prot · FZ0962 · 1975-12-31 00:00:00 — Då säger han all del är inie siöd-ålgärder vi villha. Ju mer slöd man får, desto mer berättigad är beteckningen failiglän. Heladen där kartan av önskemål som förde fram tillgodoses inle frånhimlen, ulan del måste vara någon som vidtar åtgärder och ger stöd. Är herrLorenlzon beredd att fylla ell industricentrum i Ange utan några som helststödåtgärder, så skall han få anställning hos mig och göra detla. Närhan litet föraktfullt fnyser ål de här tvä förelagen i -del ena ärKalmar Kök - och säger alt man försöker rädda dem, så kan jag tala om för herrLorenlzon all del skall vi verkligen försöka göra. Jag kan lugna dem som äranslällda där alt vi inle skall spara någon som helst möda för au se lill attsysselsättningen tryggas för de anslällda vid dessa företag i . Omåtgärder mot arbetslösheten i Närdel gäller den kommunala skalleutjämningen säger alt den fär juandra kommuner som behöver den och är behöriga alt få den. Jag anlägger precissamma synpunkler då del gäller stödåtgärderna för lokaliseringen lillVäslernorrlands län. De är behöriga alt få della stöd, de behöver inle kännasig som underslödslagare. På grund av situationen i del inre stödområdet, ditVäslernorriand hör, är de berälligade till stödåtgärder förinduslrilokalisering dil. Sådana åtgärder skall vi fortsätta med, och Jaghoppas med framgång. (vpk): Jag är fulll medveten om de svårigheter som den sittande regeringenhar, herr statsråd, framför alll i den arbetsmarknadssituation som f n. råder. Ifråga om industricentra är det klart all situationen när det gäller all skaffaförelag lill dessa har förvärrats. Del går inte längre så lätt all med morolenfå förelag lill . Regeringen kan naturligtvis inle vara intresserad avalt flytta arbetslösheten pä det sält som kommer att bli följden. Flyttar manelt förelag söderifrån lill , exempelvis till dessa industricentra, såbetyder det arbetslöshet i del förra området. Eftersom det nu ärsysselsältningssvårigheier snart sagl i hela landet, så är naturligtvissvårigheterna myckel större nu när del gäller atl få förelag till dessaindustricentra än vad det har varil lidigare. Menvi lalade om Ange. Den orten ligger faktiskt sä väl lokaliserad vid ochi andra avseenden alt den skulle ha större möjligheler än kanske andra orter iNorrland. Jagvar för nägra veckor sedan med inrikesuiskottet på besök i ochtalade där med chefen för del norska företaget och frågade honom varför hanlokaliserade sig till - om det var andra platser med i sammanhanget. "Ja," sade han, "vi skulle gärna ha förlagt företagel lill Angeberoende på alt den orten ur iransporisynpunki låg sä lämpligl lill. Meneftersom vi får sä billig hyra och andra förmåner, förlade vi faklisklföretaget lill ." De fick där en kallhyra pä . Om de själva skulle ha byggt, räknade de med alt de måste investerastort kapital som svarade mol långl över I . De andrapengarna fick man ju från staten. Dethar också varil regeringens uppfattning - i varje fall lidigare, och jagförulsäller atl del även är del nu - atl arbetslöshet inle kan accepterasdärför all den är etl ekonomiski, sociall och mänskligt ont. Det samhälle sominle kan bereda alla sina medborgare elt meningsfullt arbele har dömt sigsjälvt. Delta har framförts från socialdemokratiskt håll sedan läng tidtillbaka. Redan i arbetarrörelsens efterkrigsprogram 1944 skrev man:"Ingen arbetsför man eller kvinna skall mol sin vilja behöva vara utansysselsättning längre lid än som erfordras för övergång från en verksamhellill en annan samt för utbildning och omskolning." Ochen av socialdemokratins och fackföreningsrörelsens ideologer, ,förklarade : "Vi lever numera i ell fullsysselsällnings- Arbetslöshet avsiörre omfallning eller varaktighet är inte längre tillålen." Detvar 1958, och utvecklingen har gått framåt, säger man - del är snart 20 årsedan dess och har vi denna omfattande arbetslöshet. Nuvar det Ju så alt allt lal om full sysselsällning kom aldrig atlgälla Väslernorriand. Delta