prot · FZ097 · 1975-12-31 00:00:00 — Jag vill i alla fall notera all i är varken isin motion eller i sin reservation fiaggar med något konkret alternativtledamotsantal. Man hemställer bara om förslag lill minskning av riksdagensledamotsanial. Själv hemställer jag om avslag på reservation och yrkarbifall lill utskotlels betänkande under p. i (m)kort genmäle: Argumenten för en sänkning av ledamolsantalel här i kammaren harmoderata samlingspartiet utvecklat i partimoiioner till riksdagarna under ettantal år. Jag vill bara göra det konstaterandet att när man gick lill altskriva den nya grundlagen pä 1960-talei rådde det en relativt stor enighet omatt man skulle ha etl väsentligt mindre ledamotsantal än det som sedan blevfallet. Och,herr lalman, varför blev delta fallet? Vågar jag den gissningen att det beroddepå skäl som jag inte betraktar som särskilt sakliga, nämligen att man närtiden för beslutet närmade sig upptäckte alt dess värre en och annan ledamotskulle tvingas lämna riksdagsarbetet? Då gjorde man så att man tog ettledamotsanial som ungefär låg på den nivå som de två tidigare kamrarna hadetillsammans. Mycket märkligare än så, herr talman, är faktiskt inteberäkningarna bakom att råkar ha 350 ledamöter. Medherr resonemang borde vi öka ledamotsantalet ytteriigare här i kammarenför att på så sätt se lill att så många områden som möjligt fick en tillfredsställanderepresentation. Jag vägrar, herr talman, att tro att det bara är antaletledamöter som har betydelse för kontakten mellan riksdagsledamöterna och derasväljare. Det finns en lång rad möjligheter att förbättra den kontakten såväl istorstäder som i glesbygder, och jag tror inle alt väljarna i gemen uppleverstorleken på vår internationellt sett mycket stora riksdag som ett uttryck föratt vi till varje pris strävar efter alt hålla kontakten med väljarna. Dessutom,herr talman, tycker jag nog alt de farhågor som moderata samlingspartietuttryckte när vi fick den här stora i stort sett har slagit in. Riksdagenkunde säkerligen ha arbetat smidigare om den haft ett mindre ledamotsantal . HerrNORDIN (c) kort genmäle: i sade att det inte skulle vara särskilt sakligaskäl som låg till grund för beslut om 350 ledamöter. Han insinueradeatt den gamla stannade vid det talet för alt så många som möjligtskulle få bli kvar. Det skulle betyda att riksdagsledamöter i allmänhet ärsjälviska. Sä ser alltså en sann moderat på en riksdagsman av ! Menhan har inle frambragt något skäl mot all del kan tänkas att svenska folketvill ha en riksdagsman inom rimligt avstånd. Människorna i vårt land anser nogatt riksdagsledamöterna har även andra funktioner än att föra mer eller mindrekvalificerade debatter i talarstolen och i bänken. Skälenför ett lägre ledamotsantal kan vara två. Det ena skälet kan vara praktiskahänsyn, men här har i varje fall ännu inte - trots all han hardiskuterat denna fråga - lagt fram något bevis för att det ärpraktiskt olägligt med det nuvarande ledamotsantalet. Då återstår egentligenbara den andra tänkbara förklaringen, nämligen att och hans partiav rent ideologiska skäl anser alt det är bra alt del är få människor som harmycket alt besluta om, dvs. Jag kan i och för sig harespekt för alt har grundat sin mening på den uppfattningen, menpersonligen har jag en annan uppfattning, och jag tror också all majoriteten avsvenska folkel delar den uppfattningen. i (m)kort genmäle: Nej, jag tror inte att riksdagsmännen i gemen är själviska och lillvarje pris vill sitta kvar här i kammaren. Men jag konstaterade, och del kanvar och en som har följt den debatt som föregick beslutet om 350 ledamötergöra, att man från början var inriktad - inom alla partier, ! - påetl mindre ledamotsanial än 350. Den åsikten vann mindre och mindre gehör junärmare dagen för beslutet man kom. Jagtror däremot all del vittnar om en grotesk övertro på enskildariksdagsledamöters möjligheter att hålla kontakt med väljarna att den härkontakten