prot · FZ097 · 1975-12-31 00:00:00 — Fördel första kostade den senaste lönerörelsen arbetsgivarna 20-25 96 förutom desociala kostnaderna. Fördel andra: De vilda strejkerna har ökat i en takt som skådats.Vi har tidigare i det här landet, med rätta, berömt oss av att ha en stabilarbetsmarknad med ett fätal strejker. Det har varit en slyrka för oss, inteminst när vi har gått ut till utlandet och offererai våra varor - med hänsynlill leveranslider och mycket annat. Bara förekom134 strejker med sammanlagt 17 600 deltagare. Totalt gick 319 000 arbetsdagarförlorade. av dessa strejker var orsakade av lönefrågor. Den uppåtgåendetrenden för de vilda strejkerna fortsätter tyvärr även ,och vi har under de senaste av kunnat göra en hel del iakttagelseri den vägen. Demånga och höga arbetsgivaravgifterna kommer lätt i skymundan i avtalstider, dägenerella tillägg och låglönesatsningar drar lill sig etl mer direkt intressehos allmänheten. För förelagen, som skall läcka in kostnaderna, utgör dockavgifterna ett mycket stort bekymmer. Vi måste återgå till en ordning här i landet där exportindustrin fårvara löneledare och där arbetsmarknadens parter själva sluter sina avtal utaninblandning från statsmakterna. Det har också uttalats från en hel dellöntagarorganisationeratt detta vore den lämpligaste metoden. Regeringensuppgift är att åstadkomma ett skattesystem som gör det möjligt för normalainkomsttagare att uppnå en siandardökning utan all behöva begära 30-40 96löneförhöjning , som har skett. harmotioner framlagts av oppositionen, som Avvecklingav den allmänna arbetsgivaravgiften, m. m. Avvecklingav den allmänna arbetsgivaravgiften, m. m. syftar lill alt få tillstånd en utredning om arbetsgivaravgifternas inverkan på företagen samt att fålill stånd en successiv avveckling av den allmänna arbetsgivaravgiften, som vibrukar kalla löneskatten Denallmänna arbetsgivaravgiften infördes utan att några som helst undersökningargjordes om dess inverkan på företagen. Detsamma tror jag att man kan säga omökningarna av de sociala avgifterna, som ersälter enhöjning av den allmänna arbetsgivaravgiften. Detär därför som vi med stor glädje konstaterar alt företagsskatle-beredningen ienlighet med sina direktiv genomför undersökningar om verkningarna avarbetsgivaravgifter. Inle minst viktiga är, tycker vi, de tilläggsdirektiv somföreiagsskatteberedningen fåll, nämligen alt utreda frågan on-i endifferentiering av den allmänna arbetsgivaravgiften även efter andra grunder änrent regionala. Vi har här i landet numera väridens högsta arbetskraftskostnader. Vihar t. o. m. gått om förenta stater, som har lett den ligan.Detta innebär naturligtvis väldiga svårigheter i konkurrensen med omvärlden.Ingen kan bortse från det förhållandet. har vi lyckats klara ossganska bra. Vi har skickliga medarbetare i företagen över hela linjen, vi haren rationell produktion. Vi har - del vill jag gärna säga - godaavskrivningsmöjligheter och vi har, som jag nämnde, haft en lugnarbetsmarknad. Konkurrensen hårdnar emellertid. Inte minst vi som arbetar påexport och som skall sälja svenska varor på många olika marknader ser denhårdnande konkurrensen och att vi får allt svårare att klara oss. Det gällersärskilt de branscher som är vad vi brukar kalla sysselsättningsintensiva. Varjestatlig utredning som kommer med förslag till för samhället koslnadsökandeåtgärder - och det gör ju en hel del utredningar - har angivitatt reformen skall finansieras via höjda arbetsgivaravgifter.Arbetsgivaravgiften tycks för somliga, herr lalman, vara den källa som aldrigsinar. Trotsatt föreiagsskatteberedningen nu har hela frågan om arbetsgivaravgifternasinverkan på företagen och samhället i övrigt under utredning föreslås underliden ändå nya höjningar av arbetsgivaravgiften. Arbetskraftskoslnadsökningenförefalleratt bli mycket stark. Förutom de iniecknade ökadearbetsgivaravgifterna på drar en femte semesterveckaungefär samma kostnad, dvs, . Till detta kommer en aviseradskatteomläggning som kan innebära