prot · FZ09143 · 1975-12-31 00:00:00 — längre perspektivet ter sig en produktion av -det ursprungligabudet - kanske inte orimlig. Vi för vår del kan gärna kalla de nu aktuella 2,6miljonerna för en deletapp, en mjukstart för en utbyggnad som kanske kan drivasvidare. De ytterst negativa yttranden som fälldes om denna vår idé kan nu varaglömda - huvudsaken är att man fått ett format på affärsidén som gör denhanterlig. FörNJA:s del kan man, hoppas vi, få glädje av expansion i en sådan form. Sedan ärdel tyvärr så - vi har sett många exempel på del, när vi debatterat denekonomiska politiken - alt fördelar på ett håll ofla blir nackdelar på ettannat håll. Bruken i Bergslagen har allt skäl att uppmärksamt följaomstruktureringen av den svenska järnhanteringen, det nya induslripolitiskautspelet. Starkt statssubventionerade anläggningar i Norrbollen kan för denredan etablerade industrin bli svåra -kanske övermäktiga - konkurrenter. Detlär finnas sexton kommuner i Bergslagen där bruken svarar för mer än halvasysselsättningen. I några fall kan man kort och gott säga all sysselsättningenstår och faller med bruken. Det är en stor brist i propositionen alt man intenärmare går in på den problemaliken. Ettannat moderatförslag har varit all 80 skulle genomföras i sammarbetemed svensk icke-statlig industri. Den vägen borde man, menade vi, kunnatillföra 80-projeklet både ökad ledningskapa-ciiei, finansieringshjälpoch tryggare avsättningsmöjligheter för Luleå-produkterna. Mot vårt förslaginvändes alt vi var ute efier att tillförsäkra storindustrin en bit av den finakaka som 80 ansågs bli. Man ville inte dela med sig av sina vinster,sade en av de ledande inom projektet. vet vi att regeringen öppnatresonemang med , med tyska och kanske också med andraintressenter om all gemensamt uppföra valsverk som skulle kunna blikontinuerliga avnämare lill Luleås råstål också i tider när de externamarknaderna -som - är totalt döda. Detta omiänkande är bra. Bådeur de anställdas, ur Luleås och ur statsfinansernas synpunkt sett är detverkligen väl att riktlinjer så grundligt reviderats. Propositionskrivarnaanvänder för resten det mildare ordet "modifiera" -kanske genomassociering till atl det är moderata tankegångar som har accepterats! Tyvärrtog omtänkandet allt . Sakdebatten blockerades länge av olustigapersonangrepp mot dem som betraktades som Finansieringav stålverk i , m. m. 4 prolokoll 1975/76:143-144 Finansieringav stå/verk i , m. m. motståndare till Stålverk80. tre ekonomer mättes skäppan full för åsikterna i den bokde publicerat, likaså LKAB-chefen och Statsföretags verkställande direktör. Iefterhand kan del lugnt konstateras, att det är de som kritiserade kritikernasom nu står med skammen. Näroppositionen på sin lid yrkade ålerremiss till näringsuiskotiet för allriksdagen skulle få grundligare informationer kring projektets aktuella läge -ja, då ojade sig regeringspartiet över att detta kunde orsaka en fördröjning iplaneringen på kanske . Sedan har departementet låtit den orealistiskaplaneringen bedrivas ända lill . Tid har runnit bort, pengar har runnit bort,planeringsavdelningens medarbetare har hoppat av, den ena efter den andra. Sådär en halv miljon har runnit ut ur NJA . Det blir densiffran man kommer fram lill, om man dividerar årsförlusten med årets dagar.Del måste vara nedslående för de anställda att veta, alt man efter dagensarbetsinsats lämnar ett förelag med större problem än dagen förut. S. k. avhopphar motiverats med att man har funnit det svårt all arbeta i ett företag utanambition eller i varje fall ulan förmåga alt upprätthålla lönsamhet. Varkenpengar eller personal har NJA egentligen haft råd alt använda så onyttigt.Verklighetsnära uppgifter som tillbyggnaden av det egna valsverket - en riktigidé - och förberedelser för ökad manufakturering -också en viktig idé - hartyvärr försummats medan man befunnit sig drömvärld. Deltaom vad som har varit. Var står vi nu? är problemet att få ordningpå NJA genom all bygga upp nya räntabla och