prot · FY0994 · 1975-12-31 00:00:00 — Förhandlingarnaleddes till en börian av fru tredje vice talmannen. § 1 Riktlinjer för älgvården (forts.) Fortsattesöveriäggningen om jordbruksutskottets betänkande nr 13, HerrWACHTMEISTER i (m) kort genmäle: När talade undrade jag om han inte blandat ihop sinamanuskriptpapper litet, med tanke på nästa fråga där det kommer in en delmotsättningar mellan hans organisation och , Hansanförande i den här frägan andades ganska mycket av vad som egentligen hördehemma under nästa punkt. Men det må vara en sak. Närherr säger att är någonting bara förstorgodsägare, bolagsherrar och dylikt suspekt folk, undrar jag bara om haninte tar till litet i överkant. Vem vill påstå att inte skulleha varit en god demokrat? Vem vill påslå att inle skulle ha varilen god demokrat, och är för den delen? Inle hellerverkar så fruktansvärt reaktionär. Han är dock medlem i förbundsstyrelsen iJägareförbundet, HerrWikner frågade hur det kunde komma sig att älgbeståndet ökat fast vi har bådeallmän jakt och licensjakt. Den stora ökningen inträdde ungefär somvi fick de stora licensområdena. Och när det gäller just eget länsker 85 96 av älgjakten på licens och bara 15 96 är allmän jakt. sig skyldig, antar jag, till felsägning när han sade att jakten på desmå enheterna var så pass begränsad eftersom dessa enheter skulle vararegistrerade som jordbruksfastighet. Del ärjust det de inte behöver vara, ochvi har inte satt oss emot det i utskottet. Departementschefen ökade utarbetsgruppens förslag sä att det kom att omfatta all mark som inte utgöregentlig tomtmark. Det tycker vi är riktigt eftersom det finns områden, t, ex,stora torvmarker, som inte är regisirerade som jordbruksfastighet men sommycket väl kan vara en jaktlig enhet. HerrWikner frågade vidare vem som vanvårdade jakten. Del är vi som vanvärdar jaktenlitet allmänt i vårt land. Det är det vi skall rälla till . Vi vanvårdarälgjakten kvalitativt. Vi ulnytfiar inte det verkligt förnämliga avelsmaterialvi har genom att vi skjuter djuren när de är för unga. En reglerad beskattningkan vi inte klara annat än om vi får den reglerade älgjakten. Sedantalade om alt jag avskyr gallkor. Jag förslår inte var han fått delbegreppet frän. Jag talade om den stora risken att när man skjuter det lilladjuret sä blir det gamla kvar och kan riskera att bli skjulet som gallko.Skjuter man det slora djuret först och sedan det lilla får man inga s, k,gallkor, men det är inte någon bra form av beskattning. HerrWikner utnämnde mig till Wachtminister,, Vi har nog många olika sortersministrar i vårt land. Jag vet inte hur mina samarbetsförhållanden skulle blilill jordbruksministern, men jag tror att de skulle bli myckel bra. Men mittnamn är och inte Wachtminister, Jag har visserligen haft en farsfarbror, som var finansminister och förresten infördesjälvdeklaration och progressiv beskattning, men del a.r preskriberat vid dethär laget. HerrWIKNER (s) kort genmäle: Felsägningar kan faktiskt vem som helst göra, och vill herrWachtmeister eller vad han heter nu kalla sig Wachtminister, skall det få ståkvar i protokollet om han är tilltalad av detta. Jagtycker att ocksä skall hålla reda på sina papper. Jag hällerreda på mina papper och vill inle ha någon inblandning på den punklen. Både och jag har vår linje klar iälgfrägan, och därför fiänar del inte mycket lill alt i fortsättningendiskulera den. Jag tror inte jag har möjlighet att ändra hans inställning. Hert (): Bland alla experter på älgvårdens område som diskuterat här i kammarenföre middagspausen må del väl vara mig förlätet om jag vill framföra nägrasynpunkter med anledning av motionen 1904, som jag och ladefram i samband med propositionen. Den framtida älgjakten har ju diskuterats myckellänge. Försöksverksamhet har bedrivits och utredningar har framlagts. Del sägsatt denna fräga har väckt uppmärksamhet i en storleksordning nära den aktuellakärnkraftsdiskussionen. Åtminstone upplever man det så i vissa