prot · FY0952 · 1975-12-31 00:00:00 — Del är framför allt på barnen som samhälletsresurser skall satsas. Del borde aldrig behöva diskuteras huruvida resurserfinns eller inle finns för alt trygga en god barnomsorg. Frågan borde tvärtomställas; Har samhället råd att inle. bygga ut omsorgen för barnen? Förskoleverksamhetenmedför att barn från skilda miljöer utvecklingsmässigt får ett mer likartalulgångsläge när den egentliga skolan böriar, och förskoleverksamheten utgör pådetta säll elt viktigt led i demokra-liseringsprocessen. Det förutsätter i sinlur att denna verksamhet står öppen för alla barn. Alla barn skall ha rätt tillall beredas plats i samhällets barnomsorg. Barn till förvärvsarbetande ellerstuderande föräldrar skall ha plats på heltidsförskola. För övriga förskolebarnkan omsorgen ske i dellidsförskola. Föratt med säkerhet nå de barn som-bäst behöver samhällets barnomsorg skallförskolan göras obligatorisk åtminstone från . Barn i skolåldern medförvärvsarbetande föräldrar skall ges omsorg i frilids-hem. Möjlighet tillvistelse i fritidshem skall finnas för barn i åldrarna . Detfinns 800 000 förskolebarn i . Av dessa har 400 000 barnförvärvsarbetande föräldrar. 'Del finns för dessa 400 000 barn 63 000daghemsplalser. Det finns 200 000 barn på lågstadiet med förvärvsarbetandemödrar som behöver fritidshemsplats. Det finns 18 000 friiids-hemsplaiser. är inte bara barn med förvärvsarbetande föräldrar som är i akut behov av barnomsorg. Barn med sociala, fysiska, psy kiska eller språkliga handikapp har särskilda behov av barnomsorg. Barn omsorgsgruppen redovisar att andelen barn som bedömts vara barn med särskilda behov av stöd och stimulans i kommun uppgår till . Motsvarande andel i kommun, är 10 96. 38 F. n. får avförskolebarnen plats på daghem. på 8 96 skall ställas delsde barn som haren akut behov av plats, nämligen alla barn lillförvärvsarbetande eller studerande föräldrar, dels barn med särskilda behov,som då i vissa kommuner kan uppgå till en fiärdedel av exempelvis allafyraåringar, dels det slora behov som aldrig syns men som finns, nämligen allade föräldrar som finner del lönlöst att ens försöka få någon plats och somdärför inte ingår vare sig i någon daghemskö eller i förvärvssiatisliken. Redan1968 gjordes en AKU-undersökning som visade att 270 000 kvinnor skulle vilja gåut i förvärvslivet om bara barnomsorgen kunde tryggas. Situationen är med andraord katastrofal. Hurskall dä kommunerna tvingas bygga bort daghems- och fritids-hemsbrislen? F. n.är kommunerna helt suveräna när del gäller uibygg-nadsgrad och utbyggnadstaktför barnomsorg. Del förhällandet all central normering, dvs. lagstiftning,saknas är olyckligt. Kommunerna har försummat barnomsorgen. Del ärdärför uppenbart alt staten nu måste ta huvudansvaret för barnomsorgen. Delsmåste lagstifta om utbyggnadsgrad och utbyggnadstakt, dels måstestaten ta över alla kostnader för barnomsorgen, och som ett första stegpersonalkostnaderna, som uppgår lill 75 96 av driftkostnaderna. Bara pä deltasätt kan kommunerna tvingas bygga bort sina daghems- och fritidshemsbristeroch föräldrarna därigenom bli garanterade barnomsorg. Vänsterpartietkommunisterna har i sin motion 261 om barnomsorgs-utbyggnaden bl. a. krävt attalla barn skall ha rätt till förskola eller fritidshem och all denallmänna förskolan görs obligatorisk samt att ställiga normer för utbyggnad avbarnomsorg utarbetas. kommunisterna har ocksä krävt en annankostnadsfördelning mellan siat och kommun och att anordningsbidraget även fortsättningsvisskall utgå med . per plats lill daghem och friiidshem. per plats på daghem och fritidshem. Meddenna storlek på anordningsbidraget täcktes så gott som hela kommunensbyggkostnad för barnomsorgen. Med dessa ökade bidrag skulle kommunerna kunnabygga ut antalet plalser utan att del medförde höjda kostnader. Delär obestridligt all denna ekonomiska satsning till kommunerna haft viss effeki.Under 1974 byggdes fler förskoleplatser än . Planerna för 1975och 1976 