prot · FZ09132 · 1975-12-31 00:00:00 — Med en skicklig haniering av ordförandeklubbanvid dessa överläggningar kommer man säkerl all nä samförslånd. Jagvill upprepa atl del måste ligga i båda parters iniresse - bådeLil-leralurfrämjandeis och föriäggarnas - all delta avtal kommer lill slånd.Jag vill underslryka all ingen har någol pekuniärt all riäna pä ell sådantsamarbele och på att massmarknadsförlagd konimer i gång. Del skall ju inle varavinstgivande. Intresset för spridandel av goda böcker skall molivera deltasamarbele och vara underlaget för massmarknadsföriageis verksamhet. Jag tror all man här kommer all nåfram lill en lösning som lillfredssläller alla parter, även kullurulskollel. Sedan de mera framträdande principfrågorna i årets kullurpropositionnu har debatterats, återstår del dt antal moderala reservalioner för vilka jagskall lala. vill jag emellerlid med några ord beröra en ny rubriki kullurproposilionen, nämligen Internationellt kultursamarbete.Departementschefen påpekar all kulturlivels utlandskontakter ofta följeriradilionella vägar, geografiskt sett, dvs. riktas mol ochNordamerika. Han lalar om all iniressd växer för kuliurlivel i exempelvisländerna i och i , och . Vi moderaier anser självklarl bör slräva efter en ökai ulbyle med andra länder men all deländå bör betonas alt hör hemma i den västerländska kulturkretsen. Vihar nog ocksä till skillnad från depariemenischefen den uppfallningen all vadsom händer i får alllför lilen uppmärksamhet här hemma. Etlkulturellt utbyte blir nalurliglvis också mer värdefullt om del sker med ländersom tillämpar' samma normer som vi själva när det gäller lanke- och Innanjag sä går in på de moderala reservalionerna noterar jag bara att tagit på sig det ställföreträdande lidandel att tala för ulskoltels räkningbelräffande en hel del av reservalionerna. Underrubriken av konst lill slaiens byggnader m. m. föresläs all av ellanslag på ca 8 milj. kr. en miljon skall gå lill de s. k. samlingslokaläganderiksorganisationerna. Mer precis uttryckt betyder della , . RiksföreningenVåra gårdar och Folkparkernas cenlralorganisalion. Föredragande slalsrådelsäger alt han lycker all ell statsbidrag bör ulgå för inköp av konsllill dessa samlingslokaler. Det påpekas i proposilionen all dessariksorganisationer har erhållit särskilda medel förkonslinköp. 1 utskottets belänkande har "några lillfällen" ulanvidare förklaring blivil "ett flertal lillfällen", en ganska omotiveradutvidgning. Utskottet säger ocksä all bl. a. av prakiiska skäl har ell beloppför ändamålet beräknals. Vilka prakiiska skäl avser ulskotiel? Ireservalion nr 12 har vi moderala ledamöler påtalat det egendomliga i all pådetla sätl öronmärka en viss del av anslaget för inköp av konsl. Lokaler uianför del statliga området bör inte få en särställning iförhållande till lokaler för vilka staten påtagit sig ell direki ansvar. Dellämpligaste förfarandet är väl all framställningar frän olika organisationer ombidrag även i fortsällningen får bedömas för sig och upptas under särskildrubrik. Del förefaller mig också egendomligl all jusi nu föra in del härbidraget i mera permanenta sammanhang, eflersom harframhällil all rådd avser all la upp denna fråga i sitt kommandeutredningsarbete rörande stödel lill de samlingslokalägande organisalionerna.Jag finner del olämpligt all pä del här sättet föregripa ell avsniii avulredningens arbele. Sålill den nya myndigheten statens konstmuseer, som innefattar ,moderna museet, östasiatiska museet och en förvaltningsenhet. som har utarbetat förslag rörande verksamhetensomfattning har ocksä föreslagil all lill överintendeni och chef för myndighetenbör utses chefen för . Detla ter sig ju också ganska naturligt,eftersom har den slörsia spännvidden, en verksamhei somsträcker sig över mänga områden och åtskilliga århundraden. De andra enheternahar ju en betydligt mer specialiserad verksamhet. Vad säger dä föredragandestalsrädd? "Någraremissinstanser, däribland RRV, och , understryker allchefskapet för statens