prot · FZ0915 · 1975-12-31 00:00:00 — Den utredning som väsentligen sysslade med frågan om en socialiseringav apoteken hade i sina direktiv - jag är ledsen att behöva redogöra för delhär inför industriministern - bl. a. uppgiften alt granska även frågan omförstatligandet av droghandeln. Men med hänvisning till de dåliga erfarenheternafrån kom man i utredningen fram till slutsatsen, att man inte bordegenomföra en sådan socialisering - någol som både departementschefen,riksdagsutskottet och kamrar instämde i. Det är mot den bakgrundensom jag menar att de ansträngningar som görs i Apoteksbolaget regi - och medstöd av uttalanden av regeringsledamöter - atl slå under sig kvarvarandeenskilda företag på droghandelns område är försök alt gå emot andan iriksdagsbeslutet. Motivet,enligt , för att man skulle skapa ett statligt monopol är atl delhar fungerat så bra när nu staten genom Apoieks-bolagei har av droghandelnall del borde vara rimligl au länka sig alt det skulle bli ännu bättre, om manfick den till . Detta tror jag är ett fullständigt tokigt sätt attresonera! Det sannolika är väl alt del har fungerat ganska bra därföratt del finns konkurrens med andra förelag. Del finns nu någonting atl jämföramed, men inför ni ett statligt monopol här, försvinner denna konkurrensfördel. Beträffandefrågan, huruvida del fordras nytt riksdagsbeslut eller inte för att åstadkommaden socialisering som man är i färd med att försöka genomföra, kanske Jag bordegöra det påpekandet atl en avigsida med de stora statliga företagen f n. är attbra många saker beslutas där utan att får någon möjlighet att säga sinmening. Jag är inte konstitutionell expert i tillräcklig grad för att kunnaavgöra om det konstitutionellt sett vore någol fel av Apoteksbolaget - dettaformellt enskilda bolag - alt köpa upp alla konkurrenter med statsrådens godaminne. Del går antagligen inte att påvisa att det vore konstitutionelltfelaktigt, men del är ändå fantastiskt märkvärdigt att det skall vara möjligtför ett bolag alt bilda ell monopol, när har gjort det uttalande somden faktiskt har gjort! 0/77förstatligande av läkemedelsindustrin Ihuvudfrågan vill jag säga att talet om den här delegationen och de hot somligger bakom och de långdragna diskussioner här som man tydligen tänker sigicke är någonling utvecklingsbefrämjande, icke är någontingsysselsäitningsbefrämjande och icke är någonting exporlbefräm-jande för dennabransch; det kan industriministern vara övertygad om. I del sistnämnda avseendet har vi delade meningar, och de delademeningarna får stå emot varandra. Jag har hävdat och hävdar fortfarande att delfinns pålagliga vinster atl göra vid en samordning av läkemedelsindustrin. Fårjag säga beträffande de överläggningar som Kabi förde med del privata företagetAstra och som strandade att man såvitt jag kan uppfatta det inte komfram till någol resultat därför att Kabi framställde önskemålet att fådiskutera om Kabis hela investeringsplan - i närheten av 250 milj. kr. - kundeutföras i samverkan eller samordning med , vilket fann vara ytterstsvårt. Däremot har man -jag tror jag har rätt atl säga delta - vid diskussionermed företrädare för också del här företagel hävdat att det finns områden somdet skulle vara av slort intresse atl få föra en samordningsdiskussion omkring.Jag kan inte se atl detta uttalande har gjorts i en känsla av att om man inlegår in i en sådan diskussion kommer man att bli överspelad. Detblir naturligtvis den praktiska lösningen, ändamålsenligheten i ett eventuelltförslag, som för vederbörande kommer atl utgöra grundvalen för ett slutgiltigtställningstagande. Det är på den punkten jag säger att om delegationen kommerfram lill all man borde åstadkomma en samordning inom ett delområde men tvåparter i diskussionerna inle kommer överens om villkoren, då skall del anmälasför regeringen, och vi kommer naturligtvis att överväga om vi skall söka gripain. Om vi skulle finna atl här borde ske ett förstatligande som kräver enlagstiftning, är del Ju vid det