därigenom sysselsättningsskapande'verksamheter. De ständiga förlusterna kan ju inte få fortsätta. - dåpå vanligt sätt vinst hade satts i utsikt - blev resultatet före dispositioneroch skaller ett minus på 177 miljoner, eller - som jag uttryckte det - enhalv miljon som i socken. Om 1976 är bedömningen atl resultatettrots väntad konjunkturuppgång kommer att bli otillfredsställande. "Fåordning på NJA", sade jag. Formuleringen är kanske stötande, men den ärberättigad. NJA är i fiera avseenden ett förelag i obalans. Alt resultaträkningarnaår varit bedrövliga är ju allmänt känt. På miljardbelopp somskattebetalarna har satsat har ingen utdelning lämnats. Inteheller har staten fått de inkomstskatter eller kommunen de kommunalainkomstskatter som ett normalt vinstgivande förelag skulle ha givit.Balansräkningen per visar oroande siffror. Varulagret upptasmed 721 miljoner, drygt tre fjärdedelar av fjolårets fakturerade försäljning.Sådana relationer brukar betraktas som allvarliga varningstecken. Statligtlagerstöd tycks ha lämnats med 60 miljoner. Annars skulle de likvidatillgångarna ha varit helt otillräckliga. Med de fortsatta förlusterna under1976 - säkra som amen i kyrkan - är del tydligt all bolaget kan komma farligtnära den gräns, där lagen kräver att likvidationsbalansräkning skall upprättas. Ettbekymmer, som man på vissa håll har tagit förvånansvärt lätt på, är den olöstafinansieringen. De 4,6 miljarder som man talade om på tedde sig välinte alltför besvärliga atl mobilisera. var man - det har redansagts - uppe i en fördubbling av kostnadsberäkningarna, och harbudet stigit väsentligt. Prognoserna för lönsamhet - möjligheterna attförränta och amortera insatt kapital - har naturligtvis fått justeras neråt itakt med de beräkningar som gjorts om den ökade kapitalåtgången. Man har ,för alt citera LO-lidningen, funnit att "lönsamheten skulle bli extremtlåg, om ens någon". I ett annat nummer av har jag läst enartikel av en anställd i NJA under rubriken . Den insiktenkunde ha behövts också hos vissa beslutsfattare. debatt i kring 80 tillät jag mig att säga omden ekonomiska planeringen inom NJA att det är lättsinnigt att ge sig in istora projekt utan all ha finansieringen ordnad. Delhade i allmänna ordalag talats om all vinster ur gamla NJA skulle kunnaanvändas för 80. Var fanns de vinsterna? Man hade ju inte ens kunnatförsörja sig själv. Såhade det talats om tillskott från ägaren Statsförelag. Sådana propåer fickkärvt gensvar. NJA hade sannerligen redan fått sill, sades del. Skulle NJA haytterligare medel, skulle detta gå ut över andra av Statsföretagsdotterföretag. Nå,när pengarna inte kunde fås fram genom vinstmedel i NJA eller stöd frånStatsföretag återstod lånemarknaden. NJA var inte precis en kund som kreditgivarnaslogs om - del borde man ha förstått. Var fanns lånelöfiena? ILuleå tog jag till en liknelse: 80 befann sig i samma situation som enflygare, som startat färden ut över utan atl förvissa sig om atlbränslet skulle räcka lill. Men näringsulskottels ordförande, ,replikerade: Regnéll behöver inte vara orolig - när man har staten bakom ryggenhar man inga finansieringsbekymmer. kommer vi atl anslå ytterligare 450 miljoner lill järn- och stålverken iLuleå, Allt flera sådana operationer av typen länkning i luften kommer atl blinödvändiga - det är ett säkert tips. Lika säkert är det all huvudmannen,staten, kommer all få skriva av betydande belopp av sina satsningar i NJA, Propositionen av årets modell är långt rimligare än årgång 1974, Delframgår av atl inget parti gått emot propositionens förslag om ytterligareanslag. Däremotär man, som sade, mera skeptisk till all nu godkänna riktlinjernaför den fortsatta hanteringen av projektet. När kostnadskalkyler ochlönsamhetsberäkningar inte presenteras, kan man inte gärna bedöma omriktlinjerna är de rätta. I moderata samlingspartiets motion efterlyses enprojektering över ett bredare fält. Om samarbetet med t. ex.vet vi just inte mer än alt utredning pågår. Planering för en längregående