prot · FZ0959 · 1975-12-31 00:00:00 — Det socialisliska syslemel är ett syslem som i teorin skallfungera mycket bra men som i praktiken alllid har misslyckats, både i vårt landoch framförallt i de s. k. socialistiska länderna, som genomfört systemet ochsedan, på grund av dess ineffektivitet, inle kunnal hävda sig på något sätt ivärldskonkurrensen. Detär självfallet atl del i dessa länder finns en mycket slor dold arbetslöshetdärför atl effektiviteten är så låg alt man har sysselsättningar som egentligenär meningslösa. Det är en misshushållning med både arbetskraft och resurser idessa länder, och därför kommer man också till della svaga resultat som världskonkurrensenvisar. Etlannat exempel på teori och praktik: 1967 förklarades det svenska jordbruket avsocialdemokraterna vara ganska odugligt, och del skulle absolut inte fåproducera mer än 80 96 av de livsmedel vi behövde. retiskl var del nämligenenligt socialdemokratin mycket bällre alt producera livsmedel i länder därklimatet och andra omständigheter var gynnsammare än i vårt land. Allteftersomlivsmedelskrisen blivit värre i väriden och priserna stigit har del blivittystare om det svenska jordbrukets obehövlighel, och jag undrar jusl vadsocialdemokraterna säger . Vihar hört någol av en gengångarröst från i , som dockinte log upp jordbrukets problem i stort utan bara problemen visavi u-ländernaoch därvid förde en argumentering som är högst märklig. iLycksele vet myckel väl all del är mänga, många som har otillräckligtmed livsmedel och absolul inle kan tänka sig atl sända någonting lill Sverigeom vi skulle begära import från dessa länder. Det svenska jordbruket har ocksåexporterat livsmedel för över 2 miljarder, och del är nog myckel välkommet föratt hjälpa upp den svenska valutareserven. Elltredje exempel: Teoretiskt skulle småindustrin inte kunna hävda sig molstorindustrin, men i praktiken går. då vi hade högrearbetslöshetssiffror i vårt land var det Ju ingalunda i småindustribygdernasom man hade svårigheter. Sysselsätlningssiffrorna i med dessmånga småindustrier har varit betydligt gynnsammare än i andra delar avlandei. Sysselsättningål alla och en sysselsättning som ger bästa möjliga resullat är ell avhuvudmålen för vår polilik. Här har det diskuterats myckel om de 100 000och 400 000 nya jobben - inle minst har varit inne på detta. 1973föreslog 100 000 nya jobb som elappmål och den målsättningen blevverklighet . föreslär vi som målsättning 400 000 nya jobb tilli . Med stor sannolikhet kommer även denna målsättning allinfrias. Och varför skulle del inle vara möjligt atl uppnå del målet? I tvålän, och , är sysselsättningsgraden så hög au om allalän hade denna sysselsällningsinlensilel skulle del bli 400 000 nya jobb. Delförvånar mig alt man på socialdemokratiskt häll - exempelvis -har en sådan defensiv inställning lill detta. Kritiken mol 400 000 nya jobb ärall man inle lycker om siffror. Nej, det vet vi mycket väl - socialdemokratintycker inte om preciseringar i något avseende. Man får egentligen inle riktigtvela vad de vill. Men anför elt skäl och säger: Vi kommer intealt fö råd alt investera så myckel. Ja, det var det mest urkonservaliva jag harhört . Skall man säga lill människor som slår väntande och vill haarbete att de inte kan få del, för vi kan inte investera? HerrSvanberg borde väl länka på att den största förlusten för vårt land är varjemänniska som är arbetslös. All föra ell sådanl resonemang som härfört är jusl att inte bygga för framliden. Vivel all vårdsektorn inle är tillfredsställande ordnad. Inom den behövs del,liksom på en del andra allmänna områden, många fler ijänsler. Att näringslivetbehöver många fler anställda under de närmaste fem åren är ju en följd av denproduktionsökning som vi hoppas på och som skall ge resurser för t. ex.uibyggnaden av värdsektorn. Föralt vi skall få en god utveckling fordras del alltså all näringslivel utvecklasgynnsamt. De doktrinära partierna, socialdemokrater och kommunister, somfortfarande hämtar sin ideologiska visdom ur