prot · FY0992 · 1975-12-31 00:00:00 — Vi hur varil vunu vid en ungefär femprocentig ökning under1950-,och 1960-lalen, och vi skull nu enligl regeringens förslag sträva mothögst ökning fram lill mitten av 1980-talel, Hushållning och effeklivanvändning blir honnörsbegrepp, på della område. Därmed kommer ocksä pä siklproduklionsinriklningen. och även konsumtionsmönslrel ull förändras. Energi-och resurssnäl produktion stimuleras, slöseri med resurser och råvaror motverkas.Delta är. en mycket viklig och värdefull förändring i vårl siillall länka och leva. Energiförsöriningen ärsamhällets puls. Egenlligen skulle vi här inte EnetgihushåU-ningen, m. m. bara talaom energi i form av energirävaror, dvs. olja, kol, kärnkraft osv. Riktigarevore, och där håller jag med , alt tala om det naturligaenergisystemet - dvs. växter och djur. Där tillskapas över 90 96 av den nyttigaenergi som ytterst driver våra samhällen vidare. Kol, olja, kärnkraft och allaandra energirävaror svarar för resterande 5-10 96. Vad som föfiaklligen måstevara en primär slrävan för oss alla är ull söka samverka med naturen och detnaturliga kretsloppet för att öka - inle motarbeta - de biologiskaomvandlingsprocesserna. Det finns, herr talman, inga principiella skillnaderniellan oss som förespråkar en försiktig utbyggnad av kärnkraften och t. ex.centerpartiet när det gäller inställningen lill vilka energikällor vi på längsikl måste UtnyUja. De s. k. förnyelsebara resurserna är och förblir del vimåste prioriiera. Jag har ocksä i samband med della ärendes behandling lagtfram en motion som speciellt understryker behovet av forskning när del gällerde biologiska systemen. Om inte är alltför ogunstig så kommer ocksådenna motion all leda lill konkrela resullat eftersom frågan kontmier att bliföremål för lottning. Del är orimligt all försöka dra upp så starka skiljelinjermellan partiernas målsättningar på lång sikt rörande energipolitiken som t.ex. herrar och har gjort, och som även var innepä. Vi skifier oss hell uppenbart i fräga om del korta perspektivet, dvs.möjligheterna på kort sikl att spara och ull ulnylfia nya energikällor, men pälång sikt borde del vara mera som förenar än som skifier. Alla är vi inställdapå en dämpad konsumlionsökning och pä sikl en ulplaning. Alla vill vi salsaslora pengar på forskning och utveckling av energisnål produktion, avalternativa energikällor. .Även 0111 sparande och hushållning är de viktigaste målenpå kort sikl fär vi dock inie därav dra slutsatsen att energiomsättningensabsoluta storlek är del enda avgörande. Mycket viktigare är frågan vadslugs energikällor vi använder oss av. Kan vi t. ex. utnytfia solen meraeffektivt - och del hoppas vi kunna göra -sä finns i sig inga begränsningar förvår energiomsättning. Solens instrålningar är gratis, och ell ulnyUjande avdenna förnyelsebara energikälla leder inle lill några negutiva randeffekler iform av föroreningar av olika slag. Kan vi ulllsä buseru en slörre del uv vårenergionisiilining på nuiurligu energikällor och på biologiska processer äregentligen lalel om hög- eller lågenergisumhälle överflödigt. Debatten har i stort enbart sysslatmed strikt avgränsade svensku problem. Globalt sett vet vi attenergiefterfrägan snabbi ökar och kommer att öka. Folkökningen lederaulomaliskl lill delta, även om energibehovet för vufie ny människa i dentredje världen bara är en bråkdel av vud den är hos oss i den riku världen. Menskull vi lyckus - och dur kan vj bura uiiulu förhoppningar - ull pä sikllivniira alla nya miljurder inunnur krävs otroligu insulser i form uv energienburt för alt odlu upp ny niurk. uvsalia havsvatten samt utveckla elt rimligteffektivt jordbruk. En del av denna energimängd kan vi fä genoin solenergi, men en slor delmåste tas frän konventionella källor, dvs. i första hand ofia. Tillgängenpä energiråvaror är ell ivisleämne. Del flnns siora reserver pä jorden, inleminsl av kol. Men om vi begränsar oss till lättillgängliga reserver ärproblemet etl annal. Då kan vi räkna med