område fångades upp av ulflytt-ningsslrömmensbrutala griparmar. De arbetslösa tvingades i slor utsträckning atl lämna sin hembygdpä grund av arbetsbrist. Del var den yngre och livskraftigare delen avbefolkningen som flyttade från hemorten. Sä är forlfarande fallet. harinneburit atl länets svårigheter tilltagit i sländigl ökad omfaltning. Den s.k. rörlighelsslimulerande arbetsmarknadspolitiken löste ju inga problem - denförvärrade problemen för . Jagskall inle la upp frågan om nelloulflyltningen - alla svårigheter, alla siffrorsom man i detla fall skulle kunna anföra. Jag skall sluta med alt säga attVästernorrland kan inte, herr statsråd, behandlas så styvmoderligt som skellunder dessa är. Väslernorriand mäsle få del av de stora satsningarna. Det ärinte bara beredskapsarbeten som hjälper . De hjälper i en vissulslräckning i etl utsatt läge, men vad behöver är de storasatsningarna. Och det är som jag tidigare sade: Kommer icke 8 000arbetstillfällen inom en snar framlid i , dä blir del enyllerligare utflyttning av 20 000 människor, och del är ungdomen som flyttar.Vem skall dä försörja åldringarna i ? Överläggningenvar härmed sluiad. § 2 Om bättrearbetsmiljö Herrarbetsmarknadsministern erhöll ordel för att besvara iBorlänge (vpk) anmälda inlerpellalion, 1975/76:91, och anförde: i har med anledning av en av färdigställd utredning om miljörisker ocharbetarskydd på förbundels arbelsplalser ställt en rad frågor om arbetsmiljöntill mig. Jagvill inledningsvis säga all del är av slori värde all Fabriksarbetareförbundelsundersökning kommil lill stånd. Inom förbundets område finns en lång rad svåraarbelsmiljöproblem. Jag har pä ell tidigt stadium fått den redovisad för mig.Flera liknande undersökningar kommer att färdigställas , exempelvisav LO om kemiska hälsorisker och av Metallindustriarbetareförbundel omskadeverkningar av lösningsmedel. En arbeismiljöundersökning pågår också inomTCO:s område. Jag vill också nämna den arbeismiljörapporl somlevnadsniväundersökningen häller pä all utarbeta. 0/7?bättre arbetsmiljö Arbelsmiljöulredningenhar avslutat sitt arbele och lagl fram förslag till en hell ny lag omarbetsmiljön. Del är de anslällda själva som bäst känner behoven avförändringar pä arbetsplatserna. Därför har utredningens förslag förts ut lillett brett upplagt remissarbete bland skyddsombuden, ledamöterna iskyddskommittéerna och andra intresserade pä arbetsplatserna. Detlabreda utredningsmaterial direkt utifrån arbetsplatserna skall nu tillsammansmed lagförslag och forskningsrön ligga lill grund för utformningen av den nyaarbetsmiljölagen. Del finns därför ingen anledning atl nu närmare gä in påenskilda frågeställningar, utan Jag nöjer mig med några korta kommentarer ianslutning till frågor. Denförsta frågan, som avser hur Fabriksarbetareförbundels rapport skall påverkadet fortsatta arbetet atl förbättra arbetsmiljön har jag redan varit inne på. HerrHagbergs andra fråga gäller införandel av skärpta regler i arbelarskyddslagsliflningenlill skydd mol stress, uppdrivande av arbetsintensiteten och ulslagning inomarbetslivet. Jag har vid en rad tillfällen givit ullryck för att Jusl delta ärell viktigt syfte med den nya arbels-miljölagsliftningen.Arbelsmiljöutredningens förslag går också i denna riktning. Den nya lagen ommedbestämmande i arbetslivet kommer enligt min mening atl avsevärt öka deanställdas möjligheler atl forma sin egen arbetsmiljö. Även lagarna omanställningsskydd och anställningsfrämjande åtgärder har stor belydelse pädetta område. HerrHagberg har vidare frågai mig om Jag anser företagshälsovårdens koppling tillförelagsägarna vara ändamålsenlig eller om den borde upphöra och den lokalafackföreningen ges etl avgörande inflytande över företagshälsovården. Pä detlafält har förhandlingar förts en längre lid mellan LO/PTK och SAF. nyllavial, som ersätter 1967 ärs avtal, kan väntas komma lill stånd, innehållandebl. a. regler om arbeistagar-inflyiandei. Jag vill också erinra om alt Jag ilagrådsremissen med