gamla gulnade folianler frän1800-talet fär naturligtvis inte sätta käppar i hjulen för utvecklingen. Ellpar viktiga förutsättningar för god näringslivsulveckling är att lillräckliglkapital avsälls för investeringar och atl nyetableringarna blir bra.Kapitaltillgångarna bör främsl användas lill näringslivet, så att nya sysselsättningstillfällenkan skapas. Nyetableringar är nödvändiga för atl bygga upp nyaverksamhetsområden, och där är det ofta småindustrin som har initiativet.Teoretiskt skulle enligt mångas mening småindustrin inle kunna hävda sig motstorindustrin, men liksom humlan, som velenskapligt inte kan flyga och flygerändå, hävdar sig småindustrin utmärkt på många områden - så bra atl t. o. m.statsministern har kostal på sig ell erkännande atl man har försläelseför småindustrins problem och inlresse av att främja småindustrin. Motden bakgrunden vill jag säga att vi bör salsa på småindustrin. Denna form avindustri klarar sig för det mesta själv men del behövs ell par saker för altden skall kunna utvecklas gynnsamt. Den försia är att det ställs kapital lillförfogande. Småindustrin har inte alls samma möjligheter s;om storindustrin attfå lån och atl tillgodose silt kapitalbehov på annat sätt. Även om del skulleinnebära ell visst risklagande att satsa pä småindustrinså skulle det löna sig när det gäller hela verksamhetsfältet. Man kan väl likagärna la risken att förlora en del pengar på småföretag som atl förlora pengarpå Statsföretag som inle bär sig. För del andra skall inle siaten krångla tilldel för mycket för småföretagaren med rapportskyldigheter ochuppbördsskyldigheler så att småföretagaren inte hinner ägna sig åt det hanskall göra utan får sitta vid skrivbordet i stället föratt stå vidpressmaskinen eller svarven. Det tredje önskemålet för småindustrins del är attkommunikationerna bör ordnas så atl förelagaren kan fä hem sina råvaror ochskicka i väg sina färdigprodukter. Till småindustrins förtjänster bör ocksåräknas atl den ofta genom sin struktur ger betydligt bättre möjligheter atlskapa en god miljö för sina anställda. Denandra förutsättningen för att näringslivet skall utvecklas gynnsamt och därmedge högsla möjliga och lönsammast möjliga sysselsättning är allkapitaltillförseln kan bli tillfredsställande över huvud laget. Del voreintressant att vela vad regeringen länker om den framtida kapitalmarknaden ivårt land, om man nu över huvud laget har tänkt någonting alls. Det är att observeraatl tillväxtlaklen i betydande utsträckning är given avden redan vid periodens början existerande kapitalstocken och utnyttjandet avdenna. Därför är del sannerligen pä tiden all regeringen tar itumed hur kapitalmarknaden på skall ordnas i vårt land. Den lillsynes nu ärligen återkommandeunderbalanseringen av budgeten pä ca 12 miljarder, liksom tankarna om fleratiotals miljarder i investeringar på fortsättningen av 80 ochStatsföretag ger en bild av en allmän planlöshet i regeringens handlande pådelta område. säges att med sin redan höga produktionskapacitetinte bör göra anspråk på andra länders kapitalbildning ulan snarare självtbidra lill atl underlätta denna för t. ex. de länder som håller på altindustrialiseras. Del borde således iakttas slor försiktighet med all låtautlandsupplåningen expandera som den gjort under de tvä senasle åren. Dendåligt planerade budgeten med stora underskott , som innebär all vilever i förskott, betyder ju ocksä atl staten lar i anspråk en slor del avkapitalmarknaden. Självfalletfår vi repliken från regeringsföreträdarna atl ni vill Ju un-derbalansera ännumera, eflersom ni i molioner föreslagit ca 100 miljoner mera än regeringengjort. Ja, vi har andra åsikter än regeringen pä vissa punkter om vad som ärangelägel i vårt samhälle, men del grundläggande för hela budgetpolitiken ärjuregeringens utspel, och del är där felplaneringen ligger. Denslora tävlingen om vem som är bäst skulle man kunna kalla remissdebatten. Detuttrycket gör den skäl för också . Regeringen gör sill slora utspel mednådiga luntan, vari