prot · FZ0985 · 1975-12-31 00:00:00 — Dehär anförda synpunkterna på slalliga och kommunala represenlanler i förelagensstyrelser gäller också affärsbankerna. växande offentligt inflytande ibankerna genom representation i beslutande organ pä olika nivåer skärper denredan starka koncentrationen inom kreditväsendel och skapar förutsättningar fören maktutövning i det tysta som vi inte kan accepiera. Den nödvändigastyrningen och kontrollen av bankernas verksamhel bör ske under öppenhet ochinsyn. Propositionensförslag om vidgad rätt för samhällsrepreseniation i bankernas styrelsertillstyrks självklart av den socialdemokratiska utskotts-majoriteten. Enyllerligare utökad central styrning ligger ju i linje med den politik man frånsocialdemokratiskt håll eftersträvar inom näringspolitiken, och varför göraundanlag för bankerna? Statligaoch kommunala representanter i bankernas styrelser innebär all dessa fårmedansvar för den konkreta politik som banken för. Därigenom försväras derasuppgift när de sitter och skall ikläda sig rollen som oberoende kontroll- ochövervakningsinstanser i statligt eller kommunall sammanhang. När alla harvaril med och hållit i skaftet brukar lusten lill kritik avla. Ensarnmanvägning av sådanl slag kan inte ligga i allmänhetens inlresse. Tvärtominnebär en sådan faror för en betydande maktkoncentration och minskademöjligheler lill insyn och fri debatt om bankens åtgärder. Avde skäl som jag anfört anser vi i all den utvidgning som föreslås iproposilionen av slalliga och kommunala offenlliga representanier i bankernassiyrelser inie bör komma lill slånd. Folkpartiel säger, som framgåii av miltinlägg, nej till den föreslagna utökningen av den offentliga representationen ibankstyrelserna. Detta kommer till uttryck i reservationerna 1, 3 och 5 somlillsammans innebär avstyrkande av propositionen1975/76:53. Om reservalionerna 3 och 5 förlorar i de förberedande voleringarnaavser vi från folkparliels sida au i slulvo-teringen stödja det minst"onda" av de förslag som då ställs moi varandra. Del innebär all vi idel lägel kommer all rösla på reservalionerna 2 och 4 av iByske m. fl. Dessa reservalioner innebär dels all man säger nej lill generellrätt för offentlig styrelseledamot all delta i överläggningarna inomdirektionen eller annal organ under styrelsen, dels all kommunerna själva fåravgöra i vilken utsträckning de vill utse kommunala representanter till delokala banksiyrelserna. Meddetta, herr talman, ber jag alt få yrka bifall lill reservalionerna I, 3 och 5vid näringsulskottels belänkande nr 37. Vidgadoffentlig representation i affärsbankerna Hen i (s): Som vi redan hört är överläggningen här om näringsulskottelsbetänkande nr 37 föranledd av proposilion nr 53 rned förslag lill vissaändringar i banklagen. Förslagen innebär au systemet med offenlligarepresenlanler i affärsbankerna byggs ul. Sålunda föresläs att offeniligstyrefseledamol skall tillsättas i regionsiyrelserna. Offenilig styrelseledamoti huvudsiyrelse liksom i regionstyrelse skall enligt förslagen ha räll attnärvara och della inom direktion eller annat organ under styrelsen lill vilketviss beslutanderätt delegerats. Vidare föreslås alt kommunfullmäklige i kommundär affärsbank har lokalkonlor skall lillsätla två ledamöler i den lokalaslyrelsen. Ianslutning till dessa förslag i propositionen har tre motioner väckts, och somvi också hört av herrar i Glömminge, och i Örebrohar enighet inte kunnal uppnäs i ulskoltet, vilket avspeglas i olikareservalioner som herrarna har utvecklat och som jag något skall kommentera. Förslagetatt läla regeringen utse offentliga ledamöter i bankernas regionala topporganär ju föranlell av den regionalisering som bankerna börial vidla. Omvederbörande bank lidigare haft den övergripande beslutsordningen samlad hosen central styrelse men genom inrättande av regionala organ överför en delav beslutsfaiiandei lill dessa, anser vi i ulskottsmajoriteten del logiskt altsamhällsrepresenlanler placeras i dessa. Det innebär inte all vi i sak