delar av värtland. Självfallet ärdet de jaktintresserade medborgarna som med skrivelser,uppvaktningar och påtryckningar framfört sina synpunkler till kammarensledamöter. Men det är de mer legitimerade älgjägarna som fått slort utrymme försin argumentation. Därför tror jag att det i vär motion finns étl berättigatkrav pä jakttidens längd, ett krav som ställs bland många människor, som intehar älgjakt som sin hobby men som ändock känner ett stort behov av att utnytfiaskogsmark som sin re-kreationsplals, och även bland alla de hundratusentalsmänniskor som använder skogsmarkerna för friluftsliv och idrottsintressen iolika former. Dessa stora grupper har fäll ytterst litet utrymme i den härdebaiten. Men vi vet all de finns och all dessa grupper med alla sina medlemmarrepresenterar mångdubbelt fler människor än antalel intresserade jägare. Mot den bakgrunden har värmotion kommit till. Vi tror att det gär att förena en god älgvärd med kortarelicensjakttid, I de båda försökslänen, och , kanman konstalera att det under jaktens fälls i genomsnitt 70 96 av dentotala avskjutningen, vilket torde innebära alt en lugn total avskjutning kantillgodoses med en jakttid på . När man dessutom lar del av statistikenöver alla de älgolyckor som inträffar under främst höstmånaderna, konstaterarman att en lång jakttid föranleder stor oro bland älgstammen med traflkolyckorsom föfid. Tydliga bevis framgår av olycksstatistiken från de bådaförsökslänen. Menför all bredda jaktintresset och ge fler människor möjlighet alt bedriva jakttorde det vara lämpligare att tillåta jakt än allutsträcka jakttiden så att därigenom färre jägare får jaga mänga dagar.Åtminstone logiskt borde del bli så. Nuhar, fru talman, inte utskottet anammat våra intentioner i motionen. Däremothar våra krav aktualiserats i reservation nr 2, varför jag avseratt rösta för densamma, Iövrigl kan jag anslula mig till proposiiionen och släller mig hell bakomreservaiionen 1, som är fogad lill betänkandet. Jag tror faktiskt inle på denbyråkrati som säkerligen uppstår om utskottsmajoritetens förslag skulle vinnagehör på denna punkt. Den kompromiss som utskottsmajoriteten nu ställt sigbakom lycker jag är ett slag i luften för den grupp människor som representerarde smä markägarna och dem som icke innehar egen mark. Dens, k, kalvtilldelningen kan väl av de små grupperna ändock bara uppfattas somett inskränkande i jaktutövandet. Om man hade varit konsekvent, borde man haanslutit sig till motion nr 1955, som jag anser innehållerkonkreta målsättningar, även om jag inte kan ansluta mig till motionenssakinnehåll. Jag avser inte att riva upp ytterligare en debatt, men jag har personligenställt mig frägan om det egentligen finns något område att peka pä, som pägrund av allmän jakt fält för liten älgstam, där allmän jakt medverkat tilldälig älgkvalitet, där fler traflkolyckor har inträffat eller där jakten harvarit elt hinder för annan friluftsverksamhet. De här- frågeställningarna tordevara svära att helt besvara, 1propositionen har redan föreslagits en kraftig nedskärning av tilldelningenför den allmänna jakten, vilket jag betraktar som en mjuk övergång, varför jaganser att man kan nöja sig med proposilionens förslag under den föreslagnaförsöksperioden . Med det anförda ber jag att få yrka bifall till reservationen, vilketinnebär bifall till propositionens förslag. I detta anförande instämdeherrar () och i (s). Hen i (c): Först vill jag be både fru talmannen och kammaren om överseende, om jagnägol överskrider den tid som jag är anmäld för. Jag är nämligen tvungen attbemöta vissa yttranden som fällts tidigare i debaiten, där länfigurerat. Inledningsvisvill jag också säga att oavsett vilket av principförslagen som vinner här ikammaren - utskottets förslag all bara elt djur fär fällas pä den generellatilldelningen eller reservanternas förslag om att tvä djur skall få fällas-såfinner jag att dagens beslut kommer att innebära elt fall framåt för ensamordnad- och