prot · FY0989 · 1975-12-31 00:00:00 — partiet idetta sammanhang - liksom för övrigt så annars, när man gått ihopmed . gömmer sig sedan bakom en rad frågor lill migvar vi Slår och vad del vi skrivit innebär osv. Jag uppfattar det som ettförsök att undvika en diskussion om det dåligt genomtänkta förslag som majoritetenhar avgell. Det har underkänts av den fackliga organisationen på del härområdet, och det tycker jag borde stämma lill eftertanke. Honhänvisar lill fitteralurulredningen i många sammanhang, men när del gällerbarnboksstödet överger , tillsammans med de övriga borgerligapartierna, lilleralurutredningen och rycker bort den väsentliga delen avbarnboksstödet. () kort genmäle: all det bara vore debalteknik när jagsäger att jag först när reservaiionen förelåg fick reda på varsocialdemokralerna stod! Men till skillnad frän i tyckerjag faktiskt att principfrågorna är intressantare att diskutera än olikaversioner av hur det har gått till i utskottet. Vi som sitter i utskottet kanju göra upp privat om vad som har förekommit och vad som inte har förekommit. vill inte besvaramina frågor. Det är naturligtvis också en sorls debalteknik, men jag har aldrigupplevt att den har använts här i kammaren förut. Jag föreslår att herrAndersson omprövar det och i ett senare replikskifte gör en ansträngning attsvara på frågorna. Det var dock seriöst formulerade frågor, som det voreiniressani att få svar på eflersom reservalionerna kanske skall ligga lillgrund för ell riksdagsbeslut. HerrANDERSSON i (s) kort genmäle: Om del har varit svårt för att fåreda pä var vi har stått vid behandlingen av denna fråga kan det bero på delsall inte har velat lyssna, dels att de borgerliga mycket tidigtunder utskottsbehandlingen på begäran övergick till enskildaöverläggningar och att vi inle fick tillfälle att gemensamt diskutera våraståndpunkter. säger att jag är ovillig att svara på frågor.Del är jag visst inle. men på korta replikminuter är det naturligtvis hellomöjligt att svara på 20-30 frågor som jag tror ställde.' Till yttermera visso har som förelrädare förutskottets ma joritet inte behagat ta upp den som jag tycker väsentligaprincipfråga som jag ställde i mitt huvudanförande. Jag fick inget svar av herrMattsson i Lane-Herrestad, och jag hade därför hoppats att skulle tatillfället i akt och svara på den. Frågan var: Har utskoltsmajorilelen analyseratde effekter som molpresiationsförslaget i er stödmodell innebär, och hur myckelav era 4,8 milj. kr. rycks undan frän del effektiva siödet genom dennamotprestation som innebär gratisexemplar till bokhandeln med myckettvivelaktiga effekter'? Förslaget harocksä kritiserats krafligt vid remissbehandlingen avlitteraturutredningen. Vihar försöki göra beräkningar pä della. Enligt dessa kommer man fram till attdrygl 1,5 miljoner av de 4,8 miljonerna försvinner i er stödmodell. Därmedligger ni faktiskt på en lägre nivå när det gäller effektivt litteraturstöd änvi gör med värt förslag. FruMOGÅRD (m) kort genmäle: Jag häller fortfarande på alt vi skall diskutera principfrågan. Menför att kammaren skall få klart för sig hur del har gått lill i ulskottet skalljag bara nämna all i på elt tidigt stadium sade tillmig att "har skrivit en så elak moiion all dem kan vi intediskutera med". Det är vad han kallar för all inbjuda tillsamförständslösningar. Ävenom frågorna var mänga - men de var faktiskt inle så mänga, jag har skrivit uppdem och de är fem - kan väl i alla fall böria svara på dem, såkanske vi under dagens lopp kan få klarhet i en del saker. Speciellt lycker jagall det där med lågprislinje för förlagen är intressant. Det finns ingentingskrivet någonslans om det. Vi är mänga soni förskräckligt gärna vill vela vaddet egentligen innebär. Jag tycker nog au skall ta den fråganförsl. Statligtlitteraturstöd, m. m. /E-:NKEL (fp): "levande och vitalt kulturliv är en omistlig del av ellmänskligare samhälle. - kulturvänligl klimat förulsäller inle bara frihetoch öppenhet. Det kräver också generositet och stimulans i ekonomisktavseende." Detta är ett citat ur partiprogram angåendekulturpolitiken. 