alt oljan är en flaskhals redan inomloppet av nägra decennier. Och hur slor del av våra samhällssystem världen överär inte och konimer inte all vara baserad i huvudsak på ofia! Alt sedan ofianär ojämnt fördelad gör inte saken enklare. Mänga- och dit hör - inbillar sig all vi helt eller näslan hell kanbespara oss hela problemel, all vi kan avslå från all bygga ul vårenergiproduklion. Men del är enligl min mening ett alltför enkelt resoneniang.Det lar tid all spara. Del lar lid alt utveckla energisnål teknik. Del är idagens läge inle bara en fråga om att ösa på mera pengar, som centerpartietvill göra. Det är främst en fråga om lid och en fråga om innovationer. FruHambraeus talade om Uppsalahuset, som jag också har tittat pä och som är mycketfascinerande. Vj skall bara komma ihåg att vi har drygt 3,5 mifionerbostäder i olika typer av bebyggelse. Det tar alltså en ansenlig lid innan vikan låla dessa nya typer av innovationer och energi- eller värmesnålabyggnationer få elt genomslag i vår loiala energibalans. Dessutommåste man konima ihåg all vi har ell ansvar i -och det lycker jagmycket litet har kommit fram i deballen -liksom i den övriga utveckladevärlden att salsa på de alternativa energikällorna, alternativ till de fossilabränslena, och att utveckla tekniskt komplicerade system. För ingen annan än vii den utvecklade världen har vare sig förmågan i form av teknisk ulbildningeller resurserna all göra del. Del gäller solenergi likaväl som kärnenergi. Delgäller i lika hög grad fusionskraften. situation som befinner sig i är valmöjligheterna intesärskill många, för såvitt vi inte är beredda alt äventyra sysselsättning,standard och stabilitet i samhället i vid bemärkelse. Vi kan fortsätta med ofian- del leder i sä fall till kraftigi ökad import. Vi kan söka bygga utvattenkraften, vi kan använda mera kol eller vi kan fortsätta all försiktigtsalsa pä kärnenergin. Alla dessa vägar medför problem av olika slag, det lyckerjag att vi skall erkänna. Vad som ytterligare bör slås fast är att osäkerhetenbåde vad gäller tillgångar och koslnader är så Slor alt en ensidig satsning päetldera alternativet knappasl kan förordas av någon. En blandad strategi måslevara överlägsen. När vi nu från vårt parti säger ja till en försiktig utbyggnadav kärnkraften gör vi det av framför alll föfiande skäl: Vi tror inte all sparåtgärderna leder lill slörre dämpning av konsumiionsökningen än med . Oljeberoendet måste minskas av ekonomiska skäl.Oljeriikningen ur en svär belastning för folkhushållel, och den skall betalas iutländsk Energihushållningen,m. Energihushållningen,tn. Vi säger ocksä nejtill mera ofia av försöriningspoliliska skäl. Ofian slår för över 70 96 av vårenergiförsörining, och varenda droppe är importerad. Det kan inle vara rimligt.Och sisl men inte minst -de miljö- och klimaimässiga konsekvenserna avfossileldning är verkligt allvarliga. Bäde statsministern och harredan övertygande utvecklat dessa synpunkter. Kol är etl underlägset alternativ,framför alll ur miljösynpunkt. Men jag vill även tillägga all vi har yllerslliten Irygghei för alt vi över huvud laget kan importera de ökade mängder kolsom t. ex. folkpariiel räknar med i sin balans. Det är varken praktiskt möjligl tidsmässigt ellermoraliskt eller miljömässigt försvarbart att exploatera våra älvar så hårt somdet skulle krävas för all utbyggd vallenkraft verkligen skulle bli ellallernativ i dagens situation. Kärnkraften är i dagens läge och pä kort sikl delenda realistiska allernativ, som i väsentlig utsträckning kan ersätta ofian, iförsia hand för elkraftsproduklion. Vi menar från vårt håll all kärnkraftenssäkerhetsproblem - sådana finns naturligtvis - inle är slörre än all de kanaccepleras. Riskerna för haverier är små, och avfallsfrågan har redan nuprakliska lösningar som ger tillfredsställande säkerhei. Jag skall alldelesstrax återkomma till della. Vadsom irriterat mig i denna debatt har i första hand varilkärn-kraflsmolsländarnas säll alt argumentera och framförallt att sälta etikettpå sina opponenter. Jag häller med om all även anhängarna på produklionssidanhar förenklat debaiten och i niånga fall använt härdragna argument. Men vi sominle arbetat mot kärnkraften har fän höra an vi inte tar ansvar för kommandegenerationer, att vi cyniskt forlsäller utplundringen av jorden, att viäventyrar hela världens existens, osv.