konstmuseer inte bör bindas till någon vissmuseiinslilulion. Jag delar denna uppfattning och anser atl det bör ankomma päregeringen att förordna en av institutionscheferna all även vara överintendenioch chef för myndigheten." åberopar alllså TCO, men nämner inte au såväl som LO harlillslyrkl det ursprungliga förslagel. Här har slalsrådel lydligen försummatatt lyssna på rörelsen. Eller kanske TCO har rört på sig ännu mer.' Utskottet har här baralyssnai på . Ävenhär ges exempel pä en försåtlig skrivning i propositionen. När remissyttrandenaredovisas sägs riksräkenskapsverkel, kullurrådel och TCO ha en vissuppfallning. I föredragande slalsrädeis skrivning blir delta: "någraremissinsianser, däribland RRV" osv. Chefernaför moderna museet och östasiatiska museet är avdelningschefer, medannationalmuseets chef under sig har sex avdelningschefer och därmed på ettannat sätt är fri atl syssla med remisser och andra övergripande ärenden,vilkel är ell ytterligare skäl för atl just chefen för bör utsestill överintendeni. Jagövergår därefter lill frågan om Riksutställningar, som enligt propositionenkommer atl få en betydligt utökad verksamhet. Många remissinstanser anser atlulredningen, den s. k. MUS 65, har ägnal alllför slort intresse älRiksutställningars egen verksanihei men givit en bristfällig bild av övrigulslällningsverksamhel. Man har heller inle analyserat den krilik som under dennu gångna försöksperioden har riktats mot Riksutställningar. Videlar departementschefens uppfallning atl Riksutställningars huvuduppgift äralt fungera som service- och samarbeisorgan. Men av della följer, anser vi, egna produklionen bör vara av mindre omfattning än propositionenförutsätter. Vi anser atl den mångfald och variation som är önskvärd påkulturområdet bäst gagnas om huvudansvaret för utställningsverksamheten åvilarmuseerna. Medanledning av atl vi anser alt Riksutställningars verksamhei bör ses som dtkomplemenl till redan existerande institutioner kan anslaget lillRiksutställningar enligt vår mening reduceras lill . Iproposilionen understryks särskilt behovei av all Riksuisiällningar görinsalser inom bildkonsisekiorn. borde rimligen medföra atl någonförelrädare för konstnärerna fär ingå i . Ipropositionen heter del au i styrelsen bör ingå förelrädare för bl. a.museiväsendet, folkbildningsarbetet, den kommunala kulturverksamheten,konsibildningsarbetd och skolväsendet. Ulskollelsäger alt del självfallet är viktigt all konslnäriiga synpunkier ochkonstkunnandet gör sig gällande i . Men sädanasynpunkter kan ju framföras av en mängd olika representanter. Vi moderateranser atl just konstnärerna själva skall vara representerade och del är en hellannal sak. Jagövergår sedan till några synpunkier på den regionala kulturminnesvården. Medanledning av de nya riänsler som inrättats inom länsstyrelserna uppkommerfrågan om hur samarbetet mellan denna tjänsteman och länsmuseerna resp. landsantikvariernaskall ulformas. Ansvarsfördelningen är oklar och propositionenskingrar inle dessa oklarheter. Departementschefen resonerar hit och dil menkommer slulligen fram lill alt han inle nu är beredd all föreslå altbestämmelser om samarbetet las in i länsslyrelsens arbetsordning resp. i enförordning om statsbidrag tillregionala museer. Vitycker att delta är långt ifrån lillfredsställande och har därför i vårmoderala parlimotion krävl all fördelningen av arbetsuppgifterna ochremissförfarandet skall preciseras och all skall falla beslul härom.Utskottet vill tyvärr nöja sig med atl avvakla erfarenhelerna av den nyaorganisationen. Det tycker vi är att i alllför stor utsträckning lita påförsynen, eller på , vilket är värre. Närdel gäller anslag lill kulturminnesvärd har vi inle yrkat pänågon anslagshöjning. Jag vill emellerlid påminna om all vi i samband medbehandlingen av kullurproposition yrkade pä en höjning med 2 miljonertill saml likaledes 2 miljoner lill avlöningar inomlandsanlikvarieorganisationen uiöver regeringens förslag. Vihar också i en molion vid årets bönan