visar enligt en kommunenkäl som gjort en myckelkraftig nedgång. Anordningsbidraget föreslås nu uppgå lill . per platsför daghem och fritidshem. Det innebär i realiteten en sänkning avanordningsbidraget. kommunisterna menar att . ävenfortsättningsvis bör utgå som ett stimulansmedel till kommunerna. Utskottetavstyrker vpk;s förslag om all anordningsbidragel skall utgå med . ochsäger i sin motivering för avslaget följande: "Enligt utskottets mening ärdet, i överensstämmelse med vad socialministern anser, av största vikt attdaghemsbyggandei hålls på en fortsatt hög nivå. Ekonomisktstöd åt barnfamiljer, m. m. Ekonomiskt .stöd åt barnfamiljer, m. m. Uppgifter som kommunernalämnat visar emellertid en lägre utbyggnadslakt ochframåt. Del ställiga siödet till anordnandet och lill driften av daghem bördärför i den takt de ekonomiska resurserna medger det ytterligare förbättras.Detsamma bör gälla stödet lill kommunernas friiidshemsverksamhei." Föfidenav utskottets skrivning borde ha blivit ett tillstyrkande av yrkandet omytterligare förhöjt anordningsbidrag, eftersom utskottet är medvetet om delhöjda anordningsbidragets effekt på utbyggnaden . Med detta, herrtalman, yrkar jag bifall lill reservalionerna 8 och 9. Vpk:syrkande om att en genomgripande kostnadsfördelning måste ske mellan stal ochkommun och att staten på sikl övertar alla kostnader för barnomsorg och som ettförsta steg tar över personalkostnaderna har avstyrkts av ulskotlei medhänvisning lill den kommunalekonomiska utredningens arbete. Vpk menar allalldeles oavsett denna utrednings arbete borde redan nu kunna begäraett nyll statsbidragssystem, där effektivt ekonomiskt stöd ges lill kommunernaoch i vilket staten tar över i första hand personalkostnaderna. Närdet sedan gäller vpk;s krav på en lagstiftning i form av statliga normer, somskall ålägga kommunerna att tillgodose behovet av barnomsorg, så avstyrkersocialutskottet detta yrkande med hänvisning lill förskolelagen. Enligt dennalag är vafie kommun skyldig att upprätta en särskild förskoleplan, i vilkenskall anges pä vilket sätt och i vilken omfattning kommunerna avser all fyllabehovel av daghem och annan förskoleverksamhet under den närmaste femårsperioden.Del är visserligen tillfredsställande alt kommunerna nu för första gångentvingas att öppet redovisa sitt behov av platser även om många kommuner redannu har sädana planer. Men bara planer ger inte någon utbyggnad. En plan är baraen teoretisk statistisk redovisning som inte på något sätt förpliktar tillnågon utbyggnad. Dessutom kommer bedömningen av hur hög, eller rättare sagt hurlåg, utbyggnadstakten skall vara fortfarande all ligga hos kommunernaspolitiker. Vänsterpartietkommunisterna har inle haft slora förhoppningar i vad gäller planens inverkanpå ulbyggnaden av förskola och friiidshem. Och del finns all anledning att nuytterligare uttala sin tvekan om huruvida planen får någon effekt förutbyggnaden. Detgrundläggande felet med planen är att den inte tar hänsyn till det latenta, detverkliga behovel av t. ex. daghemsplatser. Planen ulgår bara från förväntadförvärvsfrekvens för kvinnor. Och förvärvsfrekvensen är framräknad på så tidigtmaterial som siffror. Detta innebär för del första en myckel slorosäkerhet i prognosarbeiet. För del andra las inte den mycket kraftiga ökning iden kvinnliga förvärvsintensileten som skett efter 1970 med i beräkningen. Dessutomtas i planen inte hänsyn till det kända faktum an förvärvsfrekvensen har ettdirekt samband med tillgången på barnomsorg, något som belyses av rådandeförhållanden i t. ex. , där det finns både hög kvinnligförvärvsfrekvens och jämförelsevis god tillgång på barnomsorg. 