prot · FZ0951 · 1975-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1975/76:51 Förhandlingarnaleddes till en början av herr talmannen. Fredagenden 16Januari 1976 . Meddelandeom utrikes-, handels-och valutapolitisk debatt §1 Meddelande om utrikes-, handels- och valutapolitisk de- Om ökat integri- batt tetsskydd för En utrikes-, handels- och valutapolitisk debattanordnas , då sammanträdet planenligl börjar . § 2 Om ökatintegritetsskydd för läkarpatienter erhöll ordel förattbesvara i (c) anmälda interpellation,1975/76:65, och anförde: i har frågat mig om Jag anser del förenligt medläkarpatienlers rätt lill integritet att försäkringskassor,taxeringsmyndigheter m. fl. har tillgång lill innehållet i läkares patientjournaleroch, om inte, vilka åtgärder jag avser alt föreslå för att ökaintegrilelsskyddet för läkarpatienter. Jagskall först nämna vilka regler som gäller belräffande försäkringskassornasmöjligheter atl få uppgifter om enskildas personliga förhållanden. Reglernaflnns i 1962 ärs lag om allmän försäkring. Föratt sjukpenning skall utgå krävs all den försäkrades arbetsförmåga på grund avsjukdom är nedsatt med minsl hälften. Del ankommer i första hand på lokalförsäkringskassa all pröva om kravet är uppfyllt. För denna prövning kanförsäkringskassan begära all nedsällningen av arbetsförmågan styrks genom intygav läkare. Om del skulle behövas kan kassan också inhämta kompletterandeupplysningar frän den intygs-givande läkaren eller från den försäkrade själv,ligger inle minst i den försäkrades eget intresse. Oklarhet om huruvidaarbetsförmågan är nedsatt är Ju i princip etl hinder för alt sjukpenning skallutgå. Omen försäkrad har erhållit sjukpenning eller ersättning för sjukhusvård för 90dagar i följd eller om i annal fall skälig anledning föreligger harförsäkringskassan i princip skyldighet att undersöka om skäl föreligger atlvidta vissa åtgärder i rehabilileringssyfte. Det skall vara fråga om åtgärd somär ägnad atl förkorta sjukdomstiden eller att i övrigt hell eller delvisförebygga eller häva nedsättning av den försäkrades arbetsförmåga. En sådanåtgärd kan vara att föranstaltar om Omökat integritetsskydd för läkarpatienter specialisiundersökning avden försäkrade. Om kassan flnner alt en åtgärd av della slag behövs, skall dense till att älgärder vidtas. Det är uppenbart all det här är fråga om ellingripande från kassans sida som i hög grad ligger i den enskildes intresse,och del är lika uppenbart all lämpliga älgärder kan vidtas bara om kassan haretl tillräckligt beslutsunderlag. Även i detta sammanhang kan det alltså bliaktuellt all komplettera ulredningen genom att inhämta upplysningar från denförsäkrades läkare. Närdel gäller förtidspensionering ställer lagen krav på en ganska utförligutredning angående den försäkrades förhållanden. Även här har den beslutandemyndigheten möjlighet att göra utredningen fullsländig genom atl begärakompletterande uppgifter från en läkare som har avgett läkarintyg. Försäkringskassornaoch andra myndigheler som handlägger frågor enligl lagen om allmän försäkringmäste alltså inhämta vissa uppgifter om enskilda försäkrade för atl kunnafullgöra de uppgifter som statsmakterna har lagt på dem. Självklart äremellertid att uppgifter av del slag som det här är fråga om skall beredas ettstarkt sekretesskydd, sker dels genom bestämmelser isekretesslagen, dels genom en särskild bestämmelse i lagen om allmän försäkringom tystnadsplikt för ledamol av styrelse, pensionsdelegation ellerförsäkringsnämnd, revisor eller befattningshavare hos allmän försäkringskassasamt för annan som biträder försäkringskassa. Motsvarande regler finner manockså i offentlighels- och sekretesslagsliftningskommilléns förslag lill lagom allmänna handlingar och i tystnadspliktskommitténs förslag lill lag omoffentliga funktionärers lystnadsplikt. Enligl min mening bereds den enskildeförsäkrade ett hell tillfredsställande inlegrilelsskydd genom dessa regler. nämner i sin inlerpellalion vidare taxeringsmyndigheternas