-Till della vill jag säga föfiande: Valet slår inte niellan himmel och helvete -och görså sällan. Valet gäller, sä vill jag serdet, pä kort sikl: mera olja eller enförsiktig utbyggnad av kärnenergi. I en situation som dagens är det uppenbartalt vissa människor hårdare än andra prioriterar en minskad ofieanvändning.Andra grupper vill absolul inle länka på kärnkraften och är tydligen då bereddaall öka oljeimporten. herr lalman, all vad man än kommerall säga om oss som levde under senare hälften av 1900-lalel så kommer mun utikriliseru att vi snabbi förbrände våra fossila reserver. Oljan är för dyrbarför all bara eldas upp. Säkerhetsproblemen hur - och det är kunske detviktigaste - kraftigt överdrivits av motståndarna. Jag skall belysa della medavlallsfrägan. eftersom jag speciellt ingående har studerat denna. Teknikernaarbetar jusl nu intensivt med alt söka lösa de praktiska momenten i själva upparbelningenoch den senare deponeringen av avfallet. Tekniskt föreligger olika förslag tilllösningar. Praktiskt har upparbelningen ullörts i be-griinsad skala i småunluggningur. främsl diirför alt avfallsmängderna Vadsom nu oroar allmänheten är de länga förvaringstiderna och självaplutoniumhanleringen. Förvaringstidens längd är för mig inle ell problem, omman lär sig all räll innesluta avfallet. Deponeras del pä stort djup i bergeller i saliformaiioner kan, såviii jag förslär, ingenting obehagligt inträffa- nalurliglvis förutsatt all man deponerar avfallet i geologiskt stabilaformationer. Vi skall komma ihåg alt jordens innandöme redan innehåller ellotal giftiga ämnen som vi inle behöver kommu i kontaki med, om vi inle borraross alllför djupt ned i jordskorpan. Närdel gäller plutonium är problemen svårare. Terrorism kan inte helt uteslutas-jag håller med om del - även om själva materialet ärfruktansvärt svårt alt hanlera av andra än experter. Del är alltså inle enbagatell all sfiäla plutonium för illegala syften. Risken för doldvapenframslällning fär inle heller negligeras - etl otal länder satsar nu päkärnkraft, länder som i delta sammanhang måste betraktas som osäkra. Men, fruHambraeus och övriga centerpartister, skulle man nu inle lyckas bygga upp enstruktur med tillräckliga säkerhetsmekanismer, så finns dock alllidmöjligheten - och del är vikligl all komina ihåg del - alt låta bli allupparbeta della avfall, all hell enkelt begrava de utbrända bränsleelementensom de är. Plutoniel är då inkapslat och kan inle vålla någon skada. Stöld avutbrända element, som alllsä är ganska stora, fasta formationer, vore dessutomhell meningslös, eftersom man inle kan företa sig nägol med dem. sä längematerialet inle är upparbetat. All 1. ex. lerrorisier skulle konima ibesittning av en upparbelningsanläggning iir någonling hell otänkbart -deltrorjag alla är överens om. Del är inle bura del all en upparbelningsanläggningi dag kosiar 2 ä 3 mifiarder, utan den är dessutom en ulomordentligtkomplicerad historia. Delskulle alltså, herr talman, vara en lösning all icke uppurbeiu ulan begravaelementen-som de är. en lösning som även kunde lillfredssiällu de flesla av demsom kritiserar kärnkraften på grund uv den förment olösligu avfallsfrågan. Jagsäger inle au vi i dug skall besluta oss för all göra sä. Vi hur fortfarandeett anlul är pä oss all noga överväga de aliernaliva förslag som komnier fram.Del får alltså den vidare AKA-ulredningens arbeie och lill sisl riksdagenavgöra. Jag vill bara påvisa all här finns olika alternativ all väfiu på därdenna metod, dvs. där vi avstår frän upparbetning, har odiskutabla fördelar. Delfinns alltså en fleriul alternativ på avfallsområdet även om vi inte iinnuslutgiltigt