höjda arbetsgivaravgifter på . Om man utgår från de premisserna, som förefaller ganskasannolika, skulle alltså vara intecknade och ligga i bottensom kostnadsökning innan avtalsförhandlingarna ens tagit sin början för sammaår. Eftersom löntagarorganisationernas förhandlare måste göra skäl för sinverksamhet kan den totala kostnadsökningen 1977 med lätthet kom.ri.a attöverstiga årets rekordhöga ökning. Då del verkliga utrymmet för löne- ochkostnadsstegringar med hänsyn till den produktivitet vi har torde ligga påomkring 7-10 96 inses lätt att resultatet blir Låt mig avslutningsvis också konstatera att möterlågkonjunkturen - alla är väl överens om all vi åtminstone i defiesta branscher har en sådan - med en höjning av arbetsgivaravgifterna på 3,996. Del osäkra ,som jag något har tangerat, möter man medtroligen 8,5 96 avgiftshöjning. Att föra en sådan politik kan inle vara rättasättet att öka produktionen och sysselsättningen. Medanledning av föregående års motioner om differentiering och sänkning av denallmänna arbetsgivaravgiften ifrågasatte utskottet "om just den 4 96allmänna arbetsgivaravgiften kunde vara av avgörande betydelse försysselsättningen och företagsamheten i landet när man avslutat enlönerörelse som kostat betydligt mer än avgiften och när man san-iiidigt måslevara medveten om att de san-imanlagda avgifter som beräknades på lönernauppgick lill härav". Svarettycker jag är obetingat ja. Dels har den allmänna arbetsgivaravgiften ingenkoppling till etl socialt åtagande utan utgör rätt och slätt en skatt påutbetald lön - det gäller således den allmänna arbetsgivaravgiften - dels har,det vill jag bestämt understryka, den allmänna arbetsgivaravgiften enpsykologisk verkan i och med att skallen drabbar företag med högsysselsättningsgrad och ofta i utsatta branscher. Arbetskraftsintensivaföretag blir - det är etl hårt uttryck, herr talman, men det är befogatall använda det - föremål för en straffbeskaltning. Dettasker trots att dessa förelag sitter i ett utsatt läge.Statsmakterna vel också att sä är förhållandel. De tillgriper vissa medel, bl.a. branschstöd, för alt försöka lindra företagens situation, och det tycker jagi och för sig är riktigt. Men borde statsmakterna inse att manexempelvis genom en lättnad i den allmänna arbetsgivaravgiften kunde uppnå enännu bättre effekt. Medledning av det anförda vill jag sammanfattningsvis framhålla följande. Måletmåste vara att den allmänna arbetsgivaravgiften avskaffas. Det kan dockknappast göras på en gång, utan det får väl ske successivt. En lämplig åtgärdunder konjunktursvackan 1976 vore att sänka arbetsgivaravgiften. En sänkningav denna ökar inte vår import, utan den har i stället, såsom alla säkerligenvet, en infiationsdämpande effekt, och de svenska företagen får också ettbättre utgångsläge i förhållande till sina utländska konkurrenter. På grund av att det finns en arbetande utredning, som jag tyckerverkar vara positiv, skall jag inte framställa några direkta yrkanden,även om det med hänsyn till vad jag har sagt skulle ha funnits goda skäl föratt göra så. Låt mig bara allra sist konstatera att del i dagens mycket kärva konjunkturlägekrävs att vi stärker exportföretagens och den importkonkurrerandehemrnainduslrins positioner. Vi bör komma ihåg att det välstånd som vi byggtupp i det här landet är synnerligen starkt beroende på att vi kan föra en aktivexportpoliiik och sälja våra varor i konkurrens med andra länders industrierrunt om i världen. Därför är det också angeläget att del sker en förbättring,inte minst med hänsyn Avvecklingav den allmänna arbetsgivaravgiften, m. m. Avvecklingav den allmänna arbetsgivaravgiften, m. m. till vår bytesbalans. Enlämplig åtgärd, herr lalman, är att inte vidta någon höjning avarbetsgivaravgifterna. Med denna goda önskan vill jag nu sluta mitt anförande. Idetta anförande instämde (). HerrFRIDOLFSSON (m); Får jag börja med alt från talarstolen instämma i inlägg;jag delar i sak den uppfattning han där deklarerade. Men det var inte därförjag