prot · FY0987 · 1975-12-31 00:00:00 — Socialministernsäger nu att förordnat föreståndaren för denblodgruppsserologiska avdelningen vid statens rällskemiska laboratorium atttills vidare ocksä vara föreståndare för det rätlsantropologiska laboratoriet.Men det hjälper inte upp situationen särskilt myckel, eftersom det inte finnsnågon rättsantropolog som kan utföra undersökningarna. Ärendena hopas nu överhela landet. måste ändå ha varit medveten om att dennasituation skulle uppstå. På rätlsantropologiska laboratoriet har man f n, ca200 ärenden liggande, och då har jag ändå inte räknat med alla som väntar ute ilandet. Frånrättssäkerhetssynpunkt är det naturligtvis också helt oacceptabelt för de"utpekade" fäderna att sväva i ovisshet om vem som är far lillbarnet. Del är lätt alt föreställa sig hur både mamman och "papporna"känner det från moralisk-etisk synpunkt. De här undersökningarna tar myckelläng tid och barnet hinner ofta bli några är och kan böria fundera över sakeroch ting. Jagskulle vifia vädja till socialministern att man i varie fall försöker utlysafiänslen, så att undersökningarna kan fortsätta. Omanlropologisk undersökning vid fastställande av faderskap Jag vill med anledning av inlägg först erinra om attsäkerheten i fråga om alt utesluta en person som tänkbar fader under senare årökat betydligt genom ulveckling av metoderna för rätts-genetisk undersökning påblodprov. Med de rutinundersökningar som tillämpas av rättskemiskalaboratoriet kan faderskapsundersökningar ske med en säkerhetsgrad av 87 96,Det är emellertid möjligt att genom utvidgad rätlsgenetisk undersökning medbiokemiska och serologiska metoder höja uteslutningsgraden lill 95 ä 98 96, Medhänsyn främst till den snabba ulvecklingen inom della område tillsattesocialstyrelsen en särskild arbetsgrupp för att se öververksamheten med faderskapsundersökningar och lägga fram förslag omverksamhetens framlida organisalion. Som jag nämnt i mitt svar kommersocialstyrelsen att till regeringen överlämna förslag i ärendet. Avsiktenär att ersätta tidigare fysiska antropologiska undersökningar med utbyggdaserologiskt och biokemiskt inriktade analyser. Sådana utvidgade undersökningarutförs redan nu med hjälp av några av landets främsta experter som konsulter.Verksamheten är alltså under uppbyggnad och räknar med att deunder senare år långa väntetiderna skall kunna minskas . Denya analysmetoderna väntas också medföra större säkerhet vid faslställande avfaderskap än lidigare använda metoder. Jag har velatgöra dessa påpekanden. Lagom sambruksföreningar m. m. Jag är tacksam för den ytterligare informaiionen från socialministernoch att vi kan förvänta att väntetiderna blir kortare. Det är heltotillfredsställande som del är . Delär också bra att man fär en samlad bedömning av hur dessa undersökningar skallbedrivas i fortsättningen. Jag är medveten om all utvecklingen har gått framåtpä detta område. Jag hoppas attförhållandena här nu skall rätta till sig. Överiäggningenvar härmed slutad. §9 Föredrogs men bordlades åter konstilutionsulskotlels betänkande nr 13,justilieutskottets belänkanden nr 22 och 23, lagutskottets belänkande nr 22,utrikesutskottets belänkanden nr 9 och 11-13, kulturutskoltets betänkanden nr12-14, utbildningsutskottets betänkanden nr 21 och 22, inrikesulskotletsbetänkanden nr 4, 5, 15 och 16 samt civilutskottels belänkanden nr 29 och 30. §10 Lag om sambruksföreningar m. m. Föredrogs jordbruksutskoltets betänkande nr 15 medanledning av propositionen 1975:70 med förslag till lag om sambruksföreningarm. m. jämte motioner. I proposiiionen 1975:70 hade regeringen() föreslagit dels alt anta förslagen till I.lag om sambruksföreningar, 2. lag om ändring i lagen (1951:308) om ekonomiskaföreningar, 3. lag om ändring i lagen (1916:156) om vissa inskränkningar irätten att förvärva fast egendom m. m., 4. lag om ändring i jordförvärvslagen(1965:290), dels att 5. godkänna de i propositionen förordade riktlinjerna förstöd till samverkan inom jordbruk och