avgjort vilken metod vi skall gå in för. Tillsist, herr talman, bara ell par ord med anledning av vad sade. FruHambraeus yllrade alt regeringen och moderalerna - hon drog även in folkpariiel- vill fortsätta med kärnkraften pä en hög nivå trots all folkel inle vill.Många komnier, sade , all ifrågasätta den representativademokratin efter beslul. Jag vill dä säga. precis som lidigure harsagts här ifrän lalurstoleii, au skillnaden mellun Energihushållningen, m. m. Energihushållningen,m. de 5 reaktorer som jagentydigt har upplevt all cenlerparliei åtminstone t, v, acceplerar och de 13som det nu föreligger förslag om är inte särskill Slor, om vi lar hänsyn lill iförsia hand avfallet - del blir visserligen mindre från-5 men del finns där ien viss mängd - och för del andra reaklorhaveririsken, som naturiiglvis perreaktor är lika stor för var och en av de 5 som cenlern är beredd alt accepierasom för var och en av de 13 eller II som vi har . Sedansade att del bara är kärnkraftsvänner och kärn-krafisanhängaresom är tongivande i olika slalliga uiredningar. Jag har inle del intrycket frånAKA-ulredningen. Där finns bl. a. en representant för och därtror jag inte att valet hur skett frän någru som helst förutfattade meningarvare sig frän departement eller annal häll. där har man valt experter ochparlamentariker hell oavsett deras evenluella siällningslaganden. Jag tror överhuvud laget inle all man har haft en aning om var vederbörande slätt i den här frågan.Jag lycker ulllsä alt den typen av argument är litet av all slå under bältet. Vapenframslällningenhar jag redan varil inne pä. Vi kan alllsä genom alt välja alternalivet altavstå frän upparbetning i stort sett eliminera riskerna för all, som del hartalals om, reaktorplulonium skulle kunna användas för vapenframslällning. FruHambraeus citerar närförläggningsulredningen, och säger all man pä olika häll räknar med akutadödliga skador vid en maximal olycka även på längre avstånd än vad som anges iproposiiionen. nämnde speciellt Barsebäcksanläggningen. Såvittjag förslår ingår som en av de anläggningar som f n.är berett all acceptera. Vore del någon logik i resonemang, bordehon kräva att den anläggningen skulle siängu igen. Slutligenpresligeförlusi eller inie. Jug skull villigt erkänna att frägan omkärnkraftens forlsalla utbyggnad har varit utomordentligt svår att värdera ochta slällning till. Det är alldeles uppenbart att om olika teorier omden här teknikens fariighel och potentiella fariighel slår in eller all vi fårövertygande bevis för all uppfattning i dess mesl härdragna formverkligen är riklig, kommer åtminstone jag all hell lägga bort alla tankar päpresligehänsyn och acceptera de sakliga skäl som finns. Del är angelägel altförsöka skruva ner tonläget i den här deballen, dels därför altåsiktsskillnaderna pä lång sikl inte uv mig upplevs som sä drumuliska. delsdärför au vi redan om två tre är måsle företa en översyn av den beslutadepolitiken. Dagens beslul innebär inte all vi läser fast politiken för decennierframöver. Tvärtom, beslulel utgör i stället ell inslag i en sländigl rullandeplanering, där inle minst de insalser vi gör i dagslägel på forskning ochulveckling konimer all leda lill en breddad beslulssiiualion i framliden, enbeslulssiluation där vi förhoppningsvis kan basera långt mer av planering ochuppläggning på mera miljövänliga energikällor, där förnyelsebara resurser istörre utsträckning kan liiggas till grund för den energipoliliskaplaneringen. förhoppningen, herr talman, ber jag att fä yrka bifall till huvudinriktningeni del av ulskottet föreslagna energiprogrammel. FruHAMBRAEUS (c) kort genmäle: Först vill jag som svar på det senaste som här yllradesäga all jag blev mycket glad över det. Jag känner som enmänniska med öppet sinne, och jag tror därför alt han kommer all bli en av deförsta moderater som inser alt kärnkraftens användning är en återvändsgränd ochatt ju fortare vi tar oss ut ur den, desto bättre är del. HerrWfikman sade att i AKA-ulredningen