begärl en inventering av behovei avbyggnadsvärdande åtgärder för kulturhistorisk bebyggelse och enprioriteringslista för . har ju en slallig uiredningtillsalls för alt syssla med dessa problem. Vi anser att ulskoltet med silltillkännagivande om finansfullmakien har möjliggjort ökade insatser förkulturminnesvärden. Jag ber all fä yrka bifall lill reservalionerna 12, 13, 14, 15, 16, 17och 25. , (vpk); För all ställa frågorna räll är del nödvändigl atl påminna sig denkonkreta samhälleliga miljö i vilken kullurkamp och kullurdeball utspelas idagens . Denna miljö bestäms bl. a. av följande fakta: DagensNyheters vardagsupplaga läcker 9,5 96 av hela dagstidnings-marknaden i landet.Expressens siffra är 11 96, lillsammans alllså över en femtedel av den lolalaupplagan. av alla svenskaböcker ges ul av huset olika förlag. Nylillskollet SvenskFilmindustri täcker 27 96 av sin marknad. äger halva densvenska veckoiidningsfloran. över en fjärdedel av den totala svenskamedvdandeinduslrin utanför . Kullurenär etl av ullrycken för de klassförhållanden som råder i dagensmonopolkapilalistiska . Kulluren kan inie ses isolerad från klasskampen.Kullurpoliliken kan aldrig vara neutral. Förslageni regeringens proposition om den slalliga kulturpolitiken, del 3, har i mängastycken en begränsat leknisk karaktär. Där bakom kan dölja sig den falskaföreställningen om kulturpolitikens förmenta neutralitet och opartiskhet. En sådan"leknisk" inslällning blir i själva verkel dt slöd ål den nuvarandemaktstrukturen på kulluromrädel. Dennapräglas inle bara av tilltagande monopolisering utan även av tilllagandekommersialisering. Den härskande kulluren är inle längre vad man kan kalla"konslkulturen", dvs. verk av enskilda konsinärer och förfallare somför en kamp för all förslå och uividga verkligheten saml under höga kvalitetskravmeddela sig med en publik. Dominerande är den monopolkapilalistiska"massproduktionskulluren". Vecko-lidningspress, filmindustri,videogram, inslag i radio och TV, grammo-fonindusiri är delar av en industriellapparat, av en medvelandeinduslri. Denna har tvä syften; all utöva ideologiskpåverkan och all ge profil. Monopolensmassproduklionskullur har s. k. lönsamhet och profil som sina kriterier. Den ärointresserad av kvalitet. Den gör inle anspråk på all lillfredsslälla reellabehov hos människor. Dess legitimering är all den ger vinst och atl dess reklamär framgångsrik. Kommersialiseringen spelar en tilltagande roll inomkullurseklorn. Den sammanhänger med tillväxten av koncentration ochmonopolisering här liksom inom andra produktionsområden. Storfinansen harslagil under sig avgörande delar av medvdandeinduslrin. De slorainternationella koncernernas verksamhet spelar en alll större roll. Detär i detla sammanhang kullurkampen och åigärderna pä kulturområdet måstesällas in. De kullurpoliliska åtgärderna måste enligt vpk:s mening klart syftalill all bekämpa och bryta monopolmakl och kommersialisering. De måste ha sommålsättning all försvara del progressiva kulturarvet och all befordra ensocialistisk kullursyn. Först dä kan den relativt beiydande ökning som under desenasle åren skett av de slalliga anslagen lill kuliurändamål och deförbättrade ekonomiska villkoren för grupper av kulturarbetare fä en avgörandebetydelse. Arbetarrörelsenlog från första börian upp den socialistiska kulturkampen. Den slog vakl om deprogressiva och levande inslagen i det historiska kulturarvet. Samiidigltillförde arbetarklassen kullurskapandel sina egna erfarenheter och börjadeskapa en kultur som uttryckte dess socialisliska ideal. Ikampen mol kommersialiseringen och monopoliseringen av kulluren måste arbetarrörelsenspela den avgörande rollen. Den kan och måste därvid ingå förbund med avgörandedelar av kulturarbetarna. Dessa har under de senasle åren alllmeraradikaliserats. Kullurarbelarna har som grupp alllmer vänt sig mot denkommersiella massproduktionskulluren och dennas makthavare. Nya vägar harbrutits för atl sprida den progressiva, seriöst arbetande