prot · FZ0935 · 1975-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1975/76:35 §1 Justerades protokollet för . OmJörhöji garantipris till svenska fiskare §2 Om förhöjt garantipris till svenska fiskare erhöll ordet föraU besvara i Vrångebäck (m) anmälda fråga,1975/76:127, och anförde: i Vrångebäck har frågat mig om jag ämnar ställa medeltill Svensk Fisks förfogande för all med omedelbar verkan möjliggöra ettförhöjt garantipris till svenska fiskare. Den27 tillkallade jag särskilda sakkunniga för att utreda fisketskort- och långsiktiga problem. De sakkunniga, som antagit benämningenfiskerikommiilén och där är företrätt, överiämnadeden till mig förslag till åtgärder för att lösa fiskets akutaproblem. a. att 7 milj. kr. anslås till regleringsföreningen ökat prisstöd. Dessa medel bör av användas så alt i första handfiskargrupper med särskilt låga inkomster fär inkomstförstärkning. övriga förslag kan nämnas etl ökat stöd lill fiskefartygsom på grund av inlernationella överenskommelser om fångstbegränsning ej kanfiska utan tvingas ligga i hamn. Utövernämnda stöd utgår redan nu arbetslöshelsersäiining till besättningen vidfångstbegränsningar. Sådan ersättning kommer att utgå med . Kostnaderna för bålstödet och nämndaarbetslöshetsersättning skall enligt kommitténs förslag utgå av statsmedel.Kostnaderna beräknas till ca 3 milj. kr. Kommitténföreslår vidare alt 5 milj. kr. får utnyttjas av förberedskapsarbeten i fiskerislyrelsens regi för fiskefartyg och besättningarvilka drabbas av fångstbegränsningarna för sill i och Skagerak.Särskilda åtgärder föreslås för insjöfisket. Vidarebör enligt kommittén förslag till förbättrat stöd lill säkerhets-främjandeutrustning för fiskefartyg läggas fram för vårriksdagen. Föregen del vill Jag understryka värdet av att fiskerikommiilén snabbi kunnal enasom ett konkret program för atl lösa fiskets akuta problem. Regeringen avser attomedelbart lägga fram en proposition i enlighet med förslaget för . Omåtgärder för att öka skogsmarkens virkesavkastning Hen i Vrångebäck(m): Jag ber att få tacka jordbruksministern för svaret på min fråga - detlaså mycket mer som det framgår att jordbruksministern nu är redo atl infria sinalöften till fiskarkåren. Del kritiska och akuta läge som fisket och fiskarnakommit i har med all räit påskyndat fis-kerikommitténs arbete. Detförslag som kommittén framlade i början av hälsas givetvis medtillfredsställelse, även om de anvisade beloppen ej är fullt tillräckliga. Detär emellertid ett steg i rätt riktning, och vi måste besinna att läget ärallvarligt och kräver brådskande åtgärder. Med anledning av vad i Vrångebäck sade om beloppenkanske jag kan få läsa upp en del av ordalydelsen i den överenskommelse somträffats mellan företrädare för fiskarnas organisationer och kommitténsledamöter i övrigt. Där slår del: '''Våraförslag är enhälliga och vi anser att genomförandet av förslaget möjliggör entillfredsställande lösning av nu föreliggande akuta problem inom fisket. "- Detla är alltså underskrivet även av fiskarrepresentanterna. HenJOHANSSON i Vrångebäck (m): Med hänsyn lill det brådskande läge frågan har kommii i är del välangeläget att man , för all något skall göras snabbt, får etl enhälligtbeslut. Det är fara värt att beloppen inte är av den storleksordning som lägetkräver, men det är - som jag sade - ett steg i rätt riktning. Sedermera får delprövas vad som är erforderligt för all klara krisen. Överiäggningenvar härmed slutad. §3 Om åtgärder för att öka skogsmarkens virkesavkastning Herr jordbruksministern erhöll ordet föratt besvara i (s) anmälda fråga,1975/76:128, och anförde: i har frågat om Jag vill medverka till åtgärder iskogen som höjer gallringsandelen och som skulle öka skogsmarkernasvirkesavkastning. Andelenskogsvårdande gallringar-jag förutsätter alt herrOlsson avser sådana - har desenaste 20 åren minskat från av den totala avverkningen lill . 