man föreslår mänga goda och i synnerhet för väljarnabehagliga saker. Den andra fasen är att riksdagsledamöterna avlämnar ett parlusen motioner, vari man söker bevisa atl regeringens förslag inle alls är såbra och alt de behöver förbättras åtskilligt. Den tredje fasen är när alltskall betalas. Så har del varil och så förefaller det all bli ocksåi fortsättningen. Dentredje delen av detla är inle sä trevlig alt lala om och därför berörs den mesldå man vill avskräcka för någon annans förslag. Denna metod är myckel omtycktav regeringen som därmed vill bevisa all del egentligen inte finns någontingatt göra utöver vad regeringen föreslagit. Eflersom regeringen och ofta helasocialdemokratiska partiet anser sig ofelbara betecknas alla förslag som kostarpengar som överbud. Överbud kan man aldrig tala om ulan all ha en fasl punktatl utgå ifrån. Är socialdemokratin så självgod alt den säger: "Vad viföreslagit är exakt det riktiga?" Då kan man få fram ett överbud, annarsblir del en åsikt om vad pengar skall användas till. Atldet kan finnas åsikter om hur pengar skall användas och om de mesl angelägnabehoven, det förefaller vara främmande för socialdemokratisk ideologi,eftersom man alltid silar mygg och sväljer kameler när del gäller budgeten. Altregeringen är efter är föreslår underbalanseringar på 12 miljarder bekymrarinte en socialdemokrat så myckel, men om föreslär 100 miljoner tillvissa uppgifter sä kan det vara nog för en socialdemokrat all älta i helavalrörelsen. Finansministernoch hans medhjälpare brukar inte roa sig med ulan med största allvar ägna sigåt alt räkna samman vad moiionsförslagen skulle kosta om de genomfördes. Därvidbrukar man svepa in alla ut- redningskrav också så atlman får en riktigt bra summa att skylla med eller kanske hellre avskräcka med.Eflersom nu de båda doktrinära partierna, socialdemokraterna ochkommunisierna, i realiteten regerar tillsammans -regeringen måsleju alltid haslöd av kommunisierna -borde man egentligen med den taktik som finansministernanvänder räkna samman en socialdemokralisk-kommunislisk budget. Del har vi nuinte gjorl, men logiken skulle föra fram lill delta. Jagvill sluta mitt anförande, herr lalman, med att säga atl den ekonomiskapolitikens uppgift är atl söka förverkliga en rad centrala politiskamålsättningar, såsom full sysselsättning, extern balans, ekonomisk tillväxt,rimlig prisstabilitet, en rättvis fördelning av produktionsresultatet mellanindivider och regioner. För all dessa målsättningar skall kunna förverkligaskrävs en fortgående anpassning av den ekonomiska politikens medel och derasinriktning lill de ständigt förändrade förutsättningarna. Med sin doktrinärainställning har varken socialdemokraterna eller kommunisterna någraförutsättningar alt uppnå de mål jag angivit. Hen () kortgenmäle: Jagskall näsian be kammaren om ursäkt föratt jag råkade komma in ochlyssna till förste vice talmannen dä han här talade om vad jag sagl . Jag skall bara la upp frågan om de 400 000 nya sysselsättningstillfällena. Imitt replikskifte med lyckades jag åstadkomma alt han medgav attdella är en målsättning, alltså någonting som inte är fixt och färdigt. Okay,det är elt sätt all se del. Men vad herr förste vice talmannen sade om de 400000 nya arbetstillfällena var det värsta snömos jag någonsin har hört. Hansade: Vi gick ul med 100 000 nya sysselsättningstillfällen förra valet, och delgick ju bra. tar vi 400 000, och kanske det också går bra. - Någon annantanke fanns inte bakom detta. Jagefterlyste besked om på vilket sätt skall skaffa fram dessaarbetstillfällen, varifrån man skall ta pengar osv. ; jag ville ha litet substansi del hela. svar på detta gav . Han viftade bara omkring medallmänna slagord. Sedansade att socialdemokraterna skulle vara konservativa, därför attvi säger atl det inte finns lillräckligl med pengar. Jag har visat att de 270000 sysselsättningstillfällen inom industrin som talar om kosiar 90miljarder i investeringar. Utöver vad som satsas utlovar alltså 90miljarder på fyra är. Jag