prot · FY0959 · 1975-12-31 00:00:00 — Herrandre vice talmannen anmälde alt anhållit att lill protokollet fåantecknat att han inte ägde rält lill ytterligare replik. HerrHOVHAMMAR (m); Jag skall inte lägga mig i del här lilla privala grälet mellan herrJörn i och näringsutskoltets värderade ordförande, även om det ioch för sig kunde vara nog sä iniressani all göra del. Lät mig bara heltstillsamt få säga till i att det finns ocksä en statligmaktkoncentration i värt land. Jag vill erinra om all är vär störstaaffärsbank. Den är t. o. m. slörre än den bank där sitter med istyrelsen. Vi har AP-fonderna, som ligger mellan 80 och 90 mifiarderkronor. Vi har Statsföretag, som är ett stort och mäktigt företag - för attbara ta några exempel. Men,herr talman, jag skulle närmast vifia kommentera några av de reservationer -inle mindre än 26 stycken - som fogals lill näringsutskotlels betänkande nr 14och somjag tycker behandlar för vårt näringsliv och vår företagsamhet aktuellafrågor. Med hänsyn till den framskridna tiden avser jag närmast att säga någraord om de reservationer som vi från moderat håll har fogat lill utskottelsbetänkande. Närdet gäller reservationen I beträffande uttalandet om mål för näringspolitikenhar ganska ingående delgivit kammaren synpunkter som jag heltinstämmer i. Lål oss alltså slå fast än en gång: ell av målen förnäringspoliliken och den ekonomiska politiken måste vara alt den är baserad påmodern marknadshushållning, vilket innebär fri prisbildning, friltkonsumtionsval, enskilt ägande och konkurrens. Denna politik innebär elldecentraliserat näringsliv med många självständigt verkande mindre ochmedelstora förelag. Häri hör vi myckel ofta - inte minst i den här kammaren - talas om deproblem och svårigheter som råder i och niånga andra demokratiskaländer, som baserar sina ekonomier pä en liberal marknadshushållning. Trols attvissa problemkomplex såsom inflation och viss arbetslöshet faktiskt existerarmer eller mindre visar erfarenheten att de länder som tillämparmarknadshushållningens principer kan erbjuda människorna en betydligt högrestandard än de länder som tillämpar planhushållning. Det är bara på det sättet. Ulvecklingeni värt land har kommit att innebära en allt härdare åtstramningav de villkor under vilka ell fungerande, frilt näringsliv måste få arbeia. Dethar redan sagts i den här debatten från olika häll. Bara under de senastemånaderna har en hel del inträffat som inte gynnar en fri konkurrens. Jag skallbara ta några få exempel: Vihar fått en proposilion om tillfällig handel, vilken innebär minskademöjligheter för konsumenterna all köpa varor billigt. Som förevändning för allförbjuda denna typ av handel tas alt skattemyndigheterna inte kan eller har lidatt kontrollera denna grupp av företag. Vidarehar regeringen beslutat att låta SPK, statens pris- och kartellnämnd, utredafrågan om extraprissätlningen skall tas bort i livsmedels- Vihar också kvar de återkommande besluten om prisslopp på vissa varor. Alltdetta bidrar lill all snedvrida konkurrensen och förhindra densamma lillförfång för både förelag och konsumenter. annat hot mol eltfritt näringsliv är den gällande kapitalbeskattningen. Den innebär i korthetatt det blir allt svårare för en famifie-företagare all driva etl förelagsamtidigt som det blir värre all överlåta della förelag lill nästa generation.Jag vägar påstå, herr lalman, all det nuvarande kapitalskaitesystemet är endirekt orsak lill den ökande koncentrationen inom näringslivel. Och dennaökade koncentration inom svenskt näringsliv ger på sikl sämre möjligheter effektiv konkurrens på marknaden. Jag yrkar bifall lill reservationen 1. Närdet sedan gäller reservaiionen 4 anser vi på moderat håll att det är av slorvikt alt ulredningen rörande översyn av konkurrensbegränsningslagen färmöjlighet alt utreda hela frågan belräffande konkurrensbegränsningar av olikaslag, dvs. även sådana som kan uppkomma genom olika statliga myndighetersingrepp i marknadsekonomin. Därför yrkar jag bifall lill reservaiionen 