prot · FZ0997 · 1975-12-31 00:00:00 — Avalldeles speciell betydelse just för kvinnornas möjligheter att komma ul påarbetsmarknaden har arbetsmarknadsutbildningen varil och är det fortfarande.Antalet kvinnor som genomgått sådan ulbildning har ökal väsentligt de senasteåren. deltog mer än 50 000 kvinnor i arbetsmarknadsutbildning och deallra flesta fick anställning i utbild-ningsyrket, eller i närståendearbetsuppgifter, efter kursens slut. Dettabör kanske vara en tankeställare till som i reservalionen 2 begären ulvärdering av arbetsmarknadspolitiken och då i synnerhet nämnerarbetsmarknadsutbildningen som del mest angelägna att utvärdera. Man hänvisarnämligen bl. a. lill att man genom utvärderingen vill fä fram underiag för omdet behövs en omfördelning av resurserna för all trygga sysselsättningen åt bl.a. kvinnor. Iutskoilsbelänkandet har vi redovisat det betydande utvärderings- ochöversynsarbele som har bedrivits och som bedrivs på arbetsmarknadsområdet.Utöver denna redovisning, som jag inte skall trötta med här, kan del framhållasalt det ständigt sker en uppföljning inom AMS när det gällerutbildningsverksamheten och en anpassning till arbetsmarknadens efterfrågan påutbildad arbetskraft. Bristyrkesutbildningen t. ex. har utökats tillca 60 yrken. ju också representanterför arbetsmarknadens parter. Del finns goda möjligheter för dessa att följaupp och påverka utbildningslinjer och kursutbud. Jag har inte frän t. ex.arbetsgivarsidans representanter hört någon kritik när del gällerarbetsmarknadsutbildningen. Det borde ju annars ligga nära till hands för dematt tala om om det är någol fel pä verksamheten. Men moderalerna tycks ju vetabättre. Jagvill dock än en gång slå fast att just för kvinnorna, som ofta varit borta frånarbetsmarknaden några är och dessutom ofta saknar yrkesutbildning, innebärarbetsmarknadsutbildningen den bästa språngbrädan ut i arbetsmarknaden. Detär också ett av de instrument som vi har alt ta till när det gäller attförändra det traditionella valet av arbete. Eftersom män och kvinnor väljerarbele sä traditionellt kan man ju tala om tvä arbetsmarknader, en kvinnlig ochen manlig. Kvinnorna dominerar nästan helt 25 yrkesområden, medan männenfördelar sig på ca 300. Skall vi kunna uppnå jämställdhet mellan män ochkvinnor i arbetsliv och samhälle måste vi ovillkorligen bryta det traditionellayrkesvalet. Ireservationerna 11 och 12 tar vpk upp frågan om att all yrkesorienlerande ochplatsanvisande personal skall få utbildning i kvinnofrågan och att förarbetsförmedlingarna utfärdas instruktioner om all de skall medverka lill attbryta könssegregeringen pä arbetsmarknaden. Ja, allt det här låter ju mycketbra. Men motionärerna och reservanten är enligt min mening sent ute. I dearbetsmarknadspoliliska riktlinjer som statsmakterna antog 1966 ingår att arbetsförmedlingenskall medverka lill att rasera könsgränserna på arbelsmarknaden.Yrkesvägledningen förutsätts aktivt delta i detta arbete. Det har inrättats ensärskild aktive-ringssektion pä AMS för att underlätta arbelsplacering avkvinnor. Länsarbetsnämnderna har tillförts tjänster som aktiveringsinspektörersom bl. a. ute pä fältet skall samordna arbetet när det gäller all avvecklakönsbunden rekrytering. Jämställdhetsdelegationen har pä olika säll försöktatt finna vägar att bryta könsrollsmönstret, bl. a. genom införande avkönskvotering i företag som får lokaliserings-och utbildningsslöd. Vidarebedrivs försöksverksamhet för att få fler kvinnor i typiskt manliga yrken. 