prot · FZ097 · 1975-12-31 00:00:00 — Vem skallkontrollera vad som finns i hemmen, i källare och på vindar? Uppräkningen kanbli hur lång som helst av frågor som understryker att det finns administrativaoch tekniska problem förenade med en sådan beskattning. Motionärernamenar att såväl kapilalskatteberedningen som utskottet har överskattatproblemen. Min tro är att i stället motionärerna kanske har underskattat dem.Vi har , som sagt, en förmögenhetsskatt pä smycken som ärvärda mera än . Jag vet inte hur stora dessa skatteintäkter är, men detär utomordentligt små summor. Några skatleprocesser på denna punkt känner jaginle till. Jag känner inte till någon som har fått titta efter omskattebetalare har beskattningsbara smycken eller inte. Det är en heltschablonmässig redovisning av sådana. En del tar upp sina smycken, andra inte.Jag tror att de som inte gör del är i en överväldigande majoritet. Jag skullegissa alt skaltemyndigheterna i det närmaste har givit upp på denna punkt. Manspringer i varje fall inte på några fynd förrän man ändå håller på med revisioneller husrannsakan av andra skäl. Detär ett av skälen till utskottets tveksamhet. säger då kanske:Det är lika bra att slopa beskattningen av smycken, om den inte fungerar. Ja,del skall vi kanske inle göra. Vi skall kanske ha den kvar när vi nu haft denså . Men jag tycker inte alt det är en bra skatleform där alla ärligamänniskor lar upp sin förmögenhet och skattar för den medan däremot de somfuskar kommer undan hur lätt som helst, eftersom del inle finns någrakontrollmöjligheter. Mankan, som säger, ha en registreringsplikt för alla konstverk vidinköpet. Men del skapar bara ett nytt problem. Var skall denregislreringsplikten sättas in? Man kan aldrig kontrollera ett inköp av ettfrimärke någonstans i utlandet. Det kan komma lill landet i ett vanligt kuvert,och ingen vet vad det innehåller. Det är visserligen enkelt alt övervaka inköppå stora konstauktioner, men då uppstår problemet med skattefiykt hos dem somhåller på med - låt mig säga så - mindre öppna affärer. De kommer undan medande som gör öppna affärer får betala. Dessaproblem har alltså varit så pass stora att kapilalskatteberedningen inte kunnatlösa dem. säger all det beror på alt utredningen struntat idem. Jag vet inte om man skall klassa ned be- 10 protokoll 1975/76:6-7 redningen så kolossalt säger, att den inte tog upp dessa frågor. Men har ändå behandlat en delsaker som kanske t. o. m. var mindre än denna. Det är möjligt att man skullekomma en bit på vägen om man tillsatte en utredning, men jag är inte säker päatt man skulle göra det. Detär naturligtvis lättare att genomföra en realisationsvinstbeskattning, men manbör ha klart för sig att särskilt lätt blir nog inte det heller. Kontrollsvårigheternablir oerhört stora, om del förslag som utredningen har framlagt skallgenomföras. Realisationsvinstkommiltén har ju föreslagit att skatt skall utgåpå vinst vid försäljning av konst, frimärken o. d. Det är möjligt alt man kanfinna någon lösning på problemet - vi får väl se hur det går efterbehandlingen i remissinstanserna och vad den kan leda lill; om departementetkan hitta några geniala lösningar, är utskottet naturligtvis, ,berett att hjälpa till för att söka uppnå den rättvisa som vi är ute efter. Vitror dock att vi skapar en ändå större orättvisa, om vi bara kan sälta fast deärliga människorna, men släpper dem som vägrar alt uppge sitt innehav av konstigenom maskorna i nätet. Utskottetanser därför att man nu bör avvakta vad förslaget från rea-vinslkommittén kankomma all leda till innan man tillsätter en ny utredning. HerrHÖRBERG (fp): gjorde en intressant uppräkning av några av de beslutsom fattat i syfte att stävja skattefusk ochskattefiykt. Han nämnde också några beslut, som kommer alt fattas, såsom engeneralklausul. Vi har ju här i i stort varit ense om dessa beslut.Inte minst har varit pådrivande, t. ex. när det gällt förstärkningav taxeringsorganisationen vid länsstyrelserna. Jag får