plötsligt skulle bli av noll och intet värde om man ändradeledamolsantalel från 349 till exempelvis 299 i fortsättningen. Jagskall bara än en gång, herr talman, eftersom jag inte vet om förut, citera vad socialdemokraten skrev om detta iSIA-tidningen för någon vecka sedan; "Man behöver inle varamoderatanhängare för att instämma i kravel på en väsentlig nedskärning avantalet ledamöter i parlamentet. Vi har en folkrepresentation som i storlektävlar med länder med tiodubbeli antal invånare." Jag vet inte hur oftaherr med sina väljare diskuterar storleken på , men dekontakter jag har haft i det avseendet har san- neriigen inte tytt på där önskar ett stort antal riksdagsmän utan Nr 7 tvärtom pekat på att mananser att en mindre och effektivare riksdag den bättreskulle tillgodose människornas intressen. () kortgenmäle; i lyssnade tydligen inte på mig, för jag sadeinledningsvis att en direkt jämförelse mellan olika länders parlament ochderas ledamotsantal inte är möjlig. Skälen redovisade jag också i mitt inlägg. Sedantillät jag mig uttrycka den fromma förhoppningen att en tillnyktring var påväg bland , men det var naturiigtvis för mycket begärt. Jag har ialla fall fått belägg för att folket i övrigt mer och mer tycks stanna för attden här siffran - 350 eller snart 349 -är ganska rätt vald. Vi får väl levavidare med den moderata kritiken mot det ledamotsantalet. Jag har gått upp här för att tala i två frågor, nämligen fråganom kvinnlig tronföljd och frågan om befordringsgrunderna vid statligatjänstetillsättningar. Det har redan gjorts många lunga inlägg för kvinnligtronföljd, bl. a. av i . Jag instämmer i allt vad han harsagt och vill endast tillägga några ord. Vårnya regeringsform innehåller inte något generellt stadgande motkönsdiskriminering. Bestämmelsen i regeringsformen 1:8 angår domstolars ochförvaltningsmyndigheters saklighet och opartiskhet och förbjuder särbehandlingbl. a. på grund av kön. Man skall alltså inle gå sä långt alt man påstår att ennegativ inställning till kvinnlig tronföljd står i strid med grundlagen, menman kan ulan vidare säga så här; Den princip som ligger bakom regeringsformen1:8 har inte följts upp i successionsordningen. Kungensbetydelse är att vara samlande över partigränserna. Han representerarvårt folk inom och utom landet. Hur kungens starka symbolvärde accepterats avsvenska folket, inbegripet socialdemokratiska myndighetspersoner, har här i dagvältaligt skildrats av . I den delen behöver jag endast hänvisalill hans uttalanden. Detär på grund av detta starka symbolvärde, som kungamakten har hos oss , somfrågan också är en jämlikhetsfråga. Det förvånar även mig att inte desocialdemokratiska kvinnorna har opponerat sig mot att den symboliskt starkasteställningen i landet skall vara stängd för kvinnor. Tidigaretalare har kastat ett sken från värt kvinnoär över den här frågan. Jag villdärför tillägga: Tro nu inte alt frågan faller medkvinnoårets slut! I FN har proklamerats nödvändigheten av fortsattuppmärksamhet på jämställdhetsfrågorna . Om vi inlevinner voteringen kommer vi igen med frågan om kvinnlig tronföljd. Jagyrkar bifall till reservationen 2. Jag övergårtill frågan om befordringsgrunderna vid slat- 3Riksdagens protokoll 1975/76:6-7 Nr 7 liga tjänstetillsättningar. I en partimolion från moderatasamlingspartiet Onsdaeen den ''anledning av proposition i förfatlningsfrågan kritiserades omformuleringen av lagtexten beträffande befordringsgrunderna. --------------- tagitupp frågan igen i motionen 1975:995, och föreligger en reservation Vissa grundlagsfrå- frånoss och . gor 1 den äldre regeringsformen tillmättes endastförtjänst och skicklighet betydelse vid bedömning avsökandes kvalifikationer. I den nya regeringsformen har skett en vidgning avomständigheter som kan tillmätas betydelse genom ordalydelsen i 11 kap. 9§andra stycket, där det nu talas om "sakliga grunder såsom förtjänst ochskicklighet". Denna vidgning skedde, sades