trädgårdsnäring, m. m. Iproposiiionen lades fram förslag lill en ny lag om sambruksföreningar. Lagenvar avsedd att ersätta lag i ämnet. Enligtden föreslagna lagen skulle sambruksförenings verksamhet kunna avse inte baragemensamt jordbruk pä fastighet som ägdes eller arrenderades av föreningenutan även samverkan över ägogränser och inom delar av medlemmarnasjordbruksproduktion. Lagförslaget innehöll också i övrigt regler, bl. a. ifråga om medlemsantal, insatser i föreningen och utträdande medlemsrättigheter, som avsåg att stimulera till bildande av sambruksföreningar församverkan i jordbruket och inom trädgärds-näringen. Ipropositionen hade vidare föreslagits vissa stödåtgärder för att främjasamverkan inom jordbruket och trädgårdsnäringen. Idetta sammanhang hade behandlals molionerna 1975:2085av m, fl, (m), vari hemställts 1, att beslutade om enförsöksperiod för lagen om sambruksföreningar, 2, attkonkurrensneutrala stödåtgärder för olika företagsformer i lantbruket särskillbeaktades, 3. all skulle avslå propositionens förslag om att nyafiänster inrättades pä lanibruksslyrelsen för detta ändamål, saml 1975:2086av m, fl, (vpk), vari hemställts 1. att frågan om sambruksföreningpå samhällsägd mark skyndsamt utreddes och all jordfonden kunde användas isyfta att tillföra staten eller kommunerna mark, som köptes förrationaliseringsändamål, 2, att som villkor för medlemskap även ifortsättningen krävdes att medlemmarna deltog i föreningens verksamhet medegen arbetsinsats, 3. att högre ekonomiska bidrag borde utgå tillsambruksföreningar än till enskilda. Lagom sambruksföreningar m. m. 1, anhålla att regeringen tilljordförvärvsutredningen överlämnade motionen 1975:2086, yrkande 1, 2, med bifall lill regeringensförslag och med avslag på motionen 1975:2085, yrkande 1, och motionen1975:2086, yrkande 2, anta förslaget till lag om sambruksföreningar, 3, anta förslaget lill lag omändring i lagen (1951:308) om ekonomiska föreningar, 4, anta förslaget till lag omändring i lagen (1916:156) om vissa inskränkningar i rätten att förvärva faslegendom m, m,, 5, anta förslaget lill lag omändring i jordförvärvslagen (1965:290), 6, med bifall lill regeringensförslag och med anledning av molionen 1975:2085, yrkande 2, saml med avslag påmotionen 1975:2086, yrkande 3, godkänna de av utskottet förordade riktlinjernaför stöd till samverkan inom jordbruk och trädgårdsnäring m. m,, 7, som sin mening ge regeringen ijll känna vadutskottet med anledning av proposiiionen och molionen 1975:2085, yrkande 3,anfört om ifrågasatt personalförslärkning vid lanibruksslyrelsen. Reservationhade avgivits av (vpk) som ansett att utskottet under 2 och 6 borthemställa 2a, med anledning av motionen 1975:2086, yrkande 2, såvitt nu var i fråga, geregeringen till känna vad reservanten anfört angående utarbetande av förslagtill viss lagändring, b,med anledning av regeringens förslag och motionen 1975:2086, yrkande 2, såvitti övrigt var i fråga, saml motionen 1975:2085, yrkande 1, anta förslaget tilllag om sambruksföreningar, 6,med anledning av regeringens förslag och molionen 1975:2086, yrkande 3, samtmed avslag på motionen 1975:2085, yrkande 2, godkänna de av reservantenförordade riktlinjerna för stöd till samverkan inom jordbruk ochträdgårdsnäring m, m. 2 protokoll 1975. Lagom sambruksföreningar m. m. Till betänkandet hadefogals ett särskilt yttrande av (vpk). HenLÖVENBORG (vpk): Sedan 1972 års jordbruksutredning tillsalles har etl av de problem somåstadkom bekymmer föriorat i aktualitet. Dåvarandejordbruksministern formulerade det i satsen: "Del är önskvärt attpermanent överskoltsproduktion som måsie säfias till låga priser pävärldsmarknaden undviks." Hungerkatastrofernai , och etl halvdussin andra länder i under1973 och 1974 samt den inträffade kraftiga prissiegringen på spannmålpå världsmarknaden röjde pä ell tragiskt sätt undan farhågorna för svensk s.k. överskotisproul Dellaär internationella problem som kräver särskild analys, men jag skall inte göranågon sådan i det här