förädling, manufakturering, har i stort sett försummats. En nyproposition bör innehålla sådana Finansieringav stålverk i , m. m. Finansieringav stålverk i , m. m. ,folkpartiels och våra yrkanden ligger varandra mycket nära. Skulle den moderatareservationen, nr 2, som jag ber att få yrka bifall lill, slås ut närreservationerna ställs mot varandra, ser vi därför inget hinder all i andrahand rösta för reservation nr 1. I bifallsyrkande lillreservationen 5 ber jag också all få instämma. HerrWIRTÉN (fp): Del är nästan exakt första gången logställning för projektet 80, Det skedde under betydande enighet, Allapartigrupper slöt - som vi har hört - upp bakom tanken attsalsa på ett nytt stålverk i och därmed på en vidareförädling av den norrländska järnmalmen. Del fanns delade meningar oni hur projektet skulle finansieras och administreras - del är sant. Men i huvudfrågan rådde del, som sagt, enighet. Närvi i näringsuiskotiet tillstyrkte 80 var vi medvetna om att det rördesig om ett riskfyllt projekt. Del byggde på en bestämd - och omdiskuterad -förutsättning: uppkomsten av en fristående äm nesmarknad. Det gällde en bransch som kännetecknas av höga berg och djupa dalar. Och det handlade om den största industrisalsningen i , Mennär man vägde fördelar och nackdelar mot varandra talade övervägande skäl förall projeklei borde komma till stånd. Avgörande för oss i var atlman med ett nytt stålverk i skulle skapa ett stort antal nyasysselsällningstillfällen i och lägga grunden till en omfattandeindustriell utbyggnad. Del var därför vi sade ja lill 80, Sedanriksdagen gav klartecken för 1974 har, som vi alla kunnatkonstatera, en hel del hänt. Det projekt som vi nu diskuterar är något heltannat än det som vi behandlade . Då handlade del om ett projektatt avsätta stålämnen på utlandsmarknaden, talar vi om ett stålverk somär inriktat på all försörja den inhemska stålindustrin. Då gällde del ett verkmed en produktionskapacitet i första etappen på 4 milj, ton, är denplanerade kapaciteten 2,5 milj, lon. Då beräknades kostnaderna till 4,6 miljarderkronor, vet man inte vad det blir. Men man kan gissa atl de inte kommerall understiga . Då beräknades de första leveranserna ske1978, kan man förutse att de kommer i gång , Visst,säger man på socialdemokratiskt håll, visst rör det sig om ett nyll projekt.Bedömningarna höll inte. Därför har vi tagit konsekvenserna ochändrat planerna, men skall vi blicka framåt och inie fördjupa oss i detförgångna. Men,herr talman, det är av vad som häni som vi kan lära för framtiden. Delär bara genom atl klargöra misstagen och diskutera dem öppet som vi kan undvikaatl de upprepas. Vi kan därför inte diskutera framliden för 80 utanatl komma in på vad som skett somförflutit sedan sade ja till del ursprungliga projektet. Mantvingas då konstatera att planeringen av 80 kännetecknas av storryckighel. Under de gångna två åren har projektet ständigt skiftat gestalt.Valsverk har förts in i bilden, projektet har delats upp i flera etapper,inriktningen har ändrats osv. Medjämna mellanrum har industriministern uppträtt på presskonferenser ochmeddelat att det blivit något annat än man tänkt sig. Del har nästan varit,fast omvänt, som i den gamla sagan om gubben som gick till skräddaren för atllåta sy en kostym och som till slut fick nöja sig med en tumme. Ryckighetenhar skadat tilltron till 80, det är uppenbart. Den har skapat oro iNorrbotten, där man knutit så stora förhoppningar lill projektet. Där uppe harman från den ena dagen lill den andra knappt haft en aningom vad som skulle hända, och ryckigheten har lett till en allvarlig förseningav hela projektet. Den planerade sysselsättningen kom till stånd senareän vad som ursprungligen avsågs. Förallt detta bär naturligtvis regeringen, och ytterst dess industriminister,ansvaret. Man har inte haft projektet i sin hand. Del medgav statsministernindirekt i en intervju då han konstaterade: Äntligen har vifått ordning på 80, Men i motsats lill statsministern är jag interiktigt säker på