det under förarbetena, medhänsyn till att det kunde finnas arbetsmarknadssynpunkier ochlokaliseringspolitiska synpunkter som borde beaktas. Givetvis kan det föreliggaskäl av del slaget som i särskilda fall bör få betydelse. Men man kan här frågaom den formulering som valls är lämplig när det gäller alt ge möjligheter allta sädana hänsyn. Fördet första: Om man genomgående införde en praxis som innebar att man tog hänsyntill arbetsmarknadssynpunkier och lokaliseringspo-liliska synpunkter - varskulle vi hamna då? Jag bedömer det som utomordentligt farligt att ha dettasom generella befordringsgrunder. I extrema fall skulle det kunna leda lill som vill ha en tjänst ser sig tvungen alt meritera sig lokalpolitiskt -samla lokalpoliliska meriter på samma sätt som man samlar pä sig sakligameriter, kunskaper, för att kunna erhålla en tjänst. Det kan alltså ligga enfara i delta. Jag vill naturligtvis inte avvisa tanken på att man i särskildafall skall kunna ta hänsyn lill sådana synpunkter, men det bör ske restriktivt. Fördet andra: När man formulerar pä detta sätt, när man säger "sakligagrunder" och därmed vill ange möjligheten all ta hänsyn lill arbetsmarknadspolitiskaoch lokaliseringspolitiska synpunkter, innebär ju det att man öppnar dörrenäven för andra skäl än de två angivna. Del finns alltså en osäkerhet om vilkaskäl man egentligen har sett sig föranlåten att öppna dörren för. ställde en direkt fråga till mig: När har tolknings-svårigheternaframträtt? Jag vill svara alt jag inle har något exempel att direkt peka pä.Men det är inte det saken gäller . Saken gäller hur vi skall formulera förframtiden. Då kommer en annan principiellt viktig synpunkt in i bilden,nämligen följande. När det gäller befordringar inom statlig tjänst har vi intebara det enstaka aktuella tillsättningsärendet för ögonen. Förfarandet vid tillsättning avoffentliga tjänster har betydelse för den tilltro allmänheten kan hysa förstatsmakterna, och det är det som är poängen i hela resonemanget här. Skulledet bli fiera kontroversiella tillsättningar så kan allmänheten komma attspekulera över vilka skäl som verkligen har tillmätts betydelse. Redan i denspekulationen ligger en fara därför all den kan rubba tilltron tillstatsmakternas saklighet och objektivitet. Meddetta vill jag yrka bifall lill de reservationer som vi i moderatasamlingspartiet undertecknat, nämligen 2, 3, 6 och 7. HerrJOHANSSON i (s) kort genmäle; Låt mig konstatera att det inte har framträtt någralolk-ningssvårigheier. Det är för mig tillfredsställande. Manskulle naturligtvis kunna tänka sig olika formuleringar av detta grundlagsbud.Det centrala är all utnämningar skall ske på sakliga grunder. Att vi sedanbevarade de gamla orden "förtjänst och skicklighet" berodde på enrespekt för del förgångna som man åtminstone - föreställer jag mig - inommoderata kretsar bör kunna uppskatta. Menman kan inte enbart skriva "förtjänst och skicklighet" - orn det ärvi säkert överens. På grund av den trygghetspolitik som själv harställt upp krävs det nämligen alt man företar vissa utnämningar avarbelsmarknadspoliiiska och lokaliseringspolitiska skäl. Vi kan inte antatrygghetslagar och ha en grundlag som gör att dessa trygghetsprinciperinte kan tillämpas på del statliga området. Låt mig återgå till frågan om kvinnlig tronföljd - en frågasom jag har haft synpunkter pä som är väl kända. Närman vill åberopa kvinnoåret och jämlikheten så är det för mig inte någonpinsam situation - lika litet som det var del för -att slåhär . Detta är ingen fråga för kvinnoårel, m. fi. Ochpinsamheten som talade om borde gälla de borgerliga, eftersom dealdrig har önskat ändra nuvarande successionsordning när det t. ex. fannshemmavarande prinsessor som var äldre än konungen. Somjag har uppfattat tanken med kvinnoåret och jämlikheten så är det för migdiskriminerande att ta in dessa begrepp i det här sammanhanget. Som jag ocksåtidigare har sagt är det ingen jämlikhetsfråga