1974tillfördes arbetsförmedlingen ytterligare 100 tjänster med uppgift att medverkai rekryteringskampanjer för att bryta traditionella rekryteringsmönster. Närdet gäller arbetsmarknadsverkets instruktion så kan det knappast ansesbehövligt att skriva in något om kvinnorna. Det sker en konlinueriig utbildningav personalen inom AMS och det finns knappast någon fråga som tagits upp såofta under senare är som just kvinnornas möjligheter pä arbetsmarknaden.Länsarbetsnämnderna och förmedlingarna får fortlöpande instruktioner när detgäller denna verksamhet. Jag vill personligen deklarera att jag tror knappastatt det finns något verk eller någon institution som i så hög grad harengagerat sig i och påverkat utvecklingen när det gäller kvinnornas situation,inte bara på arbetsmarknaden - det är nämligen naturligt att man gör det i egenskapav arbetsmarknadsverk - ulan även iremissammanhang i alla de frågor man har alt la ställning till. Del finnsdärför ingen anledning att ge några pekpinnar lill AMS och jag yrkar avslag påreservationerna 11 och 12. Däremotvill jag återigen understryka viklen av all vi fortlöpande arbetar för enrimligare yrkesfördelning mellan män och kvinnor. I detta sammanhang måste visärskilt ägna uppmärksamhet åt de unga kvinnorna och deras yrkesval. Av de 38000 arbetslösa kvinnorna från den senaste redovisningen var 14 000 under 25 år.En slor del av dessa tillhörde den yngsta åldersgruppen och många har endastgrundskola och ingen yrkesutbildning. del av de beredskapsarbeten som anordnas för ungdomar sker inomvärdsektorn och helt naturligt blir det i stor utsträckning unga flickor som pädella sätt får en välbehövlig hjälp i en arbetslöshetssituation. Vi vet attdet finns ett stort behov av vårdpersonal och att denna sektorkommer att växa utomordentligt snabbt. Men det får inle bli så att värdyrkenaäven i framliden helt domineras av kvinnor. Det främjar knappast jämställdhetenoch därför är det av största vikt att också påverka männens yrkesval och fåderas traditionella mönster att brytas. stora satsning som sker när det gäller alt skaffa ungdomar möjlighettill utbildning, praktik eller arbete finns det goda möjligheter att ocksåbevaka denna enligt min mening viktiga fråga. Det pågår också en intensivverksamhel i syfte att påverka denna utveckling. Lätmig också säga några ord om frågan om anställningstrygghets-lagstiftningen,även om den har varil uppe här förut i olika sammanhang . Lagarnahar under hela lågkonjunkturen varit av stor betydelse genom att de medverkattill att företagen behållit sin arbetskraft under nedgången i stället för allpermitera eller avskeda. När del gäller ungdomarna och kvinnorna har ju dessagrupper ökal i arbetskraften sedan lagen trädde i kraft. Även om ungdomarna haren rätt blygsam ökning kan man konstatera all kvinnornas arbetskraftstal harökal med 140 000 under denna lid. Det kan således inte sägas all det finnsnågot fog för påståendet att lagarna skulle vara ett hinder för kvinnor ochungdomar. Svårigheterna för ungdom att få arbele torde få hänföras tillatt de dels i hög grad saknar yrkesutbildning och dels har drabbats av all delrått en dämpad efterfrågan på grund av konjunkturen. Detär horribelt all nu vill urholka lagen och lämna stora grupperutanför en anställningstrygghet och att man tydligen vill göra della generelltnär det gäller ungdomar. Enligt min mening finns det lika stora skäl att skapaarbetstrygghel för unga människor som för andra. Del finns alla skäl att avvisadel yrkande som framställts i reservationen 10. Jag ber att fä yrka bifall tillreservationerna 3, 14 och 15 och i övrigt lill utskottets förslag. () kortgenmäle: brukar i de här debatterna alllid säga några vänliga ordtill mig. Den här gången gällde det alla moderater. sade allmoderaterna tycks veta bäst, och vi tackar naturligtvis för den komplimangen.Men jag sade inle alt vi vel bäst. Jag har i min hand ett brev från rättschefendaterat där han hemställer att man från olika företag ochorganisalioner skall komma med konkreta förslag till den sammankomst de skallha . Det är sädana konkreta förslag vi passat pä all försöka framförai motioner och i debatten här . Vivet inle bäst men vi kommer med förslag som bör prövas. Vi har fått gott stöd ivårt krav på föreslagen utvärdering genom riksdagsrevisorernas tjänstemän. Jagciterade dem i mitt första anförande. Jag skall inte trötta med att läsa uppdet en gång lill, men där säger bl. a. revisionsdirektör att det finnsett par saker som inle är tillfredsställande i