kulturen.Centrumbildningarna och de fria grupperna ulgör en betydelsefull motvikt lillmonopolens masskultur. Ikampen mot de kapitalistiska monopolen och deras inflytande över kulturlivetsöker arbetarrörelsen och de progressiva kulturarbetarna självfallet ocksä altpåverka den statliga kulturpolitikens utformning. Viktiga delar av kulluren ärdelar av slatsapparalens verksamhdsområde under monopolkapilalismen. Radio, TV,lealrar, bibliotek, museer är insliluiioner som spelar en alll slörre rollinom kullurpoliliken. Dessa kullurin-siilulioner är delar av en apparatför reproduktion av den härskande ideologin, men formelll är de underslälldaden lagslifining som reglerar fri- och rälligheter i den borgerliga demokralin.Pä dessa insliluiioner görs ständiga försök atl tysta kritiska röster i namn avopartiskhet och neutralitet. 'Detta är i själva verket försök airbegränsayllrande- och Nr 132 tryckfriheten. Därför är del viktigt all pä alll säll slödja kampenför Torsdaeen den demokraliska rälligheter pä dessa institutioner. Del är rällighder som 20 mai 1976 '"'® ' begränsade särintressen hoskulturarbetare och andra grupper. --------------- Del ärarbetarklassens och demokratins intressen som försvaras i denna Dellaär en del av del sammanhang i vilkel frågan om den konslnäriiga upphovsrättenmåste sällas in. Denna fyller flera vikliga uppgifter. Den skall skyddakonstnären mol exploatering och säkra henne/honom en rimlig arbetsersättning.Den skall ocksä slödja kampen för konstnärernas integritet genlemol delsamhälle de skildrar eller kritiserar, dvs. kampen för yttrande- ochtryckfrihet. Somvpk ser del är den akluella uppgiften inle enbart atl skydda den konslnäriigaupphovsrätten, utan att uividga och säkra dess prakiiska lillämpning. Dellamåste ske under de konkreta förhållanden i dagens samhälle, därkommersialiseringen spelar en tilllagande roll inom kultursektorn.Monopolkapitalets massproduklionskullur uppköper, missbrukar och vanställerkonstnärliga arbetsprodukter. Upphovsrätten måste gälla inle endasl betalningutan även bestämmanderätt över kulturprodukternas användning. Den konslnäriigaupphovsrätten måste ges en reell innebörd. Den är ell viktigt vapen också ikampen mol tendenser all i den slalliga sektorn och genom slalliga åtgärderbegränsa yttrande-och tryckfriheten. Ikulturarbetarnas kamp för ersättning för nyujande av utfört arbele och för enlillräcklig arbetsersättning spelar upphovsrätten en vikiig roll. Kraven päulställningsersällning och visningsersällning frän konstnärerna och derasorganisaiioner måsle ses i detta perspekiiv. Kulturarbetarnas rätt tillverkliga förhandlingar om avtal om arbetsersättning bör uttryckligen fastslås. Någramotsättningar mellan kulturarbetarnas iniresse av en reell upphovsrätt och enprogressiv kulturpolitik finns inte. I bådas intresse ligger atl dekonslnäriiga arbetsprodukterna når en så vid krets som möjligt och allkullurarbelarna fär en lillfredsställande ersättning för sina arbetsinsatsersaml skyddas mol exploatering av inhemska och inlernalionella monopol. I bådasintresse ligger all kampen för yttrande- och tryckfriheten förslärks. Såvälden borgerliga som den socialdemokraliska synen pä frågan om den konslnäriigaupphovsrätten och de problem som aktualiserats i samband med den lillsaltaslalliga ulredningen är för snäv som den uttrycks i utskottsbelänkandel ochreservalionen. Man förbiser väsentliga delar av de problem som faktisktexisterar. Litteraturslöddär dt led i strävandena just all föra ul konslnäriiga arbetsprodukter i sä vid krets som möjligt. De hittillsvarande erfaren heterna av del slalliga lilleralurslödet förefaller posiiiva. Bristerna ligger framför allt däri all vikliga lilleralurkalegorier är uteslutna frän stödel. En ulvidgning framför alll när del gäller facklitteraturen är nödvändig. 