4. Beträffandereservationen 5, som handlar om samhällets inställning lill företagsamheten ochsom bygger på en enskild moiion av moderalen , vill jag anföraföfiande. Delheter som bekant all den sten som mänga spottar på blir slutligen våt. Påsenare år har många företagare, både slora och små, känt sig bespottade ochutsatta för obefogade angrepp, föriöjligande och hån från niånga häll. Man harkänt sig tillhöra en förföljd minoritet, som vem som helst kunnat förolämpa ochförnedra nästan hur myckel som helsl. Förelagarna som grupp har ofta behandlatspå elt sätt som skulle föranlett ärekränkningsmål, om det gällt en enskildindivid. Man har betecknat företagare som utsugare och profitörer utan känslaför samhällssolidaritet och mänsklig förståelse gentemot medarbetare och omvärld. Dettahar, herr talman, framför allt i förelagarnas djupa led framkallat en starkkänsla av olust, vantrivsel och t. o. m. vanmakt. Särskilt har man irriteratsav de vrångbilder som inte sällan förekommer i vissa ungdoms- och barnprogrami radio och TV. Jag vet mycket väl att vi här inte kan diskutera enskildaprogram i etermedia, och jag kan därför inte lämna några exempel. Men de somgjort sig besvär att föfia dessa program i etermedia förstår säkerligen vad jagsyftar på. Del är alldeles självklart att riksdag varken har rält ellerbör ha räll all försöka påverka massmedia, press eller radio. Det fria ordel ären omistlig tillgäng i och en förutsättning för en demokrati. Därom tror jagatt vi alla är ense. Men vi tror att en deklaration från statsmakterna omföretagsamhetens betydelse för allas vårt välstånd och för våra möjligheter allgenom nya reformer skapa ett bättre samhälle Näringspolitisktprogram, m. m. Näringspolitisktprogram, m. m. skulle uppskattas mycketav den utsatta minoritet som företagarna utgör och skulle bidra till allöverbrygga motsättningarna i samhället. HerrSvanberg sade alt företagarna pä en konferens skall få veta att de göretthyggligt arbeie. Ja,jag troralt de myckel väl skulle uppskatta ell sådant betygfrän dem som har maklen i vårt land f n. Jag tror nämligen all del skulle varapsykologiskt riktigt om man från statsmakterna på något säll kunde understrykaalt den slora massan företagare liksom den stora massan övriga medborgareuppträder lojalt och på ell för samhället gagnerikl säll. Sommotsättningarna skärpts är del uppenbart alt vi nu behöver enavspänningspolitik. Med hänvisning lill detta, herr talman, yrkar jag bifalltill vår reservalion 5. HerrSVENSSON i (vpk) kort genmäle; par saker som tog upp uppkallade mig lill elt kortinlägg. Lålmig först säga all grälet mellan och mig inte är något privatgräl utan i högsta grad är offentligt. Men sedan talade myckelom den statliga maktkoncentrationen och om den slora utvidgningen av statenslunga hand och av den statliga verksamheten. Han ser däri elt hot mot ellfritt näringsliv. Jag har ju under några är iakttagit i näringsutskotlet, en verksamhet som frän hans utgångspunkter ärhedervärd, men jag har inle märkt att han har några hämningar när det gälleratt föreslå utvidgning av statlig verksamhet. Han vill ha statligt stöd tilltekoindustrin, han vill ha statligt slöd lill den manuellt arbelandeglasinduslrin där han själv är verksam, han vill ha statligt slöd lill de småoch medelstora förelagen. Han vill över huvud taget mänga gånger ta initiativtill utvidgande av den statliga verksamheten. Vidare besvärar sig mycket över denökande koncentrationen inom näringslivet. Det känns litet förbluffande för ensocialist alt höra del, för såvitt jag minns hade ingenting attinvända den gången då de två största bankerna här i landet gick samman i enfusion och alltså med etl slag mycket kraftigt ökande koncentraiionsgraden idet svenska näringslivet. Såvitt jag vel var bland dem somröstade inle bara för att della skulle få äga rum ulan inskränkning utan ocksåför att vederbörande skulle belönas med särskild skattelättnad för att defusionerade och ökade koncentraiionsgraden. Jag bara frågar i all ödmjukhet:Hur