1 partiets ställningslagande till innehållet i förra åretskulturproposition och till detta årets har vi försökt förverkliga intentionernai della program. Detbeslut om den slalliga kulturpolitiken som fattade vartill stor del ell rambeslut. 1 det låg visserligen en rad viktigaförbättringar, t. ex. i form av ökade anslag lill musik- ochtealerinsti-lulioner, till fria grupper etc, men annars handlade beslutet mestom målen för den s. k. nya kulturpolitiken. Redan dä stod det klart att detskulle fordras stora insatser från både stal och kommun för att ge ramen ettinnehåll, för att ge de luftiga visionerna en konkret innebörd. Frånfolkpartiets sida förklarade vi oss beredda att medverka lill det, och dellöftet står fast. Sloraoch viktiga områden saknades hell i fiolårels proposilion. Del gällde bl. a.litteraturen och filmen. Men vi lugnades på den punkten med att man inomutbildningsdepartementet ville fundera litet mer på förslagen frånliueraturutredningen och filmutredningen. har man tänkt fiirdigt, ochresultatet flnns redovisat i propositionen 20. Lever man i den upp lill löflenafrån ? Får de slora målen en konkret innebörd? Låt mig redovisareaktionen hos en av dem som arbetat med den nya kulturpolitiken, författarenP. Efler alt ha redovisat Nr 89 hur man inom ständigt hänvisade till de stora s. k.bransch- Fredaeen den utredningarna,bl. a. litteraturutredningen, sä fort del blev tal om kon- 23 mai 1975 '''"'åtgärder säger han: "kom. -------------- var nu inteså slora, kostymen var en liten vante. Men ändå, det var Statligt litteratur- alltid något. kommer till slut propositionen med slutfacit. Och där slöd, m. m. står vi alla efter alla dessa är och tittar på dellilla, lilla resultatet. vi oss generade mest? Snopna?Eller bara lurade?" det är frägan. För delär ett myckel magert förslag som utbildningsministern presterat. noga och mödosamt hopvävda förslag lill elt ordentligtstöd till litteraturen återstår inte myckel. förslag omett generellt slöd till ny svensk skönlitteratur häri ulbildningsministernstappning- föratt använda P. O. ord - blivit "en i sista stund påkorrekturstadiel inslängd halv mifion". Vad som återstår är bara någrafragment av en god tanke. Men det är glädjande att kunna konstatera att ingen iutskottet, inte ens utbildningsministerns egna partikamrater, ansett det mödanvärt all försvara propositionens urusla förslag till stöd för den svenska skönlitteraturen.Alla har varil pä det klara med att det behövs insatser av en helt annanstorleksordning än de som utbildningsministern föreslagit. Därför innebär bådeuiskottsmajoritetens och reservanternas förslag en helt annan ambitionsnivå änpropositionens. Oavsett vilka av dessa som blir beslul kommer detdärför alt bli en seger för litteraturen och ännu ett nederlag förutbildningsministern. Medmajoritetens förslag kominer 4,8 milj. kr. i stället för . attställas lill förfogande för att stödja den nya svenska skönlitteraturen. Medutskollsreservanternas förslag blir summan i stället 3,3 milj. kr. - eltförhållande som kan vara värt att noiera även av andra än kammarens ledamöter. I fråga om utformningen avstödet lill den nya svenska skönlitteraturen har, som vi förut hört, utskottels majoritet och minoritet olika uppfatt ning. Lål mig då, herr talman, först säga att del här inte, som man lätt kan fä intrycket av, rör sig om en ulan om tvä frågor. Del gäller för del första efler vilka regler stödet skall fördelas och för det andra vilka motprestationer som skall krävas av förlagen. Del är från den ut gångspunkten som ulskottet närmat sig frägan - inte utifrån om man skall välja förslag som förts fram av den ena eller andra organisationen. Ett selektivt eflerhandsstöd som proposiiionen föreslår - ett stöd som fördelas av en jury efter individuell bedöinning - rymmer faror, del har utlakits förut här . Det ger utrymme för godtycke och kan län bli en vapen för