prot · FY0970 · 1975-12-31 00:00:00 — har först faltal beslutet att del inte skulle vara någratilläggsdirektiv. Sedan har ändrat sig och sagt att del skall varatilJäggsdirektiv. Del är fullständigt entydigt. HerrBergqvist är en intensiv försvarsadvokat, men den här frågan kan inteförsvaras. När regeringen inle följer beslut är det konstitutionelltfel. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. HerrLÖFGREN (fp): Jag skulle bara vilja tillägga att delockså i den kommuniké som utfärdades i samband med I av socialdemokratiskapartiet och klart anges att uppfattning beträffandein-fiationsskydd i skaltesyslemel kvarstår oförändrad. Till som talar om missbruk av loti-ningsförfarandel vill jag säga att det islorl sett inte förekommer. Tvärtom finns det fiera exempel på att deborgerliga partierna har avstått från möjligheten all framtvinga en omlollningtrots att de haft de tekniska möjlighelerna all göra della. Orsaken lill avstått från alt framtvinga omlollning beror knappast på en ändradståndpunkt - så har jag inle uppfattat saken - utan på att man innerst inneinser all om detta sätts i syslem, dvs. att man försöker på nytt så snart sommöjligt om man förlorat den första gången, då hamnar vi i en helt orimligsituation. Då är man ute och tummar på den parlamentariska demokratins viktigaoskrivna regler. Detär mot den bakgrunden som jag menar att det hade varit korrekt om de borgerligai utskollet nöjt sig med ett särskilt yttrande med hänvisning lill attriksdagen redan fattat ett beslut i frågan, gamla författningen fanns det faktiskt ett förbud mot att besluta tvågånger i samma fråga. Förbudet gällde även mot att på nytt ta upp en fråga tillbehandling och omfattade såväl regeringen som utskotten och enskilda riksdagsmän.Vad var motivet till att detta förbud avskaffades? Jag har funnit att detframför allt gjordes av två skäl. För det första ansåg väl grundlagberedningenatt det var nästan ogörligt att i lag formulera ett sådant förbud att det intepä något sätt kunde kringgås om majoriteten så önskade. För del andra ansågsdet alt det kan finnas speciella undanlagsfall när en fråga kan behövabehandlas ytterligare en gång. Det gäller framför allt när nya omständighetertillkommit som gör au frågan har hamnat i ett helt annat läge. Man tänkte sigdå att riksdagsmajoritelen fick ta sitt ansvar för au de politiska beslutenskulle få fasthet och konsekvens. Virespekterar entydiga riksdagsbeslut, men de tvetydiga är genom sin natur betydligtsvårare all efterkomma. HerrBJÖRCK i (m); återkommer till all de borgeriiga partierna tummar pådemokratin. I det här ärendet är det emellertid sä att det enda lumavtryck somfinns tillhör finansminister , Sedan,fru talman, vill jag än en gång fråga hur det är medkarenstiden. När får vi lov all fortsätta alt driva våra frågor? När tillåterherr all en fråga tas upp igen och i värsta fall avgörs med lottning?Det är väsentligt att vi får ett besked om detta, I annat fall faller herrBergqvists resonemang också av detta skäl platt lill marken. En grundregel äralt man inle under samma riksdag skall falla beslul i en fråga mer än en gång,under förutsättning - det vill jag gärna tillägga -att några speciella nyaomständigheter inle har träffat som gör att frågan hamnat i ell annat läge. FruTREDJE VICE TALMANNEN; Sedan alla under avsnittet Indexreglering avskattesystemet anmälda talare nu haft ordel övergår kammaren till att debatteraAB Allmänna Förlaget. gällde all statliga organ var skyldiga att anlita del statligaAllmänna Förlaget för framställning av publikalionerav skilda slag. Mot dellaobligatorium riktades stark kritik, som innebar all den gällande ordningen varföga rationell och också ledde lill ökade kostnader för statsverket. a. komriksrevisionsverket lill den slutsatsen och anförde bland övriga synpunkteratt fiera myndigheter begärt ökade anslag med uppgivande av attpubliceringsverksamheten blivit fördyrad till följd av skyldigheten att anlitaAllmänna Förlagels riänster. Medanledning av en motion till riksdag