blir de här två motstridiga tingen i talandel och handlandet trovärdiga,och hur hänger de ihop? (ni) kortgenmäle: Del är uppenbart att i och jag representerarolika ideologier och därför måste ha ganska olika uppfattningar om de ting somvi nu diskuierar. Del är väl ganska självklart att del bara är på delsättet. Jaglog upp del här med statlig maktkoncentration närmast därför att alltid glömmer all tala om all del finns sådana tendenser även i delhär landet. Han talar med stark glöd och patos om den förfäriiga enskildamaktkoncentrationen och om kapitalets makt här i landet, men han lalar aldrigom alt det också finns någonting som heter statlig makt. Jag gav hell kortnågra exempel på del. Delär alldeles riktigt alt jag har pläderat för statligt slöd lill vissabranscher. Vi vann fö. en votering i jusl om stöd tillteko- och glasindustrin, två branscher som är utomordentligt utsatta, inleminst för konkurrens frän låglöneländer, och behöver allt slöd för att hållauppe en full sysselsättning. Förden bransch jag själv representerar innebar det här stödet . för ettår, och vi är tacksamma för det. Men om inte vår regering och de som maktenhaver lade på så stora avgifter som exempelvis arbetsgivaravgifternautgör skulle vi måhända kunna klara oss ulan del här slödel. Bara en ökning avarbetsgivaravgiften med 1 96 innebär för den bransch som jag företräder över Imifi. i höjda kostnader för oss. Sedan kan och andraräkna ut vad del betyder, om vi får flera procents ökning av detslagels kostnader. Det kan innebära väldigt slora svårigheter, och det kanäventyra sysselsättningen såväl för glas- och tekoindustrin som för andrabranscher. Näringspolitisktprogram, m. m. Hen i (vpk)kort genmäle: Jag har ingen anledning att ge mig in på nägon allmän näringspolitiskdiskussion med ; det var inte avsikten. Jag bara undrade ochundrar allfiämt, trots det senasie inlägget, hur man i agitationen kan gä såhårt ut mol bl. a. näringslivets ökande kon-centralionsgrad samiidigi som man iandra sammanhang kan inle bara tolerera ulan rent av prisa som efterföljansvärloch riktigt att två av de största bankerna fusionerar och därmed kraftigt ökarkoncentrationen. HenHOVHAMMAR (m) kort genmäle: Vi hade en debatt här i kammaren om fusionen mellan de här två - somherr i säger - slora bankerna. Vid del tillfället sade jag attmånga av dessa bankers kunder var småföretagare och all jag hade fått höra frånflera håll alt man tyckte att fusionen var en bra sak, eftersom möjligheten allfä låna pengar självfallet är Slörre hos elt stort kreditinstitut än hos enliten bank. Ur de smärre företagens synvinkel är det således ingen nackdel altetl par kreditinslilut går samman. Jag tror heller inte att det är nägon idenna kammare som kan säga all denna fusion har inneburit någol slagsmakln-iissbruk. 1 så fall skulle jag gärna vilja höra några konkreta exen-ipelpä del. Näringspolitisktprogram, m. m. Hen (): Både utskottets värderade ordförande och herrHovhammar har tagit upp en motion som jag har fört fram. Jag hade hoppats fädiskutera molionen med utskottets ordförande, för frågan är inle så lätt somden kanske kan synas. Den är ganska svår att diskutera; den kan missförstås.Men är inte här i kammaren just . Kanske skallföreträda det socialdemokratiska partiet - eller det kanske finns någon annansom kan göra det. Jag vore i alla fall tacksam för att få en diskussion. Idebaiten om den svenska företagsamheten har denna fråga om svenskt företagandeenligt min mening fält en slagsida som även vid neutral bedönining - så långtdet är möjligt att göra en sådan - ler sig ganska förfärande. Jag syftar inte på att del finns delade meningar om del ekonomiskaklimatet i vårt land och all del förekommer härda slagväxlingar omanställningsvillkor, löner och mifiö. Del är hell naturligt att det är pä detsättet. Stora fordringar skall ställas pä företagsamheten - fordringar som ärekonomiskt anständiga och möjliga alt uppfylla. Det är nödvändigt altföretagsamheten i varie sammanhang söker vara på