prot · FZ0930 · 1975-12-31 00:00:00 — När vi gjorde upp våra lokalatrafikförsörjningsplaner försökte vi medvetet att mata på just de regionalaturerna för att de skulle få så stort resandeunderlag som möjligt. Om manföljer andemeningen i kommunikationsministerns senaste inlägg kan man ju kommatill resultatet, att luren från till är lokaltrafik. Serman på trafiken efter hela vägen, finner man kanske all en hel del resande åkerfrån lill . Sedan stiger det på andra i och far tillsin centralort , och så stiger folk aveller på i Klippan osv. Jagär säker på alt del inte är många som åker från till Helsingborg.Den kategorin kan inte gå upp till över 50 96, utan den utgör en mycket litenandel. De fiesta resenärerna är sådana som vet att här går en buss frånHässleholm så och så dags, och den kan de åka med till , osv.Frågan är om inte huvuddelen kommer atl vara sådana som reser inom kommunen -men de använder de bussturer som går . Jagtycker för min del alt del här sättet att definiera lokaltrafik är mycketsvävande. Man kan nog få ombyte mellan lokaltrafik och regionaltrafik ganskaofta, om man går in för den tolkningen. Enligt min mening är den beskrivningsom kommunikationsministern har gett i budgetpropositionen den riktiga, och denville jag alltjämt tro på. Men tydligen skall man inte tro på vadkommunikationsministern utsäger i skrift, eftersom han kan tala för en annanlösning vid etl annat tillfälle. Det måste nog bli ett förtydligande på den härpunkten. Jagär väl den förste som önskar att den här trafikfrågan skulle bli föremål förförhandlingar. Vad som har gjort atl kommunalmännen funderar över situationenär ju att regeringen själv har sagt ifrån, alt tills planerna är utvärderadeskall man vara återhållsam med större ändringar, men så kommer en myndighet ochvill göra så genomgripande ändringar i fråga om en busslinje att del rör sig ominte utan 60 eller 70 96 av irafiken. Det är Ju chockerande på någotsätt. Jaghar fått den uppfattningen alt kommunikationsministern inte tänker göranågonting åt det här utan anser att det som har skett är riktigt. Jag skallmeddela detta lill kommunalmännen där nere, men jag kan säga alt det beskedetblir en väldigt stor besvikelse för dem. De trodde nämligen atl vad som häntvar ell misslag, inte av kommunikationsministern utan av SJ, som inte hadefallat sin ställning rätt i del här fallet ulan gjorde ändringar trots atlregeringen hade sagl siu. Såenergisk som man måsle vara inom SJ för att få ekonomin alt gå ihop försökerman givetvis angripa de här ärendena rent företagsekonomiskt, men vi som ärförtroendemän måste - det har Jag hävdat här tidigare - se dem inte baraföretagsekonomiskt utan framför alll samhällsekonomiskt. Del är vad kommunensföreträdare gör i detta fall, men de blev fullständigt slagna lill slant närhela deras planläggning plötsligt faller i spillror för atl en myndighet villändra de bestämmelser som en gång är givna. Jagvill sålunda gärna ha detta klariagt. Ämnar kommunikationsministern icke göranågonting åt den här saken? Anser kommunikationsministern atl den är rikligthandlagd av SJ? Hen i (c): Jag vill bara göra det tillägget, atl jag tror atl kommunikationsministernärligt talat skulle ha varit väldigt glad, om de här propåerna från SJ nu i höstinte hade kommit. alt SJ skulle rätta sigefter intentionerna från skrivelsen . Nuförsöker kommunikationsministern - och del må vara honom förlåtet - hoppas delbästa av den här situationen. Men kommunikationsministern måste väl ändå hållamed om atl det hade varit lyckligt om den planering som har skett ilänsstyrelserna fått bestå fram till dess atl man i kanslihuset hade skrivit enproposition, den som vi väntar . Hade del inte varit lugnare, bättreoch tryggare atl arbeta med allt detta om del hade fått vara status quo någramånader tili? Sedankan man nalurliglvis diskutera delia med regional och lokal trafik, herrkommunikationsminister, när det gäller vissa sträckor. Men det var i alla fallonödigt alt la upp del vid del här