biföll ettreservationsyrkande från näringsulskottel, som innebar att be- slöt att AllmännaFörlagets monopolställning skulle upphöra, kungörelse som regeringen utfärdade avskaffadesvisserligen den tidigare gällande kungörelsens kärva formulering att statligmyndighet vid framställning och utgivning av tryckalster skall anlitaAllmännaFörlagel, Men i stället stadgades alt framställning och utgivning avpublikation skall ske antingen efier samråd med Allmänna Förlaget innan anbudinfordras eller genom all nämnda förlag anlitas. Kvar står således en tydligfavorisering av Allmänna Förlaget, bl. a. genom ett rådsobligatorium. Detta är,såvitt jag kan finna, inte i överensstämmelse med det beslut jagnyss nämnde. Detta syfiade till en allmän konkurrens på lika villkor inom denbransch det här gäller. Avde skäl som jag här kortfattat ber jag, fru lalman, all få yrka bifalltill reservationen I vid utskottets betänkande. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. HerrWERNER i (m): Jag behöver inte upprepa den korrekta historieskrivning som herrFiskesjö här har gett beträffande Allmänna Förlaget och de olika kungörelsersom har avlöst varandra därvidlag. Detta är ett sådant ärende som jag begriperatt regeringen inle är särskilt intresserad av -ett lottärende därreservanterna vann. Kanske bör man understryka vad som stod i reservationen dengången och som alltså blev beslut. Där stod att Allmänna Förlagetborde "ges samma villkor som övriga förlag" och att hade"goda skäl att begära att Kungl. Maj:t vidtar åtgärder för obligatorietsavskaffande". AllmännaFörlaget skulle alltså ges samma villkor som övriga förlag. Del är rikligt attdet inte bara var oppositionen som menade del; del var också - som nämnts -riksrevisionsverkel. Därtill uttalade också industriministern 1970 och 1971all del var olämpligt med ett sådant obligatorium. Intehar obligatoriet avskaffats med den nya kungliga kungörelsen. Inte har AllmännaFörlaget getts samma villkor som övriga förlag. är de statliga verkenhänvisade till all i första hand samråda med Allmänna Förlaget innan de lar inuppgifier från övriga förlag. Om de inle samråder på detta sätt, skall de tasitt material från Allmänna Förlaget, Detär en mycket inkorrekt konstruktion ur näringslivssynpunkt att en institutionskall vara både rådgivare och producent. Det vore ju en önskedröm för eller för vilket annat föriag som helst om statliga verk skullevända sig till just det föriagel för att få råd om hur de skall gå till vägaför att skaffa sitt tryck. Detta ärende har tidigare nonchalerats, men del gerklart vid handen att när ett riksdagsbeslut inte passar regeringen, ulan dennavill hålla fast vid sin lidigare mening, så kringgår man i stället beslutet. Allmänna Förlagethar ända sedan sin tillkomst 1969 varit i blåsväder. Jag kan påminna omkritiken mot företagets handläggning Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. av tryckandel av valsedlartill valet och om den omfattande kritik som statligaförvaltningsmyndigheter riktat mot det krångel och dekostnader som Allmänna Förlagels inhopp i verksamheten medfört för denstatliga förvaltningen, I en rapport från 1971, somomnämndes av , drogs slutsatsen, att "myndigheternaserfarenheter av Allmänna Förlaget är övervägande negativa och att inrättandetav förlaget inte berett myndigheterna någon lättnad i deraspublikationsverksamhet", 1 en tidningskommentar till riksrevisionsverketsrapport användes den talande rubriken . Detfanns alltså goda skäl för kritik mot Allmänna Förlaget. Dess verksamhet leddetill fördyringar för statsverket utan att statens publikationer för den skullblev mera överskådliga eller lättillgängliga - snarare tvärtom. Från denvetenskapliga institution där jag varit verksam har jag många exempel på hurofficiella statliga publikationer blivit mera svårtillgängliga efiertillkomsten av Allmänna Föriagel. drog också slutsatsen avdella och beslöt upphäva de statliga myndigheternas skyldighet alt anlitaAllmänna Föriagel, Menfinansministern och regeringen