denna ulbildning, bl. a. all deflesta som genomgår sådan utbildning icke får någon anställning i det yrke deutbildats till. Det måsle väl då finnas anledning all titta på saken. Sedansade att vi generellt vill ta bort 5 §. Vad vi vill är att 5 §skall tolkas så - vi hade varit tacksamma för ett förtydligande som bekräftar -att den inle hindrar förelagen att bereda praktiktjänst för ungdomar. Tyvärrhar vi ännu inle fält något sådant. FruHÖRNLUND (s) kort genmäle: Man kan inte undgå att se, när man dels läser motion,dels tar del av reservationen, att det är arbetsmarknadsutbildningen de är uteefter. Man hänvisar till att revisorerna gjort en utredning på delta område,men delta är faktiskt en tjänstemanna-produkt. Det har vi framhållit i mångasammanhang. Revisorerna har inte tagit ställning till utredningen utan den ärf. n. ute på remiss. Det får väl prövas när man har fäll in remissvaren om detverkligen finns några brisier i utbildningen. Jag tycker att den siffra jag nämnde, om de 50 000kvinnorna, är mycket talande. När jag sedan även kunde bekräfta att de allraflesta fick anställning i utbildningsyrket eller närstående arbetsuppgifterinom eu par månader efter kursens slut tycker jag det bevisar attarbetsmarknadsutbildningen verkligen är av värde. Jag vill även återupprepaalt arbels-givarrepresenianterna i icke haft något attkritisera när del gäller denna utbildning. De har goda möjligheter att påverkaanvändningen av den. () kortgenmäle: Vi är inle ute efter arbetsmarknadsutbildningen. Vad vi är ute efter ärall få den sä effektiv som möjligt sä att den verkligen leder fram lill rnålei.Målet för arbetsmarknadsutbildningen måste väl, , vara attvederbörande får sysselsätlning i det yrke han eller hon utbildas för iarbetsmarknadsutbildningen. Jag tror att det skall ske genom en ulvärdering. Omfru kan klara det i styrelsen kan jag inte bedöma men jag tvivlar. Jagtror del vore klokast med en utvärdering av utbildningen och verksamheten i sinhelhet. FruHÖRNLUND (s) kort genmäle: Detbehövs således ingen utvärdering på det här området. Jag talade om hur man nuutökat brislyrkesulbildningen lill att omfatta 60 yrken. Det talar väl ändå förall man följer med sin tid och anpassar utbildningen efter de kravarbetsmarknaden ställer. Herrförste vice talmannen anmälde att anhållit att till protokolletfå antecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. HertRÄMGÅRD (c): De insatser som görs pä arbetsmarknadspolitikens område kan i betydandeutsträckning sägas vara ett stöd för människor som har svårt att hävda sig påarbelsmarknaden. Personalen på arbetsförmedlingarna lägger ner ett mycketstort arbete på att hjälpa dessa människor med olika åtgärder, som leder anställning genom vilken de kan få en trygg försörjning. Desenaste årens arbetsrältsliga lagstiftning har inneburit en väsentligt störretrygghet för människor i arbetskraften. Inle minst lagen om anställningstrygghethar haft betydelse i det sammanhanget. Det är emellertid hell uppenbart attden lagstiftningen inle tar hänsyn till sysselsättning för de människor somsöker komma in på arbetsmarknaden. Dendel av lagstiftningen som gäller behandlingen av korttidsanställda,provanslällda m. m. tillhör lagens avlalsbara område. På en rad sektorer harregler skapats, vilka kommit alt innebära effekter av icke önskad social natur.Del gäller t. ex. tillfälliga anställningar som hemsamaril för vård av anhörigeller möjlighet all tillämpa provanställningar inom ar-betsvården för atthjälpa nya människor in i arbetslivet. Nytillträdande grupper har svårt attetablera sig på arbetsmarknaden genom att en del arbetsgivare tvekar attanställa människor med tillsvidareförordnande om de inte hararbetslivserfarenhet. Inomvissa sektorer är det över huvud laget svårt för nytillträdande arbetskraft altnå andra anställningsformer än s. k. objektanställningar, dvs. anställningarsom upphör när objektet är färdigt. Det finns tecken som tyder pä att dennamindre trygga anställningsform tillämpas i större