prot · FZ0915 · 1975-12-31 00:00:00 — ge avdragsrätt förbarntillsynskostnader vid beskattning; ge småbarnsföräldrarförtur vid arbetstidsförkortning; vidgamöjligheterna till deltidsarbete - också kvalificerade deltidstjänster - ochtjänstledighet. Isitt interpellationssvar säger att utbyggnaden av samhälletsbarnomsorg är den viktigaste familjepolitiska frågan. Och med "samhälletsbarnomsorg" menar han då barndaghemmen. Han ondgör sig över atlmoderaterna inte har skrivit under den överenskommelse om en kraftig utbyggnadav barndaghemmen som träffats mellan regeringen och företrädare förKommunförbundet. Menvad vi vill förslå med "samhällets barnomsorg" är inte något så ensidigt som bara utbyggnaden av barndaghem. Samhällets barnom sorg måste rimligen beslå i all man skapar alternativa omsorgsformer 88 som passar olika barn och olika föräldrar. Jagvill understryka atl vi inle är motståndare till en utbyggnad av barndaghem. Vitror att en sådan utbyggnad behövs. Men det viktiga är naturligtvis atlutbyggnaden kommer i den omfattning som föräldrarna själva ger uttryck för inomett system som verkligen innebär valfrihet mellan alternativa former förbarntillsyn. Idebatten gjorde en poäng av de långa barndaghemsköernaoch sade att man kunde gå ut och fråga dem som slod i dessa köer för att fä ettgrepp på vad föräldrarna egentligen vilt. Men del är ett mycket torftigt sätlatt försöka bilda sig en uppfattning om vilka de verkliga önskningarna är,eftersom föräldrarna med nuvarande system inte erbjuds något alternativ. Om manstarkt subventionerar priset på något och undanhåller alternativ till dennanyttighet kan man naturligtvis få en lång kö av folk som efterfrågar det endasom bjuds. Men den kön säger inte mycket om vad människorna egenlligen skullevilja ha. Jag talar här av egen erfarenhet; händelsevis står jag också ibarndaghemskö. Jag skulle dock vilja ha andra alternativ, men det finns inteatt tillgå. Jag lycker det kan vara ell exempel på hur det är för många ibarndaghemskön. Dennaensidiga satsning på barndaghem är också en myckel dyr lösning. Tillgriper manenbart den, kommer man alt sakna ekonomiska resurser all åstadkommaväsentliga förbättringar på andra områden inom familjepolitiken. I sittkongresstal sade bl. "Barnomsorgenmåsle vi bygga ut, för den har vi skaffat finansiering. Övriga familjepolitiskareformer skall vi genomföra i den takt som våra ekonomiska möjlighetertillåter." Somherr konstaterar kommer den myckel dyrbara satsningen på barndaghem attekonomiskt hindra andra familjepolitiska ålgärder. Valfriheten sätts iefterhand. För vår del önskar vi en parallell utbyggnad av de olika delar avfamiljepolitiken som kan ge en verklig valfrihet. Överhuvud taget är de ekonomiska konsekvenserna av den kraftiga satsningen på dendyraste av alla barnomsorgsreformer illa utredda. Beräkningar ger dock vidhanden atl kostnaderna för den kommunala barntillsynen om kommeratt vara fördubblade, vilket innebär årliga kostnader om 7 ä 8 miljarderkronor. Det skulle vara myckel billigare alt införa valfrihet i barnomsorgengenom en satsning också på alternativ till barndaghemmen. Låtmig än en gång citera ur kongressanförande. Som motiv för atl byggaut den offentliga barnomsorgen, dvs. barndaghemmen, säger han: "Provisoriskalösningar med barnomsorgen innebär för många en ständig press och skaparosäkerhet för framtiden. De långa restiderna till och från arbetet ärtröttande. Del drabbar både föräldrar och barn och minskar tiden för samvaromed barnen. Skiftarbete, kvälls-och nattarbete har ökat, framför alli bland desiora löntagargrupperna. För de stora grupper detta gäller är det svårt attanpassa arbetstider och dygnsrylmer till barnens behov." Nr 15 Jag instämmer i dessa iakttagelser. Men vad som är svårt att förstå Tisdagenden ' socialdemokraterna kan ta dem som argument föratt ensidigt byggaut just barndaghemmen. Vad här säger leder väl i --------------- ställettill andra slutsatser. De problem han pekar på - bristande tid för Omfämiljepolitiken