prot · FZ0930 · 1975-12-31 00:00:00 — Delär inte för regeringen aktuellt alt på något sätl tumma på den vetorätt somtillkommit kommunen. HerrSjönells inlägg i övrigt är på något sätt intressant. Han ägnar sig ålförsörjningstryggheien vad gäller vår energi, och del är bra. Men som i ett lufttomt rum, som om vi skulle ha en trygghet i fråga omleveranser av energi, som det bara gäller för oss atl ta vara på. Kärnkraftenskulle där komma in såsom någonting ovidkommande, som försöker tränga undannågot som vi redan förfogar över. Han upplyser inte de ärade åhörarna om alt viför vår totala energiförsörjning till är beroende av olja, som viimporterar praktiskt taget varenda liter av. Jag säger "praktisktlaget" därför alt man har funnit på , menkvantiteten är så ovidkommande att vi tyvärr inte kan föra in den i bilden. Vi är beroende av all oljan kommer till vårt land frånMellanöstern, i någon mån kanske också från . Förhoppningsvis -jag säger förhoppningsvis - kanske vi kan få något av tillgångarna i ,men om det har vi ännu inget avtal. Omdetta säger alltså inte etl enda ord. Han avfärdar mitt uttalandeom alt vi på kärnkraftsområdel med lagring av uran skulle kunna skapa oss enberedskap som läcker vårt behov av upptill , underdel att vihittills inte lyckats med etl lagringsprogram för olja som sträcker sig Övermer än två ä . Del är en myckel stor ambition som vi har och sominnebär all vi skall bygga bergrum för atl lagra olja och därmed sökatillmötesgå anspråken på beredskap för en rimlig tid. Men detta ställer herrSjönell ål sidan. vill i stället här och så snart han är ute ochhåller föredrag - det är Ju hans rätt och skyldighet atl göra - inge enföreställning om all genom del beslut som har tagits av majoriteten iriksdagen är på väg in i vad kallar kärnkraftssamhället. Vadär det fråga om? Efter det beslut som har fattat och när vi någongång 1985, som Jag hoppas, har byggt de tretton reaktorerna och har dem idrift, kommer dessa alt svara för av det totala energibehovet ilandet. Ärade kammarledamöter, lägg märke lill vad jag säger! Det arensjundedel av vårl totala energibehov som vi kan få fram av kärnkraften . Detär det "kärnkraflssamhälle", som reser land och rike runt ochpredikar om och försöker skrämma medborgarna med. Jagläste i en tidning ett referat av elt möte som hade deltagit i. Nuskall man vara försiktig i fråga om vad som slår i tidningar, så Jag säger baraall jag återger ur tidningarna. Vid mötet fick motstånd även frånsina egna beträffande möjligheterna atl klara vår energiförsörjning utankärnkraften. säger alt vi klarar energibehovet utan kärnkraft.Därför borde vi ha tillräckligt mod att hoppa över den 10-15-åriga parentes somkärnkraften representerar. Men eftersom uppenbarligen inteförklarade på vilkel sätt vi skulle klara detta ulan kärnkraft - kom ihåg atlföregående månad svarade kärnkraften för av vår elproduktion - fick hanfrågan: Vad skall vi säga lill väljarna? Folk kräver atl få veta hur centernskärnkraftsfria samhälle skall se ul. Pådet svarade , fortfarande enligt tidningsreferatet: Vi håller påall ställa samman en kalender med argument, av vilken bl. a. skall framgå hurmånga nya jobb energiprogram skall skapa. Denna argumentsamling skallbli klar lill Jul. Minreflexion var alt det skall alltså bli en julklapp - lill alla snälla barn somtror på tomten, kanske man bör tillägga. Nå,, vi skall gå tillbaka till frågan om försörjningsberedskapen ochvåra möjligheter att klara energiförsörjningen. Vi haren möjlighet att påelkraftssidan bli praktiskt taget självförsörjande. Eftersomvi kommer att producera ca 65 miljarder kWh elkraft från vår vattenkraft ocheftersom vårl kärnkraflsprogram enligt beslut innefattar au vi år1985 får en ungefär lika stor produktion av elkraft från kärnkraftsverken, dvs.att vi kommer upp lill 130 ä 135 miljarder kWh, så återstår bara 20 ä 25miljarder kWh:s behov , vilkel vi kan ta fram från mottrycksverk osv. Jag vågar hävda att vi -eftersom vi har vattenkraften inom landei och