prot · FZ0945 · 1975-12-31 00:00:00 — Då del gäller frågan om den tilltalade är skyldig lill åtaladgärning eller inte får naluriigtvis inga poliiiska värderingar spela in pä miltställningslagande. En hell annan sak kan del givelvis vara när det gällerpåföljdsfrågan. I valet av lämplig påföljd för den som befunnits skyldig kangivetvis nämndemannens kriminalpolitiska inställning och synsätt ha betydelse.Hade spaliai upp problemei på del sället i sin reservation, haderesultatet blivit etl hell annat. Naturligtvismåste man också när det gäller påföljdsfrägan hålla sig inom ramen för gällandelagstiftning och de alternativ som den ger. Men jag kan tänka mig att jag somliberal kan ha en annan kriminalpolilisk uppfattning - grundad på min liberalagrunduppfatlning - än en kollega i nämnden som har en annan politiskuppfattning. Del är av det skälet som vi är sä angelägna om alt ha en allsidigpolitisk representation i nämnden. På den punkten finns inga delade meningar.Om det skulle gälla att lägga större vikt vid delta, , vill jagsäga att jag inte alls är främmande för de tankegångarna. Tryck gärna hårdarepå atl del skall vara en allsidig politisk sammansättning bland nämndemännen,men lägg inle upp det på det säll som här sken. Jagvill ocksä, som sagt, nägot beröra den andra frågan. Dock skall jag intebehandla den ur teologisk synpunkt. Jag är fulll medveten om alt det'finnsmycket delade meningar pä kristet häll i den här frågan. Jag har ocksåmedverkat till en ändring av skrivningen på den punkten för att ingamissförstånd skulle uppstå. Ipropositionen och i motionerna 1975:449 och 1975:1106, som väcktes i början av1975 års , föreslås alt del religiösa inslaget i viitneseden och andralegala edsformulär skall tas bort och att eden i sin nuvarande form skallersättas med en utfästelse på heder och samvete, som dock enligl propositionenbör betecknas som ed. Departementschefenhänvisar i propositionen till au det numera i vårt land finns en betydandeopinion, som är positiv till ett boriiagande av del religiösa inslaget iedsformuläret och till att förslaget har tillstyrkts av en mycket stormajoritet bland remissinstanserna - även av ärkebiskopen, som framhållit. I forlsäilningen bör enligt förslaget den högtidligautfästelsen lämnas på heder och samvete. Likväl bör, som Jag sade,begreppet ed bevaras enligt propositionen. Jagdelar för min egen del uppfattningen atl del finns en opinion i vän land som ärpositiv till ett borttagande av det religiösa inslaget i edsformuläret och att detdärför är naturiigl för många att i stället lämna en utfästelse på heder ochsamvete. De som har den uppfattningen skall självfallet fä göra del. På denpunkten finns det inga delade meningar inom utskottet. Mendet finns också en betydande grupp människor i vårt samhälle som fäster slorvikt vid atl få avlägga eden enligt den gamla lydelsen. Jag kan inle finnanågon som helst anledning au hindra dem som av olika skäl vill använda dennalydelse från att följa sin övertygelse. Vad skulle det finnas för skäl tilldel? Även Jag förutsätter att utfästelsen på heder och samvete kommer atl bliden normala formen, som de flesta kommer alt använda. Båda möjligheterna börenligt min mening stå öppna. Del innebär då inget tvång att välja det enaeller det andra alternativet. Denna möjlighet är uttryck för en valfrihet somvi är angelägna att slå vakt om och som enligl mill sätt atl se är av stor viktäven i detta sammanhang. Del finns såvilt Jag förstår ingen anledning allivinga någon all välja en form för eden som personen i fråga själv ogillar.Förslagei i prooosilionen och reservaniernas yrkande tar enligl min meningalltför liten hänsyn lill oliktänkande, enär förslaget måste anses innebära ellförbud mol an använda den gamla lydelsen. Jagmedger att en sådan ordning som den utskotlsmajoriteten föreslår kan medföravissa praktiska problem, men de är inte av den storleksordning atl de kan fåutgöra hinder för valfrihet och hänsyn lill den enskilda människans egenuppfattning. Det måste