när man ärver ett ämbete. Dessutomhar jag alltid haft svårt att förstå brådskan hos de borgerliga kamraterna -jaghar uttalat det härifrån talarstolen förut - när del gäller frågan om kvinnligtronföljd. Frågan är ju på intet sätt aktuell i dagens situation, eftersom maninte vill ändra successionsordningen för dagen. Vi har jämlikhetsfrågor därlösningen kan genomföras , t. ex. pä arbetslivets områden, men där inte allahär i kammaren vill vara med om att öka jämlikheten. Det gäller exempelvisjämlikheten mellan arbetstagare och arbetsgivare. Omman emellertid nu önskar denna jämlikhet - jag upprepar att jag inte anser attdet är någon jämlikhetsfråga - så gäller den ju för en enda familj. Jämlikhetenmellan män och kvinnor bör ge samma chans för alla familjer, och del kanskeskulle bli litet svårt för alt ordna det i detta fall. För dagen harvi ju en ensam manlig monark. Jag erkänner - efterlyste ettställningstagande - att jag är för republik och alltsåprincipiellt inte för att utöka möjligheterna för familjen . Men denfrågan är inte för dagen aktuell, eftersom jag i utskottet har stött denkompromiss som kom till stånd i grundlagberedningen. Jagförstår emellertid inte alt man så frenetiskt fortsätter att driva frågan justnu. I grundlagen står ju att för den händelse konungahuset skulleutslockna skall få rådrum att ta ställning till den framtida statsformen. Ärman på borgeriigt häll redan nu övertygad om att man när den dagen kommer - omdetta nu skulle inträffa - skall vara i minoritet för sitt förslag och att manalltså måste använda sig av jämviktsläget i den nuvarande riksdagenssammansättning? Att begagna kvinnoåret och jämlikhetstanken som slagträ idebatten i dagens situation är inte hållbart, som jag ser det. Jag skall inte gänärmare in pä denna del av frågan, för det tyckte jag att så väl att jag helt kan instämma med honom, och jag yrkar bifalltill utskottels hemställan. Överiäggningen var härmedslutad. Propositionergavs på bifall lill dels utskottets hemställan, dels reservationen nr I avherr Berndison, och förklarades den förra propositionen vara med övervägandeja besvarad. Sedan begäri votering upplästes och godkändesföljande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller konstitutionsutskottels hemställan i betänkandet nr 1 mom. 1röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 1 av . Vid omröstning genom uppresning förklaradesfiertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dä herrMåbrink begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Dennaomröstning gav följande resultat; Ja- 277 Nej - 16 Avstår - 7 Mom. 2 Propositionergavs pä bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 2 avherr m. fi., och förklarades den förra proposilionen vara med övervägandeja besvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition; Den som vill all kammarenbifaller hemställan i belänkandet nr 1 mom. 2röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 2 av m. fi. Vid omröstning genom uppresning förklarades tvekankunna råda angående resultatet, varför votering med omröstningsapparatverkställdes. Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 148 Nej - 151 Avstår - 1 Mom. 3 Propositionergavs pä bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 3 avherr i och , och förklarades den förra propositionenvara med övervägande ja besvarad. Sedan i begäri voteringupplästes och godkändes följande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller hemställan i betänkandet nr 1 mom. 3röstar ja, den del ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 3 av i Vid omröstning genom uppresning förklaradesfiertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Propositionergavs på bifall lill dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 4 avherr , och förklarades den förra proposilionen vara med övervägandeja besvarad. Sedan begäri votering upplästes och godkändesföljande voieringsproposition: Densom vill