prot · FZ09143 · 1975-12-31 00:00:00 — attriksdagen med anledning av motionen 1975/76:2468 yrkandet 5 i ifrågavarande delskulle anta del i propositionen 1975/76:169 framlagda förslaget till lag omstyreiserepresentation för de anställda i bankinsiilut och försäkringsbolagsåvitt gällde ikraftträdande- och övergångsbestämmelser med ändring i enlighetmed av reservanterna framlagt förslag, innebärande en förlängning av lagenintill utgången av . Tillbetänkandet hade fogals särskilda yttranden 1. av i (vpk), 2. av (). Hert i Glömminge(c): Näringsutskoltets betänkanden nr 68 och 69 behandlar propositionen 166med förslag till lag om styreiserepresentation för de anställda i aktiebolagoch ekonomiska föreningar, m. m., samt propositionen 169 med förslag till lagom styrelserepresentation förde anställda i bankinsiilut och försäkringsbolag. Närdet gäller aktiebolag och ekonomiska föreningar har vi i anslutning tillcenierpariimotionen 2468 avgivit några reservationer. Vad den utökaderepresenialionen i förelag, stiftelser och föreningar kan komma alt innebäraför näringslivet i fråga om förändringar på är svårt atl bedöma.Kanhända blir det en påverkan på båda sidor. Del är väl del mest troliga. Enförlängning av nuvarande lagar kan i vissa fall vara klok, till dess all manmera klart kan se resultatet av den nya ordningen. Jagskall här försi något beröra betänkande nr 68, I reservationen 1 har vi anmälten från propositionen avvikande mening när del gäller utbyggnaden avuppgiftsskyldigheien. Vi anser att primäruppgifter om enskilda förelag inteskall samlas hos en central statlig myndighet. Vi undantar naturiiglvis dåstatistiska centralbyrån saml statlig regional eller myndighet somsvarar för teknisk bearbetning av uppgifterna. Vi menar atl enskilda företagarehär kan känna sig kontrollerade på elt olagligt sätt, och när staten nu självdriver så många företag i konkurrens med enskilda kan samlandet av dessauppgifter i statens centrala in- sliiulioner komma altfungera på en sätt som inte är tillfredsställande. Att den nuvarande ordningeninte utan vidare kan anses fungera bra finner man av industriministernsuttalande i propositionen, att det är nödvändigt atl sekretesskyddet fungerartillfredsställande och atl del är absolut nödvändigt all förhindra en spridningav uppgifterna. Del säkraste sättet all göra det är all inte starta någotcentralt uppgiftssamlande till statens industriverk. Lugnande löften vid ettsånt här tillfälle kan i praktiken inte infrias - det har vi upplevt mångagånger tidigare, Ireservation nr 3 föreslår vi all nuvarande lag om offentlig styreiserepresentationför samhället i aktiebolag och ekonomiska föreningar skall förlängas på tre åri stället för att göras permanent. Den förändring som propositionen föreslårinnebär en kraftig utvidgning av antalet förelag. Vi är inte övertygade om atlsystemet med samhällelig representation i företag är en generellt frainkomligväg när det gäller att säkra informationsutbytet mellan samhället ochföretagen, Ireservation nr 6 föreslår vi all storleken av de företag som skall haarbelstagarrepresentanter i styrelsen skall sättas till minst 50 anställda istället för 25 anställda, som utskottet föreslår som nedre gräns. Sätter manden nedre gränsen till 25 anställda innebär det ungefär en fyrdubbling av detantal förelag som berörs av lagen. Vianser, som vi har angivit i vår motion, atl det egentligen inte finns någrasvåra motsatsförhållanden mellan anställda och ägare i det dagliga arbetet. Demotsättningar som förekommer beror ofta på propagandapåverkan eller någotpersonligt missnöje. Här avser jag naturligtvis inte de delade meningar somförekommer angående produktionsresultatets fördelning - det vill jag starktunderstryka. Även en arbelslagarrepresenlant i styrelsen kan finna att hansuppdragsgivare bland de anställda har en annan mening än han själv har. Jagvill på den här punkten gärna citera departementschefens egen skrivning pä s.142 i propositionen 166, som visar alt den ordning han föreslår