irriterade maklhavare mot besvärliga kritiker. Del innebär också alt förlagen aldrig pä förhand kan avgöra om de kommer att fä stöd för en bok eller inte. Den osäkerheten kommer att vara mest be svärande för de mindre förlagen. De har de snävaste marginalerna och är därför mesl sårbara. Jag kan därför inle förstå dem som med hänvisning till bl. a. småförlagen förordar etl selektivt eflerhandsstöd. Del är ju jusl 52 hänsynen till dem som - vid sidan av omsorgen omyttrandefriheten och litteraturensoberoende - gör att bör avvisa förslaget om Nr 89 ett lilieralursiöd byggipä juryval och i slällei besluia om ell slöd som Fredaeen den fördelas enligtautomatiskt verkande regler. Låt mig i det här sammanhangetockså säga: Man utplånar inte den ---- grundläggande skillnaden mellan ett selektivi och ett generellt stöd Statligt litteraturgenom attöka antalet stödberättigade titlar inom det förra. Kvar slår stöd, m. m.ju ändå att det skall ske en individuell bedömning bok för bok med allt vad delinnebär av risker och osäkerhet. kommer senare all ytterligareberöra frågan om fördelningsreglerna, Beträflandemotprestationer från förlagens sida statligt slöd har i debatten nämntstvå huvudalternativ: lågprissättning av böcker resp, fördelning avgratisexemplar till boklådor och dylikt. i : Ifolkpartiets parlimotion framfördes att utskottet borde noggrant pröva såvällitteraturutredningens som förslag eller anhålla om ettnytt förslag. Bägge alternativen har studerats ingående av utskottet underkontakter med företrädare för författare, förlag, bokhandel etc. Jag ställdefrågor och fick svar. ställde frågor och fick svar. Jag noteradedem alla. Enlågprislinje är principiellt tilltalande, del är alla överenskom. De nuvarandebokpriserna är alldeles för höga för all människor skall ha råd att köpa böckeri nämnvärd omfattning. Om del fanns förutsättningar för att förverkliga enverklig lågprislinje, skulle jag vara den första att förorda en sådan. Men,herr talman, utskottets alla hearings och diskussioner har övertygat mig omall det inom de ekonomiska ramar som elt litteraturstöd måste hålla sig i daginte går att åstadkomma nägon slörre prissänkning. Det är beklagligt attförespråkarna för lågprislinjen inle vill medge della. Därtillkommer en mer principiell invändning mot krav på inaximi-priser i ulbyle motstatligt stöd, nämligen risken för en splittrad prisbild. Även jag finner alldet föreligger en påtaglig risk att förlagen under sådana villkor skulleacceptera ett statligl stöd bara för den svårsålda litleraturen, medan manskulle behålla nuvarande höga priser på mer efterfrågade böcker. Del kan jaginle finna skulle vara etl inlresse för den litteraturläsande allmänheten. Motden här bakgrunden anser jag alt övervägande skäl lalar för allmotpresiationskravel på förlagen bör vara all de skall slälla ca 450 exemplarav varie bok som erhåller slöd lill förfogande för distribution till boklådoro. Del innebär all man i princip häller fast vid det pres-lalionskrav somlitteraturutredningen efler myckel funderande fann vara bäst. Med en fördelningtill bokhandeln garanterar man god spridning av nyutkommen litteratur med alltvad del innebär av stimulans lill läsning, som bokhandeln får elllitet men välbehövligt stöd. Närdet gäller stöd för översättningar av utländsk skönlitteratur har folkpariiel i partimolionen framfört att det i princip finns samma skäl som vid stödet till svensk litteratur, att stödet skall vara automatiskt verkande. Detta är dock svårare att konstruera, jag medger del. Stadigtlitteraturstöd, m. m. har jag accepteratmajorilelsskrivningen med ett i dagens läge selektivt efterhandsstöd, sedanutskottet förklarat: "Ett senare, mera omfattande stöd lill seriösskönlitteratur för vuxna i översättning bör enligt utskottets mening i slörslamöjliga utsträckning ulgå efler automatiskt verkande regler." Sammauppfattning framfördes av Per i en reservation tilllitteraturutredningen. Imotionen 793 av föreslås att uttalar att sam-' hälleligtstöd