harnågot att erinra mot denna nya organisaiion ulan hoppas givetvis att den skallkomma alt fylla en viktig funktion i syslemel. Reservanterna menar att del intefinns bärande skäl för att vidta denna lagändring. Deiia kan endasl enligi minuppfaltning bero pä all rnan har en annan principiell uppfattning i sakfrågan.Man vill över huvud taget inle att det skall finnas några samhällsrepresenlanlerpä någon som helst nivå inom affärsbankerna, en uppfattning som jag med tankepå deras poliliska uppfatlningar förslår men absolut inte delar. Protesternamot samhällsrepresenlanter i får. det förslår jag, seshuvudsakligen mot samma bakgrund. I reservalionen säger man all man finnerförslaget anmärkningsvärt. Jag kan inle dela Vidgadoffentlig representation i affärsbankerna den uppfattningen, därföratt även om banken och dess karaktär är en del i en kooperativ rörelse sommedger viss insyn, så innebär inle delta att man får inflytande överbeslutsfattandet. Och det är som bekant delta som åsyftas med lagändringen. Förslagetatt låta samhällsrepresenlant få rätt att delta i överläggningar inom direktioneller andra organ inom banken än slyrelsen menar vi är elt riktigt ochvälgrundat förslag. Delta får ses mot bakgrund av att ekonomiska beslut av storräckvidd delegerats i de olika bankerna lill dessa organ. I vissa fall fattasbeslul om krediter på upp till 15 milj. kr. på dessa nivåer. Jag har därförsvårt att förstå reservanternas tal om det olämpliga i denna lagändring. Ettmotiv som man framför är att systemet skulle bli tungrott och därmed lill menför banken och dess kunder. Jag betraktar delta som en klar överdrift. Jag äralldeles övertygad om all systemet skall komma alt fungera väl. Eftersom det ivissa fall som jag nämnde kan handla om beslut av stor ekonomisk räckvidd, trorjag del är angeläget alt också samhällsrepresentantens synpunkler vägs in ibeslulel. Motbakgrund av den räckvidd som delegeringen av besluten på de lokala styrelsernakan fä framstår det som ytterst angelägel alt kommunala represenlanler knytstill dessa styrelser. De beslul som avgörs på denna nivå har ofta en direktinverkan på utvecklingen av kommunens liv. När reservanierna menar all det inieskall vara tvingande för kommunerna all ulse represenlanler i dessa lokalastyrelser, har jag därför ytterligt svårt all förslå detta. Jag är övertygad omall ett genomförande av förslaget kommer att påverka den kommunala utvecklingeni positiv riklning och därmed också banken i samma riklning. Vänsterpariietkommunisterna har också som framgår av utskoltsbetänkandet väckt en molion vidårets börian, där man kriiver förstatligande av de privaia affärsbankerna.Liknande molioner har väckis vid flera tidigare riksdagar. Från utskollets sidahar vi hänvisat till att samhället har olika kontrollinstrument lill förfogandeför att styra verksamheien. Jag vill endast peka pä såväl sombankinspektionen och deras befogenheier. Vidare styr samhällel genomkreditpolilisk lagsliflning. På senare är har vi också skaffal oss ökadkoniroll genom all en växande del av kapitalbildningen nu förts över ioffenilig regi. Genom ändringar i banklagsliftningen har såväl sparbanker somjordbrukskassor i större utsträckning fåll möjligheter att konkurrera rnedaffärsbankerna. Och sist men inte minst har vi skaffat oss bättre kontroll ochinsyn i affärsbankerna genom de offentliga styrelserepresenlanterna som vihaft i nu , en verksamhel som föreslås ytterligare utbyggd. Dettamenar jag just nu är instrument i samhällels hand som styr verksamheten ochinie behöver motivera eit förstatligande. Vadsom slutligen anförs i reservalionen frän cenlern om krav på en meradecenlraliserad struktur av bankväsendet med starkare lokal och regionalförankring är liksom det förra yrkandet från vpk ett yrkande som vi vidålskilliga tillfällen lidigare tagit ställning lill. uppfattning är alt oronför koncentralionstendenserna inom bankväsendet är överdrivna. Vi måste ha välfungerande stora enheter för alt klara svensk industris behov av