tillfället som saken måste underställasriksdagen, och i så fall kommer det självfallet också att ske. Jagiakttog alt i det senaste inlägget talade om andan i detriksdagsbeslut som fattats beträffande partihandeln. Del föreligger såledesinget bestämt uttalande som förhindrar överväganden av den karaktär somApoteksbolaget f n. är inbegripet i. Hen BURENSTAMLINDER (m): Det föreligger itexterna i både utskottsbetänkande och proposilion klara ställningstaganden föratt man inte skall ha ett statligt monopol på droghandel. Det är kanske inlenågon idé alt på del här stadiet av debatten läsa upp detta förindustriministern, men så är det faktiskt. Överläggningenvar härmed slutad. § 8 Om förstatligandeav läromedelsproduktionen Fru statsrådet erhöll ordet för att iett sammanhang besvara delsherr Burensiam () anmälda interpellation, 1975/76:16,till herr industriministern, såvitt interpellationen avsåg läromedelsproduktionen, dels () den23 oktober anmälda fråga, 1975/76:48, och delsfru (vpk) anmälda fråga, 1975/76:49, lill herrutbildningsministern, har frågat chefen för industridepartementet delsvilka motiven är för ett övertagande i statlig regi av läkemedelsindustrin,dels vilka motiven är för en socialisering av läromedelsproduktionen, dels omstatsrådet avser att framlägga proposition om förstatligande av dessabranscher och dels på vilket sätt statsrådet avser att låta de anställdasuppfattning bättre än få inverka på beslut om i vad mån staten skallöverta företagen i dessa två industrier. Frågan om läromedelsproduktionen haröverlämnats till mig för besvarande. HerrMolin har frågat mig om jag ansluter mig till och dåvarandeutbildningsministerns uppfattning 1973 atl samhället inte bör ta överproduklionen av läromedel. FruLantz har frågat utbildningsministern om ett förslag om läromedelsproduktionensförstatligande kan emotses under innevarande . Frågan har överlämnatstill mig för besvarande. Anledningentill dessa frågor tycks vara den socialdemokratiska partikongressens beslulalt i partiprogrammet ta in ett krav på att samhället övertar produktionen avläromedel. Kongressen godkände också ett utlåtande från partistyrelsen enligtvilket regeringen noga bör följa utvecklingen på läromedelsområdet och vidtalämpliga åtgärder för alt samhället skall få ell erforderligt inflytande påläromedelsproduktionen. Bakgrundenlill kongressens beslul är iakttagelser om bristande all-sidighel i skolarbetetberoende på bl. a. läromedlens utformning och innehåll samt om vinstintressetoch koncentrationstendenserna i branschen. Den bristande allsidigheten harkommit att innebära att olika samhällsgruppers förhållanden och problem intetillräckligt belyses i skolarbetet. Många barn känner sig av denna anledningockså främmande i skolan. Till della vill jag lägga att del i den skolpolitiskadiskussionen framkommit starka och välmotiverade krav på altskolan i högre grad än f n. måste knyta an till samhälls- och arbetslivet istort. Inte minst läromedlen spelar här en stor roll. Föratt säkerställa den allsidighet i undervisningen som läroplanerna föreskriverär det enligt min mening nödvändigt atl kontinuerligt följa ulvecklingen pådelta område och vidta nödvändiga åtgärder. Tisdagen den 4 november1975 0/77förstatligande av läromedelsproduktionen 5 protokoll 1975/76:15 0/77förstatligande av läromedelsproduktionen och objektivitet måsteeftersträvas av alla parter i undervisningsprocessen. Innehållet i dessabegreppär inte givet en gång för alla. En anpassning lill förändringarna i vårtland och ute i världen måste ständigt ske bl. a. vad gäller läroplaner,lärarutbildning och läromedel. Enviktig del i läromedelsutvecklingen är atl läromedlen utformas så att allaelever ges bästa möjliga förutsättningar att tillgodogöra sig undervisningenoch utvecklas i enlighet med sina förutsättningar. Detta är också ett viktigtinslag i kravet på allsidighet. Insliluletregistrerar centrala läromedel efter viss granskning och informerar genomsärskilda kataloger kommuner och skolor om