vara en myckel enkel åtgärd att tillhandahålla den somskall avlägga ed båda alternativen. F.n. finns en valfrihet av del slag jag här talar om men med elt visst företrädeför ed enligt den gamla lydelsen pä så sätt alt initiativet till dess utbytandemot försäkran lagts hos den som skall höras. Uiskottei anser au del föreirädelär omoliverai, och Jag har slällt mig bakom den uppfaitningen. En ändring bördärför komma lill stånd. Den som skall avlägga ed skall upplysas om att haneller hon fritt får välja mellan de båda alternativen. Ett lagförslag med sådaninnebörd bör därför, som utskottet framhåller, utarbetas i regeringens kanslioch föreläggas under innevarande . Jag yrkarbifall till utskottets förslag. Formernaför nämndemansval, m. m. () kongenmäle: Till att börja med en kort kommentar till resonemang omnämndemännen. HerrWeslberg sade för det första atl Jag var ensam reservant, att det var min reservation. Jag vill då för kammaren tala om all del inte är endast min reservalion utan alt del är hela den socialdemokratiska grup pens reservation. Del har råkat bli etl tryckfel, men rättelse har utdelats lill alla kammarens ledamöter. Det är alltså en samlad socialdemokratisk reservation. Fördel andra sade all om hade gjort klan för utskollet hurhan egeniligen menade hade vi kanske kunnal skriva Formernaför nämndemansval, m. m. ihop oss och blivii överens.Saken är den alt vid utskottssammanträdet yrkade Jag på de ändringar som nuingår i den socialdemokratiska reservationen 1. Om i Ljusdalinte följde med när jag framställde delta milt yrkande kan Jag inle rå fördet, men Jag framförde precis de ändringsförslag på uiskoiLssammanlrädel som nuframgår av denna socialdemokratiska reservation. Angåendeeden sade alt han inte förslod varför här inle skulle finnasalternativ. Men, , del finns många människor med olikalivsåskådningar i ell pluralistiskt samhälle som vårt. Det finns kristnamänniskor, del finns människor med en annan form av religion än kristendomenoch del finns människor som icke alls bekänner sig till någon religion, I såfall borde del ju ges möjlighet att välja mellan mer än två alternativ, men detär inte rimligt att ha ytterligare alternativ för muhammedaner och utövare avandra religioner. Heder och samvete - det är någonting gemensamt för allamänniskor, del begriper vi oss alla på. Har vi som kristna eller anhängare avandra religiösa åskådningar behov av atl tala med eller den somvi dyrkar, kan vi sannerligen klara av det utan etl domslolsformulär. Låtmig också få säga att orsakerna lill all vi menar atl del inte skall finnasalternativ är åtminstone tre. För det första har ärkebiskopen -och vi stöderhonom - av kristna skäl avvisat tanken på alternativ. För del andra bör vilänka pä invandrare som har annan religion. För del iredje - och del är inleheller oväseniligl - mäste vi fråga oss, hur människor egentligen upplever endomslolssituation när del första de har att göra är alt bekänna om de villavlägga eden inför eller ge en försäkran på heder och samvele. Att blandain ett religiöst ställningstagande just innan man går att bli dömd lycker viinte är särskilt sympatiskt, för alt uttrycka oss lindrigt. i (fp) kon genmäle: Detta är en samlad socialdemokratisk reservation, säger del tryck jag har - nägot annal tryck har Jag inte hittat - slår endast herrLundgren upptagen som reservant. Om det har blivit en samladreservalion är del Ju bra, men detta alt del bara fanns elt namn från börjanvisar ändå hur osäker man var på ett tidigt stadium. Om jag får tolka del härsom det står, finner jag en viss osäkerhet om vart man egentligen vill komma.Men det kan hända att Jag fär någon förklaring som rättar till del. Det ärmöjligt alt det går all hitta en sådan. Del här är emellertid en sak vid sidanom. Sakinnehållet i min argumentering var väsentligt viktigare - den gälldenämligen huruvida del skulle komma politik in i domarsituationen eller inte. Sedansäger all skall man ha alternativ så borde man ha en läng radsädana. Men om menar