sitter det inte människor som har tagitställning för kärnkraften och all jag inte har räll i påståendet, att detongivande i utredningen har tagil slällning för kärnkraften. Man bör då vetaalt AKA-ulredningens uppgift icke är att la ställning till kärnkraften överhuvud laget, utan all dess uppgift enligt direktiven är all ulgä frän allkärnkraften finns och all då undersöka vad som skall göras med del avfall sombildas. Ni har alllsä inle i uppgift all ifrågasälla kärnkraften, eflersomdetta inte ingår i era direktiv. Såvill jag ta upp en synpunki lill, som ofta kommer fram i debatten. Jag förstårinle att man inle kan komina ifrån det sällel all argumentera, när det är säsvagt. Del gäller frägan om ofian. Upprepade gånger har cenlern sagt och senasthär i kammaren - upprepade gånger -alt cenlern inte vill ha en droppe merofia än vad regeringen vill. har i sin energibalans inle räknat med merofia eller mer'vattenkraft än vad regeringen - och jag förmodar ocksåmoderaterna - har gjort. Orsaken lill alt vär energibalans häller är att vi avindustrins eget utredningsinstituts siffror fält fram all det finnsmöjligheter till energibesparingar, dels inom industrin, dels genom isoleringvid husbyggen osv., som är myckel större än vad regeringen har räknat med. Vi haralltså med hjälp av siffrorna kommit fram till att behovet av energiproduklionär mindre, och del är därför som vi har kunnat påslå - ocksä kortsiktigt - altden här energibalansen häller. Energihushållningen,m. () kortgenmäle: Det är väl litet farligt all uttrycka sig så här: "Orsaken lillall vär energibalans håller." Del är ingen människa som vel om erenergibalans häller eller om den skulle hålla, ifall den praktiskt prövades.Det är i själva verket en väldig osäkerhet om de olika typer av energibalanssom har presenterals både från håll och från häll,och nalurliglvis råder det en beiydande osäkerhet om ens regeringensenergibalans håller. Därom vet vi ytterst litet, och del är ju därför som viskall ha en avläsningsslation 1978. Deslutsatser jag personligen drar av denna energibalans är att deninte kommer att hälla. Jag talar här bara för mig själv och milt parti. Visäger att den obönhörliga konsekvensen av att den spricker blir all importeramera ofia. Man har nämligen ingen möjlighel all då 14 Riksda.gens protokoll 1975. Energihushållningen,m. frän elt är till eltannal, eller från elt halvår till ett annal. plötsligt sätta i gäng att byggalångsiktiga produklionsanläggningar av annan typ. Planeringstiden är, som vialla äröverens om, väldigi lång på del här området. FruHambraeus säger: Vi vill inte ha en droppe ofia mer än regeringen! Jagbeiviv'iar alt linje kan leda till någonling annat än ganska mängadroppar mer än del förslag som regeringen och moderalerna här Slår bakom. Dellaär - jag vill upprepa del - det val vi har haft: all krafligt öka ofieimportenframför alll för alt producera elström, eller att försöka dämpa denutvecklingen och helst sänka den totala kvantiteten av importerad ofia. Dettror vi oss om att kunna klara, tillsammans med en försiktig utbyggnad avkärnkraften. Märkväl, refererar till ullundsku motsvurigheier och säger där skär ner sina ulbyggnadsprogram pä kärnener-giområdel - ull även delhär programmei är banlai av en mängd oliku skäl, bl. a. mot bakgrund avosäkerhet om kostnaderna och naturligtvis även av försiktighet, eftersom dethär finns klara säkerhetsproblem. Därför måsle man vara myckel försiktig närman bygger ul kärnkraften, inte minst därför all man bara har ell begränsatantal människor som behärskar denna teknik. Sedan,herr lalman, till vad som sades om AKA-ulredningen. Vad jag sade var all de somingick i utredningen inte var utvalda därför all de hade en eller annanuppfattning i kärnkraftsfrågan, ulan au de var ulvaida utifrån helt andrakriierier. Del är alldeles uppenbart all vore det sä", all majoriteten iAKA-ulredningen i sill slutbetänkande skulle komma fram lill attavfallshanteringen vore omöjlig all klara, skulle det också innebära