det utbud som finns på marknaden.Vidare fördelar institutet det särskilda produktionssiöd för brislområden somanslås av . Genom läromedelsnämnd, somockså har en parlamentarisk sammansättning, är centrala läromedel inomsamhällsorienterande ämnen underkastade en obligatoriskobjektiviteisgranskning. Vidareär staten direkt engagerad i läromedelsproduktionen genom ,som är ett helägt statligt läromedelsföretag. I denna koncern ingårnumera också . Genom utbyggnaden av verksamheten inom TRU ochSveriges Radios skolprogramverksamhet sker en produktion av läromedel isamhällets regi. Detbör också nämnas au kommunerna, moi bakgrund av kraftigi ökadeläromedelskoslnader, i allt större utsträckning söker samordna läromedelsinköpen.Ett uttryck för detta är Kommunsamköp AB:s verksamhet. Motbakgrund av behovet av att förse skolan med ett allsidigt utbud av läromedeloch de stora kostnader som är förenade med kommunernas läromedelsinköp är detviktigt att även i fortsättningen noga följa utvecklingen inomläromedelsbranschen. Samhällethar, som framgått av min redovisning, vidtagit en rad åtgärder förattgarantera att skolan får tillgång till objektiva och allsidiga läromedel. Vadsom redan gjorts utesluter inle alt ytterligare åtgärder kan behövas. Eftersomläromedelsbranschen inte kartlagts avser Jag alt låta genomföra enkartläggning av branschen. Somsvar på de frågor som har ställts vill jag framhålla att regeringen i sittarbete på läromedelsområdet följer de riktlinjer som angavs . Detinnebär att vi noga följer utvecklingen inom läromedelsbranschen och är bereddaalt vidta åtgärder för att säkerställa allsidighet, kvalitet och rimligapriser. Innan den aviserade kartläggningen har gjorts är jag inte beredd attnärmare ange vilka åtgärder som kan behöva vidtas. I detta kariläggningsarbetekommer inte au ingå något uppdrag atl överväga frågan om ett förstatligande avläromedelsproduktionen. Hen (): Arbetsvillkoren för oppositionsriksdagsmän är vad de är. Jag hoppas atlde socialdemokratiska statsråden får litet arbetslivs- erfarenhet genom enregeringsväxling . Iinterpellationssvaret, som jag tackar för, sägs det att en ny kartläggning avläromedelsbranschen skall göras. Men del är inte det komen utredning om "samhällsinsatser på läromedelsområdet". Förslagen iden utredningen blev föremål för proposition 1973. Det har alltså bara gått tvåår sedan man på grundval av en ordentlig utredning fattade beslul om alt avvisakravet på en socialisering av läromedelsproduktionen. Så mycket har nog intehänt i branschen , och alldeles definitivt kan inget ha hänt somrubbar principen atl det behövs mångfald och valmöjligheter och alls inte ettstatsmonopol på läromedelsområdet. Statsrådetsäger vidare alt det i detta kartläggningsarbete inte kommer att ingå någoluppdrag all överväga frågan om ett förstatligande av läromedelsproduktionen.Men detta, herr talman, är inte tillräckligt klart besked. All man inte gernågot sådant uppdrag vid kartläggningen behöver inte innebära atl man inteavser att komma med ett socialiseringsförslag. Med tanke på att densocialdemokratiska partikongressen för sin del fattat beslut om ettförstatligande av läromedelsproduktionen lämnar statsrådets formulering vidhanden att man har avsikter som man inte vågar avslöja. Tankenall förstatliga läromedelsproduktionen är synnerligen motbjudande. Att skapaett statligt monopol på detta område strider inte bara mot krav på konkurrensoch ekonomisk effektivitet. Del vore därutöver - och del är myckel viktigare -ett allvarligt hol mot objektivitet och frihet i utbildning, undervisning ochforskning. Enligtsvensk grundlag kan ingen hindras all trycka en lärobok. Det borde faktiskt densocialdemokratiska partikongressen länka på när den uttalar sig för ensocialisering av läromedelsproduktionen. Att förbjuda skolor att använda andraläroböcker - och det är kanske det som avses med det socialiseringsbeslui somman har talat om - än dem som ell statligt monopolförlag givit ut vore grovtåsiktsförtryck. Riskenau