gav sig inte så lätt. Här gällde det ju alt slåvakt om ell statligt monopol, och man införde helt plötsligt en skyldighet förmyndigheterna att samråda med Allmänna Föriagel, om man nu inte ville anlitadetta förlag. Om det hade inle sagt ett ord. Det är uppenbart att dettabeslut av regeringen strider mot beslut. Jag utgårfrån att om bifaller reservationen vid konslitutionsutskottetsbetänkande nr 12 såvitt avser delta ärende så kommer regeringen att upphävasamrådsskyldigheten ulan att för den skull med några nya påhitt kringgåriksdagens beslul. i (s): Detta är ett nytt lottärende, som alltså har behandlats avriksdagen och avgjorts med hjälp. beslut avsåg enligtmin uppfattning skyldigheten för statlig myndighet eller annat statligt organatt anlita Allmänna Förlaget vid framställning av publikation, blankett ellerannat tryckalster, om kostnaden översteg ett visst belopp. Det kan väl intebetraktas som rationellt att vid varje myndighet bygga upp en egen organisationinom tryckeriområdet. Man väljer då att ha ett centralt organ, därmyndigheterna kan få sakkunnig hjälp. Ettmotiv till Allmänna Förlagets tillkomst var att åstadkomma en samordning av denstatliga publikationsverksamheten. En samordning måste kunna förutsätta att detcentrala organet ges möjligheter att lämna råd. Samrådsskyldighet för statligamyndigheter i publikationsfrågor har existerat redan långt före AllmännaFörlagets tillkomst. Ävenefter fjolårets riksdagsbeslut har det ansetts erforderligt med samråd, ochdet är om samråd kungörelsen handlar. Alternativet lill samrådsförfarandeskulle väl vara - efter vad jag kan förstå - att varie enhet som är i behov avtrycksaksframställning hade egna sakkunniga eller att det inrättades något nyttorgan, där på området kunnig personal kunde lämna erforderliga råd och klarasamordningen. kan det här samrådet, som jag ser del, enkelt ske genomanlitande av Allmänna Förlaget, som ju redan hade i tryckerifrågor sakkunnigpersonal. Ettsamrådsförfarande för statliga myndigheter, när de skall framställa och utgeblankett, publikation eller annat tryckalster, tycker jag är angelägel ochnödvändigt. Jag kan heller inle finna det vara stridande mot beslutoch mening i sammanhanget. Beslutet avsåg ju upphävande av skyldighetenatt anlita Allmänna Föriagel vid framställning och utgivning av publikation,blankett eller annat tryckalster. HerrMOLIN (fp): Jag försökte visa att bakgrunden till beslut varatt Allmänna Förlagets monopol på statliga publikationer hade lett till lägreeffektivitet och högre kostnader än när myndigheterna själva fick bestämma översin publikationsverksamhet. Då måste ju avsikten med beslut havarit att återställa myndigheternas självständighet i det här sammanhanget. meningen är det väl uppenbart alt regeringen har sökt alt kringgåriksdagens beslut genom förordningen . Närman nu försvarar det här beslutet från regeringens sida innebär det inte iförsta hand att man försvarar Allmänna Förlaget och dess existens - det är inledet vi diskuterar - utan att man försvarar alt regeringen har gått emotriksdagens beslut. Del tycker jag är det allvarliga. HerrKARLSSON i (s); Jag vill för min del bestämt hävda att regeringen inle på något sällhar försökt kringgå beslut. Som jag har sagt fanns redanföre Allmänna Förlagets tillkomst vissa tryckerisakkunniga som de olika verkenoch myndigheterna kunde vända sig till för råd vid trycksaksframställning, ochAllmänna Förlaget övertog sedan de här uppgifierna. Allmänna Förlagets funktioni dag är ju rådgivande, och det kan knappasi vara felaktigt all statligamyndigheter rådgör före beställning av trycksaker. FruTREDJE VICE TALMANNEN; Sedan de under avsnittet AB Allmänna Förlagetanmälda talarna nu hafi ordel övergår kanimaren till att debatteraFastighetsindelningen m, m. Vid fjolårets riksdag väcktes en fyrpartimotion, där man föreslog altlantmäteritaxan skulle nedsättas för ett s. k. pilotprojekt i syfte altförbättra fastighetsslrukturen i skogsmark. I granskningsbetänkandet underpunkten II behandlas