eftersom vi också haruraniillgångar inom landei - skulle kunna bli praktiskt taget självförsörjandedå del gäller elkraft. Del är sannerligen inte många länder som befinner sig ien så gynnsam situation. Men det är klart all det förutsätter alt vi bygger utRanstadsverket, eller, om vi hittar större uranfyndigheter uppe i , altvi tillvaratar dem. Man kan också länka sig att göra bådadera; Jag skall senareåterkomma lill frågan om . Nuhar kommit in på frågan om uranförsörjningen urbe-redskapssynpunki. Ja, Jag anser alt det är viklig fråga, , såjag underskattar den inte, och Jag vill inte skämta bon den; jag vill barasätta in den i sitt sammanhang när lalar om beredskapspolitiken,försörjningstryggheten och kärnkraftssamhället som det som enligt hansuppfattning är det slora. Ge det rimliga proportioner, ! HerrSjönell frågar hur vi skall få uran, om inte det förelag med vilket vi haravtalat fullföljer sina förpliktelser. I första hand - och det borde väl ändåherr som företrädare för industrisammanslutningar veta - är det så, atlom en part bryter ett kontrakt eller försöker komma ifrån det, anhängiggör manförhandlingar, eventuellt process. Medan de förhandlingarna pågår - vilket påvårt håll sker från kraftverksbolagens sida - vore det en alldeles orimligståndpunkt att lämna en redogörelse för hur del ligger till medförhandlingarna. Jag måste hävda att kontraktet ger ovillkorligrätt och skyldighet att leverera uran. Där finns ingenting atl tumma på. Menvi har ell behov som går utöver kontrakten och avtalen. Därför måsle vi iavvaktan på beslut om huruvida vi själva skall bryta vårl uran - där kvarstårju elt om - undersöka förutsättningarna att få uran från annat håll och ställafrågan, varifrån vi skall få detta uran. Det finns stora tillgångar av uranrunt om i världen: i , i , i och i en rad andra områdenoch kontinenter. Vi skulle inte svara mot det ansvar vi har om vi inte undersökteoch diskuterade förutsättningarna för en import. Vår resa lill hadebl. a. del syftet. Vad jag kan säga nu är bara all det besked vi fick vid våraförhandlingar med regeringen där var i det här avseendet positiva, framför allldärför atl vi kunde komma överens om atl gå in i förhandlingar om sådanaleveranser. - Vi skall ju ändå beakta alt del är försl in på 1980-talei som vibehöver dessa uranleveranser. Vihar förhandlingar, som jag har nämnt om i milt svar, med , och vi har detockså med , som förfogar över betydande urantillgångar. Nå, säger dåherr , men om vi nu får uran, hur har vi del då med anrikningen? Vi ärjuberoende av anrikningstjänster från och . Ja, det är alldelesriktigt. söker ge en framställning som går i den riktningen, alldet nu håller på all ramla ihop i - man skulle där inte kunna tillgodosevårl behov enligt det avtal som slutits. Från sida har ingenting anmältsav den arten. Del vi har haft besvärligheter med - och jag har själv fåttuppleva en del av de besväriigheterna- är all vi inte hade tecknat avtalen med tidigare. Sovjetunionenhade ledig kapacitet i fråga om anrikningsljänsl, och i skyndsammaförhandlingar som vi genomförde med ryssarna kunde vi komma lill resultatet,atl de tog på sig anrikningsuppdrag ål oss. De är också intresserade av alt viutvidgar vårl program när det gäller all ianspråkla deras tjänster. Somjag har sagt i milt svar är vi emellertid intresserade av alt också ha andraalternativ än de två stormakterna, och därför har vi förhört oss om planerna påolika håll. Vilka är planerna i ? Kommer man där alt - eventuellttillsammans med - bygga ell anrikningsverk? Del är inte uteslutet. Ochvilka är planerna i ? Jo, all man undersöker förutsättningarna för enfortsatt utbyggnad är alldeles klart. Vi har självfallet sagl alt vi ärintresserade av atl diskutera möjligheterna au få kontrakt om anrikningsljänslerockså från dessa håll. Nukan man invända: Skall vi då inte bygga en egen anläggning? Av kommersiella ochtekniska skäl krävs det elt relativt betydande underlag för att driva en sådanverksamhet, ett underlag som är