1planen redovisas först ell teoretiskt akut behov framräknat på förvärvsfrekvensen.Sedan kan från detta leoreliska behov dras en procentsals varierande mellan 10och 25 96 för att få fram ell s. k. praktiskt behov. Man ulgår nämligen ifrånatt ganska många famifier ordnar sin tillsyn på privat väg med hembiträden,grannar, släktingar m. m. Detta innebär enligt vpk;s mening att många barn fåren kvalitativt sämre barnomsorg. Kommunernaär helt suveräna all efter det att en behovsanalys fram-räknats bestämma bådeulbyggnadsgrad, dvs. servicenivå, och utbyggnadstakt. Kommunerna är också hellsuveräna vad gäller fördelningen mellan daghem och familjedaghe-m, vilketförmodligen kan innebära alt elt alltför stort utrymme ges åt famifiedaghem. Utskottettror att upprättande av planer för utbyggnad kommer all åstadkomma kraftfullainsalser på området. Jag kan försäkra statsrådet och utskottet att della är enillusion, och man borde med del snaraste befria sig från denna illusion. Hurman än räknar är bristen på barnomsorg katastrofalt slor. Det kan varken vackratal eller löften döfia. , I reservation nr 10yrkas alt en bindande utbyggnadsplan för barnomsorg skall föreläggasriksdagen. Planeringen bör syfta lill full behovsläckning ,och i planeringen skall även fritidsverksamheten för skolbarn ingå. Jag ber,herr lalman, att få yrka bifall lill reservationen nr 10. Sammanfattningsvisvill vpk uttrycka sin syn på barnomsorgen i vad gäller servicenivå ochulbyggnadsgrad pä della säll: Alla barn skall ha rält tillkommunal barnomsorg av god kvalitet. Vid ulbyggnaden skall hänsynlas både lill ell akut behov och lill ett latent verkligt behov av platser.Dessutom måste en kvalitativ utbyggnad ske. Utbyggnaden måsle garanteras genom lagstiftning. Kommunerna måste garanterasekonomiska stödåtgärder. På sikl måste staten la över alla kostnader förbarnomsorgen och som elt första steg personalkostnaderna. skulle jag vifia fråga statsrådet: svar skullestatsrådet vifia ge alla de föräldrar som frågar om och när och hur deskall få sin barnomsorg tryggad? Del är nämligen den frågan som oerhört mängasmåbarnsföräldrar vill ha svar på . Ekonomisktstöd åt barnfamiljer, m. m. HenKARLSSON i (s); Ingen kan bestrida alt den socialpoliliska uivccklingcn i varitutomordentligt god. Den sociala omvandling som sieg för sleg skett i vårt landhar gett befolkningsgrupper med svag ekonomisk ställning en klart förbättradsituation. Del är jättesteg som lagils från den dag då Guslav på allvarbökade ta upp striden för förbättrade Nr 52 sociala förhållanden för de människor som befann sig på skuggsidan., Onsdaeen den Framstegenhar inte skett ulan kamp och politisk strid, men kan 9 anril 1975 'konstatera att, trots att vi tidigare var oense om myckel, utvecklingen har letttill en politisk enighet i länga stycken om socialpolitiken. Ekonomiskt stöd åt betyder emellertid inte att vi är ense om allt, det betyder bara att enbarnfamiljer, m. m. del frågor har lösts och därmed också kommii urstridslinjen, medan nya ständigt står i tur an komma fram. Detfinns frågor som tidigare vållat både långa och ibland hårda diskussioner iriksdagen - exempelvis på ungdomsvårdsskoleområdei och handikappområdet - mensom inle föranleder några delade meningar inom utskottet eller riksdagen.Det kan vara riktigt all konsialera detta-när man nu befinner sig i endiskussion i familjepolitiken, där meningarna är olika. Jagkan när det gäller den allmänna synen på familjepolitiken helt ansluta mig lillvad socialministern sade i sitt inledande anförande här . Det är ingettvivel om att det har gjorts myckel från samhällets sida ,men det behövs mera. Vi kan naturiiglvis alltid önska slörre insatser, mendessa måsle ju-vägas mot andra viktiga reformkrav, och hela liden skall vi vetaalt de beslut som vi fattar i också skall betalas av skattebetalarna.Ibland verkar del som; om det bara vore all fatta beslul och sedan fårfinansieringen ordnas hur som helst, men så enkelt kan inle etl regeringspartise på frågan. Det måste ta ansvaret för de beslul som del är med om all drivaigenom i . Närdel gäller barnoi-nsorgen har kommunerna etl ston ansvar. Tyvärr har åtskilligakomn-iuner inle levt upp till de förväntningar som många människor haft ochhar. och därför har naturligtvis kraven på att staten skall ta på sig en störreekonomisk börda