reglerad älgjakt, och det sätter jag värde på. Dethar lagit alltför lång lid att komma fram lill vad som skall beslutas. E»etberor väl till övervägande del på att jaktfrågor alllid är känsliga all beslutaom. Politiskt kan de också vara litet svårhanterliga. Jakt har ju alltid kunnaifå känslorna alt hetta lill. Därför har del lydligen varil angeläget att tassafram varsamt. Det har man gjort, fast erfarenheterna från redan organiseradeområden klart visar att en samordnad älgjakt är bäst ur alla synpunkter. Nuvill jag inte med detta rikta en speciell anmärkning mot jordbruksdepartementeteller mol statsrådet. Alla partier har tassat omkring mer eller mindre försiktigt. Dethar förts en mycket ensidig och enkelspårig argumentering moten samordnad älgjakt. Den var mest hätsk för fem ä , men den harpågätt . Ropen fiöd högst när det infördes reglerad jakt påförsök i och . Det talades om herremansjakt, att desmä markägarna blev fråntagna sin jakträtt, all kalvavskjuiningen skullemedföra en sämre biologisk sammansättning av älgstammen osv. Menargumenten flagnade betydligt allteftersom resultaten av jakten i försökslänenkom till offentligheten. Det blev ingen herremansjakt. Vanliga markägare deltogi jakten liksom vanliga människor från tätorterna. Faktiskt har fler jägarefått tillfälle att vara med och jaga älg i och med alt den reglerade älgjakleninfördes. Älgstammen har också ökal i mill hemlän, , liksom i deövriga län där sädan här försöksverksamhet förekommit. Siffrorna har välangivits tidigare här , men jag tar dem om igen: 1966 - alltså året innanvi böriade med samordnad älgjakt i - fälldes 895 djur. Antalethar ökat undan för undan. 1973 var det 2 459, och 1974 som är det sista åretundersökningen redovisar fälldes 2 687 djur. Från försöksperiodens börian harantalet djur som fällts alltså ökat till så niånga under del sistaåret. Härkan också nämnas viktsiffror. uppgick den sammanlagdaslaklvikten för de fällda djuren i värt län till 134 lon. Även den siffran harnästan tredubblats. är slaktvikten uppe i . Enannan sak som man sätter värde på är att samarbetet mellan jägarna har ökat ioch med den samordnade älgjakten. Där man förr kanske såg litet snett pävarandra jaktkamrater emellan är man nu sams. man är inte bara sams närdet gäller älgjakten - man samordnar ocksä annan jakt. Vad jag framför allttycker är viktigt är att viltvärden på alla områden ökat. Siffran har angivitstidigare , men jag nämner den igen. Det är alltså 83 96 av jägarna i Kronobergslän som acceplerar den samordnade älgjakten. Medhänsyn till detta klara besked frän försökslänen om den samordnade älgjaktensmånga fördelar och med hänsyn till den nästan eniga remisskören -remissinstanserna tog klart ställning för den samordnade älgjakten när deyttrade sig över deparlementsgruppens promemoria -hade jag hoppats attjordbruksministern skulle ta stegel fullt ut och utforma propositionendärefter. inte har kunnat enas om är hur mänga djur som skall få skjutas vidden generella tilldelningen på de marker som inle ingår i ett jaktområde därföratt markägaren inte vill det eller av andra skäl -det ligger kanskeotillgängligt till osv. Enligt propositionen skall tvä djur få fällas pä sådanaområden, medan utskollsmajoriteten anser att en kalv skall vara den generellatilldelningen. Omjag skall vara ärlig måste jag säga att jag inle är riktigt belåten med någolav dessa förslag. Jag hade helsl sett alt man hade föfii del förslag herrSladling och andra framfört i en motion om licenstilldelning över hela fältet.Därmed skulle man fä en rätt urvalsinriktad och pro-duktionsanpassadbeskattning även på dessa områden. Men jag accepterar kompromissen. Jag finneratt ulskollsniajoritelens förslag ändå är betydligt bättre än reservanternas. Härhar talats mycket om byråkrati. Det ordet har både ochjordbruksministern använt. Det skulle bli en byräkratisering om ägarna av småmarker som inte ingår i ett älgjakisomräde först skulle få vända sig tillberörda