mera omfattande än vad vi har förutsättningarför . Därför har vi ingen anledning, så länge som del finnsanrikningsanläggningar från vilka man erbjuder oss sina tjänster, all planeranågon egen sådan anläggning. frågar och menar att del Ju inte finns någraverksamheter i gång. Men, snälla , Jag kom för sedan frånEngland, där Jag hade besökt anläggningen i Wind-scale med ca 4 000 människoranställda och i full verksamhet dels med upparbetning av använt uran, dels medutbyggnad av sina institutioner. Varför upparbetar då inte engelsmännen vårtmaterial, alltså det bränsleavfall som vi skickar? Jo, det är därför atl dehar en sådan egen kapacitet inom kärnkraftsområdet att den anläggning som de fn. har i första hand tas i anspråk för all genomföra en upparbetning av detavfall som kommer frän deras egna anläggningar. De har 25 kärnreaklorer ioavbruten verksamhet som naturligtvis lämnar åtskilligt avfall. Under tidenlagrar de det avfall som enligt kontrakt är placerat vid Windscale - enligtderas egna uttalanden utan några svårigheter. Men inom det område som Windscaleomfattar bygger man just nu en ny upparbelningsanläggning, som också medhänsyn lill de tekniska förutsättningarna utformas så, all den skall kunna upparbetadet avfall som kommer bl. a. från . Viskulle också i det här avseendet vara intresserade av alternativ, vilkel vihar. Om allt går bra är en anläggning färdig i , och enligt delavtal som vi har med United Reprocessors kommer en del av avfallet från desvenska kärnkraftsanläggningarna att kunna föras dit för upparbetning. Situationenär alltså inte så dramatisk som här och ute på fältet görgällande. Jag skulle ha velat se ställd inför de 3 000-4 000 människorsom arbetar vid Windscale med den uppfattning som han torgför inför sinaåhörare här. Jag undrar om de inte skulle bli utomordentligtförvånade inför de uttalanden som och andra gör om dramatiken ifråga om avfallshanteringen. Den är inte så dramatisk som ni gör gällande. Närman kommer till dessa anläggningar får man ändå en känsla av huravdramatiseral, hur avslressat del hela är. Del är en kemisk-ieknisk processunder full vetenskaplig kontroll - också fram lill den slutgiltiga deponeringenav avfallet. Man planerar nu att bygga en anläggning, i vilken avfallsmassanför den slutliga deponeringen skall inmängas i glas. BeträffandeRanstad lalar om "detta förskräckande projekt". Vi hardär, som Jag har sagt, tillgångar av uran på minst 300 000 lon och åtskilligtav annat som enligt kan bli utomordentligt gångbart för andraindustriella aktiviteter. Det är inte uteslutet all vi har ett utgångsmaterialför aluminiumproduklion som tillgodoser hela del behov av aluminium som vi harinom vårt land. Det är i fråga om detta "förskräckande projekt" -enligt - som vi nu dis-kulerar om man eventuellt skall kunna taupp brytningen, och på vilket sätt. Jag delar naturvårdsverkels uppfattning här måsle gå varsamt fram. Här måste man göra undersökningar-om man kantillgodose en del av de miljömässiga anspråk som vi har rätt atl ställa. Del ärframför allt fyra krav som har rest: atl underjordsgruvan istörsta möjliga utsträckning placeras under Sydbillingens diabasplalå, attnågon dagbrollsverksamhet inte tillåts österut, atl mängden läitlösligabeståndsdelar i neulralisationsslammet minskas väsentligt före deponeringen,all utsläpp av förorenat , som kan bedömas medföra vattenförorening avbetydelse, underkastas långtgående rening med tillämpning av modernasteteknik. Vadsäger då om detta? En myckel preliminär bedömning från lyder på altnaturvårdsverkets villkor skulle kunna uppfyllas på alla punkter. Dettaser Jag för min del som så utomordentligt angeläget alt ingen möda får sparasnär det gäller all klara det. Därför var vi överens med om atl nu gå in påutredningar, analyser och diskussioner med omförutsättningarna för atl klara dessa problem så att man tillgodoser inte baranaturvårdsverkets anspråk utan, som Jag hoppas, de kring boendemedborgarnas intressen. Jagtror att medborgarna i närheten