förslag till lag om medbestämmande i arbetslivet redovisalatl frågan om själv-beslämmanderäll förarbelslagarparien i frågor om bl. a.förelagshälsovård akiualiserar en rad problem om behörighei au falla beslul,fördelning av ansvarel för beslulen elc, som kräver ändringar i annancivilräiislig lagsliftning. Dessa frågor kommer atl tas upp i den nyaarbeisrätlsui-redning regeringen avser atl tillsätta . HerrHagberg frågar lill slut om Jag är beredd alt medverka lill all skyddsombud gesvidgad räll alt stoppa driften vid hälsofarliga arbelen. Frågor om deanställdas möjligheter atl påverka sin egen arbetsmiljö och om skyddsombudensbefogenheter au ingripa i riskfyllda situationer har lagils upp av arbetsmiljöutredningen.De diskuteras nu i den ar-belsplalsremiss som Jag tidigare nämnl. Det finnsanledning alt återkomma till dessa frågor när vi ulformar den nya lagen. Hen i Boriänge(vpk): Jag lackar arbetsmarknadsministern för svarei pä min publicerat sin alarmerande rapport om arbetsmiljön påförbundels arbetsplatser och sedan Jag framställt denna inlerpellalion, hararbelsmiljöulredningen kommil med sill slutbetänkande, Mina frågor tillarbetsmarknadsministern med anledning av Fabriks larmrapport barett klartsamband med arbelsmiljöutredningens förslag. Arbetsmarknadsministern ger helleringa konkreta svar på frågeställningarna, utan hänvisar lill den fortsattadebatlen och arbelsplals-remissen. Del finns dock nägra problem av merprincipiell belydelse som del för den forlsälla debaiien vore bra omarbelsmarknadsminislern kommenterade. Eftersomdet i Fabriks rapport om arbetsmiljön framkommer att oron för arbetsmiljön ärslor, är det skäl alt erinra om vad rapporten egentligen innehåller. Fördet första anser man all de kemiska riskerna är myckel slora. I den kemiskaindustrin underströk 73 96 av de berörda den oron. Man var mycket kritisk motförelagens brisiande insatser för att skapa bättre arbetsmiljö. Inte heller företagshälsovården fick godkänt. Man var mycket kritiskmot företagsläkarna. Likasåvar man kritisk mol yrkesinspektionens verksamhel, som man ansåg inle slöddearbelarnas krav all försöka genomdriva en riskfri ar-belsmiljö. Avde medlemmar som dellog i enkäien klagade 70 "> på buller i siltarbele, hade besvär med damm, klagade över drag och över olikaandra klimatproblem. Manupplevde också sin arbetsmiljö som stressande. Inom den kemiska industrin vardet 50 9) som ansåg sig mycket eller någol stressade, inom plastindustrin 589ii, inom småglasinduslrin 62 96 och inom gummiindustrin 65 96. Del kanskemesl anmärkningsvärda i enkäien var att en tredjedel av skyddsombuden inleansåg sig ha fått något större inflytande sedan den nya lagen hade trätt ikraft. Denundersökning som Fabriks har gjort under är 1975 kan Jämföras med den förbundetgjorde 1968 och även med den som LO gjorde 1968. Den Jämförelsen visar all deanslällda upplevde besvären som siörre 1975 än 1968. Del kan naturligtvis haolika förklaringar, t. ex. all man blivit medveten om arbetsmiljön. Men en sakär påtaglig: arbetsmiljön har inle blivit bättre. Det är på grundval av vad somhär har kommit fram som jag har ställt frågor om de kemiska riskerna, dehygieniska gränsvärdena, den höga arbetstakten och stressen,företagshälsovården och skyddsombudens ställning. Etlav resultaten av Fabriks arbetsmiljöundersökning är att kongressen på dennagrundval skall utarbeta elt program för hur förbundet skall tacklaarbeismiljöfrågorna. Men inom Fabriks poängterar man redan nu atl elt av deviktigaste kraven är vetorätt för de anslällda genlemol sådana ekonomiskabeslul i ett förelag som strider mol arbelsmiljöiniressena. Fabriks har häraktualiserat en fräga som arbelsmiljöulredningen inle Nr 62 berör. Över huvud taget saknas i ulredningen förslag om direkta makl- Freriaeen den befogenheterför fackföreningarna när del gäller åtgärder som arbelskö- Vi kan inte bara skjuta ät sidan det faktum att arbetsköparna i kraftav sitt ägande av produktionsmedlen styr huvudinriktningen av