1absoluta tal är minskningen inte så stor. Dessa gallringar har på kort siktfrämst den betydelsen att de möjliggör ett ökat tillvaratagande av det virkesom produceras i skogarna. På medverkar de till en högre produktionav värdefullt virke. Enligtmin mening är det viktigt att fördelarna med de skogsvårdande gallringarna tastill vara i siörre utsträckning. Jag har erfarit alt insikten om detta nu blirallt siörre bland skogsägarna. De statliga insatserna på området sker på olikasätt. För att få lill stånd en ökad gallring utgår sålunda statsbidrag i norraSverige . Vidare satsas särskill på gallringsmeloder i denforsknings- och utvecklingsverksamhet som finansieras gemensamt av siaten ochskogsbranschen. Slutligen vill jag nämna att regeringen avsatt 0,5 milj. kr. avdel nya anslaget till främjande av skogsvård för åtgärder på gallringsområdet. Jagär alltså enig med om betydelsen av att gallringarna ökar och anseratt staten för sin del har sörjt väl för en utveckling i denna riktning. Omåtgärder för att öka skogsmarkens virkesavkastning Hen i (s): Först ett tack till jordbruksministern för svaret på min fråga. Devirkesbalanser som presenterats visar, att tillgången på råvara nubegränsar en ytteriigare utbyggnad av landets skogsindustri - en fråga som vi fö. kommer all få la oss an i kammaren , då vi skall behandlapropositionen med förslag om ändring av byggnadslagen. I det här läget är detsjälvklart att alla som ägnar skogsbruket sitt iniresse helhjärtat måste satsapå att försöka öka skogsmarkernas virkesavkastning. Härvidbör vi då observera att många skogar f n. är dåligt gallrade. Skogen har enenorm betydelse för vårt land. Den är underlag för en av våra viktigastenäringar och ger sysselsättning åt ell stort antal människor. ärskogen en omistlig miljötillgång, och detta gör del också nödvändigt atl istörre utsträckning beakta friluftslivets intressen i samband med skogsbruk. Somjag sade är många av våra skogar dåligt gallrade. Enligl det svar somJordbruksministern lämnade har gallringsandelen fakiiski minskat från tillomkring . Det finns därför all anledning att överväga en väsentligt ökadgallringsaklivitet i det svenska skogsbruket. Gallring i ell skogsbestånd hartvå huvudsyften, nämligen att skapa bättre bestånd och atl ge gagnvirke. Enfördubbling av gallringsakliviteten i svenskt skogsbruk skulle kunna ge etttillskott av 1 miljon kubikmeter gagnvirke, som i annat fall aldrig kommer vårindustri till godo. Gallringenav vårt skogsbestånd minskade kraftigt under hela 1960-talel beroende på densvaga lönsamheten inom skogsnäringen. Koncentrationen avmekaniseringsiniresset till slutavverkning, som alltid ger de största ochlättaste vinsterna, har gjort atl gallringen blivit eftersatt.Sluiawerkningarna har, som sagt, mekaniserats i snabb takt, och hargallringen visat sig tekniskt mera svårbemästrad. Nutalar jordbruksministern i sitt svar om att nya gallringsmetoder är underutarbetande, och delta skall hälsas med tillfredsställelse. Kan man förväntaatt sådana gallringsmetoder är under ulveckling, som kom- Omlokaliseringen av statens centrala frökontrollanstalts huvudanstah mer all öka skogsägarnasintresse för gallringsavverkningar, så att de därmed också kan få etl bättrevirkesulnyttjande i de berörda bestånden? Det är väl inget tvivel om att enförbättrad skogshygien och en ökad gallringsandel ger ell icke obetydligttillskott av svensk träfiberråvara. Skogen är, som vi vet, den endaförnyelsebara råvaran. Med de åtgärder som Jag redovisat atl staten för sitt vidkommandevidtagit borde man kunna ha rätt alt hoppas att vi får den utveckling som herrOlsson i här har efterlyst. Överiäggningenvar härmed slutad. §4 Om lokaliseringen av statens centrala frökonlrollanstalts huvudanstalt Herr jordbruksministern erhöll ordet föratt besvara i (c) anmälda fråga,1975/76:130, och anförde: i har frågat mig om jag ämnar lägga fram enproposition om lokaliseringen av statens centrala frökon-trollanstalt ienlighel med del förslag som utredningen om kontrollan-stallerna på Jordbrukelsområde har lagt fram. Kontrollanstaltutredningenavlämnade ett betänkande