skrivelse 1974:89 angå- Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. m. med anledning av civilutskollels betänkande 1974:15. Majoriteten ikonsiilulionsutskoltet har inle funnit anledning alt ifrågasätta regeringensåtgärder med anledning av beslul , Innehållet idetta beslul framgår av lill belänkandet fogad bilaga 10 C. Mot majoritetens uttalandevill jag här anföra följande: Riksdagenhar enhälligt uttalat sig för angelägenheten av att vissa åtgärder vidtas föratt förbättra fastighetsslrukturen i områden med stark ägosplittring iskogsmarker. Dessa åtgärder skulle - efter samråd mellan berörda myndigheter -genomföras som ett försöksobjekl, och anslagskonstruktionen gav enligtulskottet möjlighet att ställa medel till förfogande. Del sistnämnda avser budgetåret1974/75. Lantmäteriverkethar med hänvisning lill beslut dels i särskild framställning tillbostadsdepartementet , dels i framställning om medel /76 tagit upp frågan om särskilda medel för dessa åtgärder. Manframhöll från verkets sida att det fanns förutsättningar för alt mycket snartpåböria verksamheten om erforderliga medel ställdes till förfogande. Försistlidna budgetår hemställdes om bemyndigande alt få överskrida anslaget förallmänna myndighetsuppgifter med högst . synpunkt är det mot bakgrund av vad jag nu sagt avinlresse all granska regeringens beslul i anledning av lantmäteriverketsframställning. Eftergemensam beredning med finans- och jordbruksdepartementen besluladebostadsdepartementet att lämna framställningen om ytterligare medel /75 utan bifall. Motiveringen varatt man förutsatte attåtgärderna i viss omfattning kunde rymmas inom ramen för anvisade medel. Vidareerinrades om möjligheten lill statsbidrag för fastighetsägarna. Regeringenfann det också angelägel alt lantmäteriverket utvecklar rationella metoder förlantmäteriförrättningar som avser skogsmark i områden där stark ägosplittringråder. Detta sammanfaller med tidigare uttalande. Mengenom att regeringen inte ställde medel till förfogande för den inledandeförsöksverksamheten på det sätt som vid sitt beslul den 27 mars 1974hade anledning alt räkna med, kan regeringen inle anses ha följt eller fästavseende vid beslul. Detta förhållande bör enligl reservanternasmening ges till känna. Utskottsmajoritetens uttalande alt riksdagenäven behandlat frågan förändrar ändå inte detta förhållande.Konstitutionsutskottets granskning avser 1974, och då har regeringen, enligtvår uppfattning, inte följt beslut. Jag yrkarbifall till reservationen J. iMalmö (m): Det torde väl slå hell klart för alla att skogsfastigheter måste beslåav rationella brukningsenheter och att långa och smala skogs- skiften inte är rationellaenheter. Erfarenheten ger också vid handen alt virkesultaget är betydligt lägrei områden med stark ägosplittring. Närnu den nya faslighelsbildningslagen av 1972 ger ell förenklatför-rältningsförfarande vid omstrukturering, fanns det ju alla skäl att bifalladen motion som hade väckt . Han föreslog där pilotprojekteti några län, varvid lantmäteriverket skulle få rätt att medge nedsättning ilantmäteritaxan. Det kostade alltså pengar. Riksdagenbiföll della motionsyrkande och menade liksom civilutskotlet alt regeringenvar oförhindrad att la initiativ och ställa medel till förfogande. Kostnadernaskulle preliminärt bli först 200 000 och sedan 3 milj. kr. Närnu lantmäteriverket ansökte om medel hos blev det nej.Departementet hänvisade till redan anvisade medel och till anslaget förjordbrukels rationalisering, skedde trots att givit klarteckenför försöksverksamheten och trots att man inom Kungl. Maj;is kansli förbereddeen försöksverksamhet tillsammans med berörda myndigheter. Regeringens hänvisning tillredan befintliga anslagsramar för verkets ordinarie verksamhet var naturligtvisorealistisk, efiersom det gällde ett , nytt projekt. Och alt regeringen skullekunna avslå lantmäteriverkets äskande, som hade biträtt, bara medhänvisning till redan tillgängliga medel kan vi inle finna vara korrekt urkonstitutionell synpunkt. Departementschefenhar