till bokutgivning bör omfatta ocksä utgivningen av facklitteratur.Utskottet har inte gåll sä längt i uttalandet, men uttryckt vikten av att fack-och debattlitteratur har stor bredd och alt det är av stor belydelse alt desvenska samhällsdebaiterande böckerna fogas in i en statligstödordning. Närdet gäller barn- och ungdomslitteraturen tillstyrker utskottet, som vi tidigarehört, en försöksanordning med stöd i förhand lill den kategori böcker sornanges i propositionen men avvisar alltså det selektiva efler-handsstödet. Förslagom automatiskt verkande stöd bör utarbetas och om möjligt föreläggas 1975/76års . Utskottetsställningstagande beträffande barn- och ungdomslitteraturen är inte, som herrMattsson i Lane-Herrestad och förut har sagl, ett ullryck för alt vianser den i mindre behov av slöd än annan litteratur. Förhållandel är i vissaavseenden del motsatta. Det slora utbudet av dåliga serietidningar och s. k.masslitteratur gör det angeläget att stimulera tillkomsten av bra barn- ochungdomsböcker. Men utskottets betänkligheter mot ell selektivt stöd har gjortatt vi känt ivekan inför proposilionens förslag även på denna punkt, och dåmåsle vi tillgripa den enda väg som står elt arbetstyngt riksdagsutskott lillförfogande, nämligen all begära att ett nytt förslag läggs fram för riksdagentill nästa . Om det kan ske är ingen gladare än jag. Somen röd tråd genom utskottsbetänkandet, när det gäller litteraturstödet, gåralltså del automatiskt verkande stödet. Bidragen skall inte fördelas genom etturvalsförfarande, diir vafie litterärt verk skall granskas och godkännas av enliten grupp människor. Härmed säkrar ulskottsmajoriteten den konslnäriigafriheten och yttrandefriheten. Låtmig säga några ord om läsfrämjande åtgärder. Förslaget i folkpartietsparlimotion om att regeringen pä grundval av litteralurutredningens förslagnäsla är skulle lägga fram etl brett program för insatser för deläshandikappade avvisas med motiveringen att liden är för knapp. Utskottetförulsäller att frägan skall ingående studeras innan förslag om behövligaåtgärder föreslås . Jag är nöjd med den skrivningen. Men jag vill härundersiryka vikten av att man bland övriga läshandikappade inle glömmer bortde psykopatiska barnen, en liten grupp som har förbigåtts. Bibliotekenspelaren central roll för spridningen av böcker. 1 allmänhet har svenskabibliotek hög standard. Men del finns stora skillnader mellan olika kommunersbibliotek. Även om man - som departemenlschefen - avvisar tanken på att ilag ålägga kommunerna att svara för en viss Nr 89 mininiistandard, tycker jag det är rätt all värna om själv- Fredaeen den styrelse; man bör kunna fastlägga vissa riktlinjer för hur verksamheten 23 riyVi 1975 Enriktlinje bör vara att biblioteken inle söker öka sina --- inkomster genom attavgiflsbelägga bokullåningen. Ulskottet avvisar vär Statligtlilleratur-tanke pä en särskild kungörelse, där principen om fria boklän slåsfast, stöd, m. m. men slår i sin skrivning vakt om principerna attbibliotekens samlingar skall vara tillgängliga utan avgift. Förattufiämna standardskillnaderna pä biblioteksområdet mellan olika kommuner och föratt främja läsintresset föreslog litteraturutredningen fleråriga program föranskaffning av bokbussar, för upprustning av biblioteksverksamheten i kommunermed svag biblioteksorganisalion samt för utlåning pä arbetsplatser o. d. Belräffandebokbussarna föreslog utredningen etl femärigt utbyggnads-program och förarbetsplatsutläning ett tioårigt utvecklingsprogram. Påingen av dessa punkler gav departementschefen i propositionen några utfästelseroch anvisade ej heller medel , som svarar mol de faktiska behoven.Utskottet har däremot med sitt krafligt höjda bidrag tillfolkbiblioteken möjliggjort det första ledet i en upprustning. Och medutskottets skrivning om möjligheterna alt fullfölja de insatser som föreslås iår har jag avslält från alt begära att gör något uttalande omfem- eller tioårsprogram. Låt mig också säga någol om filmen. Den är en väsentlig kulturfaktor idet moderna samhället, och alt upprätthälla en inhemsk produkiion på dellaområde är angelägel. Vär utbildningsminister blev enligt tidningarnas referathäromdagen grundligt informerad om den svenska filmens bekymmersamma situationoch lär - ocksä enligt referat - utstrålat idel välvifiaoch förståelse. Synd att informaiionen inte kom. innan proposiiionen skrevs. Den hade då kanske hafl ell annat innehåll. 