Om bättre arbetslivetsinnehåll: vad som skall produceras, i vilken takt och vilken Utgångspunkten för arbetsköparna är lönsamhetsaspek- Är inte verksamheienlönsam nog, företas nedläggningar, inskränkningar eller rationaliseringar. Detär profilen som är styrningsfaktorn. Arbelsköparnas krav pä en högprofil och därmed effektivitet och lönsamhei är oförenliga med en braarbetsmiljö, sell från såväl fysisk som psykisk synpunkl. Fabrikskrav på vetorätt för fackföreningarna finns alltså inle med i lagförslaget, ochinle heller i del förslag arbetsmarknadsministern hänvisar lill, nämligen lagförslagetom medbestämmanderätt. Denna fräga har statsrådet skjutit till en ny ulredning.Och ändå är det en av huvudfrågorna när del gäller atl förbättra arbetsmiljön.Den är avgörande för om facket skall kunna ingripa i arbelsmiljöfrägor molarbelskö-parintressena. Kommerdå lagen om medbestämmanderäll all förhindra kapitalets effektivitetskrav, somi så många fall rör arbetsmiljöerna och som gör atl så många stängs ule frånarbetsplatserna? Ja, i en av bilagorna lill arbelsmiljöutredningen, bil. 2, ställsi en av uppsatserna frågan om arbetsmiljön skall vara till för en elit.Arbelsmarknadsminislern och jag borde vara överens om att den våldsammastrukturomvandling som försiggår i näringslivel har effektivitet och lönsamhetsom drivkraft. I uppsatsen görs en sammanställning av strukturomvandlingensutveckling. Där säger man alt utvecklingen går i riktning mot en ökad andelstörre arbetsplatser, mot större andel skiftarbete inom de kapilalintensiva näringsgrenarna,från ackordsarbete mol fastare löneformer med elt visst inslag av premielönsamt en systematisk arbetsvärdering, mol en ökad mekanisering som innebär hårtstyrda arbetsuppgifter och mer kvalificerade kontrollfunktioner. Detla bliralllsä vanligare. Det fär enligt uppsatsen lill resultat all de äldre, de somhar svårt att vara med på arbelsmarknaden, får mindre lämpliga uppgifter inomindustriarbetet. I slutet av uppsatsen säger man: "Delär i och för sig tänkbart alt åsladkomma en någorlunda olycksfri ochslimulerande arbetsmiljö som denna välansade miljö endasl passar enelit bland arbetskraften. Vid anpassning av arbetsmiljön bör man därför beaktaalt del även gäller all anpassa miljön lill förulsällningarna hos den ökandeskaran av utslagna eller svårsysselsatla." Dellaär en myckel intressant problemställning. För arbelsmiljödebai-ten vore del braom statsrådet kunde ge svar på frågan: Skall arbetsmiljön vara till för en eliteller skall den vara till för a|la? Arbetsmarknadsministernhänvisade till lagen om medbestämmande rätt i arbetslivet och trodde atl de anställda genom den skulle kunna 126 tillvarata sina möjligheler atl förbällraarbetsmiljön. Tittar man pä det material som finnstillgängligt finner man emellertid all lagen hell saknar socialamålsättningar. Svenska arbetsgivareföreningens gamla S 32 skall ersättas avregeringens nya § 32 om medbestämmanderäll. Men förslaget ger, såvitt jag kanförstå, ingel som helst slöd för lönarbetarna mot arbetsköparna genom atl tillförsäkraarbetarna demokraliska rättigheter. Del blir alltså ingen motvikt lillarbelsköparnas ägande av produktionsmedlen. Hurskall arbetarna med denna lagstiftning bakom sig framgångsrikt kunna bekämpa deför ökande sjukskrivningarna och de bakomliggande orsakerna? Hurskall de kunna bekämpa den höga arbetstakten och ulslagningarna? Hur skall dekunna åsladkomma en sådan förändring all handikappade och svårplacerade kanberedas plats i produktionen och antalet förtidspensionerade minskar? Jaglycker all arbeismarknadsreporter har träffat rätt närhan skriver: "Ärdå de nya reformerna inom arbetslivet en anpassning lill den teknologiskaomvandlingen? Det vill säga: Har maskin- och dalaslyrningen på arbetsplatsernagått så långt all arbetsgivarna överlåter det dagliga ansvarel överproduktionen lill de anslällda? Processernaär så oerhört komplicerade att de inte går atl rubba om man inte har denekonomiska makten. Alltså, säger