utsträckning eftertrygghetslagens tillkomst. Jaghar här endast pekat på några förhållanden beträffande effekterna avtrygghetslagen, såsom den tillämpas. Enligt min mening finns anledning attsärskilt studera dessa tendenser för att möjliggöra en utveckling avtrygghetslagen och anpassning av dess tillämpning lill vissa allmäntaccepterade arbetsmarknadspoliliska och sociala mål. värdering bör ske undermedverkan av representanter för bl. a. arbetsmarknadens parter,riksdagspartierna och de båda kommunförbunden. Den grupp inomarbetsmarknadsdepartementet som studerar trygghetslagens effekt bör ges ensådan vidare representation och utökade befogenheter. Genomolika reformer på arbetslivets område har anställningstryggheten förbättratsför de äldre. Det är också nödvändigt att förbättra de äldres möjligheter atterhålla nyll arbete, t. ex. genom att slopa uttaget av ATP-avgifier föranställda , som har föreslagil. Verksamhetenmed anpassningsgrupper haren viktig funktion att fylla när det gäller att finnalämpliga arbetsuppgifter för dem som har svårt att finna sig till rätta iarbetslivet. Den ulvärdering som skett i AMS regi för all utrönaanpassningsgruppernas verksamhet visar, att dessa ännu inte i någon störreutsträckning har lyckats rekrytera ny arbetskraft utan främst vidtagit åtgärderför de redan anställda, och det är inom parentes sagl också en myckel viktigoch angelägen uppgift. Föratt nya grupper skall hjälpas in på arbetsmarknaden krävs därför attarbetsförmedlingen utvecklar sitt stöd lill anpassningsgrupperna sä alt dessakan bredda sin verksamhet till extern rekrytering och samordna verksamhetenmellan olika företag. Deständigt stegrade kraven i arbetslivet innebär att allt fler människor harsvårt att klara påfrestningarna. Som ett resultat av detta häller tväarbetsmarknader på att växa fram: en öppen och en skyddad del. Detmåsle vara grundläggande för en socialt riktig arbetsmarknadspolitik attmotverka della genom att förelagen tar ett större ansvar för att utformaarbetsplatserna sä att handikappade kan beredas arbele. Både en utvidgad lagstiftningoch ytterligare ekonomisk stimulans kan behövas. Det senare hjälper särskiltunder ett övergångsskede. Dehandikappades sysselsättning i den öppna marknaden måste underlättas. Denhalvskyddade sysselsättningen måste byggas ut, liksom stödet till olikaarbetshjälpmedel m. m. Nuvarande syn på den enskilde arbetstagaren grundar sigpå ell normalprestalionstänkande. Härigenom har arbelsmarknaden kommil altindelas i ett A-lag och ett B-lag, där arbetsinsatserna från människor medolika former av handikapp nedvärderas. Denna inställning måsle förändras ochde handikappade räknas in i den ordinarie arbetskraften. Förutom att dehandikappade utgör en betydande arbetskraftsresurs är det nödvändigt altsamhället gör insatser för att leda in dem i den sociala gemenskapen. Ettarbete som ger tillvaron mening är därvidlag betydelsefullt. Inte minst statoch kommun måste i ökad utsträckning skapa arbetstillfällen för handikappade,bl. a. genom halvskyddad sysselsättning. Olikalösningar kan tänkas för att bereda handikappade sysselsättning ute i den öppnaarbetsniarknaden. Genom frivilliga överenskommelser och genom stöd till förelagsom anställer handikappade bör man nå fram lill lillfredssiällande lösningar. Pä ett stort antalarbetsplatser har utvecklats s. k. anpassningsgrupper,där representanter för löntagarorganisationer, arbetsgivare ocharbetsförmedling gemensamt söker finna lämpliga arbetsuppgifter för den som avfysiska eller psykiska skäl har svårt att klara påfrestningarna på sinarbetsplats. Verksamheten med anpassningsgrupper är relativt ny, och denomfattar endast några av de större arbetsplatserna. Det är angeläget all dennaverksamhet kan utvecklas såväl kvalitativt som kvantitativt. Denmest besvärliga situationen har de som av psykiska skäl inte finner sig tillrätta på arbetsplatsen. Förhållandena i samhället och arbetslivet gör att dessablir fler och fler. Ett värdefullt stöd för dessa vore om någon