samvaro mellan barn ochföräldrar, osv. - bör lättas genom reformer i arbetslivet, t. ex. atl beredasmåbarnsföräldrar kortare arbetstider och rätl till tjänstledighet, och genomalt ge utrymme för alternativa vårdformer som är anpassade till barnens ochföräldrarnas önskemål. Jag kan inle förstå annat än att det är en logiskkullerbytta av alt göra denna analys och sedan därav dra slutsatsenalt vi endast skall satsa på utbyggnad av barndaghemmen. Imin interpellation har jag särskilt frågat statsrådet om man avser all föreslåen förkortning av arbetstiden för småbarnsföräldrar. Svarei pä den punkten ärdimmigt. Ändå är det väl uppenbart att socialdemokraterna bakom hänvisningartill överläggningar med löntagarorganisationerna försökt dölja att de inleavser att ge småbarnsföräldrar förtur vid en förkortning av arbetstiden.Sextimmarsdagen för småbarnsföräldrar är undanskuffad, och det är beklagligt. Syftetmed familjepolitiken måste vara all bidra till att skapa goda förhållanden inomfamiljerna och ge barnen den grundläggande inre trygghet som föräldrakoniaktenskapar. Jag tror alt en orsak till att den moderna väriden med alla dessmateriella fördelar likväl kännetecknas av allvarliga sociala problem ärfamiljernas försvagade ställning. Man måsle försöka underiätla för familjernaatl fungera. Familjen är samhällets grundslen, inte stat och kommun. Detoffentliga kan komplettera, inte ersätta familjen. Med all världensskattepengar, herr socialminister, och sociala arrangemang kommer man aldrigatt kunna ersätta den na-turiiga solidaritet och värme som finns inomnågorlunda väl fungerande familjer. Betydelsenav atl familjen fungerar sträcker sig långt. äravgörande för personlighetsdaningen. Föräldrars kontakt med barnen behövsföratt förbindelserna hem-skolaskall utvecklas. De äldres isolering i samhälletkan hävas om kontakten mellan generationerna förstärks. Om barnen känner attföräldrarna bryr sig om dem, kommer de också alt bry sig om föräldrarna.Det är vad som behövs för alt man skall komma ål del allvarliga problem som deäldres isolering utgör. Del förtjänar också att påpekas all de som istatistiken registreras som ensamstående kanske mer än andra behöverfamiljeband för att inte i tillvaron verkligen vara ensamma. Attutforma barnomsorgen är alltså inte bara en fråga om att fixa barn daghemplatser så att alla föräldrar kan förvärvsarbeta . Del är något mycket större än så. Det är att ge utrymme för föräldrar och barn alt ulveckla goda kontakter och atl skapa trygghet i umgänget mellan generationerna. Det gör man bäst i ett system med valfrihet, där vården kan utformas med hänsyn till olika barns olika 90 behov och med hänsyn till all föräldrar skall kunnavälja den tillsyn som de anser bast och inteden som myndigheterna bestäml. Då kan Nr 15 det vara lättare attlyckas i den svåra uppgiften all vara förälder. skall inte avlastas ettansvar. Men man skall ges rimlig möjlighet atl verkligen klara sittansvar. Underdetta anförande överlog herr talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. (vpk): Jag ber att först få tacka för svaret på min fråga. Varför är den kollektivabarnomsorgen så nödvändig? Barnomsorgenär ytterst en fråga om barnens möjligheter i samhället, om alt rusla alla barnså långt det går för en likvärdig start. Därför borde alla barn, oavsett ommamman förvärvsarbetar eller inle, ha tillgång till en daghemsplats. Menbarnomsorgen är också en grundförutsättning för att kvinnans rätt tillekonomisk och social frigörelse skall kunna förverkligas. Förvärvsbenägenhetenhos kvinnor ökar. Speciellt har den ökat för kvinnor med barn i åldern 0-2 år.Hälften av barnen i åldern har mödrar som förvärvsarbetar, och 80 96 avbarnen i åldern 7-12 har förvärvsarbetande mödrar. Del finns många orsakertill kvinnans ökade förvärvsfrekvens. En bidragande orsak är säkedigen attkvinnor nu i allt högre grad genomgår en utbildning och därmed också vill hamöjlighet atl arbeta inom det yrke de utbildats för. Debatten om den