myndigheter för alt så alt säga få sitt djur sanktionerat. Jag tyckerdet är mycket konstigt. I exempelvis har vi ca 200 sådana småområden, skulle jag tro. Ansökningsförfarandet är hur enkelt som helst: manskickar in en ansökan till . Vi har en sä riklig stam iKronobergs län att det, vad jag vet, aldrig hänt att man inte fått entilldelning på ett djur. Man har fått en kalv på högst, tror jag, sex dagar.Man har också kunnat få ell stort djur . Det var litet gny om dettai början, men man har accepterat det. Man har ansett att det egna lillamarkområdet sä att säga inle föder upp mer än detta djur. Men det skulle varaintressant att höra vad , som är ordförande i länsälgnämnden iNorrbottens län, anser om hur krångligt det är. Det vore intressant om herrHedström ville komma igen i debatten och ge oss några synpunkter på detta. Sedanvill jag ocksä bemöta i i nägra avsnitt. Han villall verksamheten i försökslänen skall upphöra och all försökslänen skall ingå ide övriga områdena. Nej, i , det skulle vara en storbesvikelse för kronobergarna om vi gjorde så. Jag sade au jag inie är belåtenmed någol av förslagen, men jag flnner utskottsmajoriletens förslag bäst av detvä. bergare skulle i alla fallvara besvikna om vi skulle fä gå över till det system reservanterna föreslår.Vi tyckeratt man ska ha den utformning som försöksverksamheten har - attäven jakten pä de smä områdena skall vara licensbelagd. Det innebär ingenbyråkrati. har tagit upp frågan om trafikolyckorna, kollisioner mellan vilt ochfordon. Den har också utskottet lagit upp. Det är ett mycket intressantspörsmål. Utskottet har starkt betonal att man måste vidta alla tänkbaraåtgärder för att eliminera olyckorna. Del är rikligl. vill påståatt just har en slor andel av kollisionerna. Del vill jag starktbestrida. Vi har en slor älgslam, och därför är det helt naturligt all det blirvissa kollisioner. Men påståendet att kollisionerna proportionellt är fler ivårt län är felaktigt. Exempelvis i där älgslammen har varit istort sett oförändrad har antalet trafikolyckor ökat proportionelltmycket kraftigare än i , där älgstammen merän tredubblats. Antalet kollisioner har minskat frän 193 stycken till169 stycken . hade vi också en minskningi förhållande till , även om del inle gäller många djur.Förslå kvartalel 1974 hade vi 36 olyckor och 32. Närdet gäller längden vill jag som orienterare hålla medOrienteringsförbundet, som säger att det är felaktigl all förkorta jakttiden.Dä får orienteringarna koncentreras till . kan man komma överensmed jägarna om vilka områden som ell visst veckoslut är lediga för on lävling,och på det sättet blir det enklare för orienteringsdistrikten ätt fördelatävlingarna. Sedanvjll jag bemöta jordbruksministern på ett annat område. Han säger alt det skullemedföra höga arrendeavgifter för de mindre markägarna om de vill vara med idet stora älgomrädel. Dei har vi inie någon erfarenhet av från län.Mitt lilla ställe där hemma om var sä placerar att det passade tvåälgomräden. Vi kom överens om vad jag skulle tillhöra, och jag behövde intebetala ett öre för att fä vara med i området. Jag jagar inte själv ulanarrenderar ul jakten till en yrkeskollega lill i -en räls-bussförare. Del är alliså ingen höjdare utan en man som tillhör delvanliga folket. Han behöver inte heller lägga någgi extra. Han är belåten ochjag är belåten. Jag vet ingenstans där ägaren eller den som bedriver jakt pädet lilla markområdet behöver betala en avgift för all komma in i ett älgområde. Jagser alt jag har syndat på nåden alllför mycket vad gäller min lalarlid, men detär ytterligare en sak som jag allra sist vill säga, fru talman. När del gällerälgjakten får inte enbart mängden kött vara del avgörande. Det får inte varajaktlyckan som är avgörande. Älgen är på ell mycket markant sätt en tillgång ivår fauna för de människor som inle jagar. Vi skall se lil! all djurens konungfinns kvar i nuvarande omfattning, till gagn för kommande generationer. Ja, detfinns