eller någraarbetskamrater får möjlighet att ta sig an deras problem och hjälpa dem tillrätta. Ett sådanl system bör utvecklas i nära samarbete med de anställdasorganisationer och anpassningsgrupperna. Särskilt stora psykiska påfrestningarkan förutses vid nyanställningar där den nya är främmande för förhållandena påarbetplatsen. Närdet gäller centerparti motionen 2135 och dess yrkande om en utvärdering avanställningstryggheten anför utskottet: "Lagstiftningen är av ny karaktärhär i landet och att dess verkningar i olika hänseenden var svårbedömbara vidinförandet. En gruppp inom följer i nära samarbetemed parterna på arbetsmarknaden utvecklingen när det gäller den nyalagstiftningen." Vihar, herr talman - del vill jag understryka - genomförtanställ-ningslrygghelsreformen i slor enighet här i . Är det inte dänaturiigt att vi då också vill vara med om att tillrättalägga de olägenhetertill följd av lagstiftningen som gör alt sådana grupper som äldre ochhandikappade kommit i kläm? Inomcenterpartiet anser vi det vara av principiell stor betydelse att enparlamentariskt förankrad utredning om ulvärdering av trygghetslagarna här ärnödvändig. Jag yrkar därför bifall till reservationen 22. Isamband med en utvärdering av trygghelslagsliftningen bör ocksåanpassningsgruppernas verksamhel belysas. Av den anledningen har vi avståttfrän att reservera oss och har bara avgivit ett särskilt yttrande. Ianledning av motionen 516 av och mig samt molionen 1866 av fruJonäng och har vi i reservalionen 21 yrkat på all en arbelsgruppsnarast samordnar de olika insatserna för all i ökad uisträckning bereda dehandikappade möjlighet att få arbete på den öppna arbetsmarknaden. Jagber, herr talman, all få yrka bifall också till reservationen 21 samt i övrigtlill utskottets hemställan. Ungdomarnas situation på arbetsmarknaden har redan rönt storuppmärksamhet i den här debatten, och det med rätta. 26 000 är arbetslösa, sadearbetsmarknadsministern. Men vi får inle glömma de 10 000 i arbetsmarknadsutbildningoch de 9 000 i beredskapsarbete. De är också i viss mån arbetslösa. Ungdomarnassvårigheter på arbetsmarknaden är inte bara ett kon-junklurfenomen. Och del ärväsentligt att komma ihåg det just . Regeringens väl publicerade åtgärdermol ungdomsarbetslösheten är lill betydande del av kortsiktig natur. Del ärfråga om beredskapsarbeten -även om de kallas praktikarbelen - i den statligaoch den enskilda sektorn. De statliga praktikjobben, betalade av AMS, tar slutden . Ungdomsarbetslöshetentar inte slut . Del som kännetecknat ungdomarnas situation påarbetsmarknaden är just att vi haft för många arbetslösaungdomar också när konjunkturerna varit goda. Vibehöver en bättre skola, som ger en bättre yrkesförberedelse och mindreskolleda. Vi behöver en bättre samverkan mellan skola och arbetsliv, så attövergängen mellan utbildning och arbetsliv underiättas. Vi behöver flerpraktikplatser för att ge ungdomarna yrkes- och arbetslivserfarenhet. Enpraktikplals kan ge den unge del första, betydelsefulla fotfästet påarbetsmarknaden. Fleraav dessa krav framfördes i moderata och andra borgeriiga motioner till förraårets , och det är glädjande att nu kunna konstatera att såväl arbeteti sysselsättningsutredningen som en del av förslagen i SIA-propositionenöverensstämmer med dessa riktlinjer. i nämnde s. k. garanti, och jag vill gärna latillfället i akt att förklara vår ståndpunkt. Garanti är uttryck,som gärna får behålla: Vad vi inom moderata samlingspartiet tyckerär väsentligt är all betona att samhället har ett ansvar för att de unga har enmeningsfylld sysselsättning i form av antingen utbildning eller arbele. Deungdomar som lämnar skolan måsle få möjlighet lill arbete, praktik ellerfortsall utbildning. De skall erbjudas arbete, praktik eller utbildning. Vivill också ha en uppsökande verksamhet som i första hand riktar sig till de ungdomarsom lämnar eller avbryter gymnasiestudierna. HerrFageriund tycker inte om s. k. ungdomsgaranti, och det har jagförståelse för. Men jag