möjligheleralt la del av en läkares journaler. Den regel som här är av intresse är 56 i; 4mom. taxeringslagen, som föreskriver atl den som verkställer taxeringsrevisionfär ta del av handlingar av belydelse för revisionen ulan hinder av att den hosvilken revisionen sker har att iakttaga tystnad om deras innehåll. Det finnsemellertid en viss möjlighet att hålla sådana handlingar undan från revision.På framställning av den hos vilken revisionen sker kan nämligen skalterätlen,när syn-neriiga skäl föranleder till det, besluta att handlingen skall lasundan från revisionen. Jagtror inte all jag närmare behöver gå in på orsakerna lill att vi har särskildaregler om taxeringsrevision. Del är som alla vet tyvärr i många fall nödvändigtmed sådana åtgärder för all få fram riktiga taxeringar. Bakgrunden till denbestämmelse som Jag har redogjort för är atl del inte har ansetts riktigtatl vissa grupper i samhället skall kunna undandra sig en effektivlaxeringskontroll genom atl hänvisa till att viktigt granskningsmaterial ärsekretesskyddal. Frågan om läkar-och landläkarhandlingar uppmärksammades vidregelns tillkomst. Enligt skatlelagssakkunniga kunde hänsynen lillläkares och land-läkares patienter lillräckligl tillgodoses genomallgranskningarna upp- drogs åt särskiltkvalificerade tjänstemän. De sakkunniga erinrade vidare om den tystnadspliktsom gällde för granskningsmännen och som fortfarande gäller enligt en särskildbestämmelse i taxeringslagen. Alt handlingar i taxeringsärenden ärsekretesskyddade framgår av sekretesslagen. Moisvarigheler lill dessabestämmelser finns i lysinadspliklskommiiténs och offentlighets- ochsekretesslagstiftningskommilléns förslag. Jagkan inte finna annat än att den avvägning mellan allmänna och enskildaintressen som statsmakterna gjorde när reglerna om laxerings-revision kom till1955 är rimlig och tar all den hänsyn till bl. a. läkar-patienternas integritetsom kan krävas i sammanhanget. Jag vill understryka all den kontroll som avsesi taxeringslagen självfallet inte får omfatta andra förhållanden än sådana somär av betydelse för laxeringen. Omökat integritetsskydd för läkarpatienter i (c): Jag tackar justitieministern för svaret på min interpellation. Inlerpellationenhar tillkommit med anledning av en del tidningsartiklar under senare delen av 1975.I dessa artiklar har läkare tagit upp frågan om sekretessreglerna vad gällerläkarintygen. I artiklarna ges uttryck för allvarliga bekymmer över attsjukintygen är för dåligt skyddade ur sekretessynpunkt; därmed kanvederbörandes sjukdom eller andra väsentliga uppgifter komma till obehörigaskännedom varvid stora och svåra problem kan uppslå för den person someventuellt råkar ut för något sådanl. I min interpellation sägs bl. "Nären enskild människa uppsöker läkare för vård eller rådgivning skall patientenobetingat kunna lita på att vad som under samtal mellan patient och läkare harframkommit icke skall komma till obehörigs kännedom. Delsamma gällersjälvfallet ocksä de uppgifter som finns införda i patientjournalerna, där juuppgifter av slrängl personlig nalur finns aniecknade. Inomden svenska läkarkåren håller man mycket strängt på den tystnadsplikt somåvilar varje läkare och annan anställd inom sjuk- och hälsovården. De strängaeliska och andra regler som finns inom della område hälls i heigd av dem dessaregler berör. är en trygghet för de enskilda patienterna som de med rättaförslär all uppskatta till sitt fulla värde." Iinterpellationssvaret lämnar statsrådet en redovisning över vad som gäller omförsäkringskassornas möjligheler atl få uppgifter om enskildas personligaförhållanden. Del är Ju helt naturligt att den enskilda individen känner oro omett intyg med känsliga uppgifter kommer i händerna på elt antal människor.Därmed är det säkert utomordentligt svårt all få tystnadsplikten att fungera,det tror jag vi är överens om, herr statsråd. Uppgifter om människors sjukdomarskall stanna mellan läkaren - patienten - . Påsenare tid har detta sjukinlyg alltmer