hade antecknat mig på talarlistan, ulan det var för att något beröra denfråga som behandlas i skatteutskotlets betänkande nr 7 i vad gällerarbetsgivaravgiften för ideella och kristna organisationer. Jaghar i en motion i början av det här året - - hemställt attriksdagen skulle hos regeringen begära förslag om ett slopande avarbetsgivaravgiften för nämnda organisationer. Som bekant har denna fråga varituppe till behandling i tidigare. - alltså 1974 -reserverade sig de borgerliga ledamöterna i skatteutskottet till förmån förliknande motioner med i stort sett likartade yrkanden. har samma ledamöternöjt sig n-ied ett särskilt yttrande. Varför?Enligl vad jag kan förstå beror det på att man i utskottsbelänkandet i ärklart kan utläsa att de socialdemokratiska ledamöterna, som varitavvisande mot tanken om ett slopande av arbetsgivaravgiften för de kristna ochhumanitära organisationerna, nu är sä att säga pä glid mot den ståndpunkt somjag och andra intagit i denna fråga, även om de fortfarande slår fast denprincip som för socialdemokrater i allmänhet närmast kan betraktas som helig,nämligen att staten genoni bidrag skall stödja olika verksamheter i samhället,och med den stöd-forn-ien vill man också hjälpa de ideella organisationerna. 1skatteutskotlets betänkande står på s. 7 följande att läsa: "Vid sinbehandling av dessa frågor har utskottet vid upprepade tillfällenuttalat förståelse för syftet med motionerna men förordat att de ideellaorganisationernas problem i stället skall beaktas genom direkta bidrag." Dethär ställningstagandet är, som jag sagt, byggt på ett typisktsocialdemokratiskt resonemang. Man tycks tro alt kanslihuset vel bäst hur och ivilken omfattning verksamheter av den art som brukar rubriceras som ideell ochkrislen verksamhet skall erhålla samhällsstöd. har dock utskottetssocialdemokratiska ledamöter tydligen påverkats av de tankar som har uttalatsfrån borgerligt håll, nämligen att dessa verksamheter skulle befrias frånarbetsgivaravgift, ty längre ner i utskottets skrivning sägs det; "Detbör emellertid framhållas, att frågan om befrielse för ideella organisationerfrån skyldighet att erlägga allmän arbetsgivaravgift givetvis också är beroendeav avgiftens framlida utformning." 1 nästa mening hänvisar man till attföretagsskatteberedningen kommer att behandla den här frågan, och man slårfast följande, enligt min mening positiva inställning lill tanken på befrielsefrån ar- betsgivaravgift; "Omresultatet av denna utredning inte innebär en lösning för de ideellaorganisationerna, är utskottet givelvis berett att förutsättningslöst la uppproblemet lill förnyad prövning." Jagtror, herr talman, all bl. a. den här frågans handläggning bevisar alt man kanövertyga socialdemokratiska ledamöter med vettiga och riktiga, sakligaförslag. Jag skulle också tro att man inom regeringspartiet är väl medveten omatt det bland de ideella och kristna organisationerna råder en irritation överskyldigheten att inleverera löneskatt till staten för de personer som de haranställda. Dessa organisationer utför ett värdefullt arbete i samhället - ettarbete som lill allra största delen finansieras genom insamlade medel.Arbetsgivaravgiften innebär ekonomiska påfrestningar för organisationerna ochde fria samfunden. Naturligtvis vore det bättre, om de fick använda pengarnaför sitt humanitära arbete. Hursom helst, herr lalman, upplever jag en känsla av tillfredsställelse över attutskottet uttalat sig så positivt om förslaget i stort, och jag motser medförväntan en uppföljning av de riktlinjer som uppdragits i utskotietsbetänkande. Jag hargivelvis icke något yrkande. Avvecklingav den allmänna arbetsgivaravgiften, m. m. Jag skall inte ingå i någon längre polemik med om densinnesändring som han tror sig ha upptäckt hos de socialdemokratiskaledamöterna, och jag skall inte göra honom vare sig besviken eller glad.Utskottet skall förutsättningslösl pröva frågan om arbetsgivaravgifter förideella organisationer i fortsättningen -det är vad som står i