all kammaren bifaller konstiiutionsulskotiets hemställan i betänkandet nr 1 mom. 4röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinnernej har kammaren bifallit reservationen nr 4 av . Vidomröstning genom uppresning förklarades fiertalet av kammarens ledamöter haröstat för ja-propositionen. Då begärde rösträkning verkställdesvotering med omröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Nr 7 Mom. 5 Onsdaeenden Propositioner gavs på bifall till dels utskotlelshemställan, dels re- servationen nr 5 av , och förklarades den förra propositionen --------------- varamed övervägande ja besvarad. Vissa grundlagsfrå- upplästes och godkändes följande voteringsproposition: gor Den som vill alt kammarenbifaller hemställan i belänkandet nr 1 mom. 5röstar ja, den del ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 5 av . Vid omröstning genom uppresning förklaradesfiertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstninggav följande resultat: Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 6 avherr i m. fi., och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan i begäri votering upplästesoch godkändes följande voteringsproposition: Densom vill alt kammaren bifaller hemställan i betänkandet nr 1 mom. 6röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 6 av i m. fi. Vid omröstning genom uppresning förklaradesfiertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då begärde rösträkning verkställdes votering med omröslningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 7 avherr i m. fi., och förklarades den förra proposilionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan i begärt votering upplästesoch godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammarenbifaller konstitulionsutskoltets hemställan i betänkandet nr 1 mom. 7röstar ja, den del ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 7 av i m. fi. Vid omröstning genom uppresning förklaradesfiertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då begärde rösträkning verkställdes votering med omröslningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Detstatliga utrednings- och remissväsendet 1975/76:2 med anledning av motion om ändradbenämning på regeringsrätten §5 Det statliga utrednings- och remissväsendet Föredrogskonslilutionsutskoltets betänkande 1975/76:3 med anledning av motionerangående det statliga utrednings- och remissväsendet. Det offentliga utredandet är en mycket viktig del i del allmännasamhällsarbetet i vårt land. Det har blivit så av tradition, och jag vill gärnaunderstryka att jag tycker det är en bra tradition som vi skall slå vakt om ochvidareutveckla. Eftersomutredandet är så viktigt och eftersom det griper in i så mångasamhällsfunktioner är det naturligt och självskrivet att utredandet som sådantär föremål för en fortlöpande prövning och debatt. Vad det gäller är ju all fåfram former och nietoder som på bästa sätt svarar mot de funktioner somutredandet skall fylla. Dessa funktioner är, som och jagframhåller i värt särskilda yttrande vid betänkande nr3, av två slag: utredandet skall åstadkomma ett allsidigt och konstruktivtbeslutsunderlag men också ge underlag för en bred allmän debatt i viktigasamhällsfrågor. Genom att säga detta vill vi markera att utredandet inle barakan ses som ett led i förberedandet av regeringspropositioner; utredandet ärinte enbart en angelägenhet för regeringen, det är en allmänsamhällsangelägenhet. Jag tror det är viktigt att man har denna aspekt i åtankenär man diskuterar reformer i utredningsväsendet. Detstatliga utrednings- och remissväsendet Nuhar utredningsväsendet, som utskottet framhåller i sitt betänkande, nyligenvarit föremål för en viss genomlysning men det är, tror jag, ganskasignifikativt alt denna genomlysning har anförlrolts inte åt enparlamentarikergrupp, vilket hade varit naturligt, utan åt en grupp statssekreterare.Det antyder, tycker jag, att man pä regeringssidan alltfort