har snällt frågat: Varifrån skall ni la de pengarna?Man kan inte trolla med verkligheten, ! Jagkonslaterar , lack vare , att allt cenierns lal om 400 000sysselsättningstillfällen bara är elt allmänl vispande. Man säger sig: Del ärpopulärt alt tala om mänga nya jobb. Vi säger 400 000, rnen vi har inte denblekaste aning om hur vi skall bygga upp dem och varifrån vi skall få pengarna. Jagär gärna med om atl skapa 400 000 nya jobb. Men tala försl om hur de skallkomma till, inom vilka branscher och på vilka områden, och varifrån ni skall tainvesteringspengarna! Sedan skall jag gärna vara med om del. Det är del somfallas, . Herrförste vice talmannen () kort. Jag behöver bara läsa upp några ord ur milt anförande, så kan herrSvanberg observera ordalydelsen. Jag citerar direkl ur manuskriptet:"1973 föreslog målet 100 000 nya Jobb som elappmål, och denmålsättningen blev verklighet under är 1974." Delta har inte . Sedan heter det: "föreslär vi som målsättning 400 000 nyajobb lill i början av 1980-lalet." Därmed har jag bemött vad . Han refererade någonting hell annal än vad jag sade. Delta står alltsåskrivet i manuskriptet, som jag följde. HerrSvanberg gör ett stort misstag också när han talarom investeringar och nyajobb. Han förutsätter atl vartenda jobb som kommer till fordrar en storinvestering. Det skulle betyda all produktionskapaciteten var utnyttjad till100 %. Tror någon all det är så? Med den maskinpark som redan finns är delnaturligtvis i vissa fall möjligl att öka kapaciteten utan stora investeringar.Jag vill inte säga att det är till fyllest - det mäsle också göras avsevärdainvesteringar. har i andra sammanhang sagl all det är möjligt attgöra slora investeringar. Vadär vi dä oense om? sade också atl han gärna vill ha 400 000 nyajobb. Del är alldeles utmärkt, då är del bara all säga all målsättningär riklig. För en målsättning är det. framhöll Ju tidigare i dagatl det inte är möjligl all säga all del blir exakt 400 000 nya jobb lill den 1augusti del och del året. Var och en måste förstå att så kan man inte resonera.Men vi har ändå någon målsättning, medan ni inom socialdemokratin bara sägeratt "vi skall ha sä mänga nya jobb som möjligl" - samma diffusadeklaration som vi så ofta fär höra frän socialdemokratins sida. Man vill baragöra del bästa möjliga. Nägra målsättningar preciserar man inte. Nej,, del är alldeles klart vad vi har sagt och vad vi önskar. Vi villha en målsättning - har sagt del, jag har sagl del. Det går inteatt lolka in någonting annal i våra ultalanden. Del mål som vi har salt upp börvi med alla medel försöka uppnå om vi skall kunna ge sysselsättning ål alla ivärt land som önskar ha sysselsättning. Hen () kongenmäle: Jag skall inte försöka bemöta alll som i anförde- hans tankevärld pä detla område påminner mig starkt om vad någon en gångsade: "Det är som all titta ner i en ålakista i mörkret." Hansföreställningar far runt omkring, och han vet inte var han börjar och var hanslutar. Men jag tror all han uttryckte vad han verkligen menade när hansade: "Del här är någonting som vi hos önskar." Okay, gä uloch säg: "Vi i hoppas och önskar all världen skall se ut så ochså, men vi underlåter att precisera i varje detalj. Del finns ingenting som ärfixt. Men vi tror och hoppas och vill sä gärna ha 400 000 nya jobb." Omherr menar att det är cenierns polilik berjag att få inslämma - jagtror ocksä att det är cenierns polilik i näringsfrågorna. Herr förste vice lalmannenBENGTSON (c) kort genmäle: för en realistisk polilik, och när vi säger att vi har målsättningen400 000 nya jobb är del vår mening atl arbela för all uppnå del målet. Då ärdet tacknämligt om och hans partivänner hjälper till. Jaghar ingen förhoppning om all socialdemokraterna någonsin skall erkänna att viger klara besked. och anser alllid alt våra uttalandenär diffusa. Om vi från skulle säga att två plus tvä är fyra skullesocialdemokraterna säkert svara: "Del är alll elt litet diffustbesked." Ungefär sådant är resonemanget ocksä i ekonomiska