sammanhangei. Det skulle leda alltför långt. Livsmedelsbristeni stora delar av väriden beror inte på bristen på jord, bristen på vatten ellerpå andra naturliga hinder. Klart står också alt livsmedelsbristen i stora delarav världen har sin grund i feodala och halvfeodala ägande- och brukningssystem,i korruption i förvaltningarna och den makt över dessa länders ekonomi ochhandel som de imperialistiska staterna och de multinationella företagen har. Livsmedelsbristenär f ö. inte begränsad lill den s. k. tredje världen. I åtskilliga utveckladeindustriländer är misären utbredd trots att man där har alla rimligaförutsättningar utom en enda för all ge alla människor en god levnadsstandard.I går 9 mifioner människor arbetslösa enligt den officiella statistiken.Men även före den aktuella ekonomiska krisen fann kongressutskott att mellan 20och 30 mifioner USA-medborgare levde under svältgränsen - mitt i alltöverflödet. Den förutsättning som saknas för att bekämpa undernäringen äralltså en riktig politik. Fränhistorisk synpunki är del bara en kort lid sedan vi hade samma förhållande iSverige. Betydligt mer än halva befolkningen var sysselsatt i jordbruket, ochändå gav delta sä liten avkastning att det inte räckte för landels behov. Sedan1930 har i runt tal en tredjedel av den odlade åkerarealen lagts ned. Sverigehar nu i runl tal 3 mifioner hektar odlad jord. I hela landet har antaletbrukningsenheler med mer än åker reducerats från 420 000 är 1937 till139 1973. Såviiijag förslår måste denna trend brytas ur samhällets, människornas, ja, ur helamänsklighetens synpunki sell. All lägga ner det ena jordbruket efter del andraär från nationens synpunki sett oförnuftigt, och eftersom vi lever i en väridmed mifioner svällande, vill jag också säga att raserandet av jordbruket istora områden av värt land är en närmast brottslig politik. Vihar pä kommunistiskt häll aldrig pläderat för ett bibehållande av smäbrukefidess mest primitiva former. Är man uppvuxen pä ett sådant, vet man vilkelblodslit det innebär att vara dellidsbonde. Men i mänga fall kan ell vettigtutformat småbrukarstöd vara till hjälp och förhindra att människor måste flyttaeller slälla sig i arbelslöshetskön. Delsom har skett under ett par årtionden är alltså att en allt större del av denodlade jorden har lagts för fäfot. Detta har sketi samiidigi som en alllstarkare opinion ställt kravet om bevarandet av landskaps-mifiön, som hotaratt överflyglas av buskar och snår. Men,herr lalman, bevarandet av landskapsmifiön hänger intimt samman med bevarandetav ett levande jordbruk. Finns inle den fundamentala faktorn blir alll tal omlandsskapsmifiöns skyddande och bevarande rena bluddrel. Desociala verkningarna av den statliga jordbrukspolitiken är inte mindreskrämmande. Tusentals människor i mitt eget län har tvingats in iarbelslöshetsköer eller alternativt tvingats flytta hundratals mil från sinhembygd. Landsbygden, även den som finns inom traditionellt utmärktajordbruksområden exempelvis Tomedalen, är på väg att avfolkas. Ladugårdar ochmangårdsbyggnader står tomma, åkrarna växer igen. Ja, det är en beklämmande synman möter när man reser längs våra vägar. Jag tvivlar verkligen på detnationalekonomiskt förnuftiga i den politiken och vill inle ge den någon annanbeteckning än statlig marodörverksamhet. Jaghar lidigare sagl att vi inle är några smäbruksromantiker som vill bevarasmåbruket i dess mest primitiva former. Jämsides med stöd till det mindrejordbruket i form av subventioner och andra stödåtgärder måste man ocksä sökanya vägar. Vi har frän värt häll länge pläderat för att man i ökad utsträckningskall satsa pä att befrämja kooperativa former och sambruksformer av olika slaginom jordbruket. I en del regioner kan detta ge jordbruket en chans attöverleva. Men den skulle ha tagits längt tidigare. Närstordriften på jordbrukets område växte fram på allvar i samband med dentekniska revolutionen efter andra väridskriget, dä hävdade värt parti all delenda realistiska var stordrift i form av