kapital för sinverksamhet och för sin export och import. I annat fall kommer vi alt bliberoende av utländska bank-intressen i helt annan utsträckning, någol som inleskulle vara så tillfredsställande. Men uppenbart skall vi hålla ögonen påskadlig ekonomisk maktkoncentration och se till alt den förhindras. Dessulomkan jag hänvisa till del lagförslag som jag redogjort för och sombehandlas i detta sammanhang. Den decentralisering som bankerna genomfört innebärju alt samhällel på olika nivåer får ökal inflylande, om vi beslular enligtföreliggande förslag. Jag lycker detla skulle ha kunnat tillfredsställa såvälmotionärer som reservanter. Med det anförda ber jag att få yrka bifall till utskottets hemställan. Vidgadoffentlig representation i affärsbankerna Hen i (fp) kort genmäle: Jag kan förslå att i läser ut urreservationerna att vi som står för dem inte är så förfärligt intresserade avoffenlliga represenlanler i bankernas styrelser. Del är Ju inle särskiltförvånande. Jag redogjorde förut litet grand för den rapporl som industridepartementethar avgivit i vad gäller slyrelserepresentationen för samhällel, och del är enintressant läsning. Bakgrunden lill rapporten är ju alt det finns enlag som innebär att regeringen kan förordna offenilig ledamot i styrelsen föraktiebolag eller stiftelse - rätten är begränsad till slörre förvaltnings- ochinvestmentbolag. Underförsökstiden har 22 styrelser haft vardera en statlig represenlani, och irapporten sägs bl. a. all de av staten utsedda styrelserepresentanterna upplevtsilt uppdrag som meningsfullt. Del sägs också att företagen visat god vilja ochförståelse. Denna form av samarbele och informationsutbyte är ändamålsenlig,enligt rapporten, och det låter naturligtvis bra. Men erfarenheterna från detpraktiska arbetet i styrelserna är anmärkningsvärt magra. Det sägs ingenting omhur de enskilda personerna kunnat förmedla åsikter och synpunkler vare sigfrån samhälle lill slyrelse eller frän Slyrelse lill samhälle. Rapporten måstei del avseendel anses som skäligen värdelös och kan inte åberopas som motiv fören utvidgning av verksamheien. Därtill kommer alinerlalet av de offentligastyrelseledamöterna själva anser alt de suttit för kort lid i slyrelsen föratt pä ell mera aktivt sätt medverka i styrelsearbetet. Det är kanske inte såkonsiigi då alt stämningen i företagen är god. Denhär rapporten från induslridepariementet ger väl en tämligen klar bild av altdet inte finns motiv för en utvidgning av den offenlliga slyrelserepresentationentill att gälla även för lokala och regionala banker. Om mari vill vara ärlig,skall man väl säga all vad som föreslogs i propositionen är elt sätt att fåbättre kontroll över bankerna. Eller är det bara fråga om att skaffa sig någonform av dekoration, som ger sken av ekonomisk demokrali, samhällsinflyiande ochmedbestämmanderätt? Vidgadoffentlig representation i affärsbankerna () kortgenmäle: Jag förstår alt det för den mycket uppriktige iLandskrona har varit svårt att försvara regeringens proposition i denna fråga.Därför har han också varil myckel mild i tongångarna. Jagskall ta upp en enda sak, nämligen representation för kommunerna. var lika knapphändig som propositionen i det stycket och uttrycktebara en allmän förhoppning om all den föreslagna ordningen skulle vara av värdeför kommunerna. Men i så fall borde man väl ändå kunna nöja sig med alt gä påcenterns linje, som innebär att kommunerna äger räu alt tillsätta representanter.Anser kommunerna att det är värdefullt för dem att utse styrelserepresenianiersä har de möjlighet lill detta, enligt reservation 2. tvång tycker jag ärhelt omotiverat. Påvad säll skall nu kommunernas representanter bättre kunna ta lill varakommunens intressen än genom sin verksamhel i övrigt? Och kommer det nästavecka att ställas krav pä att kommunerna skall ha representanter i Slyrelsenför vilket företag som helst som är verksamt inom ett visst område? Del vore välenligt detta synsätt en metod att ta till vara kommunens inlressen, särskiltnär