begriper inte varför socialdemokraterna har reserveratsig mot ulskoliels skrivning på s. 20: Vad utskottet där säger och gerregeringen till känna är ju nästan ord för ord vad som står isysselsättningsutredningens betänkande på s. 245, vilket även utredningenssocialdemokrater står bakom. Socialdemokraternabetonar i sin reservation att det behövs utökade befogenheter och resurser församhället, och det är ju ett vanligt krav från socialdemokratiskt håll. Låt migdå peka pä några insatser som staten kan göra utan så mycket flerabefogenheter. Staten kan inrätta fler praktikplatser, mänga fler - och då talarjag inte om de beredskapsarbeten som försvinner . Stålen, i dettafall och , skulle kunna göra något ålsjukvärdsutbildningen, som på grund av stelbenta läroplaner är en flaskhals bådeför de unga och för sjukvårdshuvudmännen: fannsdet över 4 000 lediga platser inom sjukvärden. Och hur ser det ut på ut- 4 460personer sökte till femterminersut-bildning för sjuksköterskor. Det tål att påpekas att arbetslösheten är särskilt stor bland de ungaflickorna, som gärna söker sig till vårdyrkena. Socialdemokraternasäger inte i sin reservation vilka ökade resurser och befogenheter man avser.Men har faktiskt gett besked här , och det är ett ganskahäpnadsväckande besked och något av en nyhet. Det är tydligen obligatoriskplatsförmedling socialdemokraterna avser. Organisationer och företag skall varatvingade att anställa de personer som arbetsförmedlingarna anvisar. Jagvill med anledning härav ställa några frågor till socialdemokraterna. Skallockså de arbetssökande vara tvingade att ta de platser som förmedlingen utseråt dem? Och vad händer med fackets medbestämmanderätt? Vi har ju kunnat läsa itidningarna att det är LO:s avsikt att träffa kollektivavtal om personalfrågorna.Skall nu AMS bestämma i stället? Och hur skall AMS kunna klara denna nyajättelika uppgift, när man inte ens klarar den vanliga förmedlingen ?Jättelik tvångsstyrning och jättelik byråkrati är följden av . Sedanen liten kommentar till de 40 medicinerna till näringslivet, som ju också herrLorentzon har haft så roligt åt här . glömde att nämnagiftet: löneskatten. Vidregeringens överläggningar med näringslivet om arbetslösheten häromveckanframkom ett par intressanta saker. underströk representanterna förnäringslivet värdet av den företagsinterna utbildningen. har redan varit inne på denna fråga. Utbildning på arbetsplatsen ger ungdomenen chans att få fast fot i arbetslivet. Detta är värt att uppmärksamma därföratt den företagsinterna utbildningen visats ett sådant ointresse frånstatsmakternas sida . Så sent som röstadesocialdemokraterna emot ett enigt borgerligt förslag om att förbättra villkorenför den företagsinterna utbildningen. Här, , finns plats förinitiativ från statsmakternas sida. Somjag ser del är ungdomsarbetslösheten den svenska arbetsmarknadspolitikensakilleshäl. Det gäller den politik som statsrådet här så berömt. Detgår nämligen i viss utsträckning att lagstifta om fast jobb åt dem som redanhar ett jobb men inte att lagstifta fram nya jobb. Och det är de nya jobbenungdomen behöver. För de nytillträdande på arbetsmarknaden är tillgången pälediga platser av avgörande betydelse, och ett bättre näringspolitiskt klimatskulle kunna minska arbetslösheten för de unga. Hert () kortgenmäle: Jag skall inte ta upp en debatt om näringslivets klimat,arbetsgivaravgifter och allt detta: Vad som närmast föranledde mig att begäraordet var helt enkelt fru uttolkning av vad utskottet har skrivit.Det är ju en himmelsvid skillnad mellan den uttolkningen och den som utskottetsordförande gjorde här från talarstolen för en Jagsom bara har folkskola bakom mig gick faktiskt till Svenska akademiensordlista och såg efter vad det är för skillnad mellan garanti ochtillförsäkran: Vid ordet tillförsäkran hänvisades lill garanti. säger att samhället har ett ansvar för att ungdomen skall fåmöjligheter till - och erbjudas - arbete eller utbildning, så är det precis vadvi har sagl i detta sammanhang.