områden i värt land där vi vill öka stammen.Då försl har vi kommit fram till en riklig älgvård. Meddet anförda, fru talman, ber jag att få yrka bifall till utskottets hemställanpä alla punkler. HenLINDBERG (s) kort genmäle: i vände sig emot påståendena attulskollsniajoritelens förslag skulle innebära en byråkralisering och mycketarbete för länsstyrelserna, och andra talare har tidigare vänt sig mot dessauppgifter. Men om del är någon mening i uiskottsmajoritetens skrivning om skall vara generös och ge möjligheter för dem som har svårigheter allansluta sig till licensomrädena, fär man ändå . räkna med att sådana jägarekomnier alt använda denna möjlighet. Faktum är all vi i värt land har i runltal 247 000 kombinerade skogs- och jordbruksfastigheter. Därav är 138 000mindre än . Dessa kan räknas bort i detta sammanhang, eftersom enligtjaktmarksulredningen bara 2 96 av älgjägarna har lillgång till jakträtt påfastigheter som är mindre än . Jag kan inom parentes inskjuta all detbara är 5 96 av jägarna som har jaktmarker på mindre än . Sedanman räknat bort de mindre fastigheterna återstår ändå 109 000 fastigheier. Päca 75-80 96 av dessa bedrivs i nuvarande läge allmän jakt. Man får räkna medatt dessa jakträttsinnehavare kommer att använda sig av möjligheten all sökalicens för vuxen älg åtminstone . Det betyder alltså 80 000-85000 ansökningar om licens för vuxen älg. Det måste innebära ett kolossallarbete. Dessutom är de kriterier som skall bygga sina beslut påsynnerligen vanskliga och svårhanteriiga. Närdet sedan gäller irafikriskerna torde det, oavsett om man diskuierar Kronobergslän eller något annat län, vara ovedersägligt alt i mänga delar av landelantalet älgolyckor i trafiken är sä stort att man måste inrikta sig pä allhålla älgstammen nere pä åtminstone nuvarande nivå eller eventuellt gå underdenna. Närdel gäller arrendeavgifterna vet jag, , att de varierar i storutsträckning. Jag kan finna mänga generösa erbjudanden, men del finns ocksårätt niånga som har motsatt karaktär. Jag skulle kunna plocka fram mängaexempel på hur det blivit när man gått in i ett licensområde. Det har hänt dä fäll betala älgavgift och jaktvärds-avgift pä tillsammans . fören vuxen älg. Dessa kostnader har medfört att bl. a. niånga skogsarbetare heltenkglt inle sig ha råd alt fortsätta med jakt. Hen () kongenmäle: Som svar pä i fräga vill jag meddela alt jag harhafl förmånen att vara ordförande i länsälgnämnden i sedanförsöksverksamheten infördes där 1971. 1 denna egenskap har jag i män av ringaförmåga varit med om att administrera älgjakten inom detta område, där älgstammenär förhållandevis svag. Jagkan nämna att vi när vi åriigen gjorde rekommendationer för lilldelningen ikustregionen utgick från ett markområde pä 700-900 heklar som underiag förtillstånd att skjuta en vuxen älg medan vi i Torne-dalskommunerna -, och - krävt 4 000-4 500 hektar för att gemotsvarande tillstånd. Det visar att förhållandena är mycket olikartade idetta län. Tillståndgivningen har därför fått vara mycket restriktiv. I annatfall hade älgstammen kanske hamnat i farozonen. har vi tack vare denrestriktiva lillslåndsgivningen en glädjande tillväxt av älgstammen, i förstahand i kustregionen. Vårlicensgivning har varit urvalsinriktad. har inga licensermeddelats för kor, ulan bara fiurar och kalvar har varil lillålna. Vi harniånga gånger av omlanke om älgslammen varil i den silualionen alt vi bara harkunnat ge licens för en kalv, trots att jakträttsinnehavaren sökt tillstånd attfälla en vuxen älg. Det är ju sådana situationer som jordbruksministern befararskall välla betydande administrativa problem, men mot bakgrund av deerfarenheter som vi har vunnit under försöksåren i kan jag försäkraatt vi inte har råkat ut för några större administrativa problem. Jordbruksutskottetsförslag innebär ytterligare en förenkling, eftersom alla jaktområden som är försmå för att fä licens för vuxen älg nu får generell rätt att utan ansökan fällaen kalv