tillfället. i har ju ändå i sitt senaste inlägg deklarerat atthan har förståelse för all det finns olika begrepp - lokal trafik och regionaltrafik. Det är mycket viktigt att vi har det klart för oss. Det är ingen nyhet,de definitionerna har vi lagt fast, och vi behöver inte vänta på någraspeciella beslut vare sig här eller någon annanstans. Vi har dessuiom olikabidragsgivning för lokal trafik och regional trafik. Diskussionen om dettabehöver vi alltså inte vänta med tills några trafikpolitiska propositionereller annat har framlagts i . Sedanmåste jag ändå - och det är därför soin jag nu begärde ytteriigare en replik -till säga atl när vi har klarat ut i vad som skall varalokal och regional trafik, skall inte det få inträffa som taladeom i sill senaste inlägg, där han beskrev hur en busslinje kan utnyttjas. Dettyckte jag var det bästa beviset för all min tes från tidigare repliker har ensaklig grund. sade - och jag tror inte att jag missuppfattadehonom - att del är klart atl en buss som går exempelvis mellan två kommunereller inom två kommuner i myckel kan utnyttjas för lokalt resande, där manalltså stiger på och av inom den egna kommunen. Det var del jag beskrev för enstund sedan och som skulle kunna göra att en viss busslinje, även om den gickgenom två eller flera kommuner, kunde betraktas som lokal traflk. HerrHenmark menade att det förhållandel att linjen används för lokal trafik ändåinte skulle störa den regionala karaktären och därmed heller intebidragsgivningen. Jo, det är precis vad som skall ske, och del är det som SJhär har uppmärksammat. Om tes vore riklig, atl en busslinje, somhar en regional sträckning, i sina huvuddelar skall få användas för lokaltrafik, då skulle jag kunna tänka mig del skräckförhållandet - ur ekonomisksynvinkel - all alla busslinjer i detta land skulle kunna påsättas stämpeln"lokaltrafik". Vad är del som hindrar, utom i speciella fall, attkommunerna skulle kunna låta bussar gå över kommungränserna även för sådantrafik som i huvudsak var av lokal karaktär? Del kan väl inte vara herrHenmarks mening att vi skall göra våld Nr 30 på de bidragssystem, som vi har beslutat i endräkt här i kammaren. den genomatt på olika sätt kringgå dem. Vi arbetar med två olika begrepp, ' ' 'hjälpas åt atl hålla dem isär, eftersom det forlfarande är kom- munernasom har ansvaret för trafik inom kommunerna. 0/77 SJ:s busslinje- inte har tänkt ändra på. Men man kunde få den upp- trafik fattningen av hans senaste inlägg atl han t. o. m.skulle kunna sträcka sig så långt att rentlokal trafik skulle vara bidragsberätligad enligt det regionalabussbidragssystemet. Detkan vara värdefullt för den fortsatta diskussionen inte bara här i kammarenulan även ute i landet att de som menar bör upplysas om de rättaförhållandena åtminstone fär klart för sig atl inte slår fast vidden uppfattningen att rent lokal busstrafik, låt vara bedriven på en busslinjesom går genom två kommuner, skall betraktas som regional trafik. HerrHENMARK (fp): Eftersom jag blev särskill apostroferad i det senaste anförandet villjag påpeka alt när jag hävdat all trafik som går mellan två kommuner alltid ärregional trafik har jag gjort del med stöd av budgetpropositionens lydelsehärvidlag. Del är kommunikationsministern som tydligen menar att den lydelseninte är hållbar, ulan man kan döpa även trafik som går mellan två kommuncentratill lokal trafik. Men enligt budgetpropositionen är det principiellt regionaltrafik. Överläggningenvar härmed slutad. §24 Föredrogs och hänvisades 1975/76:81lill lagutskottet §25 Föredrogs och hänvisades 1975/76:133 tillkonstiiuiionsutskottel 1975/76:134 tillkulturuiskottel 1975/76:135 tillkonstiiutionsutskotiet 1975/76:136 tillcivilutskottet § 26 Föredrogs och bifölls inlerpellalionsframställningarna 1975/76: 64-68. § 27 Anmäldes ochbordlades 1975/76:51 om godkännande av en konvention mellanSverige och rörande social trygghet, m. m. 1975/76:85 om godkännande av konvention omförhindrande av havsförorening från landbaserade