atl vi ens nu fått ordning på det. Del får del fortsattautrednings- och projekteringsarbetet visa. Men om 80 har störreförutsättningar atl bli en framgång om det genomförs enligt de senasteskisserade planerna, varför valde man inte den utformningen från början? Det ären fråga som man måste ställa sig. Planeringenmåste hela liden anpassas lill verkligheten, sade statsministern i början avmars. Det är sant. Men har verkligheten förändrats så mycket sedan regeringenlade fram förslaget om 80, eller är del helt enkelt så, att regeringenförst nu upptäckt den? Såsent som förklarade industriministern häri : "Defakta som låg till grund för riksdagsbeslutet har inte ändrats. Man kan inte hänvisa till att marknadens förutsättningareller några andra förutsättningar nu blivit helt andra än de vartidigare," Försäkerhets skull sade industriministern samma sak innanStålverk 80 havererade . Mende stora prisstegringarna i oljekrisens spår var uppenbara sedanliksom också alt marknadsunderlaget för ett fristående ämnesstålverk varsvagt. Och regeringen ville då inte lyssna på del örat. Först när man hamnade ien omöjlig situation och hela stålsalsningen var san pä spel var man beredd attgöra det. Detta vittnar inte om god planering. Påett tidigt stadium förklarade de ansvariga för 80, både inom och utomregeringen, mycket bestämt att det bara fanns en länkbar uppläggning, nämligenden som regeringen bestämt sig för. Finansieringav stålverk i , m. m. Finansieringav stålverk i , m. m. uppläggning var intemöjlig. Samtidigtvar del åtskilliga experter som ifrågasatte om det verkligen fanns en marknadför ett fristående ämnesstålverk. Borde inte stålverket kombineras med ettvalsverk? Våren1974 fick frågan: Om ämnestillverkningen inte blir lönsam,kommer då NJA atl bygga ut med valsverk? Nej, blev svaret. "Investeringenblir minst lika stor till och ligger inte nära lill marknaderna förvalsade produkter", sade . gäller inte detta uttalandelängre. Tankenpå all dela upp utbyggnaden i flera etapper förekom också i diskussionernakring 80. Nej, sade både industriministern och NJA-chefen. Det gör projektet mindre lönsamt. Men ändå beslöt man alldela upp det. Dettager knappast intrycket att de tidigare stålverksplanerna vilat på genomtänkt grund.Och det är med viss självrannsaken - del skall medges - som jag konstaterardet. I efterhand är del uppenbart atl de utredningar som föregickriksdagsbeslutet var ofullständiga och att del var fel att ta ställning påett underlag som inte rymde alternativa bedömningar. Del är en viktig lärdomför dagens beslut. Frånfolkpartiets sida är vi alltjämt positiva lill atl bygga upp ett stål-centrum iLuleå. Inte bara sysselsättnings- och regionalpolitiska skäl utan ocksåinduslripolitiska talar nu för en sådan satsning. En stålutbyggnad i bördå vara ett led i ansträngningarna att stärka den svenska stålindustrinskonkurrenskraft och underiätla dess fortsatta utveckling. Samtidigtär det uppenbart att de planer som godkände inte kan fullföljas.Den enorma fördyringen av 80, felslagna marknadsförväniningar och inteminst den negativa utvecklingen för NJA gör en revidering av projektetofrånkomlig. Hittillsunder 1970-ialet har stora ansträngningar gjorts föran förvandla NJA till ettmodernt, konkurrenskraftigt och lönsamt företag. Efter rekonstruktionen 1970har tre större investeringsprogram genomförts med hjälp av bidrag och lån frånriksdagen. Totalt har I 200-1 300 milj, kr, satsats. Del är viktigt altutbyggnaden av NJA fullföljs. Därförär del allvarligt atl NJA efter de senaste årens stora förluster anser sigtvingat att reducera investeringsplanerna så kraftigtall enligt "inte ens önskvärda underhållsinvesteringarkommer all kunna genomföras, än mindre sådana investeringar som är nödvändigaför en utveckling av företagel". Det betyder all de stora satsningar påNJA som gjorts under första hälften av decenniet riskerar att gå till spillo. Investeringsverksamheteninom NJA måste därför fortsätia. Del är i del sammanhanget, som eli led