allmännafrigörelseprocessen för kvinnor bidrar förmodligen också lill alt kvinnorönskar förvärvsarbeta. Delfinns också ekonomiska orsaker till att många kvinnor förvärvsarbetar. De högalevnadsomkostnaderna gör atl många familjer helt enkell inle klarar sig på enpersons inkomst. Med en hyra på . för en trea i ochmed ett matkonto som ständigt stiger i höjden finns det kanske inte något val.Då hjälper inle ett bidrag på . som föreslagils från borgertigthåll, det verkar i della sammanhang bara som snuspengar. Samhällsutvecklingenbidrar också till att öka trycket på barnomsorgen. Urbaniseringen fortskrider,och vid inflyttningen till tätorter - små eller stora - bryts släktskapsbandoch andra sociala kontakter. Detta medför ofta en isolering, främst för denhemmavarande kvinnan och hennes barn. Familjestrukturen ser annorlunda ut nu änför bara . När barnen är mellan O och har kvinnan igenomsnitt 1,2 barn, och i åldern är genomsnittet 1,7. Det innebär attde allra flesta barnfamiljer bara har ett barn. Detta ger automatiskt enisolering främst för barnet. Dessutom ökar andelen ensamstående föräldrar. Utbyggnadenav samhällets barnomsorg är f n. den viktigaste familjepolitiska frågan, sägersocialministern. Vpk har länge haft den upp-fallningen, och jag vill nolera delsom en framgång för vpk:s krav på lagstiftning i barnomsorgsfrågan altregeringen nu ämnar låla barnom- Nr 15 sorgen bli en lagfäst uppgift. Tisdaeenden gäller grundvärderingarna beträffandebarnomsorgens bety- delse lycks socialministern och vpk vara överens. Vpk vill dock se en snabbareutbyggnadstakt och en högre utbyggnadsgrad. Omfamiljepolhiken platser och 50 000fritidshemsplatser har regeringen föreslagit som svar på kommunernas dåligaförskoleplaner. Men det räcker inte, menar vpk, att bygga ut med 100 000daghemsplatser till 1980, när det behövs 400 000 platser. Vpk föreslår istället 50 000 nya daghemsplatser varje är. Vpk gör inte detta för att på någotsätt bräcka regeringen, utan därför att 50 000 nya daghemsplatser bättreskulle motsvara det behov som flnns. Jaghar frågat socialministern om han vill ompröva de kommunala utbyggnadsplanernaför att uppnå full behovstäckning av daghemsplatser. Jag tycker inte att jagfått något riktigt svar på min fråga. Del kan konstateras allförskoleplanerna, i vilka kommunernas utbyggnadsbehov och ulbyggnadsgradredovisas, blivit en statistisk manipulation som saknar all förankring iverkligheten. Del finns många orsaker till att en förskoleplan blivit felaktigoch anger ett felaktigt behov av daghemsplalser. Jag skall redovisa någrasiffror från . För det förslå. Planen baseras på den kvinnligaförvärvsintensilelen . Ingen som helsi hänsyn las lill den myckelkraftiga ökning i förvärvsfrekvensen som skett . Speciellthar förvärvsfrekvensen för kvinnor med barn i åldern ökal. 1980 kommerenligi beräkningarna 67 96 av kvinnorna alt förvärvsarbeta.Fördel andra. Ingen som helst hänsyn har tagits till del kända faktum atltillgång på barnomsorg automatiskt medför ökad förvärvsfrekvens. I samband medarbetskraftsundersökningarna har fr. o. m. följdfrågor ställtsangående orsaken till att man saknar arbete, dels till de arbetssökande, delstill de personer som varken har eller söker arbeie. Del vanligaste hindret varför kvinnorna bristen på barnomsorg. 39 96 av de kvinnor som velat arbeiauppgav denna orsak, medan ingen av männen ansåg sig ha varit förhindrad avdenna anledning. Ingen som helst hänsyn har tagits lill de aktuella kösituationernaute i kommunerna. Ingen som helst hänsyn har tagits till alla de kvinnor som bl. a.på grund av bristande barnomsorg är tvingade alt ta deltidsarbete. Detråder en katastrofal brist på daghems- och fritidshemsplatser. Enligtförskoleplanen - som den ser ut f n. - kommer ingen nämnvärd utbyggnad att skede närmaste fem åren. Vivet att hälften av alla 0-6-åringar behöver en plats på daghem därför att deras mammor förvärvsarbetar. Vi vet dessutom att av barnen har ett akut behov av daghemsplats på grund av sociala