sammanhang. Vihar, , salt upp målel 400 000 nya Jobb, och del länker vi arbetaför. Det ärett besked som väljarna säkert kommeratt uppskatta i årelsvalrörelse, för del är åtminstone elt besked. Vilket parti som helst kan sägaau "vi skall göra vårt bästa" men det är ett vagt besked. På förslag av herr andre vice talmannen beslölkammaren uppskjuta den fortsatta överläggningen till . §7 Anmäldes och bordlades Förslag 1975/76:13 Fullmäktiges i förslag omdisposition av vinstmedel för §8 Anmäldes och bordlades Molioner 1975/76:2167 av henEkinge m.fl. 1975/76:2168 av hen Komstedt med anledning avproposilionen 1975/76:93 med förslag till lag om utjämning av taxorna för fjärrtransporterav gods med lastbil till och från Golland § 9 Anmälan avinterpellationer Anmäldes och bordlades följande interpellationersom ingivits till kammarkansliet 1975/76:103 av herrGranstedt (c) lill herr bosladsminislern om lokalisering av SJ- ochposllerminaler lill Västerjärva: SJ:s och postverkets planer alt förläggaterminalanläggningar lill Västerjärva inom och kommuner harvisal sig vara förenade med betydande problem. Planerna har också mött etlbetydande lokall och regionalt motstånd. Nackdelarnamed den föreslagna lokaliseringen kan i huvudsak beskrivas på följande sätt: Lokaliseringen leder till elt nytt stortarbetsplatstillskott lill framför alll kommun. Eflersom redan är enav de absolul arbels-platsläiasle kommunerna i regionen, innebär delta all densneda fördelningen av arbetsplatser inom ytterligare markeras.Redan nu översliger antalet arbetsplatser i med ca 50 "6 anlalelyrkesverksamma. Enligt folk- och bostadsräkningen 1970 pendlade dagligennärmare 27 000 förvärvsarbetande in till . En lokalisering av terminalernatill är ägnad alt förvärra den nu rådande situationen. Däremot skulle enlokalisering till någon av de många förortskommuner som har ell kraftigtunderskott pä arbetsplatser verksamt bidra till en bällre balans på denregionala arbetsmarknaden. Den stora mängden arbetsplatser i ochkommunens läge ulan-för norra utfarter leder till en mycket högirafikbelaslning. En lokalisering av terminalerna till skulle ytterligareförvärra del problemet dels genom en ökad inpendling, dels genom den godstrafiksom terminalerna alstrar. Yllerligare belastning på vägnätet, eller behov avutbyggt vägnät, samt buller- och luftföroreningar kan förväntas bli följden. Den föreslagna lokaliseringen av terminalernaskulle försvära Solnabornas möjligheler atl nä grönområdena vid . Området i Västerjärva bedöms som del område ikommunen som ur miljösynpunkt är bäst lämpat för bostadsbebyggelse. Solnakommun upplever f n. en vikande befolkningsutveckling bl. a. beroende på bristpå områden disponibla för bebyggelse, inle minst pä grund av de växande områdensom las i anspråk för arbetsplatser och för trafikapparaten. Det bedöms därförsom myckel angeläget att la lill vara de begränsade möjligheter som finns tillny bostadsbebyggelse inom frän miljösynpunkt acceptabla områden. Dehär angivna problemen har föranlett kommun att under fullsländigpolitisk enighel påyrka en omprövning av förslaget att förlägga SJ- och posllerminalernatill Västerjärva. Stockholmsläns landstings regionplanekonior har anfört starka betänkligheter mot allförlägga terminalerna till Västerjärva och förordat alt området i ställetanvänds för bostadsbebyggelse. har vid sammanträde den 12december 1975 i protokollet understrukit de invändningar som kontoret anförtmol lokaliseringen. Fråganhar kommil att ytterligare tillspetsas genom att kommun på förfrågan frånde berörda verken meddelat all den inte igångsatt detaljplanläggning avområdet och inte heller upprättat någon tidsplan för genomförandet av eltsådanl arbele. SJ och postverket har i skrivelse anmältdetta förhållande till regeringen för åtgärd. Regeringensmöjlighet att genomdriva en planering av området mot kommunens vilja bygger på27 S byggnadslagen. Enligt denna kan regeringen förelägga kommunfullmäktige atlupprätta en stadsplan, om det för "kommuns ändamålsenliga ulveckling