om iftsädeskonirollens organisationoch lokalisering m. m. Betänkandet har remissbehandlats. Med hänsyn till desynpunkter som framförts av remissinstanserna är jag inte beredd alt föreslåregeringen atl lägga fram en proposition i frågan. Jag har i stället tillsatten arbetsgrupp inom för att ytlerligare se överrationaliseringsmöjligheterna inom frökonirollverksamheten. FruANDERSSON i (c): Jag tackar jordbruksministern för svaret. Jag får väl erkänna att jagläst i en notis i en tidning atl det inte skulle komma någon proposition iämnet, men jag framställde ändå frågan, eflersom jag anser det vara värdefulltför au här i kammaren få besked av jordbruksministern varför dennauilokalisering, som fattat principbeslut om , inte kommertill stånd. Man skall inte behöva lila på all man händelsevis slår upprätt'tidning på rätt dag. Jordbruksministernsäger i sill svar alt den utredning som tillsalts lämnade sitt betänkande1974. Detla innehöll många olika rationaliseringsförslag om verksamheten vidstatens centrala frökontrollan-Stalt. Jag tar här bara upp den del som berörlokaliseringsorten för huvudenheten, som ligger i . Utredningen har föreslagitatt denna huvudenhet helt skulle dras in och man har i ställetvelat förlägga verksamheten till den redan befintliga institutionen vid StoraRåby i . Man ansåg all alla enheter, och särskilt huvudenheten i , dåskulle få goda förutsättningar för en rationell verksamhet. Som Jag uppfattaldel har de fiesta remissinstanser också förordat detta. a. har kommuningenting all erinra mol detla förslag, eftersom området där SCF är belägetbehövs för andra ändamål. Jagskulle därför vilja fråga Jordbruksministern vilka starka skäl som ytterligarehar tillkommit som gör det onödigt med den rationalisering som en förfiyttningav huvudenheten till skulle innebära. Omlokaliseringen av statens centrala frökontrollanstalts huvudanstalt Det här är i och för sig en gammal fråga - det var årslokaliseringsutredning som föreslog en omlokalisering av verksamheten vid SCF.Man redovisade inte då alt del i och för sig skulle kunna innebära någrafördelar för själva verksamheten, utan det var den lokaliseringspoliliskaeffekten som var huvudorsaken och dessuiom den marksilualion som förelåg iSolna. Sedananmälde i slalsverkspropositionen 1963 dåvarande departementschefen attutredningen rörande vissa jordbruksanslalters föriägg-ning bedrevs medutgångspunkt från en förläggning av huvudanslalten till östra . Hanframhöll emellertid att man kunde förutsätta att anstalten skulle komma allbibeh as i i ytteriigare ungefär . Därefter har vi haft denhär utredningen, kontrollanstaltutredningen. Undertiden har inträffat att de motiv som ursprungligen gällde inte på långa vägarär lika starka . Den mark som man f n. disponerar ute i är inte somtidigare , utan sedan en del av verksamheten flyttat till StoraRåby är det nu fråga om bara . Det är alltså själva tomtmarken kringhuvudbyggnaden. Dessutomkan man inte säga atl i och för sig är ett område som harbrist på arbetstillfällen i den meningen, atl man med hänsyn tilllokaliseringspoliliska effekter skulle behöva flytta anläggningen dit. Vidareär det så atl frökontrollanstaliens anläggning i är specialbyggd: den ärmodernt inredd och utrustad samt väl disponerad. Vi har där en personal somtill utgöres av specialiserad kvinnlig arbetskraft med relalivi högmedelålder. Alltdetla är en rad motiv som gör atl vi f n. inte flnner skäl att föreslå någonutflyttning. Däremot måste vi fortsätta att diskulera hur vi skall kunnarationalisera själva verksamheten, och del är anledningen till alt jag hartillsatt arbetsgruppen. FruANDERSSON i (c): Jag tackar för redogörelsen och ämnar inte nu ta upp någon diskussionom huruvida detta tillvägagångssätt är del bästa, utan jag förväntar att manganska snart meddelar den nya arbetsgruppens resultat. Överläggningenvar härmed slutad. Om placeringen av elever vid ung domsvårdsskola § 5 Om placeringen av elever vid ungdomsvårdsskola Herr socialministern erhöll ordet