betänkandet.Sedan tycker jag inle alt man skall lägga ner mera arbete på att analysera det. Låtmig bara föra fram en hädisk tanke: Arbetsgivaravgiften har ju hitintills sagtsvara en avlösning av skattesänkning och löner. Om vi nu återför del hela i degamla gängorna, om vi höjer statsskatten med lika mycket somarbetsgivaravgiften kostar och om frikyrkoförsamlingar-och andra ideellaorganisationer tvingas höja sina löner av det skälet, då har vi återgått tilldet gamla vanliga och arbetsgivaravgiften är borta - men vem har tjänat på det?Det vet man inle. andra ideella organisationer tvingas höja sina löner av detskälet, då har vi återgått till det gamla vanliga och arbetsgivaravgiften ärborta - men vem har tjänat på det? Det vet man inle. Meddet här vill jag säga att vi inle är riktigt på det klara med vem det är som betalar arbetsgivaravgiften. Ännu har vi ändå upprätthållit filosofin attarbetstagarorganisationerna skulle ha tagit ut arbetsgivaravgiften i form avhögre löner, om de inte hade fått den här skattesänkningen, som i sin turfinansieras med arbetsgivaravgiften. Del är alltså fråga om en omläggning.Huruvida den filosofin är felaktig eller riklig - menar alt denär felaktig, att man har tagit ut ännu mera - lämnar jag därhän. Del är sådanasaker som föreiagsskatteberedningen häller på att syssla med. Avvecklingav den allmänna arbetsgivaravgiften, m. m. Delskulle vara mycket frestande alt gå in i en stor ekonomisk debatt med herrHovhammar. På en punkt kan jag hålla med honom. Del här landet är så oerhörtberoende av sin export, av en någorlunda rimlig handelsbalans och bytesbalans,att vi måste ha all uppmärksamhet på den punkten. Därvidlag är vi absolutöverens. Menfrågan är hur det skall gå till. Jag möter överallt, var jag än går fram,frågan hur det nya skattesystemet skall se ut. Alla grupper i detta land pratarnu om ett nytt skattesystem. Om jag här börjar analysera vad man menar med ettnytt skaltesysien-|, så skulle jag vilja påslå att alla de grupper som jagmöter tror att det är fråga om skat-telätlnad. var ute efter attfå bort arbetsgivaravgifterna och andra avgifter - också en del av de socialaavgifterna, antar jag - på företagen så all det blir en skattelättnad denvägen. Många vill ha bort den progressiva beskattningen och anser altinkomstbeskattningen är på tok för hög och drabbar alldeles för hårt. i ansåg all vi skulle ta bort arbetsgivaravgiften förkommunerna, 810 niilj. kr., som drabbar dem alldeles för hårt. Det skulle sänkaskatten med en viss summa, inle så dålig, för all del, men förmodligen inte sämyckel som kommunerna vill. Kommunernas krav är att staten skall lyfta avkostnader för kommunerna - alltså ersätta dem med statliga bidrag - på 8 ä 10miljarder kr. för att man skall komma ned till en någorlunda rimligutdebitering. Alladessa krav kan vara berättigade. Men då är min nästa fråga: Vem skall betalaskallen? Kan någon människa i den här salen tala om för mig vem som skallbetala samhällets utgifter? Det har ännu aldrig någon gjort. Det går alltsåenligt min uppfattning icke att ständigt yrka på nya utgifter - och inte hellerherr Hovhammar häller igen därvidlag. Han vill ha hjälp lill vissa branscher,hjälp till viss marknadsföring och hjälp till mycket annat. Vi underbalanserarbudgeten f n. med . De förslag som regeringen har aviseratskulle göra ett par miljarder lill. Ingen människa är beredd att betala destora kostnader som delta innebär. Del är fråga om skatter som på etl ellerannat sätt måsle in till samhället - till stat eller kommun. Jagmedger att hade ett förslag för att täcka sänkningen avmomsen på mat, ett förslag som avvisat. Men f ö. är del ingen somkommer med förslag lill nya inkomster för staten, och jag hävdar att dettasamhälle inte kan fungera med bara utgifter. Det måste finnas inkomster också,och då skall skatten på något sätt betalas. Här är arbetsgivaravgiften en del.Hittills har del som sagl varit fråga om en avvägning mellan skattesänkningaroch löner, som då har tagit sig uttryck