källor § 28Anmäldes och bordlades Nr 30 1975/76:1med anledning av propositionen 1975/76:21 med förslag lill lag omändring i jordabalken 1975/76:2med anledning av propositionen 1975/76:28 med förslag till lag om uppgiftsskyldighet rörande mottagande av olja 1975/76:14 med anledning avmotioner om rätt för offentligt anställd läkare med privatpraktik atl anslutasig till sjukförsäkringen 1975/76:14 med anledning avmoiioner om mödrahälsovård och förlossningsvård 1975/76:15 med anledning av motionom decentralisering av beslut om sjukhusbyggande 1975/76:7 med anledning av motioner om pyrotekniska varor § 29 Anmäldes och bordlades Motioner 1975/76:137av m. fl. 1975/76:138 av hen m.jl. 1975/76:139 av herrKrönmark m.fl. 1975/76:140 av i m.jl. med anledning av propositionen1975/76:56 om ändring i byggnadslagen (1947:385) 1975/76:141 av m.fl. med anledning av propositionen1975/76:61 om särskilt investeringsavdrag och statligt investeringsbidrag förinventarieanskaffning 1975/76:142 av i /76:143 avherr m. fl. med anledning av propositionen1975/76:72 om ändringar i exportkre-dilsiödet § 30 Anmälan avinterpellationer ''5 Anmäldes och bordlades följande inlerpellationer som ingivits till kam- 1975/76:69 av herrAntonsson (c) lill herr utrikesministern om risken för spridning av kärnvapenvid försäljning av kärnkraftsanläggningar; Den snabba utbyggnaden av civila kärnkraftsprogrami en lång rad länder över hela världen har på etl dramatiskt sätt aktualiseratfrågan om spridningsriskerna för kärnvapen som biprodukt til! uppbyggandet ochförsäljningen av kärnkraftsanläggningar. Baraunder har en lång rad överenskommelser gjorts som tillförsäkrarländer som inte undertecknat icke-spridnings-avlalet tillgång tili kunnande ochmaterial för all framställa kärnvapen. Det torde här räcka med alt angeBrasilien och som mottagare av dessa möjligheter. Denväxande kritiken mot fri försäljning av civila kärnkraflsanlägg-ningar lillländer som står utanför icke-spridningsavialei har föranlett en del av destater som lill nu stått utanför att ansluta sig till avtalet. är härett exempel. Dess snabba anslutning lill icke-spridnings-avialet har gjort detmöjligt för landet att utan någon allvarligare kritik köpa inkärnkraftsaniäggningar från . har aviserat ochmöjligen redan påbörjat försäljning och överförande av kärnenergianläggningarlill sina allierade i . Västtyska tidningsuppgifter gör gällande auVästtyskland skulle vara engagerat i s. k. samtal med omkärnenergifrågor. Dennasnabbt stigande internationella handel med kärnkraftsaniäggningar inger denstörsta oro. Vibefinner oss i en situation som tycks vara början till en enormt stegrad handelmed civila kärnenergianläggningar. En lång rad industrinationer finner delförenligt med sina nationella handels- och valuta-politiska intressen attuppmuntra export av kärnenergianläggningar för att på så sätt bl. a. förbättrahandelsbalansen. Ingeninsiktsfull kärnenergiexpert eller bedömare torde förneka det närasamband som finns mellan innehav av kärnenergianläggningar för civilt bruk ochmöjlighet att producera kärnvapen. Samma bränslecykel, samma kunnande, sammamaterial, bl. a. plutonium, krävs både när del gäller att hålla i gång etlcivilt kärnenergiprogram och när del gäller alt framställa kärnvapen. 'Mlform av kärnvapenspridning är ett hot mol freden. Den skrämmande utvecklingsom vi ännu bara sett början av är sålunda också ell direkt hot mot freden, ochsnabba åtgärder måste nu vidtas på det internationella planet' för alt sättastopp för denna utveckling. Detförtjänar givelvis atl påpekas atl det finns internationellaöverenskommelser som innebär alt det internationella atomenergiorganet lAEAskall ha viss kontroll över förekomsten av klyvbart material avsett förfredliga ändamål, och vidare finns andra kontroll funktioner i dettasammanhang. Men- och detta är det allvarliga - kontroll är en sak, all kunna förhindraspridning av plutonium m. m. en helt annan. lAEA tvingas i stort sett lita lillde uppgifter som