skäl, alltså nästan hälften av fyra- åringarna. Vi vet att köerna lill daghemmen är enorma och att de bara 92 växer. I köar 7 000 barn och i Huddingeköar nästan 2 000 Vi vet all 38 000kvinnor är tvungna att ha deltidsarbete. Förskoleplaneninnebär för att 17 96 av 0-6- Tisdaeen den åringarnahar daghemsplais och alt 1980 27 96 kan få plats. En ökning 4 november1975 på är resultatet avarbetet med förskoleplanen för länets räkning! För del - minhemkommun - innebär förskoleplanen all an- Omfämiljepolitiken taletdaghemsplatser är I 857 medan enbart kön uppgår till över 1 900. Påfritidshemssidan är situationen om möjligt ännu mer katastrofal. av7-I2-åringarnas mödrar förvärvsarbetar på hel- eller deltid ochbehovstäckningen ligger på 10 96. Jagmenar med det sagda att förskoleplanen inte ulan omarbetning kan ligga tillgrund för en fortsall utbyggnad eftersom den inte redovisar ett faktiskt behov- bara ett fiktivt sådant. Jagvill , herr talman, rikta frågan till socialministern: medvelen om förskoleplanens pålagliga brisler beträffandeberäkningssättet, och är socialministern beredd alt medverka till en omprövningav de olika kommunala förskoleplanerna? Förra veckans allmänpolitiska debatt visade klart att stårisolerade i sin vad jag vill kalla starkt konservativa familjepolilik. Detbekräftades av inlägg här . Jag kan bara hoppasatt och hans meningsfränder skall komma till insikt omdet ohållbara i den argumentation de för i dessa frågor. Kvällenär sen, och jag skall för egen del inte förlänga debatten alltför myckel. Närherr Burenslam återkommer till sina frågor om valfrihet vill han geintryck av atl han och hans parti är förespråkare för ett större mån avvalfrihel för föräldrarna vad gäller formerna för barntillsyn. Vad är det dåför valfrihet som moderalerna egenlligen förespråkar? Ulbyggnad av daghem ochfritidshem skall bromsas och kvinnornas förvärvsarbete försvåras ochförhindras. lal om valfrihet är med andra ord bara en dimridå förvad jag menar är gammal, konservativ högerpolitik i dessa frågor. Vivet att de fiesla föräldrar väljer att lämna sina barn till daghem, och det ärmånga skäl som avgör det - tillgång till pedagogiskt utbildad personal liksommöjlighet för barnen all få träffa andra barn i en större grupp under lill.syn.Det är här fråga om inte bara en tillsynsmöjlighet utan en möjlighet för barnenlill viktiga, stimulerande kontakter och intryck som vi vet är av avgörandebetydelse för deras utveckling. Jagskulle vilja fråga om han inte inser atl egentligen blir alltmer isolerade i den här frågan. Deras tal om valfrihet och rättvisa hamnar obönhörligen snett när de nu mot sätter sig den planerade utbyggnaden av samhällets barnomsorg. Den är ju av helt grundläggande betydelse och - jag understryker del igen - den viktigaste familjepolitiska faktorn för att vi skall kunna bereda 93 Nr 15 barnfamiljerna en verklig möjlighet lill både frihet och trygghet ochsam- Tisdaeenden tidigt ge barnen de värden som vi vet ligger isamvaron med andra barn 4november 1975 'daghem. --------------- HerrBurenstam tog sedan upp frågan om småbarnsföräldrarna. Omfämiljepolitiken Jag vill bara här understrykaall vi kommer alt ta upp överläggningar med löntagarorganisationerna om depraktiska problem på arbetsmarknaden som måste lösas för att vi skall kunnafatta beslul om en förkortning av arbeisdagen för småbarnsföräldrar. Vi vetatt en rad praktiska problem måste lösas för atl en sådan reform skall få denbetydelse och den omfattning som är avsikten. Det avgörande blir därför om ensådan utveckling av föräldraförsäkrningen kan kombineras med åtgärder för attslå vakt om småbarnsföräldrarnas situation i arbetslivet och om den praktiskatillämpningen på arbetsmarknaden kan ordnas. Viär beredda att nu ta upp dessa överläggningar för att verkligen penetreraproblemen och komma fram till lösningar. Sedannågra ord till . har synpunkter på det ul-byggnadsprogramsom ingår i överenskommelsen med . Jag vill understryka altutbyggnadsprogrammet bygger på mycket