sambruk, maskin-stationer och andratyper av gemensam drift. Den chansen togs inte och det kan man beklaga, men med de jätteinvesteringar en jordbrukare nu måsle lägga ner för att kunnadriva etl rationellt jordbruk är sambruk ell alternativ som måste betraktas somhögaktuellt. Vihar i vär motion i anledning av regeringens proposition nr 70 tagit upp en delav den problemalik som finns när del gäller att utveckla jordbruk i samverkan.Vi anser att propositionen är ett steg i rätt riktning som måsteföfias av flera. Vihar i motionen också framhållit vikten av generositet när det gäller denekonomiska bidragsgivningen lill sambruksföreningar, detta för alt stimuleratill uppkomsten av nya sådana. Vi tror nämligen på idén, men dä är del ocksäklart alt den ekonomiska stimulansen är belydelsefull för den framtidaulvecklingen. Vihar vidare påpekat att det ligger en fara i förslaget om alt slopa det nugenerella kravet på att medlem av sambruksförening skall vara skyldig att deltamed egen arbetsinsats. Finns inte den regeln så finns Lagom sambruksföreningar m. m. Nr 87 också möjligheten au exploaiera kapitalsvagare medlemmar. Torsdagenden " ' '" skrivning att det inte har avsetts au man skullefrångå nu- 22 mai 1975 varandehuvudprincip all medlem skall della i föreningens verksamhet ------- : med egenarbetsinsals. Det kan man kanske förutsätta, men faktum är Lag om sambruks- ju här öppnar en möjlighet som kan missbrukas. föreningar m. m. I del särskilda yttrandet av ocksä den viktiga frågan ommöjligheterna all komma Över disponibel jord. Del är ett känt faktum att dethar blivit alll svårare att starta ett jordbruksföretag. Pä många håll handlardet om ovifia att säfia. På andra håll i landet har den kapitalistiskaspekulationen gjort sitt intåg och drivit fastighetspriserna brant i höjden.Spekulationen i jordbruksallraktiva delar har fört priser utom räckhåll förfolk som gärna ville sätta i gång som jordbrukare men har för litet kapital. Dethär är ett faktum som också kommer att spela sin roll när det gällerutvecklandet av det kooperativt drivna jordbruket. Varken sambruksutredningeneller propositionsförfattarna har ägnat någon tankemöda ät detta vikligaproblem. Visäger i vär motion att man bör överväga möjligheterna av att få till ståndkooperativa jordbruk pä samhällsägd mark. Det skulle göra del lättare förintresserade personer all besluta sig för inträde, om de vet attskuldsättningen blir begränsad frän börian såväl som i fortsättningen. Mangaranterar bättre sambruksföreningens fortbestånd genom att man gör det lättför nytilllrädande att komma med när någon annan slutar av ålder eller andraskäl. Vitror att del kooperativt bedrivna jordbruket är etl realistiskt alternativ, omverksamheten läggs upp på ett riktigt sätt och staten går in med rejälaslimulansmedel. Jag tror framför alll alt del ger ökade möjligheter att hällakvar ungdomen i näringen. Pä mänga håll är de aktiva jordbrukarna redan ipensionsåldern. Del är en ny och ung generation som måsle träda till, men dengör del inte under villkoret alt föra en svältlillvaro och en livslångbekymmersam tillvaro med väldiga skuldbördor. Den nya generationen jordbrukaremäste också garanteras inle bara en hygglig inkomst utan också semester- ocharbetsvillkor som är likvärdiga med andra arbetande kategoriers. Del sistnämndaär minst lika viktigt. Vitror alllsä att det kooperativt drivna jordbruket är alternativ för alt få ungtblod till den gamla näringen och en möjlighel all utveckla etl levande jordbruki bygder som trots utomordentliga förutsättningar hotar att förvandlas lilldjungel. Men del är ocksä frågor som vi vill återkomma till i annat sammanhang. Jag ber, herr talman, altfå yrka bifall lill reservationen av . HenLARSSON i (c): HerrLövenborg har anfört en läng rad synpunkler på frågan omlivsmedelssiluationen här hemma, och han har även anfört 20 globala synpunkler på försöfiningsproblemen och orsaken till dessa.Han har gjort tvärsäkrapåståenden och ganska grova förenklingar när det