alerlen. Förutsättningen äralt villkoren inle är ensidiga och all krav ocksä ställs på de anställda iverksamheten. Jag syftar på den i vissa kretsar i värt land nästanhäpnadsväckande bristen pä förståelse för vad företagsamhet och företagandebetyder i verkligheten i vårt land. Det gäller naturligtvis inte de flesta avdenna kammares ärade ledamöter, som har insikt och förståelse förföretagsamhetens problem, och det gäller inle utskottets värderade ordförande,som har erfarenhet från statlig företagsamhet. Menman vore fullständigt döv och blind om man inte lade märke lill hursamhällsdebatten i olika media förs och styrs av personer som antingen ärokunniga eller medvetet söker nedvärdera så gott som varie form av enskildföretagsamhet, ofta med hänsyftning på de människor som påtagit sig ansvaretför driften av denna företagsamhet. Inteens della syftar jag på i min motion. Varie människa som tar på sig ett ansvarfä vara beredd att bli utsatt för kritik, ibland förtal, ibland missförstånd.Vi politiker, värderade kammarledamöter, är vana vid personliga angrepp.Sädana saker fär man vara beredd att leva med, även om det synes beklagligt attvederhäftigheten sä ofta brister. Del är ofta en utbildningsfråga. Det är något mer allvarligt som jag hänsyflar på och som blir en föfidav vad jag har framhållit, om icke samhället är berett alt stiga upp tillförsvar; betydelsen av att del finns en stark och positiv företagaranda,upplysning om all del är ett livsvillkor att vifian att vara produktiv,idéskapande och arbetsam måste finnas på näringslivets område. Del är ganskamärkligt alt även då de ekonomiska betingelserna försmåföretagsamhelen och även för den större företagsamheten är goda, dåkonjunkturerna är goda, råder en pessimism som tar Näringspolitiskt program, m. m. sig uitryck i bristandevifia att utöka sin verksamhet och en önskan all få överlämna verksamheten lillandra förelag, inte minst storföre-lagsamhel, eller också en önskan alt lägganed verksamheten. Vi har statistiska exempel på del, som kammarens ledamöterkanske väl känner lill. Orsaken är, enligt mitt förmenande, altsamhällsdebatten förs pä Näringspolitiken ell sådant sätt att företagarnaibland betraktas som personer som saknar samhällsansvar. Att vara produktiveller produktskapare är ibland sam-hällsfienlligt. I massmedia framförssynpunkler som av dessa företagare uppfattas som att det är full, negativt,mindervärdigt och inle förenligt med modern livskvalitet att bedriva dennaverksamhet. Om samhällsdebatten skall drivas i dessa former får vi en negativutveckling i vårt land pä detta område. Delräcker inte med att ell och annat statsråd klappar dessa företagare litetvälvilligt och vänligt pä axeln vid högtidliga tilltlillen,om inte sammastatsråd är beredd att både på fackföreningsmöten och i olika media göra klartför omgivningen vad företagsamhet och företagaranda betyder. Det psykologiskaklimatet för företagsamhet är delvis en föfid av del ekonomiska, men än störrebelydelse har den attityd som samhället visar begreppet företagsamhet. Närlandets ansvariga inle är beredda alt försvara företagsamheten eller undervisaom den uppfattas del så att de inte vill ha kvar den enskilda företagsamhetenoch att bara jättarna, staten, kooperationen och storbolagen, accepteras idetta land. Vilever i ett löntagarsamhälle. Massmedias intresse för detta är nästan totalt.Det är rikligt alt många människors intressen skall uppmärksammas främst, mende skall inte ställas som motvikt till företagsamhet som sådan, som ofta sker.1 stället trodde jag all elt gott förelagark I i mat var ell underiag för allkunna förbättra de anställdas villkor och skapa den aktivitet som fordras föralt landets samlade verksamhet skall drivas bättre. Ävenen företagare måste få tro och ha en känsla av att den gärning hanutför är meningsfull och samhällsgagnande. Det måste vara av värde att den ungagenerationen tror pä detta sä all den är beredd att driva företagsamhetenvidare. Jaglog i min moiion upp vad en ung man sagt vid en diskussion