakgrunden, att man måste ha en korrekt bild avverkligheten om man skall anslå pengar, som vi har framfört de synpunkter somfinns i vår motion och i vår reservation nr 1. Tillerfarenheterna av det statliga företagandet hör inte bara det som jag just nutalat om utan också de senaste turerna av förvirrade statsråd som kommenteratalla planändringar vad gäller 80. Vi får tillfälletill en mera ingående debatt om stålverket, men del är ändå i detta sammanhangnär vi talar mera i princip anledning att påpeka hur illa del kan gå när man avpolitiska skäl utan ordentligt underlag kastar fram ett sådant här projekt i envalrörelse. Så skedde med 80 och , , är detta projektfortfarande på ritbordet sedan ett antal varianter av projektet har förpassatstill papperskorgen. Att förfara på del sättet är utmanande, det väcker misstrohos allmänheten för politik och politiker och det utgör ell slöseri med knappaekonomiska resurser. Den24 februari, dvs. innan avgick från NJA och regeringenkastade sig på en helt ny projektidé,, höll ell anförande påmelallinduslriarbelarnas järnbrukskonferens. Där talade såsomplanhushållningens apostel trosvisst om 80 - visserligen inte om denursprungliga versionen, för den skrinlades ju , men hantalade trosvisst om hur det stålverk skulle vara utformat som man då planerade.Han lalade om valsverk som var intresserat av all bygga. Allt var fridoch fröjd i detta Teckningav aktier i , m. m. Teckningav aktier i ,. . m. m. sammanhang när RuneJohansson talade . Visserligen konstaterade han - jag citerarfrån referatet i Metallarbetaren - all "en del .har ifrågasatt omprojektet ska genomföras. Regeringens bedömning är att den utomordentligaregionalpoliliska och industriella betydelse som verket har gör del nödvändigtall. fullfölja planerna". skulle planerna inlefullföljas. var helt borta ur bilden. Hur begärsocialdemokraterna egentligen att svenska folkel skall kunna la lalet om"planmässig hushållning" som nägoi annat än lomma ord när man ser hurdålig planmässighelen är? I socialdemokraternas näringspolitiska program somantogs nämns 80 som ett exempel på hur strukturomvandlingeninom industrin sker "övervägt och planmässigt". Det framslår nusnarasi som ett dåligt skämt. Tillde senaste månadernas erfarenheter hör också Sonab. Turerna vad gäller dettaförelag har varit så omskrivna att det inle finns anledning au göra någralängre utläggningar. Fakta talar för sig själva. Sammasak gäller situationen inom del statliga Utvecklingsbolaget. harstaten här gjort av med 170 milj. kr. av skaliebetalarnas pengar i rena förluster.Det bolaget har legat direkt under industridepartementets förvaltning, ochRune har här eu direkt eget ansvar. Hur skall man kunna klara enplanmässig och övervägd strukturomvandling av svenskt näringsliv, om man inlekan klara ett litet utvecklingsbolag? Det är den fråga som tränger sig på. 1min interpellation frågade jag om lägel i ESSBO eller Svenska Bo-material AB.Vi får nu höra av att även denna företagsgrupp befinner sig istora svårigheter och att en rekonstruktion görs. Det skulle vara intressant omindustriministern ville göra en något fylligare framställning av läget iESSBO, t. ex. i fråga om mattor som tidigare mycket diskuterades här iriksdagen. Hur är läget där f n., herr industriminister? I insynens intressevill jag gärna vela det. Påriksdagens bord ligger en proposition om förenade fabriksverken. Här föreslårman att ett antal företag som tidigare inköpts för dyra pengar nu skall läggasned. , , var iLinköping på besök hos och när han gav sig därifrån gav han intervjuer.Del är intressant att i efterhand läsa vad han sade. Han uttalade att har suttit med armarna i kors. Man har inte kunnat förutse all statenskulle urholka försvarsanslagen och har inte satsat tillräckligt på civiltillverkning. Han skrädde absolut inie orden när han kommenterade delta. Jagskall inte yttra mig om huruvida det som industriministern sade var rätt ellerfel - det hör liksom inte hit - men jag undrar: Var är planmässighelen? Närman nu i propositionen om förenade fabriksverken läser att i statens egetförelag, som har gjort en del trevande försök att få en mera civiltillverkning, skall denna läggas ned och i stället företaget skall syssla heltmed militär tillverkning undrar man om det rimmar med de olika ganska magsiarkauttalanden som gjordes i förra årel. Självfalletfinns det svagheter och misslyckanden i ell enskilt näringsliv. Det har jagalltid understrukit i alla debatter av den här sorten. På grund av dessasvagheter och misslyckanden behövs det en stat som utfärdar lagar ochkontrollerar alt dessa efterlevs. Det behövs en ekonomisk politik för attutjämna konjunktursvängningar och motverka och hindra arbetslöshet. I vissafall behövs också direkta statliga företagsinsatser, t. ex. för alt befrämjasysselsättningen av regionala skäl. Enligtden socialistiska förkunnelsen skall man komma undan alla dessa svagheter genomatt alltmera förstatliga. Men erfarenheten visar - och del är min poäng - attde privata