be om ursäkt om jag hördeupp dåligt, men jag uppfattade inle all han berörde behovet av åtgärder för attminska höginkomsttagarnas möjligheter till skatteflykt genom alt utnyttja avdragsrättenför höga räntekostnader. Denna rättighet har diskuterats under höstens lopp.Utan tvivel medför den betydande skattebortfall för såväl staten som landstingoch kommuner. Eftersom behovet av skatteintäkter för dessa organ är lika stortändå, innebär den all höginkomsttagarnas avdragsmöjligheter för högaräntekostnader drabbar de låginkomsttagare som inte har några möjligheter attgöra liknande avdrag. Jag vill bara nämna att jag avser att under riksmötetaktualisera frågan om denna avdragsrätt. frågar: Vem skall värdera, vem skall kontrollera, ochvar skall gränsen gå? Blir inte detta krångligt och råkar man inte ut för storaavvägnings- och värderingsproblem? Jo,, men precis samma frågor kan ju ställas när det gällerbeskattningen av smycken, och den beskattningen vill ändå hakvar! Vem skall värdera vad ett smycke är värt? Vem skall kontrollera var delfinns? Och var skall man dra gränsen för beskattningen av smycket? harvi en orimlig situation, där smycken är förmögenhetsbeskattade, medan tavloroch liknande saker till miljonbelopp inte är det. Detta problem kommer mandärför inte undan. Jaganser för min del alt man när del gäller smyckebeskallningen inle bara kan sägaatt vi har haft den sä länge att den kan fä vara kvar, även om den kanskeinnebär etl fiasko. Vad man skulle göra borde vara att säga sig att det f n. ärorimligt med den nuvarande principen för förmögenhetsbeskattning på smycken,där man, i varje fall om man skall tolka lagstiftningen noga och efterbokstaven - och det skall man ju göra - skall ta upp en vanlig vigselring i förmögenhetsdeklarationen,under förutsättning all man har andra lösören all la upp, t. ex. en bil. Harman en bil, skall man alltså i princip skriva upp vigselringarna påförmögenhetsdeklarationen. Detta är orimligt, och det häller också alla med om.Därför tycker jag att man bör ändra bestämmelserna och höja gränsen, sä alt mant. ex. inte skall behöva ta upp smycken med värde under ett visst belopp. Dengränsen kan sällas relativt högt. Man kommer inte heller bort från de härvärderings- och kontrollproblemen när det gäller arvsskatten och gåvoskatten. sammanhangen beskattas ju konst, och del finns samma värderingsproblem därsom när det "gäller förmögenhetsskatten. Omman arbetar med generöst tilltagna skattefria bottenbelopp borde det varamöjligt att använda vissa schabloner vid värderingen. Faktum är att man har ettsådant syslem i ; jag vill inte säga alt det till alla delar är lämpligtatt använda i vårt land, men det visar alt förmögenhetsbeskattning av konstfinns i praktiken. Jagvill inte uttala ett allmänt fördömande av kapilalskatteberedningen, för denvar värdefull pä mänga sätt, men de här speciella problemen hade den intesärskilt mycket tid alt ägna sig åt. Tittar vi i kapitalskatteberedningensslutbetänkande - på över 200 sidor - finner vi att utredningen på två sidorredovisar gällande regler för förmögenhetsbeskattning av inre lösöre och sedankommer del en sida med utredningens överväganden. Att man inte ens kunde gåöver till för att se hur förmögenhetsbeskattningen av konst fungerar däroch göra en utvärdering av det visar väl all man tvingades av hänsyn till tidoch resurser att ägna krafterna åt andra problem än det här. Jagvill bestämt påslå att någon ordentlig utredning av det här problemet inle hargjorts. Del är bl. a. mot den bakgrunden jag efterlyser en sådan utredning. HerrHörberg talade om rätten till avdrag för räntekostnader. Det är en annan fråga,som jag emellertid gärna och villigt debatterar om efterlyser det.Jag förstod kanske inle riktigt vad sade, men jag fattade det så,alt när det gällde de stora inkomsttagarnas rätt till avdrag förräntekostnader ämnade föreslå en skärpning. Kan nickainstämmande om jag har uppfattal honom rätt på den punkten? - Nej, del vartydligen