det är fråga om ell slörre förelag i en relativt liten kommun. Är det intemycket mera värdefullt för kommunen och framför alll fördess mera framsiåenderepresentanier alt göra kommunens intressen gällande genom förhandlingar med företageteller banken än att kommunen utser styrelserepresenianier som i realitetenkanske mer sitter som gisslan? De får ju en dubbel lojalitet. Jagkan inte förstå att det finns någol skäl för att den ordning som föreslås ipropositionen skulle vara lill fördel för kommunen, och det vore intressant attfå höra om kan ange hur det skulle gå lill. i Glömminge(c) kort genmäle: Del är som det brukar vara i näringsulskollet: i debatlen blir del Iremot en. Del är alltså inte särskill Jämnt. Vadman blir förvånad över när man hör replikerna här är hur litet klarhet man fåri fråga om vad de kommunala representanterna i bankstyrelserna skall kunnagöra ulöver det som har skett under senare årtionden. i säger alt de kommunala representanterna kommer altstimulera verksamheten. Ja, del kan man väl säga. Om man tror att en åtgärd ivarie fall inle skall leda lill en försämring, kan man väl säga att den skallstimulera verksamheten. Det är också inlressanl all vela. Om man skallgå med på ell sådanl här förslag, vill man väl vela hur det siimulerarverksamheien. Läloss länka oss en specerihandlare på en ort, som skulle kunna silla i enbankslyrelse. Men han gör inle det. Han blir inle vald. Sä blir han kommunalrådoch skulle därmed enligi del här lagförslagei komma in i en bankstyrelse. Manfrågar sig vad en sådan förändring egentligen kan komma att belyda. Iallmänhet blir del säkert toppkillarna i kommunen som kommer att placeras inpå de här styrelseposterna. Om det finns låt oss säga tre affärsbanker på enort, så delar man troligtvis upp de här styrelseposterna proportionellt efterpartiställningen i kommunen. Jagtycker att den argumentering som har använts i denna fråga är tunn. Enbankstyrelse har ju i dessa tider, som jag påpekade, till uppgift attsitta och prioriiera län. Del är ont om kapital och del är kredilrestriklionerfrån statsmakternas sida, och det gäller alt prioritera lån efter dessa. Delgäller också all prioritera säkerheterna. Att en kommunalman kan påverka detlagenom all sättas in i en bank, tror jag inte. Menenligt vårt system skulle en bank ha det trycket på sig att om dess verksamheli någol avseende skulle bedrivas på ett felaktigt sätt, kan kommunen sälta inett par personer i bankledningen. Vidgadoffentlig representation i affärsbankerna iLandskrona (s) kort genmäle: Del är uppenbarligen så, i och , attvi har principiellt skiljaktiga meningar i denna fråga. Därför vill ni inleförslå våra argument. Ni framställer det i varje fall pä det sättet. Del är judär skiljaktigheten ligger. Visocialdemokrater är helt övertygade orn all, såsom framhålles i proposilionen,samhällsrepresenlanlerna - de statliga representanterna på olika nivåer ellerde kommunala ute i de lokala styrelserna - skall se till samhällets nytta. Jagär alldeles säker på att detta syfte väl går ati förena med leda-motskapet i enbankstyrelse. Den som sitter i en bankslyrelse enbart som bankens representantser kanske litet för ensidigt utifrån bankens egen nytta på frågor om placeringav bankens tillgångar och beviljande av lån ål olika häll. Den samhällsvalde representantenbehöver emellertid inte bortse från bankförelagels nytta ulan kan väl kombineradenna med nyttan för samhället i stort eller - på det lokala planet - nyttanför den egna kommunen. Jag tror alltså att dessa båda lojaliteter går väl altförena i en och samma person i en styrelse. i säger alt de statliga ledamöter som har suttit iaffärsbankernas styrelser har haft samma uppfallning som de övrigastyrelseledamöterna. Därför, menar han, har del hela gäll bra. Del är möjligtall de i alll väsentligt har haft samma uppfattning. Jag lycker au det skullevara direkl tråkigt om de hade haft motstridiga uppfatlningar i alla frågor.Men jag är övertygad om att det i en rad frågor ändå har