ändå inte är såsjälvskriven: "Man kan dock inte bortse från att särskilda problem ärförbundna med styreiserepresentation i mindre företag. I åtskilliga av dem ärstyrelsearbetet föga utvecklat, i andra finns styrelsen i praktiken bara påpapperet. Delta hänger ofta samman med att dessa företag är anknutna lillägarens privata ekonomi. Styreiserepresentation i dessa förelag kan lätt ledalill en formalisering av beslutsprocessen som inte upplevs som naturlig varesig av ägare eller anställda. De anställda är då bättre betjänta av andraformer för insyn och inflytande än styreiserepresentation." Beträffande dagens behandlingav frågan vill jag gärna lämna en deklaration. Om centerreservaiionen nr 6beträffande gränsen för rätt all utse arbelstagarrepresenlanter i styrelserna ibetänkande nr 68 faller vid voteringen, kommer vi från alt stödjafolkpartiets reservation nr 8 om särregel för företag med styrelse beslående avmindre än tre ledamöter. Vi har anslutit oss till förslaget i reservaton nr 9alt organisation som Styrelserepresenta-tionför de anställda i aktiebolag och ekonomiska föreningar, m. m. Styrelserepresenta-tionför de anställda i aktiebolag och ekonomiska föreningar, m. m. företräder avde anställda skall få rätt till plats i styrelsen. Av tidsskäl skall jag inteuppehålla mig vid detta, efiersom andra talare kommer att behandla saken. Ireservation nr 10 har vi anslutit oss lill förslaget attarbetslagar-ledamöterna i styrelsen skall vara anställda i företagel och interekryteras utifrån. Visserligen kan vem som helst byta företag, yrke och sysselsättning,men principiellt är del riktigt att de anställda representeras av anställda iföretaget. Den som har skon på vet ju bäst var den klämmer. 1reservation nr 11 har vi i enlighet med vår motion nr 2468 föreslagit att maninte skall lagstifta om deltagande i arbetsutskott av anställda som ärledamöter i styrelsen, ulan att delta kan lämnas öppet för vederbörandeförelag, alt avgöras av styrelsen eller atl eventuellt frivilligt överenskommaom. Ireservation nr 12 har vi framhållit all lagen om styreiserepresentation föranställda i stället för atl göras permanent bör begränsas till . Närdel gäller utskollsbetänkandet nr 69 om representation för anställda i styrelsernaför banker och försäkringsbolag har vi i reservationerna 1, 2 och 3 konsekventställt samma förslag som i betänkandet nr 68 om anställda i aktiebolag ochekonomiska föreningar. Vi föreslår nämligen att lagen skall gälla för förelagmed en nedre gräns vid 50 anställda, vidare att dellagande i arbetsutskott e.d. skall avgöras av styrelsen i varje särskilt fall och all giltighetstiden fördenna lag sätts till . Här är motiveringarna desamma som i fråga omförslagen i betänkandet nr 68. a. bankinspektionen anser all myckel talarför alt en förlängning av giltighetstiden är den bästa lösningen av dennafråga. Jag ber all beträffande betänkandet nr 68 få yrka bifall tillreservationerna 1, 3, 6, 9, 10, II och 12 och beträffandebelänkande nr 69 till reservalionerna I, 2 och 3, Hert HOVHAMMAR (m): Vår hiiiillsvarande ekonomi har ju byggt på marknadshushållningensprinciper, innebärande fri konkurrens, enskilt ägande och konsumenternas friaval. Marknadshushållningen har, enligt vår åsikt, visat sig klart överlägsenplanhushållningen när del gäller ekonomiskt framåtskridande och även i fråga omvalfrihet för konsumenten. Men för all ett system byggi pä marknadshushållningensprinciper skall fungera krävs del också all vissa normer uppfylls. Del måsleråda fri konkurrens, möjlighet lill fri prisbildning, förutsättningar förnyetablering saml goda möjligheter för olika förelagsiyper all fungera. mot dessa principer är de koncentraiionsiendenser som vi upplever.Familjeföretag har på grund av dagens skattesystem svårigheter alt expandera,vilket gynnar exempelvis kooperativa företag av skilda slag, storföretag ochstatliga förelag. hade vi anledning all ingåendediskutera dessa frågor i samband med den näringspolitiska debatten här iriksdagen. Men en