an del vore ännu bällre med fleravalmöjligheier, så skall man väl ändå inle avslå från del goda därför atl delfinns något som är ännu bättre. det är väsentligt att dehär tvä alternativen finns, för det ger människorna frihet all välja, och jagtror att del är något som vi kan kosta på oss. Varför skall vi tvinga människoratl använda någonting som de inte gillar? Har de möjligheter att välja, får desjälva avgöra vilken väg de önskar gå. HenLUNDGREN (s) kon genmäle: Lät mig bara för ordningens skull få reda ut atl iLjusdal för det första tydligen inle riktigt följer med pä utskottssammanträdenoch för del andra inle läser de rällelsekartonger som delas ut lill kammarensledamöter. Viddel sammanträde dä frågan behandlades - och det framgår av protokollet iutskollet - var den socialdemokratiska gruppen från början hell enig i dennafråga. Formerna för nämndemansval, m. m. Hen iTimrå (s): När nu behandlar förslaget om införande av proportionella valav nämndemän, enligl regeringens proposition nr 64, så skulle det kanskeförvåna om jag inte tog lill orda. Timråkommun blev ju riksbekant när kommunfullmäktige valde enligtmajoriletsprincipen då åtta nämndemän omvaldes lill , somsammanlagt har 75 nämndemän verksamma. var visserligen inte ensamt om allföreta nämndemansvalet enligl majoriletsprincipen, utan såvitt jag vet var detfyra kommuner i landet som valde enligl samma princip. En av dessa valde enbaricenterpartister, men del blev inte lika uppmärksammat som när vi valde enbarisocialdemokrater. Jag är emellertid övertygad om atl den kommun som valdeenbart centerpartister gjorde del av samma skäl som vi som valdesocialdemokrater. Detkan vara nödvändigi att i sammanhanget päpeka att samtliga åtta omvalda är välförtrogna med sina uppdrag och är geografiskt spridda i kommunen. Derepresenterar också olika yrkesgrupper. Den nämndeman som hade den kortastemandattiden hade varil verksam lidigare, och den som varil med längsthade bakom sig som nämndeman. Samtliga har skött sina uppdrag ulanklander. Av de älta är fem manliga och tre kvinnliga. De representerar följandeyrken: metallarbetare, lantbrevbärare, jordbrukare, egen företagare,fabriksarbetare, hemsamarii. hemmafru och biblioteksföreståndare.Socialdemokraterna har 28 mandat av de 49 fullmäktige. De åtta omvaldes medstor majoritet. Ingen fick mindre än 33 röster. Av de övriga fick ingen mer äntolv röster. Devalda fyller de krav som skall ställas på en nämndeman, nämligen egenskaper somrättrådighet, gott omdöme och allmän livserfarenhet. Mankan självfallet diskutera vad som skall läggas in i etl valsammanhang. Men larman i betraktande atl det valdes ungefär 5 500 nämndemän i hela landei vid dellillfälle när vi valde älta socialdemokrater 13Riksdagens protokoll 1975/76:44-45 Formernafor nämndemansval, m. m. och alt de flesta valdesenligt den proportionella valmetoden, så blir JU bilden en hell annan. Skullevi ha vall enligt den proportionella metoden så skulle vi ha tre nämndemän förmycket. Jag har gjorl en undersökning och konstaterat all harungefär 195 mandat för mycket när det gäller nämndemän om vi skall följaproportionalileten. Dessa mandat skulle väl i så fall delas på ochmoderaterna. Jag tror mig om atl kunna sova lugnt om nätterna, ochdel gör vi nog alla utpekade socialdemokrater i . Jag trorinle heller atl rättsväsendet i det här landet blivii skakat av all vi har tvåeller tre centerpartister för litet i antal bland nämndemännen. Hen (): Del gläder naturligtvis oss alla att i sover gott omnätterna. Men jag undrar om han inte somnade lill litet-i fullmäktige i Timråockså vid det där tillfället. Detvar emellertid inte del vi skulle tala om, och Jag skall bara ägna mig ål dettamed ed och sanningsförsäkran. Jag har en viss erfarenhet av det i minverksamhet. Del finns nämligen andra eder än de som avläggs av domare,nämndemän och vittnen. Det finns någonting som kallas för uimätningsed ochbouppieckningsed i konkurs som kronofogdar sysslar en del med. Dethänder dä alt det kommer en