varje enskild stal lämnar. Detta innebär att den stat, somfinner del förenligt med sina säkerhetspolitiska eller andra intressen allundanta en viss viklsmängd plutonium från kontroll, mycket väl kan göradelta i vetskap om att lAEA knappast har egna resurser atl själv utförakontrollen. Skulle lAEA trots allt upptäcka denna differens saknarorganisationen varje möjlighet att tvinga det aktuella landet atl redovisa sillverkliga pluloniuminnehav. Den nuvarande kontrollen av material för civilkärnenergiproduklion är sålunda helt otillräcklig. Medall respekt för den insatser i nedrustnings-arbetet har jagnoterat bristen på initiativ när det gäller alt komma till rätta med detta nyafredshot. Regeringenhar ännu inte tagit avstånd från den utveckling som pågår om än man i olikasammanhang uttryckt viss oro. Den enda företrädare för regeringspartiet sommed skärpa sagl ifrån om de risker för kärnvapenspridning som är förbundna medden snabbt ökande inlernationella handeln med civila kärnenergianläggningar ärnedrustnings-delegationens ordförande, statssekreterare lystnad eller tvehågsenhet kan tolkas så att man fortfarande villhålla möjligheten öppen för företag att få rätt att delta i konkurrensen omförsäljning av kärnenergianläggningar till andra länder. Regeringen skulleforlfarande, om min tolkning är riklig, överväga om vårl land skall medverka iden utveckling mot ytlerligare spridning av kärnvapen som fri försäljning avcivila kärnenergianläggningar innebär. Vitvingas alla konstatera att den nuvarande utvecklingen sker helt inom ramen förreglerna i icke-spridningsavlalet. Delta avtal gör en klar boskillnad mellankärnenergi förs. k. fredliga och krigiska ändamål varför några brott mot deltaavtal inte sker när länder som t. ex. . eller köper inkärnkraftverk från länder som , , ,och . Varken köpare eller säljare bryter formelltmot icke-spridningsavtalel. Skallsålunda kärnvapenspridningen som biprodukt till den starka satsningen påcivila kärnenergiprogram världen runt kunna hejdas måsle en revidering avicke-spridningsavialet ske. Det säger sig självt att det kommer all bli oerhörtsvårt atl kunna uppnå enighet kring en så kontroversiell fråga som det härgäller. I avvaktan på att sådana politiska förhållanden skall ha inträtt alt enrevidering av icke-spridningsavtalels innehåll är möjlig att åstadkomma fär manacceptera en stegvis genomförd politik som i första hand syftar till atl begränsaden internationella han- deln med civilakärnenergianläggningar, dvs. i praktiken införa interna-lionelll förbud molexport av kärnenergianläggningar helt eller delvis. I dagslägel torde del varafullt möjligt alt åstadkomma en bred internationell uppslutning kring ettsådant exportförbud lill länder som icke ratificerat icke-spridningsavtalel.Målet måste emellertid vara ett totalt stopp för denna handel. För delmåsle det redan nu vara självklart atl inte medverka till dennaspridningsprocess. Likaviktigt som det är att hejda den fria handeln med kärnkraftsanläggningar runthela världen är det att nu hejda transporterna av radioaktiva avfallsprodukierfrån kärnkraftverken och aktiva ämnen avsedda att producera energi ikärnkraftverken, i första hand då det radioaktiva plutoniet. Detta innebär atldet måste skapas en internationell konvention som ålägger de länder som nu-satsar på nationella kärnenergiprogram all själva la hand om såväl anrikning,upparbetning som förvaring av utbränt bränsle liksom av hög- och lågaklivtavfall. En konsekvens härav är all konventionen måste innehålla förbud förvarje land all för etl annat lands räkning ta emot avfall m. m. eller anrikakärnbränsle. Kostnader i förening med risker torde, om en sådan konventionvinner bred internationell anslutning, komma att medföra en icke obetydlignedbantning av många länders planerade storsatsning på civilakärnenergiprogram, vilket i sin tur torde vara av avgörande betydelse för attkunna hindra kärnvapenspridning, bevara freden och trygga mänskligt liv påjorden också i framliden. Medhänvisning