för allbesvara () anmälda fråga, 1975/76:119, ochanförde: har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för attgemensamma placeringar på ungdomsvårdsskola av ungdomar som tillsammans begåttallvarliga brott skall undvikas och vilka åtgärder som f n. vidtas för alt hävaden uppgivna plaisbristen inom ungdomsvårdsskoleorganisationen. Socialstyrelsenhar enligt ungdomsvårdsskolestadgan att fördela eleverna på de olikaungdomsvårdsskolorna. Enligt de nuvarande bestämmelserna skall fördelningenske efter bl. a. ålder och utveckling. har ytterligare enfaktor tillmätts ökad betydelse vid fördelningen av elever, nämligen ensträvan alt inte placera elever på alltför långt avstånd från hemorten. Motivethärför är atl underiätta kontakten mellan de sociala myndighelerna och skolansamt eleven. När det gäller elever som är föremål för utredning tillkommerytterligare ett skäl, nämligen önskemål från åklagare och polis atl ungdomarnaplaceras inom rimligt avstånd från hemorten. Avbetydelse vid beslut om placeringar är förutom de angivnaskälen även möjligheterna att anlita psykiatrisk expertis m. m. Den av herrNyquist åsyftade placeringen på Bärby - som gällde placeringen underutredningstiden - skedde på önskan från de sociala myndigheterna och eftersamråd med åklagar- och polismyndigheterna. Vadgäller platssituationen överensstämmer antalet intagningar istort med förra årets siffror . F. n. råder enligtsocialstyrelsen balans mellan efterfrågan och antalet tillgängliga platser. Hen (): Jag ber all fåtacka statsrådet för ett pä det hela taget upplysande svar. Självfallet är delinte min avsikt alt här i diskutera det aktuella fallet på Bärbyungdomsvårdsskola, men jag vill gärna mot bakgrunden av det fallet la upp någrafrågeställningar av allmänt principiell innebörd och av betydelse fördimensioneringen av resurserna på den sociala ungdomsvårdens område. Attplacera unga lagöverträdare under på ungdomsvårdsskola som ersättning förhäktning och för utredning är nalurliglvis hell i sin ordning, och det är också- helt lagenligt - den allmänna regeln. Däremot kan det självfallet diskuterasunder vilka former detta skall ske. Jag har svårt att se debehandlingsmässiga fördelarna med en sam- placering av två ungdomarsom är delaktiga i mycket grov brottslighet. Utredningsmässigt kan det - somframgår av svaret - finnas fördelar med en sådan placering, men som jag ser detär ell sådant arrangemang snarare lill uppenbar nackdel, inte minst utifrånallmänpsykologiska och övervakningsmässiga synpunkter. Ofta gäller det just,herr talman, att bryta elt samgående, alt bryta en under gemensamt uppträdandekanske förstärkt aggressivitet. Men Jag är naturligtvis inte kompetent att laupp de här frågorna, i varje fall inte inför detta forum, och jag skall förtillfället lämna dem därhän med vad som har svarats. Däremotfinner jag del närmast otroligt atl man inte skulle kunna finna plats för enseparation, om sådan verkligen anses vara nödvändig. Även om det skulle föreliggaplaisbrist, vilkel har påståtts, måste man i akuta fall kunna göra lämpligaomdispositioner. De verkliga skälen lill atl detta inte ansågs erforderligtlämnar jag också i detta sammanhang därhän. Viktigare är, herr lalman, alt vifår en försäkran från statsrådet om att om skilda placeringar erfordras i ettakut fall skall man också kunna åstadkomma dem. Med andra ord måste del finnasen flexibilitet i organisationen som möjliggör skilda placeringar för utredningoch behandling av ungdomar som varit delaktiga i samma kriminalitet. Del ärjuinte bara en social behandlingsfråga. Bevisfrågor, delaktighetsspörsmål avbetydelse för t. ex. skadeståndsbedömningar osv. gör att man i vissa fall måstehålla vederbörande åtskilda. Hurär det nu med den platsbrisl som har uppgivits föreligga? Jag blev myckelförvånad när jag såg denna uppgift, eftersom jag som mångårig ordförande istyrelsen för kämpade för att få ha den skolan kvar- en topprustad och modern mindre yrkesskola. Som bekant lades den ned efterett beslut med bara några rösters majoritet här i . Jagvill nu fråga statsrådet: det inte riktigt, som har uppgivits under hand,atl man har fått en markant ökning av intagningen av tvångs-omhändertagna iungdomsvårdsskolor jusl i , i ? Däremot har det sagtsatl det i , i och i råder balans eller t. o. m.