börjat all missbrukas på sä sätt att densjuke nödgals använda delsamma för atl för sin arbetsgivare Omökat integritetsskydd pjr läkarpatienter styrka bortovaro pä grundav sjukdom. Härigenom har läkaren blivit nödsakad från sekretessynpunkt att päintyget angiva svårtolkad diagnos och ibland även tyvärr, såvilt Jag förslår,felaktig sådan. Omden sjuke är anställd inom stal, landsting eller kommun åligger det honom attöverlämna läkarintyget till resp. personalavdelning. Härigenom röjessjukdomsorsaken för helt ovidkommande personer. Intyget vidarebefordras sedanav myndigheten till för atl därefter tillställas den sjuke.Samma förfaringssätt tillämpas ocksä hos många privata arbetsgivare. Deltahar medfört personliga konflikter och obehag för den sjuke. Påläkarintyget finns t. ex. angivet "psykisk sjukdom" eller"underlivssjukdom", sjukdomsdiagnoser som vederbörande patient ejönskar skall komma lill annans kännedom än , där samtligabefattningshavare ålagts sträng tystnadsplikt. Enligtvad Jag erfarit lär i olika avtal finnas föreskrivet alt arbetstagaren vidsjukdom skall förete läkarintyg för att därmed siyrka sin bortovaro frånarbetet. Ävenledes har, som jag redan anförl, beslämmelser utfärdats för inomstat, kommun och landsting anställd atl intyg skall överlämnas lill resp.personalavdelning. Denhär delen anser jag, herr stalsräd, kräver skärpl uppmärksamhet, och Jagförmodar atl ni känner till delta. Vadsedan gäller taxeringsrevisioner delar jag självfallet statsrådets uppfattning.Men nog vore det väl möjligt att finna etl system som fungerade sä alluppgifter om patienternas sjukdomar inte behövde följa med ul vid de härrevisionerna. Detfinns även tillfällen då allmänheten skall lämna intyg - del kan gälla vissaanställningar och liknande fall. Såvitt jag vet kan uppgifter infordras, därbl. a. sjukdomar som ligger långt tillbaka i tiden ånyo grävs fram. Om sädanautredningar måste verkställas är det nödvändigt atl de sker med störstavarsamhet. sägeri svarei: "Självklart är emellertid alt uppgifter av detslag som del här är fråga om skall beredas elt starkt sekretesskydd. "Därefter hänvisas lill olika lagbestämmelser. Vidare sägs i svaret: "Motsvaranderegler finner man också i offentlighets- och sekretesslagstiftningskommitténsförslag till lag om allmänna handlingar och i tystnads-pliktskommiiténs förslagtill lag om offentliga funktionärers tystnadsplikt. Enligt min mening beredsden enskilde försäkrade ett helt tillfredsställande inlegrilelsskydd genomdessa regler." Jag vill gärna säga atl del svar Jag fått bör lugna alla de människorsom har känt oro inför de här frågorna. Jag hoppas även att statsrådet i framlidenuppmärksamt följer det här och atl ni, om luckor uppstår, medverkar till altomedelbart täcka dessa, så att inga medborgare skall behöva utsättas föronödiga problem. Jag vill gärna upprepa all del svar Jag fått bör lugna alla demänniskor som känt oro inför de här frågorna. Överläggningen var härmedsluiad. § 3 Om ökad informationtill rättshjälpssökande Herr justitieministern erhöll ordel för attbesvara i (c) anmäldainterpellation, 1975/76:66, och anförde: i har frågat mig om jag vill medverka lill attinformationen lill rällshjälpssökande också skall innefatta besked om att denallmänna rättshjälpen inle omfattar hjälp att betala motpartensrättegångskostnader om den sökande förlorar målet. Omen person beviljas allmän rättshjälp för en tvist innebär della att statenbetalar hans egna kostnader, under förutsättning att sökanden själv efterförmåga bidrar lill kostnaderna enligt de regler som finns om kosl-nadsbidrag.Som påpekar omfattar statens kostnadsansvar inte den skyldighetalt ersätta motpartens rältegängskostnader som domstol med stöd avrättegångsbalkens regler kan komma alt ålägga sökanden, om denne förlorartvistemålet. Förden som beviljas allmän rättshjälp för en rättegång vid domstol utses i deallra flesta fall ocksä etl juridiskt biträde. Till biträde förordnas som regeladvokat eller biträdande jurist pä