till del anförda hemställer jag om kammarens tillstånd att lill herrutrikesministern få framställa följande frågor: Är utrikesministern beredd altinom nedrustningsarbetets ram lägga fram förslag som syftar till att åstadkommaen internationell överenskommelse om förbud mot försäljning av civilakärnkraftsaniäggningar till i första hand länder som icke ratificeraticke-spridningsavtalel? Är utrikesministern beredd atlinom nedruslningsarbetets ram ta initiativ till en internationellöverenskommelse som syftar lill all förbjuda export eller överföring av hög-och lågaklivt avfall liksom anrikat kärnbränsle från elt land till ett annat? Är utrikesministern beredd attinför redogöra för i vilken omfattning och på vilkel sätt den svenskaregeringen klargjort för regeringarna i de länder som aktivtmedverkat till spridning av kärnenergianläggningar, t. ex. , attdessa affärer innebär risker för spridning av kärnvapen och den oro som densvenska regeringen till följd härav sagt sig hysa? Är utrikesministern beredd altinför redovisa sin syn på möjligheterna all åstadkomma en bredinternationell uppslutning kring en revidering av icke-spridningsavtaletsyftande till atl den i avtalstexten inskrivna boskillnaden mellan nyttjandetav kärnenergi för fredliga och militära ändamål upphävs? 1975/76:70 av fruTilländer (c) till herr socialministern om utvärdering av försök med sexlimmars arbetsdag: Försök med sexiimmarsdag i två skift på VolvoBergslagsverken i har väckt stort intresse och uppmärksammats i radio, TVoch press. Alla av försöksverksamheten berörda parter har uttalat sig i mycketpositiv riktning: företagsledning,som fåll sitt behov av arbetskraft tillgodosett genom rekrytering från helt nyagrupper; fackrepresentanter,som med gillande noterat den ökade valfriheten för sina medlemmar; personalchef,som tolkar den minskade frånvaron (jämförd med fabriken i övrigt) i dennagrupp och den minskade personalomsättningen som tecken på trivsel; deanställda, som plötsligt finner sig hinna med sig själva, hemmen och barnenbättre än tidigare och anser all dessa fördelar väger upp nackdelen med sänktlön - flertalet kan inte tänka sig all återvända till ålta-timmarsdagen; barnenlill de anställda, som "vittnat om alt tiden föräldrarna nu kan ägna demförbättrat samvaron och det ömsesidiga utbytet av den jämfört med tidigare. Degenomgående positiva utlåtandena är naturligtvis preliminära och saknartillräcklig exakthet och stringens, men väcker ändå genom sin samstämmighetintresse för del utfall en mer noggrann undersökning skulle ge: enriktningsvisare pä en väg framåt. Ävenom denna försöksverksamhet inte är helt originell är det såvitt jag vet förstagången som liknande experiment gett etl påtagligt och löftesrikt resultat. Detborde inte få rinna ut i sanden utan med stöd få studeras ingående.Etl sådant studium skulle också bli ett värdefullt inlägg i den livligadebatten om sexiimmarsdag för småbarnsföräldrar. Medanledning av del anförda anhåller jag om kammarens tillstånd att till herr socialministernställa följande fråga: villig all initiera en utvärdering av de försök med sexiimmarsdagsom gjorts bl. a. vid Bergslagsverken i för att få en grund förkommande arbetslidsreformer? § 31 Meddelande omfrågor Meddelades att följandefrågor framställts 1975/76:129av () till herr socialministern om åtgärder för att förbättrapersonalsituationen i deltidsförskolan: Beslutet om deltidsförskolan började gälla den 1juli innevarande år, och redan har missnöjet med de bristande möjligheterna attförverkliga förskolans målsättning tagit sig starka uttryck. Missnöjet härrörfrån verkligt initierade källor, från personal, verksam i förskolan, och frånföräldrar med direkt insyn i verksamheten. Kritiken beror inte på initialsvårigheterutan har sin grund i de bristande resurserna när del gäller personal somoundgängligen är nödvändig för att, om inte förverkliga så åtminstone komma inärheten av de mål man har satl sig före att uppnå med förskolan. Deltidsförskolansviktigaste