om hansfömtsältningar att arbeta med företagsamhet. Han hade goda betyg ochförutsättningar alt gä vidare inom della område. Han sade: "Varför skalljag gä till svensk företagsamhet och utsätta mig för samhällets ringaktning,bristande förståelse och ibland smutskastning som pågår mot dennaföretagsamhet? Jag väfier då ell annat mera samhällstillvänt yrke." Delär hell enkelt under det trycket en rad företagsledare arbelar. fick vi genom radio och TV särskilt accentuerat att ungdomen inte väfier den naturvetenskapliga linjen. Anmälan dit har minskat ko lossall. Denna linje är en inkörsport lill anställning inom näringslivel. Någon från skyllde på belygsältningen. Hade han er farenhet av del praktiska livet skulle han som motiv kunna påvisa sam- 183 Kontrollav företagsfusioner m. m. hällets bristande intresseför att slå vakt om en god företagaranda och att balansera debatten så attockså företagsamhetens villkor belyses. När hör man ett vänligt ord omföretagsamhelen i TV-radio? När hörde man del sist? Nej, i stället sägs del attföretagsamhet är makt, kapitalism, en motståndare lill gott arbeie för deanställda. Sådant hör man ofta, och en sådan ovederhäftig kritik undergrävermöjligheterna alt bedriva företagsamhet i det här landet. Och i en sådansituation, ärade kammarledamöter, är det ocksä svårt att bedriva statligföretagsamhet, som del ändå i många fall är berättigat all bedriva. Slutligenvill jag säga lill mina socialdemokratiska vänner här i kammaren; Om ni inteslåss för en god förelagsanda, så kommer ni att möta oöverstigliga svårigheterockså för den företagsamhet som ni nu breder ut mattan för, alltså de statligaföretagen, ly ledarna för de företagen behandlas pä precis samma säll somledarna för enskilda förelag. Då kommer ni heller aldrig alt klara av t. ex.Jörn ulfall mot den svenska näringspoliliken! Delär mol den bakgrunden som jag i all enkelhet har föreslagit att man skullesamlas till en konferens. talade ofta om attsamlas lill en rundabordskonferens för att diskutera sig fram lill enighet iolika frågor. Jag menar också att vi skulle kunna samlas lill en konferens somstaten tar initiativ till och där ungdomsorganisationer,samhällsorganisationer och fackliga organisationer diskuierar igenom de härfrågeställningarna och försöker analysera företagsklimatet här i landet. 1vissa andra länder är man stolt över företagsamhelen, över andan så att säga.Jag talar här inle om företagarna ulan om andan. Man är stolt överföretagsamheten, över produktiviteten och över det arbeie som uträttas. Mensällan hör man här i landet längre någon sådan stolthet uttalas i den allmännadebatten. Det är alt beklaga. Då blir det ocksä svårare alt möta och bemästranäringslivets problem. Detta,herr talman, är bakgrunden lill den motion som jag väckt och som tyvärr endastmina moderata kamrater har reserverat sig för. HenANDRE VICE TALMANNEN: Sedan alla under avsnillet Näringspolitisktprogram, m. m., anmälda lalare nu haft ordel övergår kammaren till altdebattera Kontroll av företagsfusioner m. m. i Glömminge(c): Under denna rubrik, kontroll av företagsfusioner m. m., har vi avgivitreservaiionen 11, som behandlar molionen 1635 av i Stockholmoch några andra centerpartister. I motionen, som syftar lill att motverkaföretagsfusioner, föresläs ökade insalser för ständig taxeringsrevision inomsådana internationellt verksamma förelag som vi i dagligt tal brukar kalla förmultinationella företag. Utantvivel är en taxeringsgranskning på detta område högst påkallad och av stortvärde. Vi känner sedan gammalt till att de multinationella företagen har storamöjligheter att genom intern prissättning och pä andra sätt skaffa sig ellövertag över företagen i den del av näringslivet som inte tillhör dem. Denfackliga rörelsen LO har ocksä poängterat del angelägna i attskattekraven pä dessa företag skärps. Mankan inte konima ifrån alt del finns, och kanske ocksä måste finnas,internationella förelag. Även svenska statens förelag. Statsföretag, hardotterföretag i andra