i årets budgetproposition i anslaget till lantmäteriverket delvis inrymtden planerade försöksverksamheten som går ut på alt förbättra fastighetsstruktureni skogsmark där det är stark ägosplittring, och därför är det ju inle såmärkligt all fattat ett sådant beslut. Men som sagt:granskningen gäller 1974, Jag ber också att få yrkabifall lill reservationen J. iEdane (s): I de anföranden som herrar Kindbom och i hållit fanns delju inte så mycket av polemiska inslag, och jag skall därför åtminstone tillsvidare nöja mig med att kortfattat lämna några sakuppgifter. Civilutskollelsenhälliga yttrande 1974, som också godkändes av , innebar attutskottet var positivt lill vissa åtgärder som syftar till en förbättring avfastighetsstrukturen i skogsmark. Vidare påpekades att om den fortsattaberedningen inte leder till annat bör Kungl. Maj:t vara oförhindrad altinitiera åtgärder i detta syfte. framhöll också attanslagskonstruklionen gav Kungl, Maj:t möjlighet att ställa medel tillförfogande. Precissom anförde var också regeringen positiv lill de åsyftadeåtgärderna och fann det angeläget att lantmäteriverket utvecklade rationellaoch ekonomiska metoder även för sådana lantmäteriförrättningar som avserskogsmark i områden med stark ägosplittring. Regeringen förutsatte dock altåtgärderna i viss mån kunde rymmas inom Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. ramen för anvisade medel.Man hänvisade vidare till bestämmelser om statligt stöd till jordbruketsrationalisering som ger vissa möjligheter till statligt bidrag tillfastighetsägares förrättningskoslnader. Den här bedömningen från regeringenssida har civilutskottet sedermera godkänt. Ett enhälligt fackutskott har sålunda "ingen erinran" motdepartementschefens bedömning, och en enhällig riksdag har också, som bäggereservanlerna vet, så sent som godkänt bedömningen genom altbesluta precis enligt utskottets förslag. Någon anledning förkonstitutionsutskottet att göra en annan tydning finns såvitt jag förstår inte. HerrKINDBOM (c): i förväntade sig mer polemiska inlägg i sammanhanget.Jag vill säga att när man har de här bakgrundsuppgifterna att grunda ettanförande på finns det ingen anledning att vara polemisk. Jaghar sagt all vi funnit all regeringen i del här avseendet inle följt riksdagensbeslut - man har inte vidtagit de åtgärder som hade anledning attförvänta vid sill beslut . i (m): Får jag bara ställa en fråga lill herr(Disson i ; Tycker själv att det låter realistiskt att hänvisatill redan befintliga medel, när det gäller ett helt nytt pilotprojekt? iEdane (s); Man har här talat om erforderliga medel, och vad del är kan delnaturligtvis råda delade meningar om. Men när två beredande departement ochriksdagens majoritet har ansett det vara möjligt att få till stånd en vissförsöksverksamhet inom ramen för tillgängliga medel, så är det tänkbart att manhar tagit hänsyn till vissa omständigheter som reservanterna inle har tagit uppi sitt resonemang. Man har t, ex, berört del förenklade förrältningsförfarandesom är möjligt sedan vi har fått den nya lagen om fastighetsbildning.Den lagen är viktig, efiersom den leder till såväl sänkt tidsåtgång som lägrekostnader. Ocksåmöjligheterna lill statsbidrag har nog funnits med i bilden när man gjort dennabedömning. Jagtror att såväl som i och jag kan vara ense omatt det är angeläget att lantmäteriverket utvecklar dessa rationella ochekonomiska metoder för förrättningar som avser skogsmark i områden med starkägosplittring, men jag anser att det bör vara möjligt alt initiera vissaåtgärder inom ramen för de resurser som så sent som i årställde till lantmäteriverkets förfogande och som herrar reservanter var medoch beslutade om. Sedansamtliga under avsnittet Fastighetsindelningen m. m, anmälda talar nu hafiordel övergår kammaren till att debattera Rörliga krediter för investeringar irationaliseringssyfte inom försvarsväsendet. HerrBJÖRCK i (m): Frågan om en rörlig kredit för att tillgodose olika rationaliseringsbehovinom försvaret har behandlats av fiera riksdagar. Med hjälp av en sådan rörligkredit skulle försvarsmaktens möjligheter att rationalisera och därmed allspara pengar öka. Administrativt skulle det innebära en förenkling om en rörligkredit kunde disponeras någorlunda fritt av försvarsmakten för della ändamål. 