prot · FY0954 · 1975-12-31 00:00:00 — lill att täcka fiskels andel i sjöfartsverkels kostnader. Utskottetsmajoritet - representanter för socialdemokraterna och vänsterpartietkommunisterna - avstyrker molionen. 1reservationen 4 hemställs att till Bidrag lill fiskehamnar m. m. anvisas ettreservationsanslag av , vilket betyder en uppräkning med 1,02mifi, kr. Omfiskerinäringen skall kunna fortleva och utvecklas är bra och välutrustadefiskehamnar en otvetydig nödvändighet. F. n. finns av olika skäl ett stort ochackumulerat behov av såväl reparationer som nybyggnader av fiskehamnar. Underen rad år utgick inte statsbidrag härtill, och hamnarna blev avekonomiska skäl eftersatta. Denya och större fiskefartyg som anskaffats ställer ökade krav pådjup och kajulrymme, och hamnarna motsvarar inle heller de krav som måsleställas ur säkerhetssynpunkt. a. pä finns, som nämnts imotionen, exempel pä att nya fiskefartyg inte kan använda hemmahamnen på grundav att det ej funnits medel till erforderiig fördjupning. Föratt spara tid vill jag instämma i de allmänna synpunkter som iBorrby uttalat beträffande fiskenäringens situation. Denna bör föfias medstörsta uppmärksamhet, och åtgärder för näringens bevarande måste vidtas ulandröjsmål. Vianser att en uppräkning av bidraget är motiverad. Det är nödvändigt för alt manskall komma i fatt behovel. Jag ber att fä yrka bifall lill reservaiionen 4 vid punklen 27. Jordbruketsrationalisering, m. m. Hen i (s): Beträffande fiskehamnarna vill jag lämna kammaren en liten historiköver verksamheten. Av såväl i som fruFredriksons anföranden i kammaren kunde man få uppfattningen att ingentinggjorts för att skaffa fiskehamnar ål det svenska fisket. Bidragetlill fiskehamnar är av relativt gammalt datum. Maj:t utfärdade redan år1881 bestämmelser om statsbidrag till mindre hamnar som fiänade fisket. Bidragutgick med högst två tredjedelar av kostnaden, och bidragsmottagaren fick självsvara för arbelel efter en av Kungl. Maj:t fastställd arbetsplan. Bakgrundenlill dessa bestämmelser var all fiskarna själva inte hade ekonomiskamöjligheter all bygga tillfredsställande hamnar. Bristen på goda fiskehamnarvar på den liden stor, och vissa kuslslräckor saknade nästan hell fiskehamnar. Delvisade sig emellertid snart att fiskarna ofta inle kunde klara av denåterstående tredjedelen av byggnadskostnaderna och svara för hamnensunderhåll. Statens bidrag höjdes därför av riksdag lill 90 96 av deberäknade kostnaderna. Denna anslagsprocenl har sedan Jordbruketsrationalisering, m. m. I vissa fall har bidragen varit 100 96. Antaletfiskehamnar av någon belydelse uppgick i millen av till mellan 300och 400. Dessutom fanns ett okänt antal enstaka bryggor, kajer ochlandningsplatser. Mängaav dessa fiskehamnar har numera icke någon slörre betydelse för fisket. Enbetydande rationalisering inom fiskerinäringen har skett, främst genomtillkomsten av slörre bålar och effektivare redskap. En översyn av behovet avfiskehamnar gjordes av fiskehamnsul-redning. Anslagettill fiskehamnar uppfördes med . Under de är utredningenpågick förekom myckel ringa fiskehamnsbyggande. Anslaget uppfördes under åren1967-1972 med endasl . /73 uppfördes anslaget med 2 mifi. plus reservation /72 med I . Budgetåret1973/74 höjdes anslaget ytterligare lill 3 mifi. kr., och under innevarandebudgetär, 1974/75, är anslaget . med en reservation /74 av inte . För /76föreslås ett bidrag av , alltså en ökning med . moiion av m. fl., som har nämnts här, föresläs alt anslagel /76 skall uppräknas lill . Utskottsmajoritetenhar funnit alt tillräckliga skäl bifall till molionen inte föreliggeroch avstyrker därför molionen 893. Reservanterna vid denna punkt anser ocksåmotionsyrkandel vara för dyrbart för att bifallas och prutar därför gladeligen1 mifi. kr., vilkel ändå innebär en ökning av anslaget i förhållande lillbudgetpropositionens förslag med drygt 1 mifi. Jagvill här bestämt säga ifrån att jag delar uppfattningen att upprustningen avfiskehamnar inte skall stoppas ulan