94 Förslagel om etl massmarknadsförlag för ulgivningav böcker lill priser som prismässigt gör demkonkurrenskraftiga med den s. k. kiosklitteraturen kan spela en roll i sammasträvanden. Men alll beror på hur man konkrei utformar projektet. Del är juockså härom den livliga diskussionen gått. Fränvpk:s sida anser vi all ell massmarknadsförlag kan spela en positivkuliurpolitisk roll om del inle enbart ulformas med lanke pä nya distributionsvägaroch försäljningsformer, ulan framför alll som ell insirumeni motmonopoliseringen inom bokproduktionen. Massmarknadsförlagd måsle slällas in iden rådande ägande- och maktstrukturen på bok-. marknaden och inommedvdandeinduslrin som helhel. Hurmassmarknadsuigivningen konkrei kommer alt se ul vet man ännu inte.Kulturutskottets belänkande innehåller på denna punkl ell förslag, som gör etteventuellt beslul efter dessa riktlinjer lill dt kuriosum i raden avriksdagsbeslut. Enligt kulluruiskoliels förslag skall regeringen gesbemyndigande atl ingå dt avtal med Stiftelsen , men under enmyckel bestämd förutsällning - nämligen all samförslånd uppnäs mellanregeringen, Lilleralurfrämjandd, bokförläggarna och bokhandeln om hurmassmarknadsuigivningen konkrei skall organiseras. Om man inle uppnår enighetskall regeringen återkomma lill med nya förslag. i har lidigare sagt all ulskotlsbelänkandel inle får lolkassä all någon pari har vetorätt. Men om utskottsmajoriteten, dvs. borgerligaplus socialdemokrater, är av den åsikten sä borde man ha skrivii på dt annalsäll än vad man nu faktiskt har gjort i det betänkande som presenlerasriksdagen för bedömning och beslul. Man måste ju ställa de skrivningar somfinns i ulskoltsbelänkandel i relalion lill den fakiiska situation som råder. Motbakgrund av den diskussion som förts och de krav som ställts innebär beslutelatl bokförläggarna - där alllså Bonnierkoncernen är mycket dominerande - skallavgöra om del blir någol massmarknadsförlag och hur della skall arbela. Man måste slälla frågan om ell sådanl beslul är korreki urkonslilutionell synpunkl. Del avgörande är givetvis dess politiska innehåll,som vpk anser vara klart felakligl. Skall del i fortsättningen - om deborgerliga stärker sin slällning i - bli så all riksdagsbeslut lasunder förbehåll av godkännande från och andranäringslivsorganisationer? Det är ju faktiskt så kulturulskotld har ställt frågan. Engod idé kan fördärvas om den ulformas på ett felaktigt sätt. Det finns en riskall massmarknadsförlagd innebär ännu svårare förhållanden för de små föriagen,som redan nu har svårigheter an hävda sig. Vpk kräver därför dels atlmassmarknadsföriagd i första hand skall samarbeta med de progressivasmåförlagen och med folkrörelseanknutna förlag, dels alt samtidigtskall beslula om en rad åtgärder som stöder de hårt trängda småförlagen. Dithör en ulvidgning av liiieralursiödel lill facklitteratur, vilket jag redanvarit inne pä, en ökning av kreditgarantin lill förlagen och inrättande av etlsärskilt bidrag till icke kommersiella förlag.Utskottsmajoriteten har tyvärr avslyrkl dessa förslag. Skallman inrälla ell massmarknadsförlag är del enligt vår mening också nödvändiglall della från börian även omfattar barn- och ungdoms-lilleralur, Del måstevara fel atl utesluta dessa slora läsarkaiegorier färn goda billighdsböcker.Del är desto mer fel som barnen ulgör den mesl exploaterade gruppen vad gällerdel kommersiella massmarknadsutbudet. Det är beklagligl all det inle gått attuppnå majoritet för omedelbara åtgärder för en satsning på prisbillig barn- ochungdomslitteratur. Närdel gäller dislribulionsvägarna för den goda och prisbilliga litteraturen ärdel vikligl all inle försumma de möjligheter som kioskvä-sendel ger. Pressbyrånspelar här en dominerande roll, men dess utbud är undermåligt i mångastycken, för all ullrycka sig försiktigt. Vpk anser att förstatligande avPressbyrån är motiverat och alt della kanske är en förulsällning för atl dengoda skönlitteraturen skall dominera kioskförsäljningen. HerrSundman var kritisk mot delta förslag om förslatligande av Pressbyrån. Del äringet hell nytt förslag som vi lagil upp. Del diskuterades utföriigl avlitteraturulredningen. En av dess ledamöler, , föreslag päsin lid i dt särskilt yllrande