av Ransladsområdel besitter elt förnuft som gerdem förutsättningar all göra en bedömning av dels de miljömässiga problemen,som vi nu lagit upp, dels de ekonomiska -försörjningsmässiga - problemen urlandels synpunkt, och atl därefter fälla sitt avgörande. Men de har rätt altställa anspråk på alt allt del material som de begär för atl göra sin bedömningskall ställas lill förfogande. Och det är ju just det som sker. Vi skall taden lid på oss som behövs för alt få fram materialet. Jagskulle också vilja erinra om alt statsministern här i sagl attRanstad inte är för vårl energiprogram på något sätt en avgörande faktor. Detskulle för försörjningstryggheien ha en utomordentlig be- lydelse, men utan etl endakärnkraftverk inom landei och ulan behov av ell enda lon uran skulle del ocksåmed hänsyn lill prisutvecklingen på uran ur valutasynpunkl, ur ekonomisksynpunkt, kunna ha etl mycket stort intresse. Förstskall vi emellenid vara överens om hur brytningen skall ske och i vilkenomfattning den skall ske. Vi skall ta tid på oss för denutredningsverksamheten, innan vi på nytt diskuterar frågan om . Hen (): Industriminister brukar - han är känd för del - föradebatterna i en lågmäld, saklig och kanske också intensiv ton. Vi är vana viddet och vi har satt värde på det. har jag svårt atl känna igen honom; är tonfallet gällt och närmast aggressivt. Det tyder - när jag nu ocksåbedömer de sakliga synpunkter som förts fram - inte på någonting annat än enmyckel besvärande brist på argument. Dennakritik drabbar inte bara industriministerns inlägg nu senast -bristen på argumentdrabbar hela regeringens energiprogram. Och Jag har inte anledning all latillbaka ett uns av vad jag sade i mitt inledande anförande, all del är förmycket antaganden, för myckel förutsättningar, för mycket önsketänkande för skall kunna anse all det finns en trygg garanti för alt regeringensenergiförsörjningsprogram håller. Det senaste inlägget har ytlerligareunderstrukit, lycker jag, atl den garantin inte finns. hetsar närmast upp sig när han talar om atl jag far land och rikerunt och förleder folkel och att jag hävdar all del inte behövs någon kärnkraftunder mellanperioden fram lill 1990, då regeringen och vi är överens om attnolltillväxt kan länkas inträffa och då vi även är överens om att dealternativa energikällorna på allvar måsle börja las i anspråk. Han säger medväldig indignation au jag talar inte ell ord om att vi i så hög grad ärberoende av oljan. Ja, men snälla , del är Ju bara att läsainnantill i vår partimotion och att höra litet bättre upp på vad jag har sagl iolika sammanhang och inte bara tro på tidningarnas referat. Viinom grundar fortfarande vårt energiprogram i största utsträckning påoljeimporten och på användningen av olja och fossila bränslen. Det har gjorisgällande, inte minst av statsministern i olika sammanhang, när man angripitcenterns energiprogram, att vi för atl kunna klara de olika utfästelser vi görbeträffande energiförsörjningen, beträffande tillgodoseendet av den ökadeefterfrågan på energi och beträffande möjligheterna alt klara den ökadeelproduktionen skulle behöva göra av med enorma mängder importolja. Jag haranledning att här , herr talman, en gång för alla med kraftiga streckunderstryka att i den mån den propagandan förs ul från talarstolar och på annatsätt - och del är inte bara fråga om tidningsreferat, för jag har själv hörtdelta - är del en lögnaktig propaganda. Vi gör enligt vårl energiförsörjnings- program i partimolionenicke av med en enda droppe olja mer än vad regeringen räknar med. Jagvill vidare erinra industriministern om atl del finns en annan viklig faktor pådel fossila området som behandlades på ell avVetenskapsakademien anordnat symposium. Där ägnades mycken tid åt dennafaktor, nämligen kolet. har sagt, och det upprepar jag: Vi kommer förlång tid framåt all vara beroende av de fossila bränslena och i första hand avoljan. Men vi skall åstadkomma en bättre användning av energin och av oljan ochdär kommer krav in