arbetsgivarna till sina anställda, ta helarubbet upp till en viss nivå, men ta då också ansvaret och problemen. Självaklipper vi kupongerna och bestämmer vad som ska produceras och hur det skaproduceras. Dennya arbetsrätten innebär visserligen all i princip alll ska vara förhandlingsbart,men när man kommer lill den yitersta punklen - t. ex. om företaget ska läggasner och vad som ska produceras - är arbetsgivaren fortfarande suverän. Densom slår och tillverkar skit kommer att få tillverka skit även ifortsättningen. Men är del han .själv och i synnerhet hans egen fackföreningsom blir ansvarig för att skiten kommer ur maskinerna i den takt somarbetsgivarna bestämmer. är en sida avarbetslivets omvandling." Eftervad Jag förslär är detla en ganska träffande beskrivning av vad som kommer atthända med den nya lagstiftningen. Kommer då de här åtgärderna verkligen atlhumanisera etl allt brutalare produktionssystem? Om förnyelsen bara är ägnad aumåla över bristerna kan man med stor säkerhet dra den slutsatsen all bristernakommer atl finnas kvar men kanske i allvariigare former. Arbetsmiljölagenblir, om utredningen fär som den vill, en ramlag med allmänna målsättningar.Och jag frågar mig om en ramlag där nästan varje precisering är utelämnad ärdet effektivaste sättet att råda bot pä bristerna. Svarei borde vara nej.Ramlagsförslaget fastslår i 3 kap. 1 §: "Arbetsgivare och arbetstagareskall samverka för att åstadkomma en god arbetsmiljö." Lagtexteninnehåller inga bestämda målformuleringar eller preciseringar. Däremol finnsdet i departementets sarnmanställning och i de motiveringar somligger lill grund för lagen mer preciserade målsättningar. Men deras tyngdupphävs i näsla stund när man lalar om att arbet.smarknådens parter i samverkanmed arbetarskyddsstyrelsen skall göra vissa preciseringar. Tillätmig betvivla alt arbetsköparna kommer alt spela någon progressiv roll förarbetsmiljöns förbättring. De erfarenheler av motstånd och förhalning som vihar från utarbetandet av asbestanvisningarna borde vara nog. Därför måsteenligl min mening lönarbetarna ha stöd i lagstiftningen genom så långt gåendepreciseringar som möjligl, och facket bör lillförsäkras maktbefogenheter atlkämpa för sina rättigheter. Ärdet arbetsmarknadsministerns mening att lagen skall ulformas så, somarbelsmiljöutredningen föreslagit, all älgärder för arbelsmiljöförbätt-ringarsom verkligen måste vidtas skall komma lill stånd i samverkan medarbetsköparna? Förall sedan övergå lill de direkta frågor som jag ställt i inierpellalionen heterdet i utredningens lagförslag 2 kap. 5 §: "Ämne som kan föranleda ohälsaeller olycksfall i arbele fär användas endasl under förhällanden som gerbelryggande säkerhet." Vad är "betryggande säkerhet"? Del talasdet ingenling om i utredningens förslag. Men i departementetssam-manställnin.gsägs rent ut att ett ämne inte får användas som kan äventyrahälsan under ett helt arbetsliv. Innebär inte detla att gränsvärdet för etlämne som kan misstänkas framkalla cancer måste sättas till O? Detsamma gällerkemiska ämnens införande på arbelsmarknaden. Måste inte huvudregeln här slåsfasl att en tillverkare eller en som importerar eller säljer ell ämne skallivingas bevisa, enligl vetenskapens nuvarande ståndpunkt, att ämnet ärofariigl? Cancerärju etl allvarligt resultat av en dålig arbetsmiljö. Är del därför inlesynnerligen angelägel atl alla ämnen som misslänks vara cancerframkallandeskall ha ett gränsvärde av O? Som jag ser det är det av slor vikt för denfortsatta debatten om gränsvärdena att arbelsmarknadsminislern ger sin syn pämålsättningen för arbetet med fastställande av gränsvärdena. Det är av vikt närdet föreslås en generös lagstiftning och när det material som ligger till grundför lagförslaget pekar i en annan riktning än den jag här lalal för. Delvore bra för den fortsatta arbetsplaisremissen om arbelsmarknadsminislern här gavelt svar. Närdet gäller stressen, arbetstakten och ulslagningarna hänvisar arbelsmarknadsminislernlill