advokatbyrå. Att advokat eller annan juristsom anlitas i en rättslig angelägenhet som kan leda lill rättegång går igenomde olika spörsmål som kan bli akluella med sin klient ligger i sakens nalur.Det är också naturiigl och torde f ö. höra till god advokalsed att partensutsikter till framgång diskuteras, liksom de konsekvenser i olika avseenden somkan följa om partens talan inle skulle vinna bifall. Delär naturligtvis beklagligt om del, som säger, har förekommitfall där en rällshjälpssökande till följd av förbiseende från biträdets sidaeller missförstånd inle fått klart för sig vilka beslämmelser som gäller ifråga om rättegångskostnad. Mot den angivna bakgrunden vill jag dockbeteckna sådanl som undantagsfall. Möjligen kan del övervägas atl ta in enerinran om kostnadsbeslämmelserna i del skriftliga besked om beviljadrättshjälp som enligl 12 >; räiishjälpskungörelsen skall tillställassökanden. Behovet härav kommer atl övervägas av innan en nyupplaga av blankett för sådanl besked trycks. Att införa etl formaliseratsystem med någon form av skriftligt erkännande av underrättelse omkostnadsbeslämmelserna, vilkel har ifrågasatt, anser Jag inlepåkallat. Omökad information till lättshjälps-sökande Hen i (c): Låt mig allra först tacka justitieministern för svarei pä mininterpellation. Denbärande principen är, som jag framhållit i min interpellation, alt ekonomiskahinder inte skall utgöra en avgörande faktor för en rätts-sökande, så all haninte erhåller den hjälp som erfordras i rättsliga sammanhang. Av denanledningen ärdet med tillfredsställelse Jag vill konstatera att uibyggnaden avsamhällets rättshjälp bl. a. medfört, all medellösa Nr 51 givits siörre möjligheler atl fullfölja talan vid domstol än lidigare.Dock den fmnsdet fortfarande alltför många undantag frän denna huvudregel för 16 ianu'Jri 1976 reformen skall kunna anses vara heltäckande. --------------- Jagtänker bl. a. på alt den nuvarande rättshjälpen icke täcker in moi- Om ökad informa- partens rättegångskostnader, vilkel kan medföra obehagliga konsekvenser tion till rättshjälps- för den som förlorat ett mål och därmed blir beialningsskyldig för dessa sökande kostnader.Risken för all få bära motpartens rätlegångskoslnader kan innebära att de sämstställdas och mellangruppernas möjligheler atl göra sin rätt gällande genomalt öppna process vid domstol inskränks. Dettagäller under förutsättning alt vederbörande rällssökande har blivitunderkunnig om gällande regel atl, sedan målet avgjorts, den förlorande partenfär stå för motpartens kostnader. Jagskall inte närmare diskutera vad som hör till god advokalsed eller ej. Vad Jagframför alll vill understryka är det förhållandet alt det finns mångarättssökande som inle haft reda pä de risker de löper i händelse av att deförlorar målet. Först när de förlorar målet blir de underkunniga om vilkaekonomiska risker som en rättegång kan innebära för dem. Jag skulle kunnanamnge personer som påslår sig inle ha haft vetskap om att de genom att förlorarättegången skulle bli belalningsskyldiga för motpartens rättegångskostnader -och det är fråga om kostnader som för dem är betydande. Men jag avstårdärifrån, ty vi skall ju inte här diskutera enskilda fall ulan självaprincipfrågan, och den ar hur man över huvud taget skall kunna nå fram medinformation. Jaghar inle i delta sammanhang velat rikta någon anklagelse mol advokater ellerbiträdande jurister för att undanhålla sina klienter vetskapen om dekonsekvenser i olika avseenden som kan följa om den egna partens talan inteskulle vinna bifall, men det är väl på det sättet all klienterna i de flestafall icke uppmärksammats pä det förhållandel alt de kan bli skyldiga att belalamotpartens rättegångskostnader. Det kan också vara sä alt man helt enkelt interäknar med atl motpartens rättegångskostnader skall få sådan storleksordningsom del i vissa fall kan bli fråga om. Jagtror alt det här är elt problem om ökad information. Vederbörande rällssökandeskall, lika väl som han informeras om egna ekonomiska