i samband med barnomsorgen kon-imit att akiualiseras. Men dåskall vi också ha klart för oss att inie heller staten har bottenlösa källoratt ösa ur för att skaffa ekonomisk täckning för de beslut som fattas. Fråganom hur del skall bli med förhållandena mellan stat och kommuner utreds f n. avden kommunalekonomiska utredningen, och vi kan naturligtvis inte frikoppla ossfrån verkligheten; vi måsie ha en bild av vad staten skall ta på sig och vadkommunerna skall la på sig i fråga om kostnader, innan vi kan tillgodose en delav de önsken-iål som förs fram i motionerna. Dedemonstranter som stod ute på kom till stor del från förortskommuner utanför - från borgerligt styrda kommuner. Jag kan förslå all de är besvikna över alt deras kommuner inte satsat mera på barntillsynen. Exempelvis den aktion som härrör från visar ju alt kvinnorna där är n-iissbelåina med silualionen. Deras demonsiraiion borde sakligi sett ha skett utanför kommunfull- n-iäkiiges sammanirädeslokal; där skulle de ha gen lill känna de klara önskemål om förbäiiringar de har. Men de har föredragit an gå lill riks dagen. Det är deras fulla rält. och jag respekterar den. När man diskuterar 42 frågan måste man ändå hälla i minnet var ansvaretligger, och det är lill stor del påkommunerna i det här fallet. Detskall också sägas att staten har ökat sina satsningar pä barnomsorgsområdetmyckel kraftigt under de senasie åren - en ökning med ungefär 700 mifi. - och det är värdefullt. Ojämnheten i kommunernas behandling av dessafrågor visar att del främst är borgerligt styrda kommuner som befinner sig påefterkälken när del gäller barnomsorgen. Jagskall inte ge mig in i de replikskiften som möjligen kommer till stånd mellansocialministern och debattörerna från den borgerliga sidan, men jag vill ställaen enkel fråga lill utskottels vice ordförande, i ,som sade ungefär så här: "Del är inte sä lätt all klara ekonomin närfinansministern driver fram etl skaltestopp i kommunerna." Menar herrGustavsson att statsskatten skall få stiga hur mycket som helst - det spelaringen roll? Hur vill egentligen ha det? Det är en fråga som naturligeninställer sig sedan n-ian lyssnat på vad sade lill herrAspling. - Jag ber om ursäkt om jag föregriper socialn-iinisierns svar, men jagtycker all det hela ligger så klart till all man måsle ställafrågan; Hur vill egentligen ha del på den ekonomiska sidan? HerrRomanus skulle jag vilja rekommendera att han åkte ut lill de borgerligt styrdakommunerna i med sitt anförande . Där skulle det passa. Detär alldeles uppenbart all frågan om barnstödet måste vägas mol andra vikligafrågor som har alt ta slällning till. fick deborgerliga partierna med hjälp igenom elt beslut i omtillsättande av en besparingsutredning. Samiidigi som della skedde kom man medkrav på ytterligare kraftiga satsningar av staten. Det går inte ihop. Min frågalill både i och är; Är det sjukvården nivill försämra, är del åldringsvården, är det utbildningen, är del dearbetslösas situation, är det försvaret, är det jordbruksstödet eller vad ärdet'' Man kan nämligen inte pä samma gång kräva ökade ekonomiska satsningar avstaten och begära besparingar för all pressa ner slaisuigiflerna. Geelt besked, när vi nu för en diskussion i barnomsorgsfrågan, om vad som skallsältas i stället för de pengar son-i skulle satsas på exempelvisvårdnadsbidrag! i skall undantas från diskussionen ombarnomsorgen, eftersom han på den punklen följer uiskoiteis linje, men när delgäller vårdnadsbidragei - och del är en betydande post - måste frågan ställasockså till honom. Detgår naturiiglvis väldigt bra att skriva önskelistor på vad staten skall göra,men stålen har inga andra medel alt ta lill än de skaller den får in avmedborgarna. Vi har genomfört elt skatteförslag där vi minskarden vanliga statliga skatten men höjer arbetsgivaravgiften. Omde reformer skall genomföras som är önskade framför allt från menäven från vissa delar av - och från kon-i- Ekonomisktstöd åt barnfamiljer, m. m. Nr 52 munisierna - återstår såviii jag begriper ingenting annat än att höja den arbetsgivaravgift somni egentligen inle vill höja eller att vi skall röka och dricka ihop de pengarsom staten behöver. är frågor som måste ställas i del sammanhanget. Varskall pengarna tas för lillgodo-Ekonomiskl stöd åt seende av de reformkrav somni med så slor styrka för fram i denna barnjämiljer. debatt ?Finansieringen, mina vänner, är någonting som måste med i bilden, när man fören politisk diskussion och säger sig vifia åstadkomma så myckel mer än vad visocialdemokrater gör i della fall. Jagskall inte syssla mer med barnomsorgsfrågorna, eftersom kon-imer attla upp dem i sill anförande. Men jag vill beröra ett yilrande, som partiledarenför en kryn-ipande parti fällde i . Enligt etl referat iDagens Nyheier sade han; "Socialdemokrater och moderater i riksdagenssocialutskott har inte velat gå med på de kraftlag som folkpariiel kräver föratt öka daghemsbyggandet. -Men vel småbarnsföräldrarna vilka som är derasmotslåndare?" Såsomordförande i socialulskotlel måste jag säga all jag inte känner igen den bildsom partiledaren gav i . Det fanns visserligen en n-ioiion från enfolkpartist, , vari krävdes Slora pengar lilldaghenisbyggande. Jag vill minnas alt-del rörde sig om 350 mifi. Men denn-iotionen kunde i utskottet inte tillstyrkas ens, av egenrepresentant. "Krafttagen" var inie större, när man ser hur det lågtill i verkligheten. Sedanfanns del två socialdemokratiska och ivå kommunistiska motioner med olikakrav. Utskoiisn-iajorilelen avvisade dessa n-ioiioner, men en folkpartist, encenterpartist och en kommunist hakade på och. skrev en reservation, somutmynnar i alt man ger regeringen till känna vissa delar av motionernasinnehåll. Del är alltså de "kraftlag" som har orkat n-iedi denna fråga och som partiledaren gjorde så stort väsen av i . Ellannat bevis på detta "kraftlag" är elt brev som partiledaren haröversänt lill en kvinna i Salisjöbaden med anledning av en del akiioner somdriviis av en aktionsgrupp beträffande barntillsynen. Enligt vad som redovisasi det papper son-i riksdagsledamöierna har fåll frän aklions-gruppen skriverpartiledaren där föfiande - brevet är dagtecknat den 24 n-iars 1975 och ärföfiaklligen färskt: "Statsbidragetlill både anordning och drift har också successivi höjts de senasie åren.Anordningsbidraget har höjts med ochdriftskostnadsbidragei med per plats och år från i år.Vi har inte funnit utrymme för en ylleriigare höjning under nästabudgetår." Föratt belysa inställning lill frågan hade man lill damerna iSaltsjöbaden skickat med en moiion . så ser alltså de"krafttag" ut som talade om, när han befann sig i Skaraborgslän för sedan. Med detta har jag anfört all tlet är fel altanvända sig av ordel krafttag om de insalser som delta 44 oppositionsparti har gjort. Om jag hade formulerat omdömet, skulle jag ha sagl att del är ynkligtsmå tag som folkpariiel har velat vara med om. Efterdessa funderingar kring vissa inlägg belräffande barnomsorgen, där uiskotteislinje, som sagl. kommer alt ulföriigt behandlas av , skall jag mednågra ord kommentera de reservationer som finns beträffande vårdnadsbidrag ochbarnbidrag. Enreservation från de båda miltenpartiernas företrädare innehåller egentligen enbrasklapp. I reservationen konstateras att man inte har frångått sinprincipiella inställning beträffande barnbidragens indexreglering. Meneftersom man har gjort en överenskommelse med regeringen om att höjabarnbidragen lill . per barn och år från , avslår manfrån all nu kräva indexreglering av barnbidragen. Vänsterpartietkommunisterna, som inle var med om denna uppgörelse, har framhärdat i sinuppfattning att barnbidragen skall indexregleras. Såsometl svar lill vill jag säga att en indexreglering av barnbidrageninte är det bästa sättet att ordna stödet till de barnfamiljer som bäst behöverelt ekonomiskt handtag från samhället. Vi har tidigare i dessadiskussioner hävdat alt bostadstilläggen skall höjas, om nu något bidrag skallökas. Bostadstilläggen