skall kunna pågå i tillfredsställandeomfattning. Här har sagts all upprustningen inte sker i den takt som bordehållas. Jag vet inte vem som i så fall är ansvarig härför. När inle debudgetmedel som har anslagits har förbrukats, lyder det på att antingen ärplaneringen inle vad den borde vara eller ocksä är det någonting annat som intehar iakttagits vid byggandet av fiskehamnar. Jag vill därför efterlysa en planför upprustningen av de fiskehamnar som är i bruk och en beräkning avkostnaderna härför. Jag är synnerligen angelägen om all även fiskets utövareskall känna trygghet i samhället och tillförsäkras samma möjligheter tillutkomst som andra näringsutövare åtnjuter. Jag ber att fä yrka bifalltill utskottets hemställan under punklen 27. HerrWachtmeister i tog upp frågan om statsbidrag lill mindre bemedladejordbrukare som anlitar veterinär för sina djur. Inkomstgränsen för räll lilldelta stöd har i propositionen justerats upp lill , och det finnerherr vara tillfredsställande. Däremot vänder han sig motbestämmelsen alt om djurantalet överstiger 15 djurenheter skall bidrag inteutgå. Jagvar litet nyfiken pä della med djurenheter. Alla som sysslar med jordbruk ochkan de här termerna vet naturligtvis vad 15 djurenheter är, men jag är inlehell övertygad om alt samtliga i kammaren vet vad det innebär. Jag har fållupplysningen att ell vuxet djur utgör en enhet. Om en jordbrukare har mer än 15vuxna djur är han alltså inte berättigad lill della bidrag. Del måste vara djurav dålig beskaffenhet om 15 vuxna djur inle kan ge sin ägare . Jag tror inle all denna spärr har någon betydelse. Är det fråga omgödsvin får man ha ända upp lill 75 djur och ändå vara berättigad lill bidrag,och för fär och getter är gränsen 45 djur. Jag kan dela uppfattningen allspärren möjligen är onödig, men jag tror inle alt den på någol sätt kommerattvara besvärande för de jordbrukare som skall ha bidraget. Jag yrkar bifall lillutskottets hemställan vid punklen 37. Jordbruketsrationalisering, m. m. FruFREDRIKSON (c) kort genmäle: i efterlyste en plan för upprustning avfiskehamnarna." Del finns en plan för i vilken ordning hamnarna skall fåbidrag. Som replik till skulle jag vifia säga att man inte kanrätta sig enbart efter situationen under ett budgetår. Det kan vara så attprojekt inle hinner tas fram eller genomföras under del aktuella budgetåret.Det är alltså inte säkert all antalet projekt överensstämmer med de anslagnamedlen, och det är därför inle märkvärdigt att det kan bli pengar över. Andrabudgetår kan det uppstå ett underskott. En utredning kan också föranleda enförskjutning då projekt under liden fär avvakta utredningsresultatet. Jag vill citera något urreservaiionen 4: "hartidigare-- betonat angelägenheten av all det statliga slödel lill byggande ochförbättring av fiskehamnar ges en sådan omfattning att del blir ell verksamtinstrument vid de forlsalla strävandena all rusta upp vårafiskehamnar.---- De statsbidrag som f n. står till buds är dock enligt motionärernasmening allfiämt klart otillräckliga. Utskottetanser det angeläget alt den av förra årets riksdag initierade upprustningen avvåra fiskehamnar inte stoppas upp." i (s)kort genmäle; och jag har tydligen inte några motsatta åsikter i denhär frågan. Vi är båda av den övertygelsen att hamnarna behöver upprustas. Mentyvärr sker inle upprustningen i den takt som vi skulle önska. Det har ickefatlats medel - del har t. o. m. funnits medel över när budgetåret gått tillända. Då är det svårt alt övertyga och framför allt finansministernom att del skulle behöva anslås ytteriigare medel för all upprustningen skullebli mer omfattande. När del föreligger en plan för ulbyggnaden och den klartvisar alt samhället här måsle gå in med betydligt större anslag, så låt oss dåpå nytt pröva medelstilldelningen till fiskehamnarna. Jordbruketsrationalisering, m. m. () kortgenmäle; Del finns dock elt behov. Jag tror all ocksä vet att detfinns kommuner som förskotterat exempelvis en halv mifion kronor därför all