rörande användningen av kraftvärmeverken i siörreutsträckning och framför alll kraven på en utbyggnad på mottryckskraften. ISTAL-LA-VAL, etl Wallenbergsföretag som går in för mollryckskraft, beräknarman all en närmast försiktig utbyggnad av mottryckskraften kan ge oss enenergi- och elproduktion som motsvarar ungefär en tredjedel av produktionen ivåra större älvar . Del har påvisat, och det är en mycketväsentlig synpunkt i sammanhanget. Men vi blir beroende av olja och fossilabränslen. Enligt vad säger kan vi också isiörre utsträckning ta vara på kolet och använda del, eftersom ,det nu kommerfram tekniska metoder med vilka man kan förgasa kol och neutralisera de värstamiljöeffekterna av kolbrytningen. Defossila bränslena skall vi därför använda, och en bättre användning av dem görau vi enligt program sparar in fiera kärnkraftverk. Och om man dessutomsätter in den utbyggnad som bl. a. visade på kan göra, när man bygger ut kraflvärmen här i landet, så kan vi spara inhela kärnkraflsprogrammei. Det är den enkla sanningen, ! Närindustriministern sedan gjorde en stor affär av att jag, som han sade, närmastföraktade den lagring av radioaktivt uran som kan ske ändå upp till , såslog han in öppna dörrar. Industriministern påstod alt Jag inte har saglnågonting om den saken, men Jag har ingen anledning alt säga något annat än vadjag redan framhållit i andra sammanhang, nämligen att en sådan lagring är bra,och det är utmärkt all ha möjligheter till den. Men, som jag underströk i mitlhuvudinlägg, det räcker inte. Om det blir så atl uranbristen växer ochanrikningskapacileten ute i världen blir mindre och mindre - och tyvärr tydertecknen på det; jag har sett del i rapporter från - så föreligger det riskför atl vi kommer in i en ren krissituation när det gäller vår försörjning meduran till kärnkraftverken. Då klarar ingen lagring i världen den efterfrågansom uppstår. Ochindustriministern sade mycket litet om problemet meduppar-beiningsanläggningarna. Han är bara optimistisk. Alll det där går så bra.Industriministern har varit i och studerat dessa saker, och han harmött många entusiastiska människor där. Men då måste jag dra den slutsatsen atlvad som skrivits i tidningarna är felaktigt, nämligen all engelsmännen har sagtifrån att de sannolikt inte kan klara denna sak längre än fram till någon gångi början på 1980-talel. Och likaså är det lögnaktigt vad man kunnatläsa i tidningarna om alt befolkningen har börjat reagera myckel kraftigt moldenna verksamhei i . Jag skall återkomma något lill detta. Vidaresade industriministern - och där vet Jag inte om del var verklig eller speladindignation - alt har gjort gällande all kommer att bli ellkärnkraftssamhälle, vilkel enligt industriministern är en fruktansvärdöverdrift. Men industriministern underströk själv, förmodligen ofrivilligt, ien bisals litet längre fram rikligheten av vad jag sagl. Där talarindustriministern nämligen om att redan nu står kärnkraften för avelproduktionen här i landet. Och Jag vill påstå atl redan omkring 20 procentsberoende av en viss energiprodukiionskälla innebär atl man i mycket storutsträckning är beroende av den produktionen. Nej,vad vi har sagt och vad jag nu har anledning upprepa är, att enligt regeringensprogram som varken eller eller någon annan harförnekat kommer 1985 att till vara beroende av kärnkraftenför sin elproduktion. Och jag vill påstå all om man inte fattar atl världenshögst industrialiserade samhälle - som så till den milda grad bygger påindustriproduktion för expon och hemmaförsörjning - i etl läge då vi blivitberoende till av en viss energiproduktionskälla, i detta fall kärnkraft,har blivit ell kärnkraflssamhälle, så har vi olika uppfattningar om innebördenav svenska ord och uttryck! 