kommit att förhållasig på del säitei all samhällsrepre-sentanterna har kunnal påverka beslutengenom sin principiella inställning lill frågorna som sådana och därmed gagnasamhällsinlressel. Jag är övertygad om alt synpunkler har kommit in i debatlenvid beslutens fattande som kanske annars inte hade kommit att vägas in. Delär naturligtvis också på del sättet, , au sekretesslagstiftningenlägger hinder i vägen för de samhällsvalda representanterna Vidgadoffentlig representation i affärsbankerna liksom givetvis de andrasom silier i banksiyrelserna all gä ut och redovisa att de i en aktuell frågatagit en viss ställning och yrkat si och så och i en annan fråga yrkat det ochdel. Sekretesslagstiftningen förhindrar att man går ut och redovisar saker ochting på del sättet. HerrSIEGBAHN (m) kort genmäle: Jag vill underslryka all alll vad i lalal omoch betecknat som principiella skillnader inte är principiella skillnader utanolika bedömningar av det tekniska funkiionssätiei för kommunrepresentanter. Detre icke-socialisliska partierna står där pä samma linje. Vi bedömer del helaså all ulskottsmajorilelens förslag inte ger de tekniska fördelar som herrBengtsson i tror och anser all det gör. Skulle det gällaprincipiella molsäliningar skulle del förulsälta att sade: Vivill ha slalliga representanter därför att vi är socialister. Jag misstänkeratt del är del som ligger bakom, inle yttrande, men hela dethär förslaget och förarbelena. Där finns sådana tankar, och jag är rädd för alldel kommer mer av det i forlsällningen. HerrBÖRJESSON i Glömminge (c) kort genmäle: Herr talman! Jag vill gärna understrykadel som i säger om all sekreiesslagsliflningen läggerhinder i vägen för alt gå ut i kommunen och redogöra för bankens verksamhel.Jag vill lacka honom för del ullalandet. Jag underströk det i mitt förstainlägg från talarstolen och tackar alltså för instämmandet. iLandskrona (s) kort genmäle: Herr talman! Visst redovisade jag detla, herrBöriesson i Glömminge, men det ändrar ingeniing i sakfrågan. Del innebär baraall samhälls-represenianlen inte kan gå ul och redovisa, vare sig i tal eller iskrift, att han i ett visst akluelll låneärende, i sin egenskap avsamhällsrepre-sentant i en bankslyrelse, tagit viss ställning eller lagt framnågol visst förslag. Det förringar inle samhällsrepresenlanlernas värde. Hen i (vpk): Vilken enorm principiell vikt kammarens ledamöter tillmäter dennafråga visas bäsl av de oerhört väl fyllda bänkarna i denna sal. Närvänsierpartiel kommunisterna regelbundet återkommer med motion omförstatligande av de privata affärsbankerna, sä är det därför all denna frågaär en maktpolitisk nyckelfråga. Del är en ideologisk fråga. De privataaffärsbankerna är elt nervcenlrum för samhällelig makl, en stöttepelare i denkapitalistiska strukturen. Koncentrationen och cen-iralisaiionen på alll färrehänder av kapitalet är en lagbunden tendens i en kapitalistisk ekonomi. När ensådan ekonomi når sitt mesl mogna utvecklingsstadium - som den häller på attgöra i - då når också koncentrationen av kapitalsin höjdpunkt. Maklen överdel koncentrerade kapitalet flyttas då över frän deenskilda företagen och branscherna. Den samlas i stället hos elt fåtal småfinansgrupper. Dessa grupper kommer dä att utöva den grundläggande makten överett brett fält inom produktions- och samhällsliv. De blir konglomerat av makt,omfallande de mest skilda verksamheter. Del är tungindustri och förädling. Detär handel och iransport. Del är verksamheter till sjöss, till lands och iluften, det är serviceverksamhet och bostadsbyggande. Del är markspekulationoch kraftverk. Del är kort sagl alll från barnmat och serietidningar tillkrigsflygplan och bomber. Del är forskning och köp av forskare och kunnande.Det är utlandsaffärer i EG-områdel, , och . ISverige utövas denna typ av utvecklad finansiell makt av i huvudsak tvåfinansgrupper. Det är gruppen kring och del ärgruppen kring . Inom många verksamheter har dessa grupperett gemensamt intresse, de delar så att säga på bytet, eventuellt