ellertill främjande av betydande allmänt intresse" befinnes nödvändigt menkommunen underlåter alt "vidta härför erforderliga åtgärder". Omkommunfullmäktige inte efterkommer föreläggandel kan regeringen själv påkommunens bekostnad upprätta och fastställa stadsplan. Denna möjlighet förregeringen atl förbigå del kommunala planmonopolet har enligt uppgift ännuinte, under de paragrafen varil i kraft, ulnyitjals. Omregeringen den här gången avser att tillämpa 27 § BL går del självfallet inteall åberopa "kommuns ändamålsenliga ulveckling". Den föreslagnalokaliseringen skulle tvärtom motverka en ändamålsenlig ulveckling för Solnakommun. Rent formellt går det kanske alt hävda all det är fråga om främjande avbetydande allmänt intresse. Men i så fall borde del vara nödvändigt au visa altdet inte finns någon annan rimlig lösning pä SJ:s och poslens lerminalproblemän den föreslagna. Del förefaller dock ganska otänkbart alt ingen annan lösningskulle stå lill buds, även om en förläggning till Väslenärva myckel väl kanvara den fördelaktigaste placeringen från de berörda verkens synpunkl. Denuppkomna situationen har rest en fråga av myckel långtgående principielltinlresse. Den gäller i vilken ulslräckning siaten kan och bör sätta sig överklart uttalade kommunala och regionala önskemål vid lokaliseringen avanläggningar av olika slag. Medhänvisning lill vad som här anförts hemställer jag om kammarens tillstånd altfå slälla följande frågor till herr bosladsminislern; Vilkenhänsyn anser stalsrådel alt regeringen bör ta lill kommuners och landstings uppfattningar när del gäller lokalisering av statliga an läggningar? Har regeringen fattat definitivt beslul angåendeden föreslagna lokaliseringen av SJ- och posllerminalerna till Västerjärva? Är regeringen beredd atl vid behov tillgripa 27 i;BL för att mot kommunens vilja genomdriva den föreslagna lokaliseringen avterminalerna? 1975/76:104av () till herr bostadsministern om administrationen av dekommunala bostadstilläggen: Kommunerna lämnar in ansökningar till länsbostadsnämndernaom statsbidrag lill kommunala bostadstillägg för barnfamiljer samt ensamslåendeoch makar med låga inkomsler. Statsbidraget utbetalas därefter avbostadsstyrelsen. Föratt konlrollera riktigheten i utbetalade statsbidrag genomför länsbostadsnämndernaårligen stickprovsvisa granskningar av kommunernas ansökningar. Resultaten avdessa granskningar delges därefter berörda kommuner, som har atl rätta tilleventuella felaktigheter. Någonrapportering av granskningsresullaien lill sker inte.Detta"betyder att någon samlad bild av resultaten av de genomfördagranskningarna inte finns atl tillgå. Enligl uppgift är det inteaktuellt atl söka få en sådan total redovisning av granskningsverk-samhelen.Den främsta orsaken härtill torde vara det pressade arbetsläge sombostadsstyrelsen och länsbostadsnämnderna befinner sig i. Länsbostadsnämndeni är f n. ensam om all sammanställa resultaten av granskningarna.Av denna statistik framgår alt de för myckel utbetalda bidragen uppgår tillnära nog lika stora belopp som efter granskningen tillförts bidragstagarna. Defelaktigt utbetalda beloppen och de ytterligare utbetalningar som fått görasbalanserar i stort sett varandra. Anlalelerinringar uppgår till mellan 5 och 10 96 av de ärenden somgranskats. Om den tendensen skulle stå sig i en granskning av ett större antalärenden som täcker fler län är situationen otillfredsställande. Kriiikhar vid olika tillfällen riktats mot administrationen av de kommunalabostadstilläggen såsom varande alltför invecklad och byråkratisk.Ansökningsblanketterna kan för den enskilde medborgaren te sig svår-faitliga,vilket kan medföra alt man lämnar bristfälliga uppgifter. Enliglmin mening ärdet angelägel atl någon form av samlande statistik kommer tillstånd över länsbostadsnämndernas granskningsverksamhet. Detborde även företas en undersökning som klargör om etl alltför krångligtansökningsförfarande och krångliga blanketter är orsaken lill att många ärendenföranleder erinringar.