åtaganden i den allmännarättshjälpen, absolut erhålla information om de länkbara följderna i händelseav alt han förlorar målet, bl. a. risken all få belala motpartensrättegångskostnader. Jaghar som Jag tidigare nämnt, träffat rällssökande som gör gällande atl de ej varit medvetna om de risker det här är fråga om i händelse av all de förlorar målet. Jag har därmed inle sagl att de blivit felin- formerade eller all någon undanhållit dessa upplysningar. Del kän myckel väl vara så all informationen i det här avseendet inte nätt fram, sä jag vill, herr justitieminister, inle anklaga vare sig advokater eller andra ju rister för all ej informera sina klienter tillräckligt. Men vad jag vill fram hålla i sammanhanget är önskvärdheten av all klienter på någol sätt 106 skulle dokumentera atl de blivit informerade omjust det ekonomiska åtagande som en förloradrättegång kan innebära för dem. Justitieministernär inte särskilt hågad all, som han uttrycker del, införa etl formaliseratsystem. Jag kan inte förstå att del skulle behöva vara så särskill formaliseratoch byråkratiskt. Vad man skulle vinna pä etl dylikt syslem vore atlvederbörande efteråt inle skulle behöva säga all de inte visste om det härförhällandel. Jagskall dock inte, herr talman, envist vidhålla min önskan i della avseende - delkanske kan visa sig att min idé inle är sä verklighelsfrämmande.Vad Jag noterar med tillfredsställelse är atl justitieministern erinrar om allbehovet av kostnadsbesiämmelser i det skriftliga besked om beviljad rättshjälp,som enligt 12 § rättshjälpskungörelsen skall tillställas sökande, kommer allövervägas av , innan ny upplaga av blankett för sådant beskedtrycks. Därmed har i viss mån mina önskemål i delta avseende blivittillgodosedda. Det hela är Ju inte annal än en fråga om ökad information, ochså länge den nuvarande rällshjälpslagen icke läcker in motpartensrätlegångskoslnader, vilket Jag anser skulle vara rikligl atl den gjorde, ärdel absolut en skyldighet inte minst för samhället att medverka till ökadinformation. Kanskekan denna interpellationsdebatt, i all vänlighet, medverka i delta syfte.Därmed ber jag, herr lalman, alt än en gång få tacka för svaret. Omrisken för spridning av kärnvapen vid .försäljning av kärnkrqftsanlägg-ningar Överläggningenvar härmed slutad. § 4 Om risken förspridning av kärnvapen vid försäljning av kärnkraftsanläggningar Herrutrikesministern erhöll ordet för alt besvara herr /4rt/0A;s50/)s (c)anmälda interpellation, 1975/76:69, och anförde: 1 en interpellation har tagit upp utbyggnaden av denfredliga kärnkraften i en rad länder och den snabba ökningen av den internationellahandeln med nukleärt malerial och utrustning som äger rum. ger uttryck för oro för de risker för ytterligare spridning avkärnvapen som den senasle tidens utveckling innebär. kritiserar hanregeringen för - jag citerar - "bristen på initiativ när det gäller allkomma till rätta med della nya fredshoi". har ställtföljande frågor lill mig: "1.Är utrikesministern beredd att inom nedrusiningsarbetets ram lägga framförslag som syftar lill all åstadkomma en internationell överenskommelse omförbud mot försäljning av civila kärnkraftsanläggningar till i första handländer som inte ratificerat icke-spridningsavtalel? 2.Är utrikesministern beredd atl inom nedrusiningsarbetets ram ta initiativ internationell överenskommelse som syftar lill att förbjuda export elleröverföring av hög- och lågaklivi avfall liksom anrikat kärn- Omrisken.för spridning av kärnvapen vid försäljning av kärnkiqftsantägg-ningar bränsle från ell land tilletl annat? Är utrikesministern beredd attinför redogöra för i vilken omfattning och pä vilket sätt den svenskaregeringen klargjort för regeringarna i de länder som aktivtmedverkat till spridning av kärnenergianläggningar, t. ex. , alldessa affärer innebär risker för spridning av kärnvapen och den oro som densvenska regeringen till följd härav sagt sig hysa? Är utrikesministern beredd altinför redovisa sin syn pä möjlighelerna