inte så. Då vill jag bara säga till , som är med iskatteulskottel: Försök inte komma bort från det här problemet genom att talaom en annan viktig fråga, avdragsrätten för räntekostnader, utan ta även uppden här frågan och ge besked! HerrHÖRBERG (fp): Jag berömde för den uppräkning han gjorde avåtgärder som redan är vidtagna - men del finns ju myckel kvar att göra, bl. a.det som har talat om när det gäller beskattning av antikviieter,konst osv. Här finns också den viktiga fråga jag nämnde, nämligenhöginkomsllagarnas avdragsmöjligheter för stora ränteutgifter. Vad jag sade varalt där var ingenting gjort och all jag ämnar aktualisera denna fråga underriksmötet. Att jag då inte avser att föreslå utökade avdragsrättigheter förstårnog . HerrBERGQVIST (s): Del är kanske synd att var vaken 1971, när vi diskuterade den här frågan om rätten lill avdragför räntekostnader för de höga inkomsttagarna. Dä var vi några ledamöter frånsocialdemokratiskt håll som lade fram ett förslag till principlösning, somjust innebar att räniekostnadsavdragen skulle frikopplas från de höga marginalskatteeffekterna.Den som har 70 eller 80 96 marginalskatt skulle inte få dra av en så stor delav sina räntekostnader som f n., utan man skulle sätta en viss gräns uppåt. Jagbeklagar all inle instämde i del kravet 1971. redogörelse för hur smycketaxeringen går till ärväl ett strålande argument för att vi inle skall införa något liknande. Det ärfaktiskt som säger, att om man skall ta upp en bil eller enannan förmögenhelstillgäng av samma slag - en båt eller något annat inventarium- så är man också skyldig att ta upp smycken, hur litet de egentligen är värda,om den sammanlagda förmögenhelssumman överstiger . Jag är övertygad omatt av kammarens ledan-iöler är del bara några stycken som vet om detta -utöverdem som sitter i skalteutskoltei. Det är på det sättet, och ingen bryr sig omdel. Om vi skulle få samma förhållande när det gäller konst, frimärken,antikviteter o. d., vore det mycket olyckligt. Man måste sätta en gräns somligger rätt högt, och dä kan del bli besvärligt. Kontentanav detta skulle ju vara att man kunde avskaffa bestämmelsen om smyckena. Mennär smyckenas värde kommer upp till en viss nivå, är det mycket lätt altplacera pengar i smycken. Del är en "värdehandling" vars värdebestår, medan de andra sakerna - frimärken. antikviteter, viss konstosv. - har etl myckel, mycket osäkert värde. Detta är etl skäl till att manändå kan ha kvar smyckebeskallningen. När det gäller stora smycken kanske detas upp ändå. Ifråga om värderingen är del en väsentlig skillnad i förhållande till enbouppteckning, där ett par värderingsmän skall vara med, där värdet skallfastställas av en tingsrätt, där arvingarna bevakar osv. Det är en helt annansorls värdering då än om jag själv i min deklaration skall Sätta upp vad mintavla är värd. Jag förstår inle riktigt. Om man konstaterar att en skattinle är särskilt effektiv, då måste man ju antingen avskaffa den eller se tillatt man gör den effektiv. Men säger alt vi får ha det här kvar,och vi får möjligen fundera på en förändring. Vad skalteutskoltei förra åretsade var att den här frågan inte är så viktig all vi behöver göra någontingalls. Minslutsats måsle vara att smyckebeskattningen skall ändras och samordnas med enbeskattning av konstföremål. Det innebär att man kraftigt höjer det skattefriabottenbeloppel för smycken och att man har ett ordentligt tilltagetskattefritt botlenbelopp för konstbeskattning. Jagvill komma tillbaka till att när man talar om administrativa problem, tekniskakrångligheter och värderingsfrågor, så har man ändå inte gjort något allvarligtförsök att lösa problemen. Vi vet att det i förekommer enförmögenhetsbeskattning av inre lösöre. Kapilalskatteberedningen gjorde inteens ett enkelt försök att utvärdera hur det systemet fungerar. Det tycker jagär del minsta man kan begära av en utredning som säger sig ha sysslatallvarligt med problemet. Överläggningenvar härmed slutad. Mom. I och 2 Kammarenbiföll vad utskottet i dessa moment hemställt. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 1 avherr Träff och , och förklarades den förra proposilionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voieringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller skalteutskottets hemställan i betänkandet nr 8mom. 3 a röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 1 av och . Skattefrihetför viss del av vårdbidragför handikappat barn Vidomröstning genom uppresning förklarades fiertalet av kammarens ledamöter haröstat för ja-propositionen. Då begärde rösträkning verkställdesvotering med omröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Propositionergavs på bifall till dels ulskoltets hemställan, dels reservationen nr 2 avherr Träff och , och förklarades den förra proposilionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voieringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller skatteutskotlets hemställan i betänkandet nr 8mom. 3 b röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 2 av och . Vid omröstning genom uppresning förklaradesfiertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då fruTroedsson begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: §22 Skattefrihet för viss del av vårdbidrag för handikappat barn Föredrogsskatteulskottels betänkande 1975/76:9 med anledning av motion om skattefrihetför viss del av vårdbidrag för handikappat barn. Om närmast föregående ärende åtminstone delvis handlade om de myckelrika, de som enligt har miljoner att investera i konst ochantikviteter, så har vi nu kommit över till en fråga som handlar om de mycketfattiga, några av de allra fattigaste och hårdast pressade i hela vårt ofärdigaVälfärdssverige. Del handlar om vårdnads-bidragen för gravt handikappade barn. När för ett parär sedan lade om det bidragssystemet och höjde beloppen väsentligtoch gjorde dem skattepliktiga var väl syftet att alla eller nästan alla somåtnjöt förmånen skulle få en förbättring. blev det inte så framför alltdärför att det skulle ha behövts en höjning till 120 96 av basbeloppet för atthelt kompensera egenskapen av skattepliktig inkomst, och det blev 105 96.Sedan har beloppet stigit ytterligare och har vi ett vårdnadsbidrag på116 96 av basbeloppet. Nuvågar man nog tro att de allra flesta får ett nettobelopp som inte är lägre ändel skulle ha varit enligt det gamla systemet av basbeloppetskattefritt. Men inom gruppen mottagare av vårdnadsbidrag finns en orättvisa,och den kommer att kvarstå och t. o. m. förvärras efter hand som vi höjerbeloppet. Det skall ju höjas ända tills det är uppe i 185 96 av basbeloppet1981. Jag tänker pä den grupp som har svårt handikappade barn men som trotsvårdnadsbidraget inte har möjlighet alt låta en förälder stanna hemma ochsjälv vårda barnet. Har man den möjligheten i tvåföräldrafamiljer mednågoriunda hyggliga inkomster, kan man nog säga att vårdbidraget för gravthandikappade barn håller på att bli etl ganska rejält stöd. Där blirskatteeffekten relativt obetydlig och nettobeloppet en märkbar hjälp. Men förframför allt de ensamstående föräldrarna och för tvåföräldrafamiljer med myckellåga inkomster, där man alltså även med värdnadsbidraget till hjälp inle möjligheten att någon förälder helt avstår från förvärvsarbete, blirskatteeffekten för vårdnadsbidraget så stor att den gruppen får en väsentligtmindre hjälp än övriga bidragsmottagare. Jag har träffat och känner någrasådana familjer. Det handlar om ensamma mammor som drar sig fram på etl tungtstädjobb på halvtid och värdnadsbidraget. Det är inte myckel pengar man tjänarpå städjobbet, men det är tillräckligt myckel för alt värdnadsbidraget skalllyftas upp på skalleskalan och bli väsentligt reducerat. Det är det problemetjag har tagit upp i min motion, och del är det problemet utskottet behandlat. Utskottetsäger att man har förståelse för problemet och att man utgår ifrån altfamiljeslödsulredningen skall titta på det. Man säger