serutredningsväsendet som en mer administrativ och teknisk angelägenhet, somlämpligen kan handläggas helt och hållet inom kanslihuset. Del är, såvitt jagkan förstå, inte tänkt att över huvud taget skall få tillfälle attreagera på den promemoria som statssekreterarna har åstadkommit. Detta är intetillfredsställande. Det naturliga borde vara att kopplades in på enfråga som i så hög grad rör förutsättningarna för verksamhet. Nuuttrycker ulskoitsbetänkandet en viss allmän tillförsikt om attstats-sekreterarpromemorian skall leda till förbättringar av utredningsverksamheten,och utskottet lovar att bevaka hur det går framöver, och det är bra. I vårtsärskilda yttrande har vi velat markera att vi hade önskat att utskottet pä ettmera preciserat och konstruktivt sätt skulle ha reagerat dels på de motionersom utskottet haft att behandla, dels på den nämnda promemorian. Vi harframställt några krav som kan ha särskild anledning att ställa påreformverksamheten. Jagskall inte gå igenom dessa krav i detalj - det rör sig trots allt om etlenhälligt utskottsbetänkande. Men jag vill understryka att det övergripandesyftet med dessa krav är att säkerställa en bred medverkan och insyn iutredningsverksamheten och att anpassa utredningsväsendet till den vidaresamhällsfunktion som delta enligt vår mening bör fylla. Det gäller sädana tingsom parlamentarikernas medverkan i utredningsarbetet, behovet av alternativautredningsförslag, presentationen av utredningsförslagen och remissväsendetsutformning och villkor - alltsammans centrala punkter som man inle kommer förbiom man vill gripa sig an med en reformering av det offentliga utredandet. Delär, herr talman, bra att regeringen nu börjat tänka till om det offentligautredandet. Det återstår att se vad som kommer ut av delta tänkande. Jag har enstark känsla av att vi får anledning att återkomma till denna fråga inom ensnar framtid. i (s): Som framgår av anförande och av handlingarna slår ävenherr Fiskesjö och bakom betänkandet i dess helhet - man har barakommit med några komplellerande synpunkter. Hela utskottet är alltså enigt omalt man inte skall ta något särskilt riksdagsinitiativ. Medanledning av vad sade vill jag ändå understryka alt vidett fiertal tillfällen visat sitt intresse för utredningsväsendet och dessarbetssätt. Vi gjorde del i årets granskningsbelänkande, och redan innan denhär utredningen kom till inom statsrådsberedningen har vi uttalat oss, bådevid 1973 och vid riksdagar. alltså gärna instämma iherr Fiskesjös synpunkt alt har anledning att följa dessa frågor ochinte betrakta det här som någon intern regeringsangelägenhet. Jag har också denuppfattningen att man inom regeringen inte hyser den åsikten att så skulle varafallet. Arbetsgruppen inom statsrådsberedningen har lämnat vissa förslag tillreformer när det gäller utredningsväsendet. Jag vill erinra om att detförslaget har sänts på remiss till en rad utredningar, och därigenom har alltsåledamöter från olika politiska partier här i haft möjligheter attlägga fram sina synpunkter. Jag förutsätter att man i det fortsatta arbetetkommer all ta stor hänsyn till den erfarenhet som parlamentarikerna här representerar. Överiäggningenvar härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls. Föredrogs betänkande1975/76:4 med anledning av motioner om offentliga utskottsutfrågningar. I detta betänkande behandlades motionerna 1975:93(yrkandet 10) av m. fi. (m) och 1975:306 av m. (fp), vari lades fram förslag till sådan ändring i riksdagsordningen, attoffentliga utskottsulfrågningar skulle kunna äga rum om minst en tredjedel avledamöterna i utskottet begärde det. Utskottet hemställde alt skulle avslåmotionerna 1975:93, yrkandet 10, och 1975:306. Reservation hade avgivits av herrar ()och i (m) samt () som ansett att utskottet borthemställa all med bifall till motionerna 1975:93(punkten 10) och 1975:306 skulle anta av reservanterna föreslagen lydelse av 4kap. 12 !j RO. i (m);