1972års riksdag uttalade att särskilda åtgärder kunde behöva vidtas för allunderlätta den rationaliseringsverksamhet som pågick eller planerades inom försvaret.Del som utskottet då i första hand avsåg borde övervägas var en rörlig kredit. Vid1973 års riksdag uttalade utskottet att vad beträffade investeringar som varkapitalkrävande men hade god rationaliseringseffekt vore en rörlig kredit detsom i första hand borde ifrågakomma. I båda fallen avläts riksdagsskrivelserlill regeringen med del innehåll som jag här har refererat. Vidförra årets riksdag var frågan ånyo uppe. I sill belänkande - som även nu varenhälligt på denna punkt - anförde utskottet bl. a, all del var nödvändigt altanvända sig av alla möjligheter alt nedbringa kostnaderna för försvarelsfredsorganisation. De många projekt i detta avseende som pågick och planeradesborde underlättas genom att en rän-tebelagd rörlig kredit ställdes tillförfogande för att ge rationaliserings-verksamheten större stadga. Inte mindre än har sålunda uttalat sig och iskrivelser till regeringen påpekat vikten av att en rörlig kredit ställs tiilförsvarets förfogande. Ingenting har emellertid skett från regeringens sida. Manhar sagt att försvarsutredning skall behandla frågan, och det ärriktigt, men detta kan inte frila regeringen från ansvaret alt pä ett korrektsätt behandla tidigare riksdagsskrivelser i ärendet. När riksdagsskrivelsernaavsänts var inte försvarsulredning tillsatt, I och för sig är det braalt den nu sittande försvarsulredningen gör denna översyn, men det är som sagten annan historia. Regeringenhar anfört att det inle skulle föreligga något behov av krediter - man skulleklara det här ändå. Det skälet är naturligtvis mera bärande, om det nu ärriktigt. Regeringen är av den uppfattningen. Men det skulle vara mycketförvånansvärt om ett enhälligt försvarsutskott underströk behovet avrörliga krediter utan att något behov av sådana krediter förelåg. Jag kan, frutalman, inte föreställa mig att ett enhälligt försvarsutskott pratar inattmössan på det sättet. Något måste naturligtvis ligga bakom utskottets krav.Låt mig bara anföra ett enda Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Rörligakrediter för investeringar i rationaliseringssyfte inom försvarsväsendet Nr 70 exempel på en militär myndighet som har krävt att rörliga krediterställs -y. , , lillförfogande. Del gäller , som i sin programplan _ . ,Q-,c avden skriver bl. a, följande; "Med stöd av vad som här framförts har materielverket i sin anslags- Granskning av framställningför /74 hemställt all Kungl. Maj:t fr, o. m, statsrådens budgetåret1973/74 och tills vidare ställer en röriig kredit lill verkels tjänsteutövning förfogandeuppgående till . all kunna uinytrias under ffj, sista kvartalet inom varie budgetår." Delär, fru talman, såvitt jag förslår en klar indikation på att behov Rörligakrediter för av rörliga krediter föreligger. investeringar i Detär, fru talman, att hoppas alt denna fråga snabbt får sin lösning rationaliseringssyfte och icke förhalas någon ytterligare tid. inom försvarsväsen det i (s): Jag tycker inte all det finns anledning att inleda något mer omfattandemeningsutbyte i denna fråga. De synpunkter och förslag som har framförts frånriksdagens sida och som i talade om kommer, som han sade,att prövas av försvarsutredning. Beträffandefrågan om utjämning i betalningshänseende har konsiilulionsutskoltet erfaritalt regeringen överväger att lämna förslag till . Vihar utförligt redovisat ärendet i en promemoriebilaga, vilket jag tycker attdet har funnits anledning att göra. Jag vill också hänvisa till försvarsutskottetsbelänkande nr 13 till denna riksdag. Därmedtycker jag alt vi kan skiljas från det här ärendet utan onödig tidsutdräkl.