1filmutredningens belänkande nr 2 indelas kortfilmen i två kategorier. Den ena kategorin är beställningsfilm. Dit hör dokumentärfilm, jour nalfilm, reklam- och undervisningsfilm. Beställningsfllmer finansieras i allmänhet av beställaren. Mot detta står kategorin fri kortfilm, som för sin finansiering är beroende av en osäker marknad och hänvisad till stöd av allmänna medel. föreslog också ell statligl stöd på 4 milj. kr. till den fria kortfilmen. Propositionen förbigår utredningens förslag. F. n. finansieras kortfilmen av maximalt av G-fond (av biljeltintäkterna). Den möjligheten till finansiering skall visserligen finnas kvar, men ett ökat stöd till kortfilmen skall kunna liimnas genom den ;iya fonden som bildals av Svenska filminstiuitel och . 10 ?o av fondens tillgängliga medel (10 milj. skall användas för produktion av kortfilm som i princip först skall visas i svensk television. Att det i propositionen står att även sådana filmer, som inte önskar visa. lar finansieras av fonden innebär inte något reellt stöd till kortfilmen. Den fria kortfilmen existerar i blott undantagsvis. Men det är inom den fria kortfilmen som de 55 Nr 89 konstnärliga försöken görs, och de är elt utmärkt medel iopinionsbild- Fredaeen den ningensfiänst. Därför anser vi i folkpariiel att förslag till slöd åt den 23 nTii 1975 '''''kortfilmen skall föreläggas nästa . Jag yrkar bifall till re- Statligt litteratur- 1972bildades den s. k. H-fonden för förhandsstöd lill svenska läng- Stöd, m. m. filmer.Stödet har formen av produktionslån eller produktionsgarantier. Till H-fonden utgår etlstatligt slöd innevarande budgeiår om . Detta bidrag skall fallabort och Överföras till den nya fond som bildats genom avtal mellanFilminstitutet och . I och för sig rymmer fonden sloramöjligheler, det skall erkännas. Endasl sådana produktioner, som Radioi förväg har godkänt, får dock finansieras genom fonden. Enligt meningbör ett fortsatt, successivt utbyggt statligt bidrag utgå även till H-fondenför att stimulera enskilda producenter all salsa på konstnärlig svenskfilmproduktion. har flertalet enskilda filmproducenter haflambitioner alt söka skapa lika god film som . Det vore därför felatt hänvisa all produktion av konstnäriig ambitiös film till den nya fonden.Statligt stöd bör utgå till såväl H-fonden som till den nya fonden. Jag yrkarbifall lill reservationerna 17 och 18, vilka innebär 3 milj. kr. tillprodukiion av svensk långfilm. Visst statsbidrag utgår till filmvisning.I propositionen sägs all "de statliga åtgärderna för filmvisning börinriktas på all stödja och underlätta de olika försök som görs för att skapaalternativ till den kommersiellt uppbyggda filmvisningen pä biograferna".Departementschefen understryker vidare vikten av elt lokalt engagemang iverksamheten och betonar organisationernas insatser inom kullur- ochfritidsverksamhet. De föreslagna statliga åtgärderna till förbättringar avfilmvisningsmöj-lighelerna kommer framför alll Folkels HusföreningarnasRiksorganisation (FHR)och dess Bio Kontrast till godo. till stöd åt andra former av biografvisningsverksamhet. Ingenorganisalion, som visar intresse för visning av kvalitetsflim, bör ställasutanför statligt filmvisningsstöd, därför all den ej administreras av BioKontrast. 