ett siatsmonopol skulle ge likriktning och manipulation och den krypanderädslan för alt utsättas för en sådan politisering i utbildningsväsendet ärkuslig. Det kunde slalsrådet gott kosta på sig all framhålla. Men ell sådanibesked har vi inle fått. Närman läser de moiioner lill den socialdemokratiska kongressen, där kravet på attsocialisera läromedelstillverkningen förs fram, förstår man också att riskenför likriktad utbildning inte bara skulle vara ett tomt hot. I den debatt somhölls på er kongress var inte objektivitetskravet något som precis stod iförgrunden. Det var det inte ens i inlägg. Det var kanskesnarare tvärtom, som framgår av kommentaren om läromedelsnämnden i statsrådetsinlägg pä partikongressen. Där heter det: "I nämnden sitter flerapartivänner, en LO-representant och två SSU-are. Det borde borga för altgranskningen sköts på det sätt som vi vill." Där fanns inle ett ord omobjektivitet utan belåtenhet över att par- 0/77förstatligande av läromedelsproduktionen 0/77förstatligande av läromedelsproduktionen tivänner skötergranskningen som socialdemokraterna vill. , i interpellalionssvarel,nämner slalsrådet inle mindre än åtta gånger kravei på "allsidighel".Del är bra - del är jag lacksam för. Men del borde då också sägas ifrån altallsidighet inte befrämjas av statsmonopol. Statsrådetsäger att det är en bristande allsidighet som råder. En orsak lill dettasägs vara koncentrationsiendenserna i branschen. Koncentration är ett problem,men jusi därför vore del tokigt alt salsa på en total koncentration i ettstatligt monopol. Påtal om koncentration inom denna sekior hänvisar socialdemokraterna ofta tillBonnierföretagen. Men enligt vad jag kunnat inhämta har inte någontillverkning av läromedel alls. Enviss ökad koncentration i branschen har tillkommit genom att del statligaläromedelsförlaget -som inom parentes sagl, , inle heter LiberGrafiska ulan Liber Läromedel som är ett dotterbolag till -övertagit ett anlal läromedelstillverkare. En mycket allvarlig koncentrationutgör också TRU och den stora monopolapparat på eterutsända utbildningsprogramsom TRU bygger på. På tal om etermedia kan man också påpeka att ett allvarligtproblem är att tryckta läromedel inte är föremål för någonobjektivitetsgranskning. Enanledning till den bristande allsidigheien i skolarbetet som slalsrådet talarom sägs vara alt "olika samhällsgruppers förhållanden och problem intetillräckligt belyses". Det kan i och för sig vara sant. Risken för all"vissa samhällsgruppers förhållanden" skulle behandlas felaktigt i enförstatligad läromedelsiillverkning är dock mycket slörre. När rapporternyligen lagts fram om hur stor andel av eleverna som slutar skolan utan atlkunna rimligen läsa och skriva undrar jag också om statsrådet salt fingret justpä den punkt som är den ömmaste i nutida skolarbete. Då statsrådet säger attmånga barn känner sig främmande i skolan därför alt vissa samhällsgruppersproblem inte tillräckligt belyses, så tror jag att det är den magraste avorsakerna till svårigheterna i skolans inre arbete. Om statsrådet ville ge en alldeles klar deklaration all det inte skallbli något förstatligande av läromedelsproduktionen, därför att det vore ettkusligt förhållande, skulle denna debatt mycket snabbt kunna avslutas. Hen (): Fru slalsrådetHjelm-Wallén säger litet förvånat i sitt svar: "Anledningen till dessafrågor tycks vara den socialdemokratiska partikongressens beslut att ipartiprogrammet ta in ett krav om atl samhället övertar produklionen avläromedel." Ja, det är anledningen. När det högsta beslutande organet inomregeringspartiet mot den föredragandes vilja fattar beslut om ettförstatligande av läromedelstillverkningen är det väl ganska natudigt atl manfrågar vederbörande föredragande - som råkar vara skolminister - hurdet skall bli. Ochinte fick vi mycket klarhet i del svar som lämnade. Det sägsi svaret att man skall låta genomföra en kartläggning av läromedelsbranschenoch att del under den lid som kartläggnings-arbetet pågår inte är