i att arbetsgivaravgiften har höjts. Huruvidadetta är riktigt eller inte lämnar vi därhän. Men de utredningar som i dagsitter och funderar på detta - och har en massa ekonomiska undersökningar igäng - hoppas kunna lägga fram ett förslag när del gäller hurarbetsgivaravgiften ändå verkar pä landets produktion. Vi är ju överens om attproduktionen är landets livsnerv - den måste Vi får intelägga några bördor på företagen som de inte orkar med, utan här måste verkligendetta beaktas. Utskottethar tagit de här sakskälen ad notam och sagt; Eftersom vi nu håller på med alltdetta och eftersom företagsskatteutredningen fält i uppdrag att se påarbetsgivaravgiftens verkningar på både del ena och det andra sättet, så villvi för dagen inle göra någonting. Det har avgivits etl särskilt yttrande tillutskottsbelänkandet, där man bara på något vis vill poängtera att vi haruppmärksammat detta och att förslag utlovats. Närdet gäller de ideella organisationerna, för vilka arbetsgivaravgiften ju är enmycket stor sak, även om det i det vidare sammanhanget rör sig om en litenutgift, har vi också ställt i utsikt att frågan skall prövas. Detär vad utskottet har sagl, och med den här lilla utläggningen, herr lalman, berjag att få yrka bifall till utskottets hemställan i belänkandet nr 7. Avvecklingav den allmänna arbetsgivaravgiften, m. m. Under detta anförande överlog herr talmannenledningen av kammarens förhandlingar. HerrFRIDOLFSSON (m) kort genmäle: När jag lyssnade på måste jag tyvärr konstatera att jagtagit ut glädjen i förskott. Jag hade tydligen trott för gott om desocialdemokratiska ledamöterna i skatteutskottel. Sista meningen på s. 7 iutskotiets belänkande lyder; "Om resultatet av denna utredning inteinnebär en lösning för de ideella organisationerna, är utskottet givetvisberett att förutsättningslöst ta upp problemet till förnyad prövning." Dettolkade jag så att man var inne på den tanke som jag anser vara den rätta,nämligen att dessa organisationer skall befrias frän arbetsgivaravgift. Får jag fråga : Anser man kan jämföra den löneskatt som uttaxeras på arbetskraft i ett företagmed den löneskatt som t. ex. en frikyrkoförsamling måste betala för sinapastorer och andra som arbetar inom organisationen? () kortgenmäle: Jag tycker att svar till mig i stort sett var positivt.Han var ju överens med mig om att det inle är säkert alt högrearbetsgivaravgifter innebär lägre lönekrav, och vi får väl se , när vi körtmed det häravtaletettår, vart vi kommer. Vi får redovisat vad defaktiska lönerna har inneburit, och då har vi anledning alt återkomma till denhär diskussionen och se vad som har hänt. Sedanär del fråga om hur skattesystemet skall se ut. Inle minst från moderat hållhar vi ju klandrat det skattesystem som socialdemokraterna haft under en följdav år, och får vi avvakta den utredning som håller på med detta och se vadden kan komma med för synpunkter. Det är en mycket viktig sak, och vi är gladaöver att det gamla kravet som vi haft om skattesänkningar och olika fördelningpå skatterna nu 8 protokoll 1975/76:6-7 Avvecklingav den allmänna arbetsgivaravgiften, m. m. äntligen tagits ad notamoch att det sker en utredning som skall visa, som vi hoppas, godaresultat. Detär uppenbart att många ställer krav. Vem skall man då tillmötesgå? Ja, man fårgöra en avvägning - man måste prioritera vissa saker. gav migrätt när jag sade alt förutsättningen för att vi skall få ökat välstånd i värtland är att vi har ett fungerande näringsliv, där inte minst exportindustrinsaktivitet är avgörande. Därför hoppas vi alt man skall beakta bl. a. frågan omarbetsgivaravgifterna och en lindring på en hel del punkter. Vimåste spara - del är helt klart. Det har ju också framlagts ganska mängaförslag här i om olika sätt och olika möjligheteratt spara. De har väl inte i så många fall blivit beaktade, och del är attbeklaga. Vi hoppas som sagt på en förbättring på den punkten. Sedansade till mig att vi företagare ju har accepterat branschstöd.Ja, vi har fält branschstöd