utgör ju ett direkt stöd till de familjer som har svaginkomst. Denna replik får väl räcka såsom elt svar till . Bådecenterpartiet och har fört fram tanken på etl vårdnadsbidrag tillfamifier med små barn. Men har inle funnit någon gemensam linje. De har hamnaipå var sin reservalion. Ulskottet avvisar tanken pä speciella värdnadsbidragoch pekar på de stora kostnader en sådan reform skulle medföra. Utskottet anseratt det är viktigare an bygga ut den allmänna barnomsorgen i form av barnhem,daghem och liknande än att införa speciella vårdnadsbidrag. Jag villylleriigare understryka vad socialministern sade i sitt inlägg här . Jagkan inte tänka mig all biträda det förslag som mitlenparlierna för fram. Underalla förhållanden bör vi avvakta del arbeie som pågår inonifamiljesiödsuiredningen, innan slällning tas. sysslar ifrämsta hand med föräldraförsäkringen, vars erfarenheter skall prövas.Utredaren härtill uppgift bl. a. alt granska försäkringsiidens längd ochdessutom undersöka möjligheterna för föräldrar att fä en reducerad arbetstidunder , sedan rällen till föräldrapenning har upphört. anför finns det skäl att avvakta denna utredning, innan man bestämmersig för några nya reformer. Del är en god praxis i den svenska allgöra så. Den kan rekon-imenderas även i detta fall. Någon anledning att bifallade reservationer som miltenparlierna redovisar i detta sammanhang finns därförinle enligt ulskoilels mening. HerrRomanus gav en intressant skildring av insändare i ombarnfamifiernas situation. Jag har ingen orsak alt bestrida vad . Del är säkerligen oerhört påfrestande. trist och besväriigl för barnfamiljerna. Del råder inget tvivel om all Ekonomisktslöd åt barnfamiljer, m. m. Nr 52 de har del svårt i många avseenden. Men, , glöm inle p. ,, , altdet är kommunerna som har del direkta ansvaret för barnomsorgen g ., ,q.,c ochrikta då kritiken bl. a. till partivännerna från , som inte har levtupp lill de inteniioner som redovisar här . Ekonomiskt stöd åt Närherr framhåller alt barnfamiljerna inle har fått det bättre,barnfamiljer, m. m. anser jag att har fel. Del råder inget tvivelom alt de förändringar somhar skett pä skallesidan, exempelvis borttagandet avfolkpensionsavgiften och sjukförsäkringsavgiften samt den skatteomläggning somnu sker , hell naturligt har kommit både barnfamifier och andra tilldel. Dei går föfiaklligen inte all säga all barnfamifiernas situation inteskulle ha blivit förbättrad. Även de har fåll del av standardförbättringen idel svenska samhället. Sedantalade om alt socialdemokrater och moderater är motståndare lillreformarbetet när det gäller barnfamifierna. Jag skall inte argumentera förmoderaterna. De klarar sig säkert själva. Men jag bestrider påsocialdemokraternas vägnar all vi skulle vara motståndare lill att gebarnfamiljerna en bättre standard. Den politik som regeringen har fört i deltafall har varit lyckosam ocksä för barnfamifierna. Ori-i regeringspolitiken intetillfredsställer alla de önskemål som har, sammanhänger del med anregeringen måste bygga pä faktiska eko nomiska förutsättningar, när denförelägger reformförslag. levde ganska farligt, tyckerjag, när han skulle redovisa vilka möjligheter han hade alt finansieraexempelvis vårdnadsbidragen. Det fanns inte ekonomisk täckning i denredovisning som gav i del fallet. Såbara ett par ord om den moderatreservalion som också lar sikte på individuellalösningar och son-| har skattefrågan som något av en huvudlinje. Den linjenhar avvisats av utskottet. Även om vi inle här diskuterar skallefrågan, så ärdel uppenbart att en anordning som ger skattelättnader ål barnfamifiernaobestridligen skulle innebära att man ger mest till de barnfamiljer som har delbäst ställt. Det är obestridligen på det sättet, och därför har vi inte velalslå in pä den linjen. talade i det sammanhanget om eltrationellt famifiestöd. Jag är också för att man skall åstadkomma eltrationellt familjestöd. men jag vill inle vara med om att klara den saken viaskatteskalorna.