aktuellt mednågot förstatligande. Del är väl så man får tolka den sista meningen i svaret,förmodar Jag. Läromedelsbranschen är emellertid den kanske bäst kartlagda avalla produktionssektorer som vi har. Vi har haft en läromedelsutredning, somlade fram sitt betänkande 1971, och vi har haft en litleraturulredning. Somockså påpekade finns det inget behov av att ytterligarekartlägga denna bransch. Man måste därför fråga vad detta karlläggnings-arbetesyftar till. Vad skall hända när kartläggningen är gjord -eftersom den Ju i huvudsakkommer atl visa vad vi redan vet? Kommer de socialdemokratiska dogmatiker somfick majoritet vid partikongressen all bli till freds med en kartläggning somvisar vad de redan förut visste? Eller är det kanske snarare så att dennakartläggning skall göras därför att den är en nödvändig förberedelse för ensocialisering? I så fall skulle ju den karlläggning som statsrådet talar om isitt svar vara en naturlig förberedelse för ett förstatligande. Detverkar som om socialdemokraterna alltid lar fram de olyckligastesocialiseringsobjekten. Vi diskuterade läkemedlen, och underden debatten framfördes några som jag tycker vägande motiv för atl del ärsärskilt olyckligt att förstatliga läkemedlen. Jag skall här ta fram ett antalargument som visar varför del är särskilt olyckligt att socialiseraframställningen av läroböcker. Ifru interpellationssvar nämns fyra krav som bör ställas påläromedlen: objektivitet, allsidighel, kvalitet och rimliga priser. Jag tyckeratl det är en utmärkt sammanfattning av de krav som skall ställas påläromedlen, men jag anser att alla de fyra kraven efter en analys leder framtill slutsatsen att man bör undvika att förstatliga framställningen avläromedel. Låtmig börja med priserna. Vi har erfarenheter av vad ett statsmonopol betyder förprisbildningen. Apoteksbolaget lycker jag där är ett belysande exempel. Vi harockså pä förlagssidan ett statligt monopol, inte när det gäller tillverkning avläroböcker men däremot vad gäller offentliga publikationer, nämligen Allmännaförlaget. Alltsedan det förlaget bildades har verksamheten där varit föremålför kontinuerlig kritik här i och från de statsmyndigheter som hartvingats anlita Allmänna förlaget. Allmännaförlagets rätt alt granska all framställning av statliga trycksaker har letttill förlängda produktionstider och dyrare produkter. Efter en ingåendeundersökning av Allmänna förlagels sätt alt fungera sorn gjordes av DagensNyheter för sammanfattades resultatet under rubriken. Man kunde konstatera att när konkurrensenupphörde försvann också prispressen, och då blev produkterna dyrare. Jagtror att utvecklingen kommer att bli densamma om man får ell monopol påframställning av läroböcker. Jag har själv skrivit läroböcker. och jag har i sambanddärmed undersökt produktionskostnaderna hos olika förlag. Jag kan försäkrakammaren att inle låg de statliga producenterna lägst. Fråganom kvaliteten på läromedlen är naturligtvis viktig. Jag tror att man kan sägaatt kvaliteten inte är helt tillfredsställande, och man kan kanske medvisst fog tala om risk för sjunkande kvalitet. Av del skälet har jag fiera år årad här i motionerat om åtgärder för stöd ål läromedel ochfacklitteratur, bl. a. i samband med behandlingen av litteraturstödet i våras.Dessa förslag har avslagits. Intekan väl kvaliteten i läroböckerna bli bättre av att ett enda förlag får rätlatt ge ut alla läroböcker. Är det inte tvärtom så att chansen för god kvalitetökar om skolor, lärare och utbildningsnämnder kan få välja mellan olika böckerfrån olika förlag? Kan inte de människor som skall använda läromedlen -skolorna, lärarna, eleverna genom sin representation - själva avgörakvaliteten på böckerna långt bättre än statliga tillverkare eller statligamyndigheter? Kraveipå allsidighet och objektivitet är naturligtvis också väsentliga krav påläromedlen. I svaret sägs alt innehållet i dessa begrepp inte är givet en gångför alla. Det uttalandet har Jag litet svårt att förslå. Betyder del, fru statsråd,att "objektivitet" har en innebörd vid ett lillfälle och en annaninnebörd vid ett annat lillfälle? Betyder det att "objektivitet" haren innebörd under en regering och en annan innebörd under en annan regering?Jag lycker del skulle vara intressant alt höra vad det är som ligger bakom denformuleringen. Vihar en objektiviteisgranskning av läromedlen, bl. a. i samhällskunskap.Denna läromedelsgranskning är naturligtvis inte metodiskt helttillfredsställande, men den är ändå ett rätt ambitiöst försök atl frånsamhällets sida påverka graden av objektivitet. Men en sådan objektiviteisgranskningförutsätter såvitt jag kan förslå att "objektivitet" är ett begreppsom har en en gång för alla given innebörd och att man inte genom politiskabeslut skall avgöra vad "objektivitet" är för någonting. -Här finnsuppenbarligen en oklarhet idet svar statsrådet lämnat. Enligimin mening är kravei på allsidighel och objektivitet det väsentligaste skäletmot en socialisering av läromedelsulgivningen. Hur skulle det se ut om statenpå en gång hade räll att ge ut alla läroböcker och att granska objektiviteten idessa läroböcker? Vilken enastående möjlighet för de politiskt maktägande altstarta den politiska indoktrineringen redan på lågstadiet! Var del syftet medden socialdemokratiska partikongressens beslut - all man på detta vis skulleöka del styrande socialdemokratiska partiets möjligheler att påverka självainnehållet i läroböckerna? Instämmer i så fall statsrådet i denmålsättningen? På den punkten lycker jag att man borde kunna lämna ett svaräven inför starten av en karlläggning. Fördem som har skrivit läroböcker uppkommer frågan: Vad händer med befintligaläroböcker som används i skolorna och som är utgivna på privata förlag? Skall skolorna förbjudas använda Skall det föreskrivasatt utgivningen av nya upplagor skall ske vid del sialliga förlagel och inle pä1. Skall framsiällningen av läroböcker av della slag hellförbjudas därför alt de en gång utgavs på ell prival förlag? Får vi i så fallräll all använda ell norskt eller ett danskt förlag? Och vad händer om manförsöker importera i och framställda läromedel? Ligger det inte iförlängningen av det här resonemanget att ni också måsle kontrolleradistributionsledet och därför socialisera bokhandeln? Minslutsats är atl alla de krav på bra läromedel som finns angivna i statsrådetssvar - atl de skall vara billiga, alt de skall vara av hög kvalitet, att deskall vara allsidiga och objektiva - talar för att det bör finnas många olikautgivare av läroböcker. Om staten fick monopol på framställning av läromedelskulle läromedlen bli dyrare, de skulle få lägre kvalilet och de skulle kännetecknasav mindre allsidighet och mindre objektivitet. Dennaslutsals är inte särskilt märklig; den har bl. a. kommit tilltidigare. Med anledning av propositionen om läromedel 1973 uttaladeutbildningsutskoiiei - vilket anslöt sig till -att samhället inte kanta över produktionen av läromedel. Man avstyrkte därför en motion omsamhällsproduktion av läromedel. Motivet fördetta ställningstagande frånriksdagens sida var att många förlag producerar både läroböcker och andraböcker och att man av det skälet skulle för att socialiseraläromedelsulgivningen också behöva socialisera all bokutgivning. Det skulleuppenbarligen kunna utgöra eit hot mot tryckfriheten. Densocialiseringsbit det här gäller har alltså direkt anknytning också lill yttrandefrihetenoch den andliga friheten i vårt land. Därför är detta en oerhört viktig fråga.Det är en fråga där vi har rätt att få ett klarare besked än del vi fick i fruHJelm-Walléns svar. Jag vill alltså upprepa: Planerar ni för framliden ensocialisering av läromedelsutgivningen? Är den i ert svar angivnakartläggningen en förberedelse för en sådan socialisering? 0/77förstatligande av läromedelsproduktionen (vpk): Jag skall först be atl få lacka statsrådet försvarei. Denhell övervägande delen av de läromedel som används i ,gymnasieskolan och högskolan framställs, marknadsförs och distribueras iprivat regi.