gäller lösningarna av dessaproblem. Allt della skulle det vara intressant all debattera och kommentera.Men är det ändå sä, , att della inte har så mycket med det härärendet att göra. I varie fall kan jag med bestämdhet säga attsambruksföreningar i inte kan rubba den globala balansen när det gällerlivsmedelslillgängen. Därmed inle sagt att sambruksföreningar inle i och försig kan vara en positiv faktor som del finns anledning all "pröva i störreutsträckning än vi gjort. Enligt propositionens förslag fär vi vissamöjligheler att göra det. HerrLövenborg karikerade också nu gällande principer och betecknade tillämpningenav dessa som statlig marodörverksamhet. Även detta kunde det finnas anledningalt kommentera - jag skulle inte vifia ta lill sådana överord i sammanhangei. Samhälletharenligt på della område försummal chanser och möjligheler.Jag vill emellerlid säga att frågan om gemensam maskinanvändning och frågan omsamverkan och sambruk inte är nya. Chanserna härvidlag har väl tagits lill varapä många håll. Man mäste vara räll främmande för faktiska förhållanden om maninle känner till vilken utomordentligt slor omfattning denna samverkan har ivarie fall i de mer produktiva jordbruksbygderna. Förjordbrukets utövare är det en intressant möjlighet som öppnas genom dennaproposition och utskottets betänkande. Jag vill dock än en gäng understryka attdet inle går att göra så generella och grova förenklingar som i detta sammanhang. Det finns även en massa andra faklorer att ta hänsyntill. bortser helt och hållet från en faktor i sammanhangei:individen och människan. Bönder är individualister, och det i sig självtinnebär i mänga fall ganska stora problem. Det finns fina exempel påjordbrukare, som i samverkan har lyckats lösa problemen. Men det är inlesjälvklart all det går ulan vidare. Ärdet inte, om nu sambruksformen skulle vara sä överlägsen andra former avjordbruksdrift, underligt att man såsom måsle efterlysa rader avstöd. Samhället skall garantera jord till ett lågt pris - helst ställa den tillförfogande gratis. Samhället skall garantera stimulans i länga rader. Vad ärdel dä som säger alt denna form så självklart är överlägsen andra former avjordbruksdrift? Ivad gäller ungdomen vill jag nog lill skillnad frän säga all omman föfier den aktuella utvecklingen och vad som händer i tiden, skall manfinna all del råder ell utomordentligt stort intresse bland ungdomarna förjordbruk. På sikl är problemet nog snarare hur man skall kunna på ett rättvistsäll gallra bland ungdomarna och låta dem som är intresserade fä syssla meddenna näring. Ulanatt gä in i detafi i den debatt som drog upp vill jag ha sagtall detta inle är en så särskilt slor fräga. Den proposilion som utskottet harföfit lill alla delar säkrar i nägon mån den redan befintliga försöksformenför sambruksförening.. Man kan med lillfredsstäl- Lagom sambruksföreningar m. m. Lagom sambruksföreningar m. m. lelse konstatera att denformen för jordbruksdrift finns och garanteras ett visst lagligt skydd. Men jagär inteberedd att instämma i den övertro som uttalar. Med delta,herr talman, yrkar jag bifall till utskottets hemställan. HenLÖVENBORG (vpk): i böfiade med att säga alt de principfrågor somjag drog upp inle har så mycket att göra med della ärende. Jag vill nog hävdaatt de egentligen är intimt förknippade med detta ärende. Här handlar det omatt flnna nya principer för att utveckla stordriftens fördelar och göra denmöjlig för de människor som har ganska svårt att ta till vara den nyateknikens möjligheter. vände sig också mot min beteckning statlig marodörverksamhet. Ordensvalör kan man alltid resonera om. Men gör man några studieresor i ,och en del andra bygder, kan man ganska lätt instämma i denbelygsältningen. Jagär inte heller helt säker på att det är riktigt all påslå alt bönder ärindividualister och att sambruksidén därför är mindre aktuell. Del finns föreningsrörelse, som bärs upp av bönder. Där har man kunnat utveckla ettgott och fruktbärande samarbete pä många