delförelegal ell obestridligt behov av alt hamnen upprustas. HerrJONASSON (c); Efter de anföranden som herrar i och iHolmgärden m. fl. hållit i den här debatten skall jag fatta mig kort. Jag hadefrän börian tänkt att ta upp den förändring som skett belräffandejordbrukspolitiken under de senaste älta ä tio åren. har den saken redanberörts, och jag skall därför avslå från att gä in pä de frågorna. Jag villbara slå fast att den inställning som regeringspartiet hade lill jordbrukspolitikenhar kommit pä skam. Del är dock inle särskilt fruktbart att gräva i det somligger bakåt i liden - vi måste se framåt. Vadsom nu är aktuellt är all skapa bällre förutsättningar för jordbruket och dessfolk framöver. Rationaliseringsbeslämmelserna måste omarbetas sä attstödet bättre kan anpassas till individen och till de lokala förhållandena.Jordbrukspolitiken har lett til! stora glesbygdsproblem, men med etl bällreanpassat jordbruksstöd kan vi också bällre komma till rätta med glesbygdsproblemen. Skogenhar under den senasie liden kommii i blickpunkien, och del är trevligt. Det harblivit bättre priser. Men risker för att råvaran skall bli knapp föreligger,och vi måsle fä en stark upprustning av skogsvården. Vi måste också ta tillvara allt virke och virkesavfall, något som i alltför hög gradnonchalerats. Vimåste också få en alltmer omfattande forskning. Om den trepartimolion somberör den saken kommer i Holmgärden all tala. Han har tidigarebemött de synpunkler som framförde angående molionen vad gällerpengarna lill skogsvårdsstyrelserna. Tillpunklen 21 har jag fogat etl särskilt yttrande. Punklen behandlar åtgärder förintensifierad skogsvård i norra . I motionen 885 av mig, . fl., hemställs alt uppdrar åt regeringen att överväga att stödetlill intensifierad skogsvärd i norra bör kunna utsträckas all gällagränsområdena lill inre stödområdet och all slöd lill skogsvärd borde utgå idessa områden med 40 96 för enskilda och 30 96 för övriga ägarkategorier. Fjolårelsriksdag beslöt all slöd lill skogsvårdsåigärder skulle utgå av godkändkostnad till enskilda skogsägare i område 1 och med 50 96 i område 2. Förövriga skogsägarkategorier skulle procentsatserna bli 60 resp. 40. Bakgrundenvar att man ville göra en satsning för all åstadkomma högre sysselsättning inomområden med stor arbetslöshet. 2 500 årsverk skulle erhållas. Man ville ocksååstadkomma en högre skogsproduktion pä sikt. Den beräknades lill tre fyramifioner skogskubikmeter mer . Satsningen är säkert riklig. Vi behövermer skogsråvara. dagens debatt sagts attskogskonjunkturerna är nedåtgående. Del är då väsentligt alt sälta in starkareätgärder för en bältre skogsvård. Enligtriksdagsbeslutet skulle lill områdena angränsande likartade skogsmarker fåsamma stöd. En uppvaktning har skett - bl. a. från - för all fä framdenna komplettering, men regeringen har ingenting gjort i detta avseende.Därför har vi väckt motionen 885. Vi förmenar i den alt anslagsområdet börutvidgas - kanhända dock med en lägre slödprocent för att fä en jämnareövergång. Utskottethar inte tillstyrkt molionen utan hänvisar lill skogsulredning, somharatt ta befallning med hithörande frågor. Med hänsyn till detta har jag inlereserverat mig. Med det särskilda yttrande som jag har fogat lill denna punkthar jag velat markera nödvändigheten av att området utökas. Jag förväntar attså skall ske när skogsulredning framlägger sitt betänkande. Det ärbara att hoppas all della skall ske inom den närmaste liden. Punkten35 behandlar velerinärstaten. 