per är. i (vpk) kort genmäle: i säger att det skulle vara en stor besvikelse förkronobergarna om de skulle få lov att upphöra med försöksverksamheten. Vad jaggrundar mitt motionsyrkande om försöksverksamheten på är bl. a. önskemål frånjägare i försökslänen, som har tillskrivit vär partigrupp och sagt att ett kravsom absolut mäsle föras fram är att denna försöksverksamhet skall upphöra. Ettannat skäl för vårt yrkande är att vi tycker att om man inför ett visst system förälgjakt, som skall gälla för framtiden, bör det vara lika över hela landet. Detborde ju vara en logisk slutsats. Närdet gäller trafikolyckor förnekar i att länvar speciellt utsatt; i varie fall kunde man inte spåra olyckorna tillbaka tillförsöksverksamheten. Jag har grundat min bedönining på det som står ipropositionen, där det l.ex. sägs att hade länprocentuellt sett det största antalet trafikolyckor där älg var inblandad. Därpåvisas också att ökade antalet älgolyckor iKronobergs län. Jag vet alt del finns andra län som också har ell stort antaltrafikolyckor med älg - dit hör mitl eget, - men tydligt är attjust försökslänen är speciellt utsatta. sammanställning från beträffande framgår klart när dehögsta siffrorna återflnns. Älgolyckorna böriar och sä dalar kurvan ijuni, men och framför allt ökar antalel. Vadjag frågar mig i det här sammanhanget är: Måste det ändå inte finnas etlsamband mellan den långa jakttid som man nu har praktiserat i försökslänen ochdet antal trafikolyckor med älg som har skett? Detta borde man faktiskt undersökalitet närmare. HenJOHANSSON i (c) kort genmäle: Jag är helt överens med utskottet och även med iKristinehamn - här behöver det verkligen sällas in ätgärder för att minskaantalet trafikolyckor. Det är kusligt att djuren skall drabbas pä det sättet,men de mänskliga tragedierna är naturligtvis det som överväger i sammanhangei. Men,, olyckskurvan i är ju inte annorlunda än iövriga län. Som sade stiger den , när kon stöter bortkalvarna. Dä är kalvarna rörliga och ger sig ofta ut på vägarna - precis som degör i alla andra län. Olyckskurvan stiger igen i månadsskiftetseptember-oktober. Då kommer brunsten, och djuren blir oroliga. Precis så ärdet i alla andra län. Under älgjaklen däremot - i vårt län böfiar den i regelinte förrän andra måndagen , omkring den 10 - har vi ingen ökning iolyckskurvan, någonting annat kan i inte påstå. Närdet gäller antalet älgolyckor i trafiken hade vi i vårt län 119kollisioner. 1 hade man 137, i 175 och iNorrbottens län 130. ligger alltså inte i täten. 1 detsammanhanget vill jag också säga att vår kalvavskjutning medför att vi inte harså mänga fiolårskalvar. Eftersom fiolårskalvarna stöts bort och därmed oftakommer ut på vägarna kan vår kalvavskjutning i och för sig vara en orsak tillatt vi har färre älgolyckor i trafiken. För att komma till rätta med dettaproblem bör emellertid mer göras, det är jag helt övertygad om. Jagvill ocksä ta upp frågan om de små brukningsägarna, och jag vänder mig dä tillherr igen och även lill jordbruksministern. Jag har nämligen undermiddagspausen hört alt man exempelvis i där de stora godsen finns intehar nägra större svårigheter all anamma dessa små brukningsägare. Där har dett. o. m. hänt alt man för att fä ett vettigt älgomräde styckat av en bit fränett gods. Man har dä överlåtit en del av godsets markareal till de småmarkägarna för beräkning av licens-givningar. Där har således varit enömsesidig förståelse, precis som det skall vara. Tillherr vill jag säga all jag inle tycker alt det var rätt plats all härangripa en viss jägarorganisation. hade en förhoppning alt justJägarnas riksförbund-Landsbygdens jägare, skulle anamma vilket beslul vi änfattar här. Min förhoppning är att alla jägarorgani-sationer skall göra det,och jag tror att sä konimer att bli fallel. Hen iKristinehamn (vpk) kort genmäle: Fru talman! Jag tror inte att iVäxjö kan förneka att ligger illa lill när del gäller antalelälgolyckor eller djur- 11 protokoll 1975.