atl åstadkomma en bredinternationell uppslutning kring en revidering av icke-spridningsavtaletsyftande till alt den i avtalstexten inskrivna boskillnaden mellan nyttjandetav kärnenergi för fredliga och militära ändamål upphävs?" Riskenför kärnvapenspridning är inget nytt problem. stod detklart atl förmågan atl framställa kärnvapen skulle komma inom räckhåll för alltfler länder. Stormaklerna - främsl - förutsåg dennaulveckling. De bestämde sig tidigt för atl exportera anrikat uran och nukleärutrustning men atl slälla villkoret att det levererade materialetoch utrustningen underkastades kontroll. skedde i förhoppningen altmottagarländerna skulle avstå frän att skaffa sig kärnvapen. Stormakterna sågsannolikt också försäljningen av fredlig kärnkraft som ett lämpligl medel altutvidga sill politiska och ekonomiska inflytande. Delinternationella arbetet på ell fördrag mol spridning av kärnvapen inleddes ibörjan av 1960-lalet. , och Sovjetunionenförklarade sig beredda all påla sig en internationell förpliktelse alt inleställa kärnvapen till andra staters förfogande. I gengäld skulle dekärnvapenfria staterna äta sig all inle förvärva kärnvapen. Från de senaresialernas sida - främsl de icke-paktansluina staterna - framfördes efter handkrav pä siörre motprestationer från kärnvapenslaterna än enbart utfästelsenall inle sprida kärnvapen till andra länder. Dekärnvapenfria staterna krävde både alt kärnvapenslaterna skulle genomföra engradvis nedrustning av kärnvapen för egen del och all de skulle medverka lillall de kärnvapenfria staterna fick fri tillgång lill fredlig kärnenergi. Närdet slutliga utkastet till icke-spridningsfördragel behandlades i FN:sgeneralförsamling 1968 utlryckle de icke-paklanslutna staterna stark besvikelseöver avtalets brist på balans mellan kärnvapenslalernas ochicke-kärnvapensiaiernas åtaganden. Under trycket av kritiken gick Förentastaterna och med på stärkta åtaganden såvälbeträffande nedrustning som när del gällde all underiätta kärnenerginsfredliga utnyttjande i , Sammadiskussion kom all dominera den första konferensen för granskning av avtaletslillämpning som ägde rum i . var kritiken molkärnvapenslalernas bristande uppfyllelse av avtalets bestämmelser sä stark atlkonferensen holades av sammanbrotl. Även under förra höstensgeneralförsamling i FN markerades från eu antal sida enutomordentligt negativ hållning lill icke-spridningsfördragel, en hållning somi varie fall officiellt moliverades med brislen på motprestationer frånkärnvapenmakterna. Dennakortfattade redogörelse visar all internationellt samarbete på den fredligakärnkraftens område är ell krav från flertalet staters sida och har utgjort enförutsättning för icke-spridningsfördragels tillkomst. har kritiserat regeringen för bristen pä initiativ för att förhindrakärnvapenspridning. Jag är övertygad om att denna kritik måste te sig minstsagl överraskande för dem som känner till den svenska nedrustningspolitiken.Sverige tillhör de mesl aktiva och pådrivande i det internationella arbetet påalt åstadkomma nedrustning och spridningsstopp. Låt mig här erinra om några avde svenska initiativen. Inedruslningsförhandlingarnas inledningsskede lade fram ett förslag omatt kombinera ell förbud mol spridning av kärnvapen med elt fullständigtkärnvapenprovslopp och förbud mot tillverkning av klyvbart material förvapenändamål. Syftet var alt åstadkomma en frysning av kärnvapenlägel somskulle utgöra en första början lill verklig nedrustning. Planen fick ettbetydande stöd av andra stater men accepterades inle av stormaklerna. Sverigelade 1967 fram etl förslag till konlrollartikel till icke-sprid-ningsfördraget.Detta skedde som reaktion på det första gemensamma amerikansk-sovjetiskaavialsulkaslet, som helt saknade kontrollbesläm-melse. Det svenska förslagetgick bl. a. ut på alt all kontroll skulle utföras av del internationellaalomenergiorganet (lAEA) i och avse all fredlig kärnenergiverksamhel iicke-kärnvapenslaterna, senare även hos kärnvapenslaterna.