också alt i sädana härfall är del bättre att åstadkomma de nödvändiga förbättringarna genomjusteringar i de direkla bidragen än genom skatteändringar. Jaghör alls inte till dem som har någon kolarlro på alt alla eller ens de fiestasociala problem kan lösas med skalleavdrag. Men i del här fallet har jag svårtalt se hur man skall kunna komma fram till rättvisa annat än genom åtgärder ifråga om beskattningen. Om man bara fortsätter att höja beloppet, hjälper detden här gruppen i dess helhet, men just de svårast pressade inom gruppen irelation till de andra får det sämre och sämre, för ju högre upp dekommer pä den progressiva skatteskalan, desto större blir effekten av detskattepliktiga bidraget. Om man däremot hade ett system som medgav att defaktiska vårdkostnaderna för det svårt handikappade barnet finge dras av frånbidraget när det beskattas, skulle man där kunna skapa en rättvisa. Del är ändåså att den som ovillkorligen måste arbeta utanför hemmet och skaffa någon Skattefrihetfor viss del av vårdbidragför handikappat barn Nr 7 form av tillsyn för det handikappade barnet får räkna med väsentligt DnsriaBPnden högre tillsyns- och vårdkostnader än man vanligtvis räknar med för ett 22oktober 1975 fnskl barn. Sakenblir inte bättre av all reglerna tillämpas olika i olika delar av Skattefrihet för visslandet. Del finns uppenbarligen taxeringsnämnder som faktiskt medger det avvårdbidrag för avdrag, dvs. betraktar den specifika, på grund av handikappetuppkom-handikappat barn mande vårdkostnaden som en utgift för intäkternasförvärvande. Jag tycker det är principiellt riktigt, just därför att vi numerabetraktar bidraget inte som etl bidrag till barnet utan som en ersättning tillföräldrarna för utebliven arbetsinkomst. Del är alltså en ersättning för ettarbete man gör med skötseln av barnet, och då är det rimligt att direklakostnader för det arbetet, liksom andra direkta kostnader för ett arbete, äravdragsgilla. Vissataxeringsnämnder tycks resonera sä. Andra åter gör del inte men ger etlsärskilt avdrag för nedsatt skatteförmåga. Men alla gör inte del heller, och såfår vi en ojämn behandling. Detär därför jag hade önskat att vi skulle kunna fä nya föreskrifter ombeskattningen av dessa bidrag, att man antingen fick göra avdrag såsom utgiftför intäkternas förvärvande eller fick till stånd en allmän instruktion om altavdrag för nedsatt skatteförmåga skall medges i dessa fall. Utskottethar inte ansett sig kunna gå med på detta. och har iett särskilt yttrande poängterat att detta är viktigt. Jag tänker inte slällanågot yrkande - del finns i delta läge ingenting att hänga upp ett yrkande på.Jag kan bara hoppas att familjeslödsulredningen verkligen tar itu med detta.Till skillnad från de frågor vi diskuterat är delta ett problemsom det inte kostar särskilt mycket pengar att lösa. Det kan inte vara så värstmånga hundra - i varje fall inte så värst många tusen - föräldrar i landet somär i den situation som jag här har skisserat. Det skulle inte innebära någotstort skattebortfall att lösa problemet - del är mera en fråga om principer ochrättvisa. Jaghoppas att vi myckel snart skall fä ett förslag från familjeslödsulredningen;annars lär vi få återkomma. Det skulle ändå vara en liten tröst för dessastackars människor som bokstavligen sliter ut sig och får ett bidrag av vilketdet blir alltför litet kvar. Idelta anförande instämde i (c). HerrWESTBERG i (s): Jag har inte tänkt gå in i någon sakdebatt i ärendet. Jag vill bara helt kort anföra alt utskoltsmajoriteiens principiella inställ ning i denna fråga inte har ändrats sedan vi senast hade ärendet uppe till behandling. Vi anser fortfarande att hjälpbehövande skall stödjas genom bidrag, och jag tror i motsats till att del skall 132 gå att lösa problemet den vägen, så att vi slipperstödja dem genom skatteavdrag; det slårojämnt, anser vi. Dennainställning har förstärkts, inle minst genom debatten under Onsdagenden angående avdragsmöjligheterna över huvud