ividareutvecklingen av NJA, som 80-planerna hör hemma. Del borde varanaturligt att bygga vidare på den grund som de gjorda investeringarnalagt när del gäller att utveckla ett siålcentrum i . Från sida ärvi således överens med regeringen om all 80 bör komma tillsom en del av NJA och atl detta bör vara utgångspunkten för det fortsattaprojekteringsarbetet. Men i övrigt är vi i dagens läge inte beredda atl bindaoss för de exakta riktlinjerna för en stålverksutbyggnad i . Viär, som jag sagt tidigare, positiva till en sådan utbyggnad. Men den exaktautformningen, den exakta inriktningen, den exakta omfattningen - den vill viinte la ställning lill förrän del finns ett ordentligt undertag. Ipropositionen finns ingen redovisning av vad det skulle kosta att genomföraStålverk 80 enligt de föreslagna riktlinjerna. Där sägs bara atl det blirbilligare än om man hållit fast vid de ursprungliga planerna. Kanskeindustriministern kan ge oss ett klarare besked . Kommer det att röra sigom eller mer? Hurskall 80 finansieras? Hur mycket väntar man sig atl skallanslå? Hur skall resterande medel anskaffas? Finns det utrymme påkapitalmarknaden? Frågetecknen hopar sig - men propositionen innehåller inteett ord i frågan. Propositioneninnehåller inte heller någon redovisning vare sig av den företagsekonomiskaeller av den samhällsekonomiska lönsamheten hos projektet. Det har i skildasammanhang hävdals alt lönsamheten inte förbättras genom en bantning avprojektet. Hur förhåller del sig på den punkten? Och även om den långsikligalönsamheten blir bättre för 80 i den nya tappningen, vilka förlusterkan man förutse för en inkörning av 80 som kanske sträcker sig överstörre delen av . Hurär den aktuella situationen för NJA? Den information som lämnats underutskottsbehandlingen och i andra sammanhang tyder på att den är krisartad -var inne på detta. Behövs det finansiella insatser frånriksdagens sida för atl rekonstruera företaget? Hur stora investeringar kravsunder ? Hur skall de finansieras? Om allt detta får manknappast något besked i propositionen. Del vore värdefullt om industriministerni dag ville kommentera lägel i det nuvarande NJA, Pådel här viset kan man fortsätta länge och gå igenom ofullstän-digheierna ipropositionen. Jag skall bespara kammaren del. Någonkommer kanske atl invända: Del gäller bara alt fastställa riktlinjer för delfortsatta projekteringsarbetet. Till projektet får vi ta ställning först nästaår och då skall det finnas ett fullständigt beslutsunderlag. Formelltär det riktigt. Men om man i det fortsatta utredningsarbetet bara prövar ettutbyggnadsalternativ, nämligen det som föreslås i propositionen, kommerriksdagen all ha begränsad handlingsfrihet . Man kommer i själva verkeibara all kunna säga ja eller nej lill del förslag som då presenteras - heltenkelt därför ati konsekvenserna av andra utbyggnadsalternativ aldriggranskats. Del kan vi inte accepterafrån sida. Del fortsattautredningsarbetet måsle syfta till att ge största Finansieringav stålverk i , m. m. Finansieringav stålverk i , m. m. möjliga handlingsfrihet.Del framstår, som jag berört inledningsvis, alltmer som ett grundläggande feli den tidigare planeringen av 80 att valmöjligheter saknats. Riksdagenmåsle få en ordentlig och genomarbetad redovisning av kostnader,finansieringsmöjligheter, lönsamhetsberäkningar, sysselsättningseffekter,marknadsbedömningar etc. för olika utbyggnadsalternativ. Det är ocksånödvändigt med en utförlig redovisning av hur ulbyggnadsplanerna påverkar densvenska stålindustrin i stort och i synnerhet hur den mellansvenskastålindustrin berörs. Förstnär ett underlag av delta slag presenterats för , förhoppningsvisvåren 1977, bör slutgiltig ställning tas till stålverksulbyggnaden i . Hittillshar , när det gällt 80, varit nästan helt i händerna påregeringen och dess experter. Det har inte gett verkliga möjligheter till enförutsättningslös prövning. Därför väckte på ett tidigt stadium -- tanken alt man skulle knyta en grupp fristående experter tillnäringsuiskotiet