grundliga överväganden om vad som ärpraktiskt möjligt all genomföra. Vi satte upp som mål all efterfrågan pådaghemsplalser skall kunna tillgodoses i alla kommuner inom den närmastetioårsperioden. Det överenskomna utbyggnadsprogrammel för den närmastefemårsperioden innebär mer än en fördubbling av den utbyggnad som kommunernahar räknal med i nuvarande planer, och det är vad som faktiskt kan åstadkommasom alla goda krafter medverkar. Det gäller ju atl ordna tomtmark och i övrigtplanera byggnadsverksamheten. Vidare gäller det alt skaffa personal och gedenna en nödvändig utbildning. I fråga om personalutbildningen kommer ålgärderalt vidlas för att tillgodose det ökade personalbehovet. harsom bekant på regeringens uppdrag nu i dagarna lämnat en redovisning som skallbilda underlag för ställningstaganden om erforderliga åtgärder på detta område.Erfarenheterna från årets arbete med förskoleplanerna ute i kommunerna visaratt underlaget för utbyggnadsplaneringen och beräkningarna av platsbehovet inombarnomsorgen behöver förbättras. Det ingår i överenskommelsen medKommunförbundet att en arbetsgrupp skall tillsättas för att ta itu just meddessa frågor. HenBURENSTAM (): Socialministern gjorde gällande alt skulle känna sig så förskräckligt isolerade och att de hade en så rysligt gam maldags uppfattning. Jag kan tala om för socialministern att Jag lyssnade på och har läst vad t. ex. sade i den familjepolitiska debailen och all Jag skulle kunna insiämma i alli vad hon sade, med myckel små frågelecken här och där. Pratet från soci alministerns sida om någon sorts isolering och borgerlig splittring på 94 det här området verkar synnerligen överdrivet. Jag fick inte någol riktigt svar på min fråga. Nr 15Om man anser att det under är bra att den en förälder kan vara hemma och ta vård om barnet i hemmet, hurkan man då med sådan frenesi,med sådan ilska och med allt detta prat ----- om konservatism somnågot föråldrat och förstenat göra gällande atl Omfämiljepolitiken så fort ungen blivit merän älta månader är man tokig om man säger att det skulle vara braatt skapa valfrihet och göra det lättare att i de fall där föräldrarna såönskar kunna ta vård om barnet i hemmet? tycker inte att ett sådantresonemang går ihop. Det är någon sorts logisk orimlighet somsocialministern gör sig skyldig till. Vilkenvalfrihel är det som moderalerna egentligen förespråkar, frågar sigsocialministern. Enligt uppgift skulle våra förslag innebära atl kvinnornasförvärvsarbete skulle allvadigl försvåras. Det kan Jag omöjligt förslå. Om vihär t. ex. talar för att man skall satsa mer på familjedaghemmen och inte barapå vanliga daghem - är det någonling som skulle försvåra kvinnorsförvärvsverksamhet? Om vi lalar för att man dessutom skall försöka finnaylteriigare alternativa former för barndaghem - trefamiljssystem och annat,som dessutom kan innebära vård i hemmen -är det någonling som skulle försvårakvinnors förvärvsarbete? Eller om vi föreslår att man skall ge ökad möjlighettill deltidstjänster, är del någonting som skulle försvåra kvinnorsförvärvsarbete? Och om vi lalar för all man skulle ge småbarnsföräldrarförtursrätt när det gäller en förkortning av arbetstiden - skulle del försvårakvinnors förvärvsarbete? Nej, det där är bara en klyscha som socialministern"langar" ur sig. Närvi talar om detta med sextimmarsdagen undrar Jag: Vad är nu er politiska vilja?Vill ni ge denna förtur eller inte? Del räcker inle att hänvisa tillatt man utreder, utan det finns faktiskt någonting som heter önskemål om attåstadkomma någol. Min fråga lill social-minisiern är: Har ni della önskemåleller har ni del inte? Det räcker inte, jag upprepar det, att hänvisa tillutredningar. Sedansade socialministern att de flesta väljer daghem. Del är möjligt. Men de flestaär inte alla! Och i ett bra samhälle försöker man skapa system som är rimligainte bara för de fiesta utan som ger utrymme för valfrihet i den bemärkelsenatt de passar alla. Det är någonling som socialministern borde tänka på. Om