taget. _, , , ..,, Förbättrad handikappersättning åt hörselskadade Meddetta korta inlägg vill jag yrka bifall till utskottets hemställan. Överläggningenvar härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls. 1975/76:1 med anledning av motioner om vidgad rätttill sjukpenning vid havandeskap 1975/76:2 med anledning av motion om prisuppgift påmedicinförpackningar 1975/76:3 med anledning av motioner om rätt tillbarnpension i vissa fall m. m. 1975/76:4 med anledning av motion om ersättningentill läkare vid hembesök 1975/76:5 med anledning av propositionen 1975:109med förslag om rätt till tilläggspension och sjömanspension förenlreprenöranställda på svenska handelsfartyg m. m. jämte motion Kammarenbiföll vad utskottet i dessa betänkanden hemställt. §24 Förbättrad handikappersättning åt hörselskadade betänkande 1975/76:6 med anledning av motion omförbättrad handikappersättning åt hörselskadade. iFalköping (c): Ett enhälligt utskott har avstyrkt min motion 1194 om förbättradhandikappersättning ål hörselskadade, och jag finner del föga meningsfullt allyrka bifall till nämnda motion. Däremothar jag begärt ordet för all påtala alt man vid olika tillfällen har tagit uppfrågan om gravt hörselskadades möjligheter alt erhålla handikappersättning.Senast pä Hörselfrämjandets i framställdes bestämdaönskemål om att handikappersättning skall utgå till hörselskadade som för sindagliga livsföring måste använda hörapparat och att handikappersättningen börutgå med av basbeloppet. 1de remissyttranden som ligger till grund för föreliggande utskottsbetänkandehävdas från Försäkringskasseförbundel bl. a. att man inte bör generaliseraytterligare och att en sådan åtgärd motverkar syftet bakom reformen, eftersomhandikappersättningen är avsedd att vara inte en lylesersättning utan enkompensation för merkostnader som uppkommer på grund av ett handikapp. Tilldetta kan sägas att de som är gravt hörselskadade och som för sin livsföring,exempelvis för alt klara av sitt dagliga arbete, är helt beroende av hörapparat,därmed får vidkännas extra kostnader just på grund av sitt handikapp. De bordedärför ha rätt att erhålla handikappersättning. Jagvidhåller, herr lalman, del berättigade i att handikappersättning utgår tilldenna grupp handikappade, och jag beklagar att utskottet inte funnit skäl atttillstyrka motionen. Det finns därför anledning alt återkomma lill denna frågavid ett följande . Jag har ingetyrkande. HerrNILSSON i (s): Handikappersättning aren ny förmån som utgår fr. o. m. i åroch ersätter invalidiietstillägget och invaliditelsersätlning-en. Del är sagtatt den nya ersättningsformen skall tillämpas väsentligt generösare än detidigare formerna. Ersättning kan utgå med 30, 45 eller 60 96 av basbeloppetalltefter omständigheterna i det enskilda fallet. Vissa typer av handikapp -blindhet, dövhet och grav hörselskada - berättigar alltid tillhandikappersättning. Den som är döv eller gravt hörselskadad äger alltså utansärskild prövning rätt till handikappersättning med minst 30 96 av basbeloppet. Sedankan handikappersättning också utgå efter individuell prövning, och denbestämmelsen är avsedd alt tillämpas på samtliga typer av handikapp, alltsåäven hörselskada av lättare slag. Vid den individuella prövningen av rättentill handikappersättning skall man beakta den handikappades sammanlagda behovav stöd. Del innebär att man skall väga san-iman den handikappades vård- ochhjälpbehov med hans merkostnader till följd av handikappet. Det utgår alltsåredan i dag handikappersättning lill hörsekskadade - generellt till gravthörselskadade och efter individuell prövning även till personer med lättarehörselskada. Genomdifferentieringen av handikappersättningen och genom att ersättningen skallgrundas på den handikappades sammanlagda behov av stöd har det alltså skapatsgarantier för alt man i den praktiska till-lämpningen skall kunna tillgodosesådana hörselskadade vilkas handikapp inle är sä gravt att de har en generellrätt till handikappersättning.