annat lika siorihol mot marknadshushållningens idéer är en sammanblandning avstatens offentligrältsliga uppgifter med privat-rältsliga sådana. Om man, somvi moderater, tror att samhällsutvecklingen i stort bäst gagnas av attsamhället ställer upp regler inom vilka företagen får agera relativt fritt,måste man reagera mot del förslag som framläggs om offentligstyreiserepresentation i våra större företag. Risken är nämligen uppenbar altvi skulle få en sammanblandning av politisk beslutsprocess, offentligförvaltning och näringsliv. Hotet om ett politiskt direktinflytande iföretagens interna arbete är, anser vi, uppenbart. Offentligstyrelserepresentation tycks dessutom vara elt första Sleg i den demokratiskas, k, inflylandeprocessen. styrelse-representation övervägs tydligenallvarligt, och det skulle inte förvåna om den av statsrådet gruppen när det gäller insyn i företagens produktplanering skulleföreslå att också skall ha representanter i de störreföretagen, med motiveringen atl konsumenterna av är helt hjälplösa vidsitt fria val av varor. Företagens styrelser skulle i så fall i stället för attvara ett effektivt beslutsorgan för förelagens bästa bli ett förhandlingsorgan,där olika styrelserepresentanter har skilda särintressen och där beslutsprocessenförsenas. Jag sade att marknadsekonomin fungerar betydligt bättre änplanhushållningen. Detta beror bl, a, på all maklen över investeringarna ärdecentraliserad till de mindre enheter som företagen utgör, i slorl settopåverkade av centrala myndigheter. Besluten fallas med andra ord på den nivådär man känner förelagets problem bäst, I propositionen 1975/76:166 föreslåremellertid regeringen en perma-nentning av försöksverksamheten meduppgiftsskyldighet i planeringsfrågor. Vår tveksamhet till denna lag är mer änförklarlig mot bakgrund av departementschefens uttalande på s. 119 ipropositionen om atl låta informationen "spela en viktig roll för deninduslripolitiska planeringen såväl för sektorn i sin helhet som för olika industribranscher".Utan omskrivning betyder delta ökad central styrning av företagens verksamheti selekliva former. Risken för s. k. mygelekonomi är uppenbar, en ekonomi somknappast kan gynna samhällsutvecklingen. Deltaär en liten bakgrund lill våra reservationer, som jag nu något vill kommentera. Ireservationen 2 till näringsutskoltets betänkande 68 säger vi moderater nuvarande försöksverksamheten med uppgiftsskyldighei i vissaplaneringsfrågor inte bör permanentas utan i stället förlängas med ylleriigareen ettårsperiod så att en ny och full utvärdering kan göras - delta för allsärskilt undersöka om elt sådant sekretesskydd kan skapas som gör det möjligtför förelagen an lämna ut information av verkligt värde för den offentligaplaneringen. Ireservationen 4, som stöds av utskottets två nioderaier och folkpartisten herrNyquisi, föreslår vi avslag på propositionen i vad den avserStyrelserepresentation för samhället. Motiveringen härför är risken förgodtyckligt handlande och myndighetsutövning utan demokratisk kontroll.Visserligen sägs i propositionen all uppdraget som offentlig sly- Styrelserepresenta-tionför de anställda i aktiebolag och ekonomiska föreningar, m. m. Styrelserepresenta -tion JÖr de anställda i aktiebolag och ekonomiska föreningar, m. m. relseledamol inte skallvara förenat med någon som helst form av myndighetsutövning mot berördaföretag. Men mot detta bör ställas vad departementschefen 1972 anförde imotiveringen för införandet av offentliga styrelseledamöter. Han framhöll dåbehovet av demokratiskt inflytande som grund för samhällsrepresentationen ochpekade på styreiserepresentation som en väg alt garantera nya intressentersinflytande, som det hette. Risken för en direkt politisk inblandning iföretagen och deras skötsel finns alltså här, och dessutom finns en uppenbarfara för sammanblandning för politikern och styrelseledamoten när det gälleratt planera för företagets bästa. Nej, systemet med offentligastyrelserepresen-lanier bär inom sig - anser vi i varje