förelagen i genomsnitt visat större livskraft och dynamik än destatliga. Framför allt är det lätt att se att den felfrihet som slailigaförelag enligt socialistiska visioner utmärks av inle föreligger iverkligheien. Del är den jämförelsen som är särskili intressant all göra,alltså mellan dogmernas felfrihet vad gäller statligt företagande och den verklighetman kan se, som är helt annorlunda. Det är de anspråksfulla utfästelserna somman har anledning att ställa mot verkligheten. Delinterpellationssvar som jag just har fått - och som jag också ber att få tackaför - är hållet i försiktigare ord än de som brukar användas i andrasammanhang. Vi får lära oss att ett antal statliga företag har svåra ekonomiskaproblem, att det inte går att göra säkra prognoser för utvecklingen i dessaföretag, att personalminskningar i ställiga företag skall ske efter en plan. Dennaförsiktighet är naturligtvis passande efter de senaste månadernas erfarenheter.Men jag är övertygad om att del inte behöver gå mänga limmar förrän vi får läsai tidningarna all statsråden förkunnar att det behövs mera statlig planering avnäringslivet. talade för den delen här tidigare om hur man skulle satsa påpeirokemisk industri, oljeindustri och allt vad det var. Det är konstigt,tycker jag, all man kan göra dessa handfasta erfarenheter av hur svårt det äroch hur litet verkligheten rimmar med de egna utfästelserna men ändå i sammasekund linjera upp nya utsvävningar. Det är oerhört svårt för mig alt förslåhur delta är möjligt. Detär ju rent groteskt när socialdemokraterna med i spetsenförkunnar all industridepartementet skall leda en planmässig utveckling avsvenskt näringsliv, när man inte har klarat ens de egna företagen. Det anserman faktiskt inte själv alt man har gjort. len intervju i LO-iidningen förnågra veckor sedan förkunnar följande: "Jagblir mer och mer övertygad om att vi måste börja diskutera en omfattandegenerallösning, om jag får använda det uttrycket, för hela den statligaföretagssektorn." Ja,för mig får han använda uttrycket "generallösning", om jag barabegrep vad som menas med det. Innebär det att man så att säga skall förstatligade statliga företagen för att få mera socialistisk planering av Teckningav aktier i , m. m. 12 protokoll 1975/76. Teckningav aktier i , m. m. den redan socialiseradesektorn, eller hur skall del lolkas? Är det bara lomma ord? Vi är intresseradeav att vela vad som menas med "generallösning". För bakomslällningslagandet i LO-lidningen måste finnas en känsla av att del sviktarnågonstans. Förett par år sedan skrev ett brev till ochutvecklade en del funderingar om hur de statliga företagen skall styras. Vadhar hänt med detta? talade om en s. k. sektorisering, men i ettanförande lalade Per mot en uppdelning av Statsföretag i olikasektorer. Han menade att det skulle leda till byråkrati. Ochhur är det f ö. med planmässigheten i att rekonstruera Sonab genom att dela uppdet i tre förelag och alt rekonstruera NJA genom att slå ihop det med ? Jagundrar hur det företagstänkande är som leder till att det lilla företagel skalldelas upp i tre bitar men att de två gigantiska företagen skall slås ihop tillett. Närvi diskuterade 80 i höslas sade bl. a.följande: "har vi kommit in i en situation där kostnads-stegringarnagett ett resultat som varit överraskande. Det har överraskat mig - som jagklart deklarerat ." Närvi i höslas diskuterade det statliga utvecklingsbolaget sade bl. a. följande: "Vad var det dä som inträffade, plötsligt och hårdfört, och som ställde oss inför helt nya problem ?-- Vad som inträffade var alt det kom ett besked från Ut vecklingsbolaget all man överraskats av all ell förelag visade sig vara på väg mol brakandeförluster." Ja,herr industriministern är överraskad, men länk sä myckel mera överraskad hanskulle komma att vara om han hade alla förelagen i sin domvärjo i ellsocialistiskt näringsliv och han hade mindre tid än han nu har att verkligenfölja med vad som händer! Imin interpellation frågade jag efter vilken princip som utvidgningar av denstatliga företagsamheten ägde rum. Av svaret framgår del alt principen är attutvidga förädlingen av råvaror i basindustrier. Nåväl, men den principenförklarar inte varför man skulle ge sig i kast med läkemedel, läskedrycker ochläromedel, men låt oss ändå granska denna grundidé. Råvarorhar vi, och vi behöver förädla dem, men i vilken omfattning man skall göra dettål alt diskuteras. Basindustrier är oerhört kapital-intensiva och de fordrarofta i sin tur en omfattande import av råvaror, t. ex. energi, olja. Frågan ärom har internationell konkurrenskraft i en utveckling av den typ somRune försökte skissera. Kommer vi att kunna behålla vårt högalöneläge i förhållande lill andra länder, om vi använder en alll större.del avvåra resurser till en produktion som nästan lika väl kan göras i flertaletländer med myckel lägre löner? var i sitt anförande här självinne på idén om hur svårt det var att konkurrera med och andra ländersom han räknade upp och som hade mycket lägre löner.