överkapacitet. Omplaceringen av elever vid ungdomsvårdsskola markerade all han inte lämpligen skulle la upp det nuaktuella fallet, som emellertid har föranlett hans fråga. Jag vill bara göratillägget atl frågan, om man vid ett omhändertagande på en ungdomsvårdsskolabör skilja ungdomar åt som tillsammans begått brott, naturligtvis får bedömasfrån fall till fall. Skulle det vara förenat med uppenbara risker alt placeraungdomar på samma avdelning bör del givetvis icke ske. Efterfråganpå vård i ungdomsvårdsskola har minskat . I del lägel har detvarit naturligt atl anpassa ungdomsvårdsskolevården lill det minskade behov somföreligger. Låt mig här nämna några siffror. Antalet disponibla platseri skolorna var 521, Omsamverkan mellan kyrkans barnverksamhet och den kommunala förskolan antalet närvarande varavsevärt lägre, ca 320. Antalet inskrivna elever var 530. Antalet vårdplatserbedöms enligl motsvara den efterfrågan som råder och f n. kanförutses. Skulle behovet av vårdplatser öka kan stängda elevavdelningar öppnasoch åter tas i anspråk. HenNYQUIST (fp): Jag ger självfallet statsrådet helt rätt i att man måsle bedöma dessafrågor från fall lill fall, och man måste då naturligtvis också känna till deomständigheter som föreligger i varje enskilt fall. Vad som fick mig atl ställafrågan var helt enkelt det faktum alt man hade motiverat svårigheterna med althålla ungdomarna åtskilda med platsbrisl. Del motivet måste man rimligtvis laavstånd ifrån på ansvarigt håll. Sådan platsbrisl kan aldrig få föreligga inte i ett akut fall kan göra en separation, skilja ungdomar ål som mananser bör skiljas ål. Såvittjag förstår av statsrådets svar och yllerligare utläggning av svarei är detuppenbarligen så att det inte föreligger någon platsbrisl på ungdomsvårdsskolornai utan snarare en balans. Om man i del aktuella fallet hadebedöml det som viktigt atl skilja ungdomarna åt, hade man kunnat göra del. Jaghoppas atl den sammanfattningen är riktig. Närdel sedan gäller plalssituationen är det uppenbarligen så att man på många hållhär i skär ned antalet platser, t. ex. nu senast på därForsane ungdomsvårdsskola enligt ett beslut här i skall läggasned. Men av statistiken i senaste budgetpropositionen undersocialdepartementets huvudtitel framgåratt det totala antalet dagar för vårdinom ungdomsvårdsskola faktiskt har ökat från 374 1972 lill 410under 1973. Jagundrar trots allt om det inte finns skäl att yllerligare övervägaplalssituationen jusl i . Överläggningenvar härmed slutad. § 6 Om samverkanmellan kyrkans barnverksamhet och den kommunala förskolan Herrsocialministern erhöll ordet för all besvara () den 25november anmälda fråga, 1975/76:121, och anförde: har frågat mig om min principiella ståndpunkt beträffandemöjligheterna för företrädare för såväl som andra religiösasamfund alt bedriva kontaklskapande verksamhei inom ramen för den kommunalaförskolan. Isamband med riksdagsbehandlingen av förskolelagen framhölls all etiska ochreligiösa värderingar kan behandlas i förskolan genom atl personalen i närasamarbete med föräldrarna försöker möta barnen i deras Behovet av att iförskolan ta upp olika livsåskådningsfrågor framgår också av den arbetsplanför förskolan som gett ut. Det liggeri förskolansarbetssätt att på olika områden hålla kontakt med samhällslivet, och deltagäller självfallet även i de nu berörda frågorna. Däremot är det inte avsiktenmed förskolelagen alt kyrkan och andra religiösa samfund direki skall svara föregen regelbunden verksamhet inom förskolan. Jagvill i sammanhanget framhålla alt förskolelagen inte inskränker församlingarnasrätl atl driva verksamhet bland barn i förskoleåldern. Del är viktigtall denna verksamhet inte utformas som ett