länder. Det är naturligtvis svårt att åstadkomma någonannan tingens ordning. Men det är nödvändigt alt man får insyn i dessa företagsekonomiska transaktioner och att man ser lill all de från maklsynpunkl inte fårell alltför markant övertag över del vanliga näringslivet. Vi reservanter anserall ell av medlen all uppnå det är en ökad taxeringsrevision. Vihar sedan läng tid tillbaka haft anledning att fundera över om del verkligen äroklanderligt att de starka ofiebolagen i stort sett inle lämnar någon vinst ochi stort sett inte betalar någon skall lill det svenska samhället. Jag såg ivintras ett TV-program om dessa förelag. Ledaren för elt av dem gav där sin synpå saken. Han poängterade hur oerhört lätt del är för dem all flytta slorakapital från det ena landet till del andra. Del kan naturligtvis i vissa fallvara till fördel för mottagarlandet -jag vill inte säga någonting om del. Utskottetskriver all de multinationella företagens beskattning är elt kompliceratspörsmål, och det kan man väl hålla med on. Utskottet skriver ocksä alt denfrågan är föremål för uppmärksamhet pä skilda nivåer, både inom landet ochinlernalionellt, och det kan man naturligtvis också hälla med om. Utskottetmenar att skaltemyndigheternas kontrollåtgärder bör las upp i mera generellasammanhang. Med den motiveringen hade man lika gärna kunnai tillstyrkamolionen - motionen avser nämligen i stort sell alt mera generellt ökataxeringskontrollen över de multinationella företagen. Jag ber attfå yrka bifall lill reservaiionen II. Kontrollav företagsfusioner m. m. Underdetta anförande övertog herr förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. i (vpk): kommunisterna kräver under punkten 8 i betänkandet restriktionerredan nu mol de stora utländska ägarintres-sena. Vi vel alt det sitter enutredning som skall behandla dessa frågor, men vi är litet skeptiska mot denutredningens grundsyn pä problemet. Vi fruktar att utredningens ledamöteringalunda är kritiskt inställda lill de stora utländska företagen ulan tvärtomberedda att skapa ell allmänl vänligl klimat. Det är nämligen den attityd somstatsapparaten här i och de politiska instanserna i allmänhet intarlill de slora utländska kapitalintressena. Det visar sig exempelvis ilångtidsutredningen där man är väldigt noga med all betona de stora positivaföljderna av att man får ett sådant här starkt utländskt kapitalinflytande iSverige. Kontrollav företagsfusioner m. m. Del visar sig även iSveriges anslutning lill s, k. liberaliseringskod, där man allmäntförbinder sig att respektera fria kapitalrörelser över gränserna. En liknandetyp av förpliktelse finns också när det gäller vissa kapitalrörelser i avtaletmed EEC, som vpk starkt har kritiserat. Delfinns niånga motiv för att nu gå in för en skärpning av attityden mol de slorautländska kapitalinlressena i . De utländska företagen ökar myckelstarkare än andra företag i genomsnitt, deras makt växer stadigt, derepresenterar oftast relativt stora internationella koncerner, storaförelagsenheter, och de driver pä den monopolitiska tendens i den svenskaekonomin. Deras metoder, inte minst mot fackföreningsrörelsen och mot deanställda, har i niånga sammanhang i visat sig inte sällan varabetydligt grövre och aggressivare än svenska företags. Del beror mänga gångerpå all de från sina hemländer är vana vid att arbeta med oorganiseradarbetskraft i slor utsträckning och att därför kunna tillåla sig en slörre gradav godtycke. Risken med dem ligger också i alt de är koncentrerade lill vissabranscher; därmed ökar deras makt. De är även koncentrerade lill vissa ekonomisktvikliga nyckelbranscher, vilkel ger dem etl inflytande som är betydligt störreän de rent kvantitativa siffrorna visar. 1olika sammanhang brukar del sägas lill deras försvar all de för sä myckelvärdefull teknik in i landet. Man frågar sig då; Varför måste teknik vara ihänderna pä stora utländska förelag? Varför skall det betraktas som ensjälvklar och nödvändig förutsättning för en teknologiskt progressiv utvecklinghär i ?