ett direktställningstagande till hela kärnenergin som sådan. Oavsett vilka direktiv somgetts har vi en central position i hela delta område. Det gör alltså att vadden utredningen säger i viss män är ett avgörande för eller emot utbyggnad avkärnkraften pä läng sikt. Jagvill dessutom bara säga all inie kommenterade mill förslag om allevenluelll avslä från upparbetning. Jag skulle emellertid gärna vilja ha enkommentar, eftersom detta är en av de cenirala frågorna för folk i allmänhet:Hur skall man komma ifrån pluionium-och terrorriskerna? Hen WÅÅG (s): har som vanligt skickligt och charmerande argumenteratför all vi inle bör ha nägol som helsl kärnkraftsaggregal i drift här ilandel, alllsä inle ens de som redan är byggda. Någon sådan reservalion finnsemellertid inte i utskottet för mig att kommenlera. Därför skall jag uppehållamig en del vid den bedömning uv säkerhetsrisken sorn ulskottsmajoriteten harkunnat göru. Riksdagsmännenbeskylls ofta - inte minst av skolfolk - för all förstöra svenska språket medfrämrhande ord. Man kan naturligtvis ställa frågan vem som lär svensken redansom barn atlsäga subjekt i stället bör sakord. Men beskyllningen kvarstår- med orätt, och ändock med en viss rätt. Vi vidarebefordrar ul lillallmänheten del språk som vi matas med av våra sakkunniga rådgivare. Viuppfinner således inte själva ord och uttryck som klingar främmande ochkonstigt. Vi uppläcker dem inte ens.-Vi får oss dem istoppade. Men ändå ärbeskyllningen riktig. Vi borde inle vidarebefordra ord, som inte är allmäntkända bland våra väfiare. Vi borde översätta dem och rätta lill allabyråkratiska vändningar. Vi borde kanske införa etl fiärde gymnasieår, så redan och inte minst vid universiteten iakttog etl svenskare språk. Denfråga som vi behandlar har i mycket fått sin prägel av ett ofullkomligtspråk. Det är inle bara så all man t. ex. i dålig översällning från engelskananvänder ordel teknologi, när man menar leknik. Teknologi - logos=lag - avserju mer de tekniska sambanden och lagarna. Teknik ar att hantera dem. Nej,dåliga översättningar leder också till slora missförstånd. exempel ärordel haveri, ell ord som har skrämt svenska folkel. Om vi säger all vår bilhar havererat, är del elt starkt ullryckför alt någonting förödande har skett.Bilen går inte alt köra mer och kräver omfattande reparationer. Om motorn harhavererat, färden bytas ul. Men inom kärntekniken har ordel haveri nästansuddats ut som begrepp. kallas del - åtminstone i pressen - för haveri1. o. m. om en enhet avslälls för kontroll av en befarad sprickbildning. IAKA-ulredningens delbetänkande har på viss lillskyndan inlagits en långordlista. Sådant skulle kanske inte behövas om skribenten haft ell fiärdegymnasieår. är den emellertid elt belägg på svårigheten för oss politikerall göra kärntekniken förstådd av väljarna och all själva förslå den. Alltfrämmande är skrämmande. Del är lätt all sprida rädsla omkring ovissheten.Näringsutskotlet har haft all värdera hur motiverad rädslan för kärnkraften är.Hur utskottet därvid har gått till väga har beskrivits av dess ordförandetidigare. Bedömningen kan endast ske genom jämförelser med andra företeelser isamhället. Man kan således inte sikta mot ell fullständigt riskfrittförhållande utan bara ett förhållande som innebär en risk, som är obetydlig ijämförelse med andra risker. Motkärnkraften reses fyra invändningar från säkerhetssynpunkt. Jag skulle viljalägga till en femte. Den första invändningen är all kärn-reaklorerna genom sinnormala drift sprider radioaktivitet, främst genoin luften. Här som i övrigafrågor om kärnkraft säger olika specialister helt olika saker med olikabevisning. Det framstår emellertid för utskottet som sannolikt, all om helaenergitillskoliei skulle alstras med olja i stället för kärnkraft, skulleluften tillföras inle bara del svavel som nägon lalare lidigare berörde ulanocksä en betydande radioaktivitet. Och skulle energitillskoliei alstras medkol, skulle de radioaktiva utsläppen genom röken bli Slörre.