1 molionen 1549 har i Heden och jaghemställt all hos regeringen anhåller om all lanibruksslyrelsen får iuppdrag all nogsamt pröva indragningen av ve-lerinärfiänsler. Vi har gjortdetta mot den bakgrunden all risker för alltför starka indragningar kan bliföfiden av det tidigare riksdagsbeslutet. Alltför få veterinärer leder tillstörre lidande för djur och föriuster för djurägare. Det föreligger ytterligaretvä moiioner som påtalar brislen av veterinärservice på andra håll i landet. Dåriksdagsbeslutet är av sä sent datum som 1973, har utskottet ej tillstyrktmolionerna. Utskottet har dock varit positivt lill desamma. Den utredning somföregick riksdagsbeslutet räknade med en räll stark nedskärning avdjurantalet och därmed ocksä en minskning av antalet veterinärer ochveterinärdistriki. Men en omsvängning har skett i detta avseende. Del finns nurisk för att tillgängen på veterinärer blir för liten. Förall markera de svårigheter som föreligger på vissa håll beträffandemöjligheterna till veterinärservice har jag avgivit ett särskilt yttrande viddenna punkt. Vi får säkert anledning att återkomma till denna fråga. Punkten37 behandlar bidrag lill djursjukvård. Vid denna punkt har regeringen i åretsbudgetproposition upptagit yrkanden som vi från de icke-socialistiska partiernatidigare har framfört. I niotionen 320 i fiol begärde ,och jag att högsta inkomstgränsen för erhållande avstatsbidrag lill djursjukvård skulle höjas frän 5 000 till . i taxeradstatlig inkomstskatt. Dä blev vi nedröstade av socialdemokrater och vpk-are.Jag vill bara tacksamt noiera att regeringen nu har biträtt vår linje. En vissbegränsningsregel har regeringen dock infört. Den har redan berört. Siödet skall utgå endast lill brukare med mindre än15 djurenheter. 1 molionen 591 av i m. fl. föreslås altdenna begränsningsregel skall utgå, och i reservaiionen 7 har detta yrkandefullföfits. Vi reservanter anser att om en djurägare pä grund av dålig skördeller av annan orsak inle kommii upp lill . i taxerad inkomst. Jordbruketsrationalisering, m. m. Jordbruketsrationalisering, m. m. dä bör han ocksä erhållaersättning för velerinärkostnaderna. Säkert är han i behov av en sådan. i anförde att med del djurantalet behövs del säkeriigen ingetbidrag. Men, , antalet djur kan väl ändå inle vara avgörande förom del behövs etl stöd eller ej. Har en person fält en dålig skörd och liggerså illa lill att han har . att taxera till statliginkomstskatt, då kan vi väl konstatera att hans ekonomiska förhållandenverkligen inle är goda. Därtillkommer konlrollfrågorna, som i också har berört.En person kan ju ha djur av flera olika slag och på det sättet komma upp i 15djurenheter, vilkel alltså motsvarar 15 fullvuxna nötkreatur, och jag måstesäga all här kommer del att uppstå kontrollsvärigheter. Det är regeringen somskall utfärda bestämmelserna, och även om reservationen nu skulle falla, sähoppas jag att regeringen tänker över den här frågan igen. Jagvill i alla fall yrka bifall till reservationen 7 liksom till övriga reservationerdär mitt namn förekommer och i övrigl bifall till utskottets hemställan. Detta utskottsbetänkande handlar, som jordbruksutskottets belänkandenofta gör, också-om många andra saker än jordbruk, och del är några av dem somjag skulle vifia la upp . Det finns elt avsnitt i beiänkandel, punklen 31,som behandlaren mifiöfråga av ökande vikt, nämligen anslagen tilllivsmedelsverkets toxikologiska laboratorium. yrkar i sinpartimotion nr 380 pä en förstärkning med , och det kravel stöds ireservaiionen 6 av utskottets center-och folkpartiledamöter. Bakom detta kravligger givetvis medvetandet om all vår föda visar sig vara utsatt förinblandning av riskabla ämnen i allt högre grad och all livsmedelsverketvisserligen har skyldighet men inle möjlighel alt kontrollera alla dessa ämnen.Senast i går läste vi i pressen om hur vissa mögelgifler, och raloxiner, som ärcancerframkallande och som anrikas i levern på exempelvis svin som äter dem,har upptäckts i korn i . Vi har tidigare frän värt håll varnat föraflaioxinerna, ett liknande svampgifl som huvudsakligen importeras fränutlandet. Det här är en inhemskt gift och uppenbarligen svårt all hålla efter. Detfinns många andra sorlers faror för livsmedlen, särskilt tungmetaller ocholika tillsatser som kan komma in i födan. All hålla efter dem betyder bl. a.etl slort arbeie med all föfia med i den vetenskapliga litteraturen ochutvärdera de laboraiorierapporler och andra uppgifter som meddelas där. Det ärell