exempelvis till den glashanteringen, somjag representerar. Det har haft en del effekter. När vi gått ut på export harvi fått av kostnaderna när vi t. ex. visat svenskt glas i . Det har handlat om . för en bransch med etttrettiotal företag. Det är i och för sig inte så mycket, men jag tycker det ärpositivt. Omman höjer arbetsgivaravgiften med 1 96, innebär del för samma bransch ökadekostnader pä 1 milj. kr. Dä frågar jag: Vad har detta egentligen för effektför branschen? Man tar ifrån oss mer än vi har fått. Under sådana förhållandenvore del kanske bättre att följa en annan linje och sänka den allmännaarbetsgivaravgiften. Allrasist: får inte lägga ökade bördor pä företagen som de inte orkar med, sägerherr . Jag vill gärna instämma. Del finns många företag som inteorkar med. Ökade varsel, fler konkurser, nedläggelser talar sitt lydliga språk. i (vpk) kort genmäle: Herr talman! säger alt om kommuner ochlandsting skulle befrias från att betala de 810 miljoner somarbetsgivaravgiften utgör , skulle man därmed inte kunna sänka skattennågot nämnvärt. Del kan jag hålla med om, men medge att det skulle lättatrycket på kommunerna, så att de i någon mån skulle kunna tillförsäkra medborgarnaden service som är alltmer påkallad. HerrWärnberg efterlyser anvisningar om hur detta skall betalas. Jag vill då sägaall i.den här situationen växer kravet på en omläggning av hela skattesystemetfram. Vi menar att den sittande skatteulredningen måsle forcera jobbet. Vi troralt det skulle vara till fördel om man slutade att söka efter nyakonstruktioner för all maskera en forisatt utplundring av kommunerna. Vad somkrävs är enhetlig skattereform som ger möjligheter lill en omfördelning av deekonomiska bördorna. Ett sådant nytt skattesystem måste naturligtviskonstrueras pä det sättet att kommunerna tillförsäkras resurser föratt tillgodose medborgarnas rättmätiga krav på kommunala tjänster och service. Inför1976 upplever vi del orimliga förhållandet alt kommunernas skatteinkomsterfrån bolagen mycket starkt minskar. Det är främst beroende på de nya alltgenerösare fonderingsmöjlighelerna för bolagen som storbolagennoterar icke oväsentliga vinster. Jagskall ta etl exempel från min hemkommun, . I minskadebolagens beskattningsbara inkomster med hela 40 96. Del är inle ensamtom. Det finns en rad kommuner som har en likartad utveckling. Det är inte ägnatatt förbättra kommunernas ekonomi ulan försvårar läget ytterligare. Kommunernanödgas i sin tur täcka delta inkomstbortfall genom höjda skatter och avgiftersom drabbar först och främst låginkomsttagare och medelinkomsttagare. Det blirmed andra ord en övervältring av bördorna från de starka vinstgivande företagentill lönearbetarna. Detta föranleder oss att aktualisera ett helt nytt enhetligtskattesystem som jag tidigare antytt. Del finns resurser. Det handlar om attfrigöra dessa resurser. Avvecklingav den allmänna arbetsgivaravgiften, m. m. () kortgenmäle: Till skulle jag vilja säga att om arbetsgivaravgiftertycker jag inte. Jag tycker alltså inle att arbetsgivaravgiften är en särskiltbra anordning. Men jag är medveten om att arbetsgivaravgiften måste finnas föratt finansiera statens utgifter. Förden ideella organisationen måste det vara fullständigt likgiltigt om den lägger100 kr. i arbetsgivaravgift eller om den lägger . i ökad lön. Det ärprecis samma sak. Detta förutsätter alltså att man vid lönesättningen tarhänsyn lill arbetsgivaravgiften i lika hög grad. Om det resonemanget håller,har ännu ingen större olycka skett. Vad vi häller pä att undersöka är i vad mänman ändå, oberoende av den här överenskommelsen, har höjt prisnivån och höjtlönenivån. gjort del har arbetsgivaravgiften slagit slint. Men är detså att man tänker övervältra inkomstskatterna påarbetsgivaravgifterna är det stor skillnad mellan ett stort bolag som bedriveraffärsverksamhet och en frireligiös församling; tar man ut sammaarbetsgivaravgifter av dem får den frireligiösa församlingen vara med ochbetala i alldeles orimlig utsträckning.