i kombinationmed någon av ett fåtal mindre sådana finansiella intressegrupper. Ingetkapitalistiskt land, möjligen med undantag av , kan uppvisa en sä oerhörtkoncentrerad och centraliserad struktur när del gäller ekonomisk makl. Däuppstår frågan: om det från del breda folkflertalet, frän arbetarrörelsen,utgår en långsiktig strävan att förändra den samhälleliga maktstrukturen - dåmåste en grundläggande prövosten för denna strävan vara hur man förhåller siglill finanskapitalets ställning i samhällel. Man kan inle undgå att inta enklar attityd lill denna ställning. Antingen står man på arbetarrörelsens gamlaideologiska grund - nämligen att en djupgående omvandling av samhälls- ochmaktförhållandena är politikens mening och mål. Eller också står man pä delbestäendes grund - att den privata kapitalmakten i princip skall accepteras. Hurman förhåller sig till bankkapitalets makt blir alltså en fråga om samhällssyn,om livsatlityd, om trohet mot den svenska arbetarrörelsens idéarv och desshistoriska uppgift. Detförvånande med utskottets betänkande i den del som gäller värt krav påförstatligande, i är såväl , det är tvä ting. Det första är attde borgerliga och socialdemokratiska ledamöterna är helt överens om skrivningennär det gäller all avslå vår motion. De framträder med precis samma åskådning.Del är i och för sig kanske säreget. Man kunde ju kanske dock förmoda, attsocialdemokralerna inle hade samma slags skäl för att gå emol den kommunistiskamotionen som de borgerliga har. Alt deras syn på frågan och deras ideologiskautgångspunkt dock var i viss mån en annan. Men så är det uppenbart inte. Stämmornai den kör, som sjunger storbankernas och finanskapitalets lov, blandas i ensällspord harmoni. Någol som jag, inom parentes sagt, inäringsulskottei hunnii bli rätt van vid. Delandra som förvånar är, att utskottet totalt missuppfattar frågeställningenspoliliska innebörd. Man lycks tro, av resonemangen att döma, att vpk kritiserarbankerna för alt dessa inte sköter sin uppgift. Vidgadoffentlig representation i affärsbankerna 4 protokoll 1975/76:85-86 Vidgadoffentlig representation i affärsbankerna Man hänvisar till att delfinns insyn i bankväsendel med uppdrag all bevaka, hur bankerna sköter dennasin uppgift. Och denna bankinspektion, dessa offentliga styrelseledamöterosv. de har inle haft något att anmärka. Storbankerna sköter sig bra - och detär klarl alt någol annat omdöme inle är att vänta från folk som i alllväsentligt delar storbankernas ideologiska värderingar. Mendet är inte alls det saken gäller. Storbankernas uppgift är att slå vakt om ochbygga ut finanskapitalets ställning och alt göra detla med den kapitalistiskaprofilhushällningen som livsluft och med dess sociala värderingar somriktmärke. Och den uppgiften missköter bankerna absolut inle. Problemet bestårinle alls däri. Del består ju i alt del är just den uppgiften som desköter. Utskottet resonerar som om del hela var en fråga om ren bankteknik. Mendet är en fråga om samhällelig makt och om samhälleliga värderingar, om helaproduktionens mål och mening. Utskottetär i sin självklara solidaritet med bestående maktförhållanden helt oförmögetatt upptäcka någon som helst polilisk problemalik i frågan. Ett samhälle ulanfinanskapital ter sig för ulskoltet inte bara onaturligt och stötande. Ettsamhälle utan SE-bank ter sig närmasl otänkbart. Finanskapitalet finns, haralltid funnits, skall alllid finnas. Finanskapitalet sköter sig fint. Detproducerar Viggenplan och exporterar pengar lill . har så velat. Delgenanta för utskottets socialdemokraler är alt de ideologiskt är på efterkälken- även i förhållande till den cenierpartistiska motionen av iSlockholm. Vi vpk-are menar att sädana försök till medveien decentralisering avbankslrukluren som föreslår är i en utveckling, där denödvändiga kapitalinsatserna sländigt stiger, ett någol illusoriskt medel.Detla kan leda till ell tillfälligt bakslag, för finanskapitalislerna, men deåterhämtar lagbundet sina positioner och stärker dem.