person som pä en papperslapp skrivit upp alll vadhan äger - det kanske är en dragkärra och gångkläder. Då skall han med tvåfingrar på inför den allsmäktige och hans heliga ord styrkaalt han äger bara denna dragkärra och dessa gångkläder. Det finns där en bristpå proportioner som Jag tycker är litet skrämmande och som borde varaoacceptabel i synnerhet för de övertygat troende. Nutalade i bl. a. om atl man skulle kunna välja i sädanahär fall. Som jag ser det är del en valfrihet som sätter en person i entvångssituation. Det är inle alltid bra atl välja, i synnerhet inte i dennasituation - jag tror all var inne på det -när en människa kommerinför domstol. Del är ganska pressande för många, och då skall denna personögonblickligen bli tvingad att välja på ell säll som väl ändå avslöjar om hanär troende eller icke iroende, vilket många människor drar sig för all göra.Jag lycker inte del är någonting som man behöver dra sig för, men del gör somsagt väldigt mänga människor. Varförtvinga dem atl göra pä det här sättet? Det enda som är viktigt i dennasituation är atl människor talar sanning, och korrelatet lill del är jubrottsbalkens 15 kap, om mened och inle åkallande av några högre makter. Delär inte rätt att sätta en människa i den här tvångssituationen. Jag undrar t.o. m. om del är rikiigl kristet att sälla en människa i en tvångssituation sommånga, mänga inte vill bli försalla i. Jag yrkar alltså bifalllill reservationen 2. Hen i (fp) kort genmäle: Del exempel som anförde lät väldigt illa, det måste jagsäga. Men del är väl inle så särskill mycket bättre att man svär på heder ochsamvete. Heder och samvete - det är myckel allvariiga ting del, och del ärulomordentligi illa om någon svär på heder och samvete och sedan far medosanning. Jag tycker all båda delarna är någol mycket klandervärt. HerrSjöholm säger att det inle alltid är bra att välja, att vara tvingad att välja.Jo, men om man har bara en enda möjlighet är man tvingad atl acceptera den. Dåär man tvingad all välja en form även om man ville ha en annan. Det blir etlabsolut tvång. Har man chansen all välja mellan två former är det någontinghell annal. Ochnär säger att man på del här sättet måste avslöja om man ärkristen eller inte - kanske sade han troende eller inle -så är del en stormissuppfattning. Del har ju här i debatten på skilda' säll framgåll all manfrån krislel häll ser väldigl olika pä dessa ting, och det är flera som utifrånreligiösa eller kristna förutsättningar inle vill använda den gamla lydelsen.Någol avslöjande på den punkten kan det knappast bli, för del är delademeningar över lag. Denna motivering tycker jag alltså inle håller. m. m. Hen () kortgenmäle: Jag tror atl i missförstod mig över hela linjen.Del är inle alls klandervärt all begära atl människor skall tala om vad de haroch äger. Det är tvärtom nödvändigt för all de inle skall gömma undan sinagrejor. Men Jag menade all det var en brist på proportioner, när den där mannenkanske ägde en dragkärra men skulle svära pä och inför den högste. Detaren brist på proportioner som Jag tycker är mycket underlig. Sedansade att om det bara finns en möjlighet så blir det ett tvång.Nej, Jag talade om tvånget att välja inför människor som sitter och hör på, atlalltså avslöja sin tro eller sin bristande tro. Så uppfattas det nämligen avmänniskorna som sitter i tingssalen. Den som inte vill svära på är vadmänniskor kallar för en hedning. Han tror helt enkelt inte pä . Och deltycker många människor är klandervärt. Det gör inle Jag, men del hör kanskeinle hit. De som sitter i tingssalen uppfattar det sä, och en sådan situationskall man inte försätta en människa i. Det är alldeles onödigt. Del er.daviktiga är all vederbörande talar sanning, och del gör han lika bra - eller imånga fall kanske bällre - när han talar på heder och samvete. Det är ocksånågonting som alla begriper, som sade. och som de flestamänniskor respekterar. Det räcker med det. Varför skall man ha något extra därutöver?Del är alldeles onödigt. Jaglycker !iell enkelt all det strider mot anda all försätta en människa i'. ;n situation som väldigl många vill undvika att bli försatta Formernaför nämndemansval, m. m. Hen i (fp) kort genmäle: är väl också en fråga om hur man ordnar det rent praktiskl. Närman källaren vittne kan man myckel väl låta vederbörande få veta vilkavalmöjligheter som flnns, så att han i förväg är införstådd med vilken lydelsehan vill välja. Då behöver han inle välja inför domstolen. Han anmäler bara närhan kommer all han vill tala under sanningsförsäkran eller under ed enligl dengamla lydelsen. Då anmäler han bara det. Sä där tror Jag all man kan ordna detpraktiskt myckel bra. HenSJÖHOLM (fp) kort genmäle: de som sitter itingssalen märker Ju vilket han gör. när han än har vall. Jag kanskeåterkommer till del senare i mitt anförande, men låt mig redan nu säga att vadherr sade är alldeles rikligt. Det är just så man ofta uppfattar delinte bara ute i rättssalen ulan också, och ofta mer, bland de nämndemän somsitter tillsammans med vederbörande. Carl-EricLundgren har visserligen här på ett kraftfullt och engagerat sätt talat förreservationen 2. men jag vill ändå kommentera den något. Det gäller punkten 3.Men när del gäller punkten I nöjer jag mig med atl yrka bifall tillreservationen. Detär inle första gången som frågan om ed och försäkran är uppe i . frågade varför han hade stått ut med att ha detpå delta sätt. Det har Ju varil så här i flera hundra är. tyckte jag att AstridKristensson sade. Dä vill Jag säga all del är ändå inle så länge sedan som detknappast var möjligt för en av arbetarrörelsens folk att bli vald lillnämndeman. Dä skulle man vara jordägande och alll vad det var. Och kunde manJu alls inte påverka t. ex: edsformuleringen. Men sedan jag nu ändå har haftnågon möjlighet alt göra det har jag tagit upp denna fråga. Tillsammansmed några kamrater i dåvarande första och andra kammaren väckte jag redan är1966 en motion som avsåg att få vittneseden utbytt mol försäkran. Vi framhöll imotionsyrkandel att del gällde all edgång. Frågan hade då inle aktualiseratssedan slutet av 1940-talel. Utskottet uttalade sig den gången endast för enviss jämkning av formerna för utbyte av viitnesed mot försäkran i syfte attunderlätta för vittnena all välja ed resp. försäkran. Och genomfördesutskotlels förslag, som kunde beiecknas som elt halvt steg på väg mot enlösning enligt vår motion. Och propositionen 1975/76:64 som ligger till grundför justilieutskottels belänkande nr 18, som vi nu behandlar, ligger hell ilinje med de motioner som vi väckte är 1966 och som vi har fullföljt i vad gäller den del som återstod. Den promemoria som i sintur föregått propositionen har varit ute Även om man härlidigare talat om remissyttrandena vill jag ocksä göra det. Närman studerar de olika remissyttrandena förvånas man över den motion somavgivits av etl par moderater. Alla remissinstanser utom två är positiva tillförslaget att det religiösa inslaget i edsformuläret skall las bort. Som härhar påpekats har bl. a. ärkebiskopen tillstyrkt del. Men motionärerna anser attpropositionen, och alltså även vår moiion, utgör "ett steg i ensekulariseringsprocess som pågätt i och siktar motavlägsnandet av allt som erinrar om värt folks kristna bakgrund, vår nationsrötter i , vårt kulturarvs förankring i kyrkans traditioner." Hurkan man bara påstå något sådant? Man kan väl inte på fullt allvar mena attärkebiskopen skulle tillstyrka att edsavläggelse med religiöst inslag avskaffasom den innebar det man påstår i moiion nr 45. Uttrycket"tung remissinstans" användes i en riksdagsdebatt . Jagvill påstå all ärkebiskopen är en tung remissinstans i delta avseende, ochborde vara det för fler än mig. Ärkebiskopen, liksom bl. a. iUppsala, har redan vid tidigare tillfällen tillstyrkt liknande förslag, och Jagtror inte alls att det är därför alt han anser att det är en liten fråga ellerdärför att han nu blivit ställd inför frågan och funnit det bäst atl svara så.Han har haft liknande frågor framför sig