alternativ utan som etl komplementtill kommunernas förskoleverksamhet. Omsamverkan mellan kyrkans barnverksamhet och den kommunala förskolan Hen NISSER (m): Jag ber atl få tacka statsrådet för hans svar påmin fråga. Bakgrundentill frågan våren händelse som inträffade i i . Biskopen iKarislads stift hade skickat ut etl cirkulär i vilket han uttryckte önskemålelalt kyrkan och andra religiösa samfund skulle få hålla en s. k. veckotimme iförskolorna, framför allt förskolorna i glesbygden. iSunne tyckte att det var en skälig begäran, och en sådan verksamhet började iVästra Ämtervik lill allmän belåtenhet - det var hundraprocentig anslutning. Beslutetöverklagades emellertid, och socialnämndens utslag gick upp lill länsstyrelsensom begärde ett uttalande av Svenska kommunförbundets juridiska sektion. Denansåg också att nämnden hade överskridit sina befogenheter och fatlalettolagligt beslut som stred mot förskolelagen eller i varje fall mol dess syften,som det står i yttrandet - man kan kanske fråga sig vilka syften. Sedanundanröjde socialnämndens beslut, och man påpekade bl. a. alldel kunde förutsättas att det skulle bli bristande objektivitet i den härverksamheten. Nuhar detta ärende, efter vad jag har hört, hamnat i regeringsrätten. Därmed här till synes lilla frågan i kommit att bli en stor fråga, enprincipiell kanske ideologisk fråga och framför allt en prejudicerande fråga.Del var därför jag ville höra socialministerns personliga åsikt i detla fall.Frågan har t. o. m. kommit upp i , där en grupp skall utredaden från principiella synpunkter. Statsrådetsäger att del är viktigt att verksamheten inte utformas som etl alternativ utansom ett komplement. Men det är lätt all säga; i glesbygden är det mycket svårtatl ordna annan förskoleverksamhet än just den kommunala på grund av avståndoch liknande. Jag undrar om herr statsrådet skulle kunna tänka sig en kompromissså all kyrkan och religiösa samfund finge ha en kontaktverksamhet, kanske intevarje vecka men då och då. Det är dock viktigt atl man kan hålla kontakt medförskolebarnen. 0/77samverkan mellan kyrkans barnverksamhet och den kommunala förskolan har redogjort för bakgrunden lill sin fråga och nämnt attlänsstyrelsen har funnit all det beslut som han refererade inte var lagligtgrundat. Jag har betonat i mitt svar att avsikten med förskolelagen var attkyrkan eller andra religiösa samfund inte skall svara för någon regelbundenverksamhei inom förskolan. Jag har velal betona del. Jagskall inte fördjupa mig i frågan men vill säga följande. Var skulle vi hamna omolika trossamfund skulle kunna göra anspråk på atl för egen räkning fådisponera i den allmänna förskolan? Och var skulle gränsendras för andra sammanslutningar och organisationer, som väl då med samma rättskulle kunna anmäla iniresse och ställa krav på att få komma in i den allmännaförskolan och där disponera tid? När närmare har tänkt igenom dessafrågor kommer han säkerligen atl finna all del finns utomordentligt välgrundademotiv för den ordning som är fastlagd. Hen NISSER (m): Då innebär väldetla också alt inte bara de religiösa samfunden utan även andraorganisaiioner, t. ex. idrottsrörelsen och scoutrörelsen, skall inräknas i dengrupp som inte får möjligheter till kontaktverksamhet i någorlunda regelbundenform. Sedanlycker Jag att man inte kan säga att en sådan här verksamhei inte kan bliobjektiv; det är svårt alt avgöra vad som är objektivt och inte objektivt. Jagvill emellertid framhålla att det vore värdefullt om kyrkan och de religiösasamfunden fick möjligheter att så mycket som möjligt medverka i förskolansverksamhei, eflersom del skulle ha betydelse för barnen. Jag tror alt detskulle vara mycket berikande för barnen om man kunde upprätthålla en någorlundaregelbunden kontakt mellan de kyrkliga samfunden och förskoleverksamheten. Jag skulle vilja fästa uppmärksamhet på vad jag framhålliti mitt svar: "Behovet av atl i förskolan ta upp olika livsåskådningsfrågorframgår också av den arbetsplan för förskolan som gettul.