motivering är att den är en jämlikhetsreform. Det ställerovillkorliga krav på kvaliteten. Det kravet har formulerats i målsättningen:"Förskolan har till uppgift att ge varje barn förutsättningar för enallsidig personlighetsutveckling." Utandessa kvalitativa krav återstår en deltidsförskola i starkt kvantitativtillväxt som har förioral sin djupaste motivering. Vad som återstår är enförvaringsplats. Medhänvisning lill del anförda anhåller jag alt till herr socialministern få ställaföljande fråga: Vilkaåtgärder ämnar slalsrädet vidta för att förbättra personalsituationen ideliidsförskolan? 1975/76:130av i (c) till herr jordbruksministern om lokaliseringenav statens centrala frökonlrollanstalts huvudanstalt: riksdag fattade principbeslut om attlokalisera statens centrala frökonlrollanstalts huvudanstalt utanförStockholmsområdet. En utredning tillsattes 1971 och avlämnade etl belänkande inovember 1974, där huvudenheten för utsädeskontrollen föreslås bli enheten iLund. .Ämnarjordbruksministern lägga fram en proposition i enlighet med utredningensförslag? 1975/76:131 av fru;Vfo//c/i(«c/(vpk) lill herr utbildningsministern om försök med nyhetsprogramför döva i TV: De döva har små möjligheter lill nyheter ochinformation genom TV. Olika förslag lill förbättring av de dövas situationhärvidlag diskuteras. Genomgående är dock att lösningarna ligger ganska långtframåt i tiden. Det är därför angelägetall söka olika möjligheter för all de döva skall kunna utnyttja TV i siörreutsträckning än f n. En möjlighet kan vara all i samband med den aviseradenedläggningen av TV-nylt utnyttja ledig tid för dagliga nyhetsprogram, riktadelill de döva. Även om nedläggningen av TV-nylt inte är föreslåendebör det vara möjligt atl ulan alltför långt dröjsmål påbörja enförsöksverksamhet med nyhetsprogram för de döva i syfte att vinnaerfarenheter. Med hänvisning lill detanförda vill jag fråga herr utbildningsministern: statsrådet beredd attmedverka till att en försöksverksamhet i TV för döva kan komma tillstånd? 1975/76:132av (vpk) till fru statsrådet om personalförstärkning vidskolor och förskolor i områden med många invandrarbarn: Det är ell känt förhållande atl särskilt istorstads- och lätorlsregionerna en anhopning av invandrare sker i vissakommuner och delar av dessa. Förhållandet skapar i motsvarande grad storasvårigheter att på ett tillfredsställande sätt svara för undervisning ochpedagogisk tillsyn av invandrarbarnen i skolor och inom barnomsorgen. Lärareoch annan personal råkar in i ett ytterst pressande läge. Behov avpersonalförslärkningar uppslår med därav följande kostnader. Invandrarnas barnkan inte under dessa omständigheter få den kvalitativt erforderliga tillsyn ochutbildning som måsle vara målsättningen. Molbakgrunden av det anförda vill jag rikta frågan lill fru statsrådet: uppmärksammat behovet av förstärkt satsning på personal vid skoloroch förskolor i områden där många invandrarbarn finns? 1975/76:133 av herrHagberg i Boriänge (vpk) lill herr arbetsmarknadsministern om användningen avarbetsmiljöfondsmedel: har enligt uppgifteri pressen anslagit pengar ur arbetsmiljöfonden för all bygga fritidshus förkontorsanslällda tjänstemän. Arbetarna vid uttalar sitt stora missnöje över detta beslut. Klubbordföranden vidbruket betecknar det som "moraliskt förkastligt" att byggafriiidsslugor i fjällvärlden för dessa pengar, när det finns vikliga saker altgöra för all förbättra arbetsmiljön inom industrin. Molbakgrund av det anförda vill jag fråga herr arbetsmarknadsministern: att del är riktigt atl arbelsmiljöfondspengar används för alt byggafritidshus i fjällvärlden medan angelägna miljökrav i industrin eftersatts? Ominte, är statsrådet beredd att stödja en förändring av 8 S lagen om avsättningtill arbelsmiljöfond, så atl det blir den lokala fackföreningen ochskyddsombuden som avgör pengarnas användning? 9 protokoll 1975/76:30-31 1975/76:134 av () till herr arbetsmarknadsministern om åtgärder mot väntad ökad arbetslösheti :