med uppgift att förse det med kompletterande material ochunderlag. Det förslaget dömdes ut. Det behövs inga andra experter än de somregeringen anlitat, menade NU:s , inser alla, tror jag, hur värdefullt del varit om lill sittförfogande haft en egen konsultgrupp som kritiskt granskat stålprojektet. Dethade gett oss en säkrare grund alt stå på. Delär med stor tillfredsställelse som jag noterar all näringsuiskotiet nu - efteren skrivelse från - bestämt sig för all engagera ett antalfristående konsulter för atl biträda utskottet i den fortsatta granskningen avStålverk 80. Iutrednings- och projekteringsarbetet måste hänsynen till den inre och yttremiljön spela stor roll. Ett stålverk är normall en bullrig och smutsig miljöbåde för dem som arbetar där och för dem som bor runt omkring det. Del ärdärför viktigt att stora ansträngningar görs för all så långt möjligt eliminerabuller, utsläpp, föroreningar etc. Bästa tillgängliga miljöskyddsteknik måsteutnyttjas. Miljökostnaderna måste bäras av förelaget självt och vägas in ikalkylerna precis som andra kostnader. Bästamöjliga energihushållning måsle vara en annan riktpunkt för del fortsattaarbetet. Den stora mängd energi som omsätts i ett stålverk måste nyttiggörasäven utanför själva produktionsprocessen, för t. ex. uppvärmningsändamål elleri annan industriell verksamhet. Olika alternativ all åstadkomma del börredovisas i beslutsunderlaget för . Redanvid riksdagsbeslutet pekades från bl. a. folkpartihåll på riskerna förnegativa konsekvenser för inland av en stålverksuibyggnad i ansträngningar för atl skapa sysselsällningstillfällen även idenna del av efterlystes därför. I den förnyade planeringen är detviktigt atl ägna mycken uppmärksamhet ål hur man skall få så stora s. k.spridningseffekter som möjligt av en utbyggnad av NJA. Detär t. ex. önskvärt atl man i så stor utsträckning som möjligt väljer lokalaleverantörer. Detta är framför allt viktigt för leveranser som kan sträcka sigöver , t. ex. när del gäller förbrukningsmaterial ochreservdelar. I samarbete mellan NJA, företagareföreningarna,arbetsmarknadsmyndigheterna etc. bör man också undersöka i vad mån en utbyggnadger underlag för nyetablering av mindre förelag i Norrbollens inland. Låt mig lill sist sammanfalla inställning: En fortsaltutbyggnad av NJA är önskvärd. Den fortsatta planeringen av 80 bör utgåfrån att delta skall vara en led i vidareutvecklingen av NJA och utgöra en delav företagel. Tillräckligt underlag saknas för all nu skall kunna laställning till den exakta omfattningen av en stålverksuibyggnad i . Enförslahandsuppgifl för del fortsatta projekterings- och utredningsarbetet måslevara att ta fram ett sådant underlag, så all får största möjligahandlingsfrihet i den fortsalla handläggningen av frågan. Jag ber all få yrka bifall lill de reservationer där mitt namnförekommer. Finansieringav stålverk i , m. m. i (vpk): 80 har - som vänlat - blivit ett stort diskussionsämne. Menpå ett felaktigt sätt. Skulden härför är väsentligen den borgerligaoppositionens, i mindre grad regeringens egen. Mankan kritisera regeringen för atl den gav politiska löften åt Norrbollen, vilkaden sedan inte förmådde stå för. Man kan kritisera alt den godtog japanskakonsulters alltför teoretiska kostnadsberäkningar. Man kan kritiseraomsvängningarna i projekteringens målsättningar. Och man kan, som deborgerliga, utnyttja detta som slagirä mot statlig företagsamhet i princip. Menkonsekvensen kräver att man ser grundorsaken till allt detta. Och grundorsakenär del snabbi försämrade klimatet förden kapitalistiska världens järn- ochstålindustri , Del är den värsta lågkonjunkturen sedan1930-lalet, Det handlar också om ifrågasättandet av stålkonsumtionens ökning pålång sikt. Detär alltså den internationella marknadens omsvängning och krisfenomen som ärgrundorsaken. Men det vill de borgerliga kritikerna inte låtsas om. De villheller inte låtsas om att de själva godtog en hård nedbanlning avsvensk varvsindustri, som aren av NJA:s viktigaste avnämare.