mansatsar ensidigt på utbyggnad av de kommunala barndaghemmen är det dessuiom enskriande orättvisa gentemot dem som av olika anledningar inte har tillfälle atlutnyttja dessa starkt subventionerade familjestödsformer. Det borde också socialministerntänka på. Vadslutligen gäller talet om att människor väljer barndaghem därför all det är så oerhört stimulerande: Jag är den förste atl göra gällande all när barnen blir lilei slörre är del bra med kontakter, och jag förkastar inle alls barndaghem som system. Men jag tror alt socialministern kom mer mycket fel, och atl han är ute på farliga spår, om han försöker göra gällande all del skulle vara något särskilt stimulerande för de mycket 95 Nr 15 små barnen med de mycket långa vistelsetiderna - som det heter,språkligt den mycketfult - på barndaghem. Den utredning som föreslog satsning på timmarsarbetsdag har påpekat att det är utomordentligt stora pro- --------------- blem,och inle alls stimulans, förenade med de myckel långa tider som Omfamiljepolhiken mycketsmå barn har att tillbringa på barndaghemmen. (vpk): Jag är medvetenom all jag är mycket otålig. Men del är jag på många mammors och mångabarnfamiljers vägnar. Socialministernsäger att man har gjort grundliga överväganden och kommii fram till atl 100 000daghemsplatser är vad som behövs. Men har man då tagit med iberäkningen att hälften av alla förskolebarns mödrarförvärvsarbetar? Herrsocialminister, om man nu räknar med 100 000 platser på fem är och bara byggerut så mycket fattas det 300 000 platser . Är det då inte bättre, menarJag, atl vidta än mer kraftfulla ålgärder just , så att man inte får denpuckeln? Börjar man bygga ut barnomsorgen riktigt ökar också efterfrågan påden. Det har alla erfarenheter visat. Feletärju det att man inte , , observerade behovet avdaghemsplatser och att man redan då skulle ha vidtagit de åtgärder somregeringen sent om sider lycks ha fått upp ögonen för, om inte helt så i allafall delvis. Detfinns praktiska svårigheter - jag är fullt medvelen om det - när del gäller attrealisera de 400 000 daghemsplatser som skall till inom . finns ju möjligheter all lösa de praktiska svårigheterna. Man kan inrättaolika typer av daghem - bl. a. i lägenheter - och också mycket snabbt utbildafler förskollärare. I fördes under kriget en motsvarande debatt, därman också krävde en utbyggnad av barnomsorgen, och det sades då all detta integick att förverkliga. Men över bara kunde man ändå öppna 10 000 nyabarndaghemsplatser. Någon har sagl atl det man riktigt mycket vill detkan man också göra. Jag utlovade atl icke förlänga debatten för mycket, men del beror Juinte enbart på mig, om debatten här forlsätler någol varv till. Men jag skallförsöka fatta mig kort. Jagvill bara slå fasl atl del vi upplevde under förhandlingarna medKommunförbundet och den slutliga överenskommelsen var mycket intressant.Folkpartiets och representanter i slöt upp bakomuppgörelsen medan representant ställde sig utanför. Debatten här ikammaren speglade klart skillnaden i uppfallning -jag användeuttrycket splittring och söndring inom borgerligheten i denna mycket stora ochcenirala politiska fråga. Jag vill bara, herr talman, slå fasl detta. Låt mig göra ett parpåpekanden. Föräldraförsäkringenger nu möjlighel för föräldrarna atl stanna hemma hos barnet under de förstasju månaderna. Erfarenheten visar ju att de flesta av föräldrarna efter dennalid vill återgå lill förvärvsarbetet. Vi vill ge föräldrarna denna möjlighetgenom att skapa en god barnomsorg. Del är ju della som sig emot. Det är märkligt alt i varje debatt i dessa frågorhell enkell bort.ser från detta grundläggande förhållande. Jaggav det rådet att gå ut och fråga barnfamiljerna ochdem som står i köerna hur de upplever sin situation . Svaret blir ulantvekan entydigt. 1frågan om srnåbarnsföräldrarna vill Jag slutligen underslryka att viljan finnshos regeringen att genomföra en reform. Del ärju därför vi också vill finnalösningarna på de problem som kan finnas på arbetsmarknaden.