40 procents beroende gör man sig inte av med , ! Verkningarna av del sitter för eltsådant samhälle. Dessutomvill Jag erinra om all per capita är vårt land redan nu mera beroende avkärnkraft och producerar mera kärnkraft än vad som är fallet inom EG-länderna.Det finns uppgifter, som Jag här inte skall gå i god för, enligt vilka vi ärdet samhälle som kommer all producera mest kärnkraft per capita i världen närregeringens kärnkraftsprogram är färdigt. Uppgifienom all Jag gått ut och talat om atl skall presentera en argumenlsamlingär väl hämtad från något tidningsreferat och får stå för vad den är värd. Vipresenterar ständigt argument och behöver inte gå särskilt långt för den sakensskull. Vi går till vår energimotion, som behandlades . Del kommeremellertid fram fakta hela liden som gör vår position starkare och starkare ochregeringens bräckligare öch bräckligare, vilket inte minst dagens debatt visar. skulle tro på tomten - det är väl ett sådant där enkelt skämt,industriministern, som inte hör hemma i en sådan här debatt. Vi kan väl avfärdadel. Svenska folket kanske i viss utsträckning tror på den potentaten, men mantror i varje fall inte på den socialdemokraliska regeringen när det gäller atttrygga energiförsörjningen - så myckel kan jag lugnt säga. Industriministernanser atl Jag måste veta att processer tar . Självfallet vet jag - jagråkar vara jurist och har suttit i domstol - att en process kan ta lång tid.Det är del värsta i den här saken, och det var del jag ville ha fram.Jag ville också ha ett svar så långt det var möjligt alt ge del omförhandlingslägel. Detär myckel sannolikt alt bråket mellan och den svenskakraftleverantören kommer atl resultera i en process-det brukar sådana härangelägenheter göra när man inte kommer överens, framför allt om den ena partenvill ha myckel mer betalt än överenskommet och dessuiom säger att han inte hartillgång till den vara som han åtagit sig all leverera. Min enkla fråga var: Omdel skulle bli så, som är vanligt i sådana här processer, att motparten, idetta fall , helt enkelt vägrar all leverera innan processen äravgjord, vad gör man då? Delhar inte svarat på. Han försöker slingra sig undan med att säga:Jag kan nalurliglvis inte - det borde vela - tala om hurförhandlingsläget är. Nej, det har Jag inte heller begärt. Del är självklartall industriministern inte kan göra det. Men Jag vill veta om del över huvudlaget pågår några förhandlingar . Enligt tidningsuppgifter varförhandlingarna avbrutna och de amerikanska förhandlarna hade åkt hem tillAmerika ulan att någonting hade uppnåtts och ulan all någon lidpunktfastställts för ett nytt förhandlingssammanträde. Om del över huvud taget ärutsatt något nytt förhandlingssammanträde och om tidningsuppgifterna ärfelaktiga - så myckel går del ändå att lala om för svenska folkel och kammaren,herr industriminister! Närdet gäller anrikningen säger med indignation i rösten att delinte har anmälts några anrikningssvårigheier från . Jag har ändå härrefererat rapporter ur olika tidningar, bl. a. ur tidningen , somuppger alt anrikningskapacileten i blivit otillräcklig och atl de privatafinansiärerna vägrat att på president an-maning bygga ytterligareanrikningsverk. Det är uppenbart alt svårigheter med anrikningen hos vårstörsta leverantör måsle komma atl inverka även på våra förhållanden och våramöjligheter atl klara programmet. Jag tycker att del är för primitivt avindustriministern atl försöka vifta bort den saken. industriministernsäger alt man undersöker förutsättningarna all få i gång anrikningsverk påandra håll i världen. Del vet vi väl alla att man gör. Men hur lång lid lar detinnan de undersökningarna är klara? Och hur lång lid tar det innan man frånsvensk sida undersökt möjligheterna att få leverans därifrån och t. o. m.skrivit kontrakt med dessa alternativa leverantörer? Det är Ju det som ärknuten. Vimåste ha uran för alt klara regeringens program. Men när man nu lalar om atldet blir uranbrisi i världen och atl den ytterligare ökar, att vi kommer att fåsvårigheter med anrikningskapacileten och alt dessa svårigheter kanske ocksåkommer att skärpas, då viftar industriministern bort del och säger: Det där äringa svårigheter. Regeringen håller på och undersöker förutsättningarna atlklara krisen.