fall - sådana riskerför utveckling av okontrollerad makt hos den centrala byråkratin atl det intebör komma till användning. Näringspolitiken bör liksom utövas genomett system av lagar och förordningar. Jagvill sedan, herr talman, något kommentera reservationen nr 7. Där anser vi allstyreiserepresentation för de anställda kan vara ett medel att garantera defackliga organisationerna möjlighet atl dels få information om beslul ochplaner, dels lämna synpunkter direkt till styrelsen i samband medbeslutsfattandet. Men detta gäller förelag som har en fungerande styrelse. Imånga mindre företag, såsom i Glömminge anförde, är dockförelagels och ägarens ekonomi intimt förknippade med varandra. Det kan därförfrån integritetssynpunkt ofta vara olämpligt med styrelserepresentation idessa. I fiertalet mindre förelag är styrelsearbetet av formellnatur. Det vet alla som suttit i ett mindre förelags styrelse.Därför kan en styreiserepresentation inte bli så betydelsefull fördeanställda. Den information som de anställda har rätt att få ger vi närvi träffas på kontoret, på verksiadsgolvei, i våra företagsnämnder osv, Styreiserepresentationi mindre förelag kan dessutom lätt leda till en formalisering avbeslutsprocessen som inte ler sig naturlig för vare sig ägare eller anställda.Det finns i stället, herr talman, andra former för inflytande, exempelvis de imedbestämmandelagen föreslagna om informationsskyldighet resp, primärförhandlingsskyldighet samt de naturliga kontaktytor som ofta utgörs avägarens personliga arbete på det s. k, verkstadsgolvet. Jag vill gärna nämna deltaeftersom jag tror mig ha en viss erfarenhet från milt eget företag. Jag vet vadde här kontaktytorna direkt med de anställda betyder utan atl man behöver varaalltför formell i sina uppläggningar. Vi hävdar därför att 100 anställda börbehållas som minimigräns när det gäller styreiserepresentation för anställda iaktiebolag och i ekonomiska föreningar, Ireservationen nr 9 föreslår vi en förstärkning av medinflytandet för en fackligminoritet. Inom vissa branscher - t, ex. företag inom massaindustri, därtjänstemännen är för få för att erhålla ordinarie styrelseplats, eller förelaginom dataindustrin, där motsvarande gäller för arbetarna - kan en viss gruppinom företag utestängas från inflytande i viktiga frågor. Därför hävdar vi attdet behövs en mer allsidig repre- sentation i företagensstyrelser och att den bör säkerställas genom att reglerna - enligtreservationsförslagel - ändras på sådant sätt alt organisation med minst 10 96av de anställda skall erhålla ordinarie plats i styrelsen. Vi tycker alt del ärrimligt och fullt demokratiskt all så sker. Vimotsätter oss i reservationen nr 10 atl arbetstagarledamöter rekryterasexternt, och denna uppfattning håller vi mycket styvt på. Syftet medsiyrelserepresenialionen för de anställda är, herr lalman, att förbättrarelationerna inom förelaget. När nu förslaget om styreiserepresentation sättsså lågt som till 25 anställda ser vi en allvarlig risk med professionella,externt rekryterade styrelseledamöter för arbetsiagarparien i småföretag, därföretagaren inte själv har någon direkt högre utbildning på delta område - hanhar f ö. inte tid atl sätta sin in i alla de här frågorna - men ändå klararjobbet på ett utmärkt sätt. Elt sämre sätt att uppnå samhörighet än med externtrekryterade styrelseledamöter, som regeringen nu föreslår, är inte lätt altfinna. Vitycker att man skall använda sig av de människor som arbetar inom företaget. Dekänner företagets problem precis som den lille företagaren. De två parternakan säkerligen bäst ordna de här problemen. Ireservation nr 11 hävdar vi atl det räcker med en rekommendation imolivultalandena vad gäller anställdas rätt atl delta i beslutsberedande organ.Del måsle väl i alla fall vara styrelsens uppgift att inom sig utse de personersom skall ingå i de beredande organen. Tillsist säger vi i reservationen nr 12 all innan slutlig ställning tas lill fråganom vilket antal anställda som skall utgöra gräns för rätt