områden. Det samarbetet måste man ävenkunna plocka ned pä jorden, om jag fär uttrycka mig sä. Vibetecknar nog sambruksulredningens förslag, som kommer igen i propositionen,såsom ett steg i rätt riktning. Vi vänder oss inte mol detta. Vi tror attjordbrukarna i , och osv,, som inte har haftslora chanser att utnyUja stordriftens fördelar, kan finna någonting här,KR-jordbruken i är inget alternativ pä sikt. De ger för storskuldsättning och för härda arbetsvillkor i mänga fall. Kooperativt drivnajordbruk är en möjlighet, och proposiiionen är ett steg på vägen. Men deanmärkningar som vi gör är inte betydelselösa. Frågan om den samhällsägdamarken är viktig. Vi från vpk skall med all säkerhet återkomma i den frågan. Hen i (c); Låt mig med anledning av senaste inlägg bara upprepaatt jag anser att det finns anledning att diskutera mänga av de principiellafrågor han drog upp. Men även om de, som menar, skulle haanknytning till della ärende så finns de pä intet sätt aktualiserade i denreservation som ställts i motsats lill utskottets hemställan. 1 reservationengörs det bara små antydningar, och där förs allmänna resonemang i marginalen,men i slort sett föfier den utskottets hemställan. Del är anledningen till altjag ifrågasatte om den slora principiella debatien hör hemma här. Jag anser del heller inte rimligt att vi skall ha en slor principdebatti anslutning till det här ärendet. Vi lär fä andra tillfällen att diskuterahela jordbrukspolitiken frän principiella utgångspunkter. Omherr Lövenborg vill betrakta statens insatser för att stödja jordbruket iNorrland som marodörverksamhet sä får del väl stå för hans egen räkning. Jagföreställer mig att de jordbrukare som har kommit i fråga för de stödformer vihar för att bygga upp bärkraftiga jordbruk har en annan inställning. Detvar egentligen en sak som gav mig anledning alt kommentera , nämligen frågan om arbetsplikten. Jag kan försäkra alt avsikten medall inte sätta arbetsplikten som villkor naturligtvis inte är all slimulerakapilalplacerare eller s. k. troUoarbönder all ingå i samverkansföretag.Situationen är ju den all man kan tänka sig all flera småbrukare kommerunderfund med alt de kan bedriva sin verksamhel bällre och göra den meralönsam genom samverkan. De kanske i. o. m. uppläcker att de klarar sig mednågot mindre arbetskraft än om de brukade företagen var för sig. Då skulle det,menar vi - och det menar ocksä utredningen -, vara etl hinder för alt få tillstånd sådan samverkan, om resultatet skulle bli att nägon av deltagarnaställdes utan arbete. Det vore väl oriktigt att inle ta lill vara delsmöjligheten att fä sådan här samverkan lill stånd, dels möjligheten för nägonav dem som ingår i samverkan att göra andra insatser för alt på det sättetbidra lill försöriningen för de människor som bor i bygden. Detta är motiveringen.Nalurliglvis skall man vara restriktiv när man prövar den här formen av stöd,om exempelvis någon juridisk person skulle vara invecklad i sammanhanget. Lagom sambruksföreningar m. m. Hen LÖVENBORG (vpk); Jordbruksministern fäste sig också vid beteckningen statligmarodörverksamhet. Jag har lidigare sagt att man alltid kan tvista om ordensvalör. Man kan säga att den statliga jordbrukspolitiken för vissa områden harvaril destruktiv - det är lätt all konstatera för den som vet hur mångajordbruk som har lagts ner och hur många människor som driviis in iarbetslöshetskön eller alternativt fält flytta söderut, när de kanske hadekunnai få sin bärgning inom elt jordbruk som till slora delar växer igen. Påsenare är har det gjorts en del nya stödinsatser, men i vissa fall får manknäppa sina händer och säga alt det är bra men all det är sä dags . Delhade varil bra om jordbruksministern pä någol sätt hade tacklat frågan ommöjligheten alt skapa sambruksföreningar pä samhällsägd mark. Jag lycker glider litet lätt förbi detta. Har man vifian alt söka utveckla delkooperativa jordbruket som ett alternativ, dä måste man ocksä göra del sä lätt sommöjligl för intresserade alt gå med.