utredningen och lill lagen om medbestämmanderätt. Del är en framgång altarbelsmiljöutredningen föreslagil att en bestämmelse om pauser i arbeten vidlöpande band och i andra lunga arbeten skall ingå i lagen. I övrigi finns enallmän målsällning om au arbetsmiljön skall anpassas efter människans psykiskaoch fysiska förutsättningar. Utredningen föreslår också attarbeiarskyddssiyrelsen skall, om den finner del påkallat, kunna föreskriva"att arbetsprocess, arbetsmetod eller anläggning avsedd för verksamhel avvisst slag" endast får användas efter tillstånd i angiven ordning. Är detav särskild belydelse från,skyddssynpunkt skallförbud kunna utfärdas mot användning av sådan arbetsprocess eller arbetsmetod.Dessa föreskrifter återfinns i lagförslagets 6 kap. I och 2 §§. Denfråga man ställer sig inför dessa allmänna målsättningar är vad som avses med"påkallat" och "särskild belydelse". När del gäller arbetstaktenoch stressen är det ju alltid fräga om subjektiva bedömningar; det är svårt allmala. Men resuliaien kan avläsas i sjukskrivningar och uislagningar. Man frågarsig om arbeiarskyddssiyrelsen lillsammans med arbelsmarknadens parter kanbedöma vad som bör ålgärdas eller inle och vad som bör förbjudas. Här kommerverkligen arbetsköparna all sätta sig på tvären. Om del är nägol område someffektiviteten slår igenom på så är det Jusl i fråga om arbetstakten. Bordeinle i stället en arbetsmiljö grundas på all fackföreningen - grupperna,klubbarna och avdelningarna - skall få möjligheler all ingripa när det gällerarbetsintensiteten, dvs. atl lagstiftningen ger fackföreningarna bestämdarättigheter därvidlag? Fackföreningarna skall, såvitt jag förstår, kunnaförbjuda ackord och andra presiaiionsnormer. Men här måste del bli en bedömningav den som skall arbela pä ackord och efler presiaiionsnormer. Är del inle delsom bör få avgöra om ackordet eller prestalionsnormerna skall tillåtas ellerinte, för alt man skall få en bra fysisk och psykisk arbetsmiljö? Enannan fråga gäller personalsiyrkornas storlek. Framför allt är den aktuell idatateknikens tidevarv när alll läggs upp på slora band och i storaarbetsenheter. Hur stor skall en personalstyrka vara? Borde inte de anställdaockså där ha en klar förhandlingsrätt och en klar vetorätt, om inteförhandlingarna ger resultat? Del skulle ocksä vara viktigt för den personalsom finns inom vård-, service- och trafiksektorn, vilka har ett styrt arbeledär arbetsintensiteten är avhängig av hur många som är anställda. Samma sakgäller många tjänstemannagrupper, Detlastämmer med del förslag som Fabriks har förl fram, nämligen om en veiorätt förall kunna sloppa de tidmätnings-, produktions- och rationaliseringsmetoder somanvänds , då produktionsförhållandena blir arbelarfienlliga. Del är välden saken man skall diskutera ule pä arbetsplatserna för att kunna avgeremissvar. Vadfinns det dä för möjligheter och hur ser arbelsmarknadsminislern pä all iarbelsmiljölagen införa vetorätt i frågor som rör arbetsintensiteten?Arbelsmarknadsminislern kommer naluriigtvis alt stödja sig på vad som kommerfram i remissvaren och han kan inle göras ansvarig för de frågeställningar somkommer fram där. Men när del gäller arbetsmiljö och ackord är del inle nägrasärskilt långtgående krav som ställs. All arbelsmiljölagen skall ge möjlighetall förbjuda all vissa arbetsmoment ackordsäits är väl alla överens om, vad jagförstår. Men del ger inget svar på den avgörande frågan: Hur skall man nå detlaresultat och vilka skall göra bedömningen'!' lade fram sitt förslag var det säkert mänga som blevbesvikna över all förslagei inle log upp ökade maklbefogenheier 9 protokoll 1975/76:61-62 för skyddsombuden.Begränsningen gäller fortfarande. Man kan bara avbryta elt arbele vidomedelbar och allvarlig fara. Den här frågan kommer inte heller att las upp vidremissbehandlingen på arbetsplatserna. Den aktuella frågan för skyddsombuden ärom man skall kunna avbryta ett arbete som har mer långsikliga risker, t. ex.smygande hälsorisker.