lillstyreiserepresentation bör erfarenheterna från den i propositionen 1975/76:105föreslagna arbelsrättsreformen avvaktas. Mot bakgrund härav bör lagen ienlighet med vad som föreslås i motionen 1975/76:2468 även fortsättningsvisvara av försökskaraklär. Lagens giltighet bör därför begränsas till . Meddetta, herr talman, ber jag att få yrka bifall lill reservalionerna 2, 4, 7, 9,10, 11 och 12 vid betänkandet 68. Jagvill så helt kort också kommentera näringsutskoltets betänkande 1975/76:69, sominnehåller förslag lill lag om styreiserepresentation för de anställda ibankinsiilut och i försäkringsbolag. Till del betänkandet har fogals trereservationer, samtliga undertecknade av moderater och centerrepresenianter. Reservationen1 lar upp frågan om lagens tillämpningsområde. Vi föreslår här allslorleksgränsen bibehälles vid 50 anställda. 1 den moderata partiniotionen nr2510 erinrade vi om all vi i fråga om aktiebolag och ekonomiska föreningar villha bibehållen gräns vid 100 anställda - jag har kommenterat det. När detgäller banker och försäkringsbolag hävdar vi att styrelsearbetet i de fiestafall är mer utvecklat än i andra företag av motsvarande storlek. Därför blirvår uppfattning den att vi vill bibehålla den gräns som under försöksperiodentillämpats för banker och försäkringsbolag, dvs. vid 50 anställda, med rätt förarbetstagarna Styrelserepresenta-tionför de anställda i aktiebolag och ekonomiska föreningar, m. m. Styrelserepresentationför de anställda i aktiebolag och ekonomiska föreningar, m. m. att utse två ledamöter istyrelsen samt en suppleant för varje sådan ledamot. Ireservationen 2 behandlas frågan om arbetstagarrepresenlalion i arbetsutskottm. Vi accepterar arbetstagarrepresenlalion i direktion, arbetsutskott ochmotsvarande liksom i regionstyrelse och motsvarande. Men i motsats tillutskottsmajoriteten anser vi reservanter att detta bör komma till stånd påfrivillighelens väg, i de fall då man önskar sådan representation. Därförföreslår vi atl 17 S i lagförslaget måtte utgå. Slutligenhar vi reservation nr 3, som handlar om lagens giltighetstid. Där hävdar vi atlstyreiserepresentation för anställda i banker och försäkringsbolag ävenframdeles skall få karaktären av försöksverksamhet. Vi tycker atl lagen börvara giltig t. o. m. juni månad 1979. Jag ber alt få yrka bifall till reservationerna 1, 2 och 3 vidnäringsutskoltets betänkande nr 69. Hert (): Då det gäller betänkandet nr 68 skall jag till en början helt kort, vadbeträffar den föreslagna lagen om uppgiftsskyldighet i planeringsfrågor,understryka vad vi reservanter framhållit i reservation nr 1, nämligen attprincipiella skäl talar mot att primäruppgifter om enskilda företag samlas hosen central statlig myndighet. Risken är uppenbar, som vi ser det, atl sådanauppgifter kan komma att på olika sätt utnyttjas för direkt kontroll avföretagen. Vi menar all man bör inskränka användningen av primäruppgiflernalill all avse ett överlämnande lill statlig regional eller myndighetsaml till . Med andra ord: bifall till reservation nr1. Dådel sedan gäller frågan om styreiserepresentation för samhället i aktiebolag,ekonomiska föreningar och stiftelser är positionerna för delklara och entydiga. Vi har vid upprepade tillfällen klargjort vår grundsyn:politikerna skall slå fria från förelagen. De får inte sugas in och bli delarav beslulsapparaien i näringslivet. För egen del tror jag att de fiestapolitiker kan klara den dubbla rollen - eller om man så vill de dubblalojaliteterna - alt så all säga sitta på tvä stolar , alt kunna skiljapå olika intressen och att ha förstånd och omdöme att inte försätta sig ijävssitualioner. Men främsta faran med del samhälls-represenlaliva systemetligger inte i hur den enskilde politikern upplever och utför sill uppdrag. Denalll överskuggande faran ligger i hur den breda allmänheien uppfailar syslemet- med all den risk för missförstånd och felaktiga slutsatser som dras avpolitikermedverkan. Som jag ser det, kan med andra ord ett syslems vällovligasyfte