kommunalisering av kiosk-väsendet. Del härförslagel innebär risk för censur, säger . Men hur är del nu inomPressbyrån? Vem eller vilka beslämmer att sä myckel av dess utbud i fråga omdet man kan kalla litteratur är dåligt, ja, rent av skadligt, all del finns sälilel god litteratur i Pressbyrån? Har exempelvis selt de paketmed tidskrifter och s. k. böcker som prackar på lanthandeln? Härlycker jag verkligen man kan lala om censur. statligt eller - gärna för mig- kommunalt infiytande kan garanlera all del blir ell allsidigare utbud avliiieraiur inom kioskväsendd, och del är den motiveringen som ligger bakom värlförslag. Jag yrkar bifall till reservalionerna 5, 19, 22, 23, 27, 32 och 34, somjag har berörl i mitt anförande. Hert i Ulfsbyn(c): I mill anförande kommer jag bl. a. alt tala för reservalionerna 18 och36 i kullurulskotlels belänkande nr 35. Dessa reservalioner berör delsansvarsfördelningen på kulturminnesvårdens område mellan länsstyrelse ochlandsantikvarie/länsmuseum, dels förhöjda anslag lill vård och underhäll avfornlämningar och kullurhisioriski värdefulla byggnader. Inomden regionala kuliurminnesvården har landsantikvarierna och länsmuseerna underen läng följd av år gjort en berömvärd insats. Ulskonei undersiryker atl eneffektiv och framgångsrik regional kulturminnesvård måste bygga på ell väluivecklai samarbele och informa-lionsulbyle mellan länsstyrelse och länsmuseum.Från reservanlernas sida vill vi framhålla all som riktlinjer härvidlag måslegälla de ullalanden gjorde i samband med all beslul fållades om den nyaregionala Vi vill även all _ånyo uttalar alllandsantikvarien/borde behälla sina vikliga uppgifter som remiss-och kontaktorgan lill och genom sin fria slällning hagoda möjligheter all vid sidan av del museiala och vetenskapliga arbelelbedriva en informativ och opinionsbildande verksamhei saml lämna kommunernahjälp i kulturvårdsarbetel. Dessutom vill vi framhålla allorganisalionsförändringarna inle får innebära atl landsantikvarien/iekonomiskt hänseende eller på annat sätt får sämre möjligheter all arbelainom-kulturminnesvården. Denregionala omorganisationen av kuliurminnesvården, vars principer lades fasl i1974 års kullurpoliliska beslul, utgår frän förutsättningen atllandsantikvarien/ges möjlighet till fortsatta självständigauppgifter och insalser inom kuliurminnesvården. Handlingsruiinerna börulvecklas så all landsantikvariens/självständighet i förhållandelill länsslyrelsen markeras klart. Inte minsl vikligl är delta vad gäller deinformativa och opinionsbildande insalserna. Frånatt lidigare ha varit företrädare i länet skall museetnu bislå såväl ämbetet som med experiullåtanden och utredningar.Museet skall också liksom svara för omfaUande uppgifter när del gällerkulturhistoriska inventeringar, undersökningar och vårduppgifter. Om reformen -som avsiklen har varit - skall innebära en förslärkning av kuliurminnesvården,måste man därför räkna med an länsmuseernas insatser inle minskar. Del är istället önskvärt att en vidgning av verksamheien kan ske för alt tillgodose bl.a. de grundläggande behoven av underiagsmalerial för kulturminnesvårdens medverkani samhällsplaneringen och behovet av värdinsatser. Delär därför nödvändigl att också slalsbidragsfrågan för länsmuseerna får sinlösning sä att verksamheien tryggas och museerna ges möjlighet all upprätthållaen hög kompetens inom hela sill verksamhetsområde. Från kullurulskotlels sidaförutsätts i betänkandet 1975/76:29 all ett förslag om ell nyttstatsbidragssystem för länsmuseerna kommer all läggas fram för vidnäsla . skall museerna kunna infria de önskemål som riktasmot dem om en vidgning av den publika verksamheien, och då måste resursernaökas. Jagskulle i delta sammanhang vilja slälla en detaljfråga lill statsrådet - entitelfräga. Jag undrar vad titeln kommer all bli för den riänslemän som pälänsslyrelsen skall handlägga kullurminnesvårdsfrågorna. Del har här nämntsolika lillar - länsanlikvarie, kullurvärdsdireklör, kulturmin-nesdireklör,överaniikvarie.