lidigare och då var också Uppsaladomkapitel inkopplat och yttrade sig, liksom för resten och, tror jag. Förövrigt är del just av religiösa skäl som många människor finner det stötandealt avlägga en ed där orden "den allsmäktige" och "vid Hansheliga ord" ingår. Ijanuari månad när vi hade väckt motionen fick jag ett brev med entidningsartikel där en prästman från hade citerat samma ord urBergspredikan som gjorde. Han ansåg att det var riktigt somdel står där, och änskade oss lycka till med motionen, som enligt hansuppfattning var helt i linje med den kristna uppfattning som i varje fall hanhade. Iandra sammanhang är en försäkran på heder och samvele Juridiskt bindande. Ensådan försäkran är för de flesta lika allvariig, kanske t. o. m. allvarligare,än en viitnesed. Varför anses den inte tillräcklig för alla i della sammanhang? Anledningenlill värt förslag om en enda formulering som skall vara lika för alla är bl. a.atl ocksä den mjukare formulering som vi nu har och som beslutades ändåskapar en viss osäkerhet och oklarhet om ställningstagandet i valet mellanviitnesed och försäkran, inte minst därför atl inställningen till religiösafrågor alltjämt intar en viktig position i paragrafens formulering. Ellannal skäl lill alt det andra halva steget från vår moiion av harföljts upp i årets moiion är att vittnet ändå själv skall uttala sig och görasitt val i rätten. Jag vet all funderingar har förekommit Formernaför nämndemansval, m. m. Formernaför nämndemansval, m. in. om anledningen till valetatt avlägga ed resp. avge försäkran, och del skall inle behöva vara sä. Jaglycker att har helt rätt i vad han sade om detta. Det är verkligensä det uppfattas . Attvittna eller avlägga ed, t. ex. domared, är ingen religiös handling. Migförefaller vara lika omotiverad i rättssalen som lagboken skulle vara ikyrkan. nämnde atl om man tar bort eden urrättssammanhang får man inte se dessa gamla vackra biblar i rättssalen ifortsättningen. Nej, det kanske man inte får. Men man kunde, i stället för denplats dit ville förvisa dem, placera dem i olika kyrkor. undrade varför vi över huvud taget skall ha en försäkran. Om jaginte minns fel ärdet t. o. m. en del av remissinstanserna som har föreslagitatt det skulle räcka med att man bara försäkrar alt man skall hålla sig tillsanningen. Men juridiskt sett bör man väl ändå ha avlagt denna försäkran påheder och samvete. Lålmig återgå till justitieutskottet och motioner i hithörande fråga. I fjolmotionerade två folkpartister om översyn av beslämmelser omvittnesed och domared. Jag behöver nog inte nämna deras namn. De har liksomvi socialdemokratiska motionärer fått bifall lill sina förslag genompropositionen 1975/76:64. När jag läser vad utskollet i sitt betänkande nr 8 sade i anledning av den motionen blir jag ännu mer förvånad över att manfrän borgerligt häll sä enigt sluter upp kring den moderata motionen. I fjolsade nämligen etl enhälligt justitieutskoll: "Ilikhet med motionärerna anser utskottet att nu gällande ordning i fråga omavläggande av ed är mindre tillfredsställande. Det kan nämligen inte uteslutasatl den som skall höras inför rätta saknar kännedom om om utbyte aved mot försäkran och därför går miste om det för honom kanske mer tilltalandealternativet alt få avge sin utsaga under försäkran." Jagskulle vilja fråga: Vad är det för valfrihet i sådana fall? Här framgår del välklart alt den valfrihet som man talar om inte alllid fungerar. Jagfortsätter att citera ur fjolårets belänkande: "Utskottet förutsätter attKungl. MaJ:l i lämpligt sammanhang tar upp frågorna lill prövning. Någonsärskild framställning lill Kungl. MaJ:l i anledning av motionen är därför intepåkallad." Nuhar regeringen tagit upp frågan till prövning och avgivit en proposition ienlighet med förslaget. Vad har föranlett sinnesförändringen hos de borgeriigaledamöter som deltog även i förra årets utskottsbehandling? Ett par av deledamöter som har yttrat sig var inte med -Jag såg t. ex, ibetänkandet att vid det tillfället hade ersatts av ,