helt äventyras av den misstänksamhet och oförståelse som så ofla mötersamhällsrepre-sentanier i olika sammanhang - inte av de närmast berörda utan avden allmänna opinionen. Dess värre finns del ju fall alt hänvisa till, där deolika intressena och ansvaren vävs in i varandra på ett högst olyckligt sätt.Och rent sakligt är del naturligtvis alltid bäst med rena linjer. Vihar från sida pekat på tre väsentliga förhållanden som man intekan undgå att beakta. Det är nödvändigt atlupprätthålla en klar boskillnad mellan stat och kommun, å ena sidan, ochföretagen, å den andra sidan. Denna skiljelinje återger också en principiellskillnad mellan en liberal och en socialistisk syn på statens roll i detekonomiska livet. Självfallet skall det vara kontakter mellan näringsliv ochsamhälle - men under så slor offentlighet som möjligt. Man får som politikerinte bygga in sig själv i systemet. Statliga och kommunalastyrelserepresentanier i företagen skapar en oklar ansvarsfördelning mellanenskilda och offentliga intressen och rubbar förutsättningarna för politikernaskontrollerande funktion. Statliga och kommunalarepresentanter kan knappast sägas bidra till all motverka den ökadekoncentrationen inom näringslivet. Det kan vara svårt alt som politiker ståemot koncenlrationsutvecklingen, om man är en del av systemet. Koncentrationoch företagsammanslagning kan i vissa fall vara en nödvändighet för atl kunnaöverieva och leva vidare, men man gör förvisso som politiker en större tjänstom man försöker se på utvecklingen med viss distans, med visst perspektiv påförhållandena i ett större sammanhang. Man bör medverka i de här fallen förstoch främst som en balanserande faktor, som en del av den samhälleliga ochlönlagarinriktade uppvägningen av de rent företagsekonomiska intressena. Detkan vara svårt alt spela den rollen om man engagerar sig direkt i förelagen somrepresentant för stat eller kommun. Isammanhanget har vi från sida uttryckt vår förvåning över all ipropositionen inte uttryckligen undantagils tidningsföretagen från den statligasiyrelserepresenialionen. Det är enligt vår mening en orimlig tanke attpolitiker, som själva skall granskas av en fri press, skall sitta med ochpåverka hur den granskningen skall ske. Nuhar del i detta och i andra aktuella fall sagts av industriministern all detinte är fråga om någon myndighetsutövning. Inga myndighetsdirektiv skall kunnages. Representanter har inte att svara för sitt uppdrag på det sätt som mankunde förmoda. De behöver inte avge rapporter osv. Del gäller, sägerindustriministern, att kanalisera de nya intressenternas medverkan och därmedskapa ökade samarbetsmöjligheter och en förbättrad och fortlöpande samordningav företagens och samhällets planering och utbyggnad. Det gäller, sägerstatsrådet, att pröva en ny väg för information och samarbete mellan företagenoch de centrala samhällsorganen. Även om dessa uttalanden är mildare både iultryck och sak i förhållande till tidigare tankegångar om offentligstyrelserepresentation som ett centralt styrinstrument, kan man inte undgåmisstanken atl den uppgiften fortfarande kan finnas kvar-i varje fall ,eftersom det knappast nu är opportunt att föra fram den. Endast ett bestämt avståndstagandeav industriministern från sådana tankegångar av modell kan rensaluften, tycker jag, och ge frågan en konstruktiv inriktning. Och visst finnsdet andra vägar atl gå om man önskar bredda Styrelserepresenta-tionför de anställda i aktiebolag och ekonomiska föreningar, m. m. 10Riksdagens prolokoll 1975/76:143-144 Styrelserepresenla -tionför de anställda i aktiebolag och ekonomiska föreningar, m. m. kontaktytan mellansamhälle och näringsliv. Våra regionala myndigheter och våraföretagareföreningar har med tiden fåll alll bättre erfarenheter avföretagskoniakter och ute i våra kommuner är det en självklarhet - i varje fallpå de fiesta håll - atl man skall ha god kontakt och bistå med råd och dåd. Iförsta hand är det på den vägen man skall intensifiera samarbetet ochsamordningsslrävandena.