arbete som livsmedelsverket ofta inte haft möjlighet att utföra, och såhar del hänt all vi i räll vad det är genom tidningsnotiser frånutlandet blivit medvetna om giftrisker, som vi hade kunnai vela om långttidigare, ifall vi bara kunnai utnytfia det existerande velandet effektivt. a. sådana uppgifter som livs- medelsverkelstoxikologiska laboratorium behöver större möjligheter all utföra. Folkpartiethar yrkat pä bällre skydd mol olika mifiögifter, och del här kravelligger i linje med vad vi tidigare begärt. Däremothar vi inte gäll med pä kravet i molionen 279, som det yrkas bifall lill ireservaiionen 5. Där begärs en vidgad sammansättning av livsmedelsverketsstyrelse och speciellt all den enskilda detafihandeln skulle få plals där. Delär ju inte som bestämmer vilka som skall sitta i styrelsen, men denkan naturligtvis uttrycka en åsikt. beror vårt ställningstagande här inlealls pä någon oginhel mol den enskilda handeln som sådan, ulan vi menar inle lämpligen bör utöka en styrelse av della slag med nya representanterutan att man har haft en allsidig diskussion om vilka intressen som borde vararepresenterade där. Krav på medlemskap i styrelsen har redan framförts frånflera olika håll. reserverade sig och för attjordbrukarnas livsmedelsindustri och handeln också skulle få vara med. 1973 vardet några socialdemokratiska riksdagsmän som ville utöka antalet lill II föratltillgodose konsumentintresset. Buden är alltså mänga. Ulantvivel är den enskilda livsmedelshandeln en mycket slor och viklig grupp, ochjag betvivlar inle alls all den kan lägga fram vägande skäl för sinrepresentation i styrelsen. Jag har ingenting alls emot en debatt och enutvärdering av livsmedelsverkels styrelses hittillsvarande verksamhet. En sådandebatt skulle kanske visa hur väl den enskilda livsmedelshandeln behövs där ikonkurrens med andra organisationer, som också anser all de borde fä vara med.Jag kan i sammanhanget påminna om att både Grossislförbundel och är representerade i styrelsen. Jag skulle alltså välkomna engrundlig och saklig debatt om vilken fördelning av plalser i livsmedelsverketsstyrelse som är den riktigaste frän samhällets och konsumenternas synpunkt,eftersom del är deras intressen som livsmedelsverket är satt alt bevaka isamarbete med alla typer av tillverkare och distributörer. Sedanvill jag bara i korthet yrka bifall till reservationen 4. Den rör ulbyggnadenav fiskehamnar i enlighet med motionen 893 av , ochherr Carlshamre. 1 motionen begärs ett ökat bidrag lill reparationer ochutbyggnad av de här fiskehamnarna - som ofta betyder liv eller död för desamhällen där de är belägna - i enlighet med de krav som ställts av bl. a.Sveriges fiskares riksförbund. Däreftermåste jag ta upp en annan fråga här, som visserligen redan är ingåendebehandlad men som jag ändå inle kan gå förbi. Del är samefrågan, som behandlasunder punklen 11 i belänkandet, där jag yrkar bifall till utskottets hemställanoch där det finns en reservation mot utskottets ställningslagande. Utskottetvill ge pengar till en samekonsulent anställd av ,medan reservanterna vill alt man skall inrätta en särskild befattning vidlanibruksslyrelsen för all ta hand om samernas arbelsmarknadsproblem. Jagvill påpeka att del inle är fråga om samerna behöver hjälp, ulan hur den skallorganiseras. Är det enbart arbetsförmedling de behöver. Jordbruketsrationalisering, m. m. Jordbrukets rationalisering, m. m. eller har de andraintressen som hänger ihop med all de är en etnisk folkgrupp med egna kulturellaåsikter och behov? Del är fakiiski den senare frågan som utskottet för sin delsvarar ja på. Jagkan mycket väl förslå om del här nere från landet sell verkar sällsamt attnågra svenska medborgare inte anser sig vara befiänla enbart med vanligasvenska ämbetsmän, utan ocksä vill ha en konsulent som de har vall själva. Mendet är ju inle vi som skall föreskriva samerna hur de skall lycka, ulan vi fårlyssna på hur de själva känner det. Uppenbarligen upplever denna grupp avsvenska urinvånare