1en reservation till filmutredningens första betänkande utformades en modellförstod lill visning av kvalitetsfilm,som innebar vissa garantier lill ägare avbiografer. Dessa garanteras enligl förslaget vid visning av kvalitetsflim sammasumma som genomsnittligt tas in på vafie föreställning. I reservaiionenberäknas att i genomsnitt . bör las i anspråk för varie föreställning.För en summa av 1,5 mifi. kr./år skulle man med denna metod kunna få till ståndminst 6 000 föreställningar av kvalitetsflim. Del flnns enligl vär mening godaskäl all pröva del skisserade syslemet för slöd till visning av kvaliteisfilm istället för det som föreslås i proposiiionen. Viavstyrker propositionens förslag till medelsanvisning på 1.3 milj. kr. och yrkar på att 1,5 mifi. anvisas till en försöksverksamhet med 56 visningsgarantier. Med detta yrkar jag bifalltill reservation nr 19. , herr talman,några ord om Sveriges Konstföreningars Riks- Nr 89 Hur komnier delsig, att vår kulturminister, som sägs siödja Frprfieen rien alla folkrörelser, glömtbort en så slor och viklig folkrörelse? Tur alt j-, iQ-yr det finns ett kulturutskott,som har möjlighet an föreslå ett nytt för- Meddetta, herr lalman, yrkar jag bifall till reservalionerna 12. 5/öV/, //;. 18, 19, 22 och 24, saml i övrigl bifall lill utskottets betänkande. Förra årels riksdag var försvensk kulturpolitik en viktig milstolpe. Dåantog vi riktlinjer för den statliga kulturpolitiken, som i ett nät avaktiviteter och initiativ förs ut till förverkligande. Från flera håll haromvittnats hur kulturprogrammen i föreningslivet, det vidgade studiearbetetoch den ökade satsningen på teater- och musikgrupper gett en påtagligvitalisering ät folkrörelsernas och kulturgruppernas verksamhet. Särskiltglädjande är barn- och ungdomsorganisationernas roll, och jag vill gärna ocksäapostrofera den påtagliga förnyelsen i Folkets Hus- och Folkparkrörelsernasarbete. Det är också milt intryck alt kommuner och landsting på flera håll,trots stram ekonomi, föredömligt föfit upp sina löften om en medverkan i denkullurpolitiska satsningen. Dennaväxande kulturaktivitet är ell stimulerande svar på vår önskan all främjakontakt och skapande aktivitet mellan människor. Någraav de mål för kulturpolitiken som vi fastställde i fiol är särskilt centrala iårets kullurproposition, nämligen kravel på att bjuda motstånd motkommersialism och kravel på ökad hänsyn till eflersatta gruppers erfarenheteroch behov. Såvälfilmproduktion som litteralurulgivning arbetar i hög grad pä kommersiellavillkor. På filmsidan har vi redan kommit en bit på väg med statliga insalser.Med litteraturstödet ger vi oss nu in på etl oprövat område, elt vikligt mensvårt. Särskillviktig blir årets satsning pä barnkulluromrädet. eflersom barnen är specielltsårbara och oskyddade mol kommersiell påverkan. Slöd till invandrarlilieraturenoch en starkt utbyggd biblioteksverksamhet på arbetsplatsen är andra exempel påen selektiv kulturpolitik i riktlinjernas anda. Låt mig med tillfredsställelse konstatera den enighet kulturutskottetvisar i en rad avseenden, främst i fråga om kulturminnesvården men också dådet gäller filmen - frånsett vissa reservationer i marginalen. Detta gäller ilånga stycken också litteraturstödet, även om massmedia mer uppmärksammat dekontroversiella punkterna. Ifiol beslöt vi under stor samstämmighet, att kulturpolitiken bl. a. skall garantera att äldre liders kullur tas till vara och görs levande. Ett instrument lordella ärgivetvis kulturminnesvården, och i principbeslutet om denna betonades, att den i ökad utsträckning borde inriktas på all bevara samlade mifiöer vid sidan av den traditionella monument- och objektvården. Beslulel logs av en enhällig riksdag. Fjolårsbeslutei innehållerfyra punkler: Nr 89 1. Den statliga kulturminnesvården får en organisatorisk förankring Fredaeenden P' länsplanet genom alt den 1 juli1976 blir regional kul- 23 mai 1975 turminnesvärdsmyndighet. -------------- 2.Länsmuseerna skall fä etl nyll statsbidrag för att säkerställa sin Statligt litteratur- kvalificerade kompetens inom kulturminnesvården. Det ger dem dess- stöd, in. m. utom förstärkta möjligheter till insalser inom heladel fäll som en fri kulturinstitution har somarbetsområde. Ärenden enligt kulturminnesvårdensspeciallagstiftning decentraliseras till .