fortfarande en stark misstro mol folk som de lycker uppförsig som förmyndare mot dem. Och uppenbarligen känner de en stark solidaritetmed sitt eget språk, sin egen kultur, sin egen historia och sina egnalandamären. Uppenbarligen tror de sig själva bällre tillvarata sina intressenän statens ämbetsmän. Dellaär ju inget unikt eller konstigt fenomen. På en mängd ställen i världen ser vijust hur folkgrupper, som man trodde var uppsvulgna av omgivande storanationer, plötsligt träder fram och gör anspråk på en egen identitet. Iblanduttrycker de den t. o. m. i mer eller mindre markerade former av politisksjälvständighet. Samernas etniska patriotism är myckel mindre aggressiv än vadman kan studera hos indianer eller hos brelagnarna i ,för all inte tala om många folkslag i och . Men den verkar ändåförvånande på mänga svenskar, kanske inle bara för att samerna är en litenfolkspillra långl bort, ulan ocksä för all vi i är särskilt vana vidalt betrakta oss som ett absolut ensarlal folk, i vad gäller språk, ras,kultur, historia och religion. Det chockerar oss att någon grupp inle vill varamed i denna folkfamn och ge upp alla krav på all vara säregen. Men, än en gäng,det är inte vi som skall bestämma hur andra skall tycka om oss; de måsle fäbestämma del själva. Så har vi nu upptäckt all vi måste behandla invandrarna,och så måste vi också lära oss alt behandla samerna. Densamefråga vi behandlar är inle stor vare sig till pengar eller lillomfång, men den har ett stort symbolvärde, och den har påtagliga praktiskakonsekvenser för dem det berör. Känslan av all vara betrodda att sköta sinaegna affärer är lydligen en som samerna länge har fält sakna. Vi kan inteförvåna oss om de lägger en utomordentlig vikt vid all få göra del i det härfallet. Jagyrkar härmed, fru lalman, bifall till reservalionerna 3, 4, 6, 8, 11 och 12. I molionen 279 haren ensam centerpartist krävt att statenslivsmedelsverks styrelse skall utökas med en representant för detafihandeln.Motionären menar alt i enlighet med den breda representation ilivsmedelsverkets styrelse från olika berörda intressen som jordbruksutskottetuttalat sig borde även en representant för detafihandeln Centerpartisternaoch i utskottet har i reservaiionen 5 reserverat sig till förmånför motionsyrkandel. Jagtycker att man måste slå fast all bakgrunden lill den nya livsmedelslagen varatt konsumenternas ställning skulle stärkas och all hänsynen tillkonsumenterna på livsmedelshanteringens område skulle ökas. somtillsattes av regeringen har fän en allsidig representation med representanterför både konsumenter och producenter. a. är konsumentkooperationen ochproducenlkooperalionen, genom , representerade i styrelsen.Däremot blev del för något är sedan konstaterat all konsumentintressena inlehade den tyngd i styrelsen som enligt den nya lagens intentioner borde ha varitsjälvklar. Därför fick generaldirektör en plals ilivsmedelsverkets styrelse. F, n. består styrelsen av fyra representanter förproducent- och handelssidan, fem representanter för konsumenlsidan genomföreträdare för fack-organisationerna, en riksdagsledamot, en representant försocialstyrelsen och . Livsmedelsverkels generaldirektör ärordförande i styrelsen. En ny ledamot från detafihandeln skulle rubba delnaturiiga förhållandet att rena konsumentintressen har majoritet i styrelsen. Redannu har vi med denna representation från olika intressenter på produktions- ochhandelssidan fäll vissa svårigheter. Det har visat sig altdessa representanter då och då kommer i jävs-ställning, om deras eget förelageller en förelagssammanslutning som de är ledamöier av har ett inflytande påeller är part i ell ärende som behandlas. Del har bl. a. lett till att JO i enanmälan påtalat ell sådant fall och bett att styrelsen skall vara mycketuppmärksam pä sädana jävsförhållanden som kan uppkomma från olikaintressenters sida. Därföranser jag all man bör visa mycket slor restriktivilel när del gäller att utökaslyrelserepresenlalionen för industri och handel.