prot · FZ0924 · 1975-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1975/76:24 Jämställdhetsfrå-f;orm. §1Justerades protokollet för den 11 innevarande månad. §2 Föredrogs och hänvisades 1975/76:8 tillutrikesutskottet §3 Föredrogs och hänvisades 1975/76:71 punkterna 1, 2och 4 till inrikesutskottet, punkten 3 till ju- stitieutskottet1975/76:72 till inrikesutskottet /76:73 punkterna 1 och 2 tilljustitieutskottet, punkterna 3 och 4 tillinrikesutskottet /76:74 till inrikesutskottet /76:75 och 76 tilljustitieutskottet /76:77 till jordbruksutskottet §4 Föredrogs och bifölls interpellationsframställningarna 1975/76:57 och 58. §5 Jämställdhetsfrågor m. m. Föredrogs inrikesutskottets betänkande 1975/76:9med anledning av motioner om jämställdhetsfrågor m. m. 1detta betänkande behandlades motionerna 1975:63av m. fl. (vpk), vari i yrkandet 1 hemställts att riksdagenuttalade sig för fastställandet av en minimiarbetstid ,utom i de fall då annan överenskommelse nåddes med den lokala fackligaorganisationen, 1975:181 av m. fl. (c, m, fp), variyrkats att beslutade om tillsättandet av en parlamentarisktsammansatt kommitté för att genomföra mera långsiktiga projekt och framläggaförslag av principiellt intresse i fråga om jämställdhet mellan män och kvinnori enlighet med vad i motionen anförts, 1975:182av m. fl. (fp), vari yrkats att uttalade Nr 24 att staten i sin egenskap av arbetsgivareborde vidga möjligheterna till Onsdaaenden tlexibel arbetstid inom statliga företag och statlig förvaltning, därper- 19november 1975 °"'" ' önskade, Jätnställdhetsfrågor 1975:223 av m. fl. (fp), vari yrkats att uppdrog in. m. åt regeringen att förelägga riksdagenförslag till lagstiftning mot könsdiskrimineringenligt de riktlinjer som angetts i motionen, 1975:949 av i m. fl. (c),vari i yrkandet 4 hemställts att uttalade som sin mening att statoch kommun som arbetsgivare borde gå före med införande av flexibel arbetstidoch ökat antal deltidsplatser, 1975:1690 av m. fl. (m), varihemställts att hos regeringen skulle anhålla om l.atten parlamentarisk kommitté tillsattes med uppgift att främja jämställdhetenmellan män och kvinnor i enlighet med vad i motionen anförts, 2. att sysselsättningsutredningen gavs i uppdrag attkartlägga förutsättningarna för att skapa ökat antal kvalificeradedeltidsarbeten och s. k. partnersarbeten, 3. att familjestödsutredningen gavs i uppdrag att medförtur framlägga förslag beträffande lagstadgad rätt till utsträckttjänstledighet med bevarad anställningstrygghet för föräldrar i samband medbarnsbörd och vård av små barn i enlighet med vad i motionen anförts, 1975:1698av () och i (), 1975:1701 av m. fl. (c), vari yrkatsatt beslutade att hos regeringen begära förslag om sådan lagändringatt såväl män som kvinnor gavs lagstadgad rätt tiU tjänstledighet isamband med att ett barn föddes i familjen, liksom i samband med adoption,intill dess att barnet fyllde , 1975:1706 av herr.Helén m. fl. (fp), vari yrkatsatt beslutade att hos regeringen begära förslag till förlängning avden lagstadgade rätten till tjänstledighet i samband med att barn föddes elleri samband med adoption, i enlighet med vad som framförts i motionen, och 1975:1712 av (), vari i yrkandet 2hemställts att gav regeringen till känna vad som i motionen anförtsom flexibel arbetstid. 1. beträffandeparlamentarisk utredning i jämställdhetsfrågor att med. bifall tillmotionerna 1975:181 och 1975:1690, yrkandet 1, som sin mening gavregeringen till känna vad utskottet anfört, 2. beträffande lagstiftning mot könsdiskriminering attriksdagen skulle avslå motionen 1975:223, 3. beträffande rätt till ledighet för småbarnsföräldraratt med anledning av motionerna 1975:1690, yrkandet 3, 1975:1701 och1975:1706 som sin mening gav regeringen till känna vad utskottet anfört, 4. beträffande barnavård som merit vid anställning attmotionen 1975:1698 inte föranledde någon åtgärd, 5. beträffande inrättande av fler deltidstjänster attmotionerna 1975:949, yrkandet 4 i motsvarande del, och 1975:1690, yrkandet 2,inte föranledde någon åtgärd, 6. beträffande lagfäst minimiarbetstid att riksdagenskulle avslå motionen 1975:63, yrkandet 1, 7. beträffande flexibel arbetstid att medanledning av motionerna 1975:182,1975:949, yrkandet 4 i motsvarande del, och1975:1712, yrkandet 2, som sin mening gav regeringen till känna vad utskottetanfört. 1. beträffandeparlamentarisk utredning i jämställdhetsfrågor av (), () och (), (vpk), ()samt herrar i (s) och Ulan- der (s) som ansett att utskottet under 1 bort hemställa attriksdagen skulle avslå motionerna 1975:181 och 1975:1690, yrkandet 1, 2. beträffande lagstiftning mot könsdiskrimineringav herrar i (fp) och i (fp) som ansett att utskottet under 2 bort hemställa attriksdagen med anledning av motionen 1975:223 som sin mening gav regeringen tillkänna vad reservanterna anfört, 3. beträffande rätt till ledighet försmåbarnsföräldrar av (), () och (), (vpk), () samt herrar i (s) och Ulander (s) som ansett att utskottet under 3 bort hemställa attriksdagen skulle avslå motionerna 1975:1690, yrkandet 3, 1975:1701 och 1975:1706, 4. beträffande lagfäst minimiarbetstid av herrLorentzon (vpk) som ansett att utskottet under 6 bort hemställa attriksdagen med bifall till motionen 1975:63. yrkandet 1, som sin mening gavregeringen till känna vad reservanten anfört. 5. beträffande flexibel arbetstid av (), () och (), (vpk), fruBerglund (s) samt herrar i (s) och Ulander (s) som ansettatt utskottet Nr 24 under 7 bort hemställa Onsdaeen den "skulle avslå motionerna 1975:182, 1975:949, yrkandet "* ' "motsvarande del, och 1975:1712, yrkandet 2. Jämslälldheisfrdgor (): m. m. Den här smått traditionella höstdebatten om jämställdhet mellan män och kvinnor hari år rönt en alldeles speciell uppmärksamhet. Man kan nog påstå - det är ivarje fall min uppfattning och jag tror att utskottet delar den - attöverdrivet stora förväntningar har knutits till den. Det har framskymtat ipressen att det betänkande från inrikesutskottet som vi går att behandlaskulle komma att ligga till grund för beslut om både vårdnadsbidrag och en delreformbeträffande arbetstiden. Fullt så långtgående beslut ger nu inte det aktuellabetänkandet underlag för, även om det kommit in åtminstone ett nytt moment iden här debatten. Jag syftar då på de tre borgerliga motioner som tar uppfrågan om vidgad rätt till ledighet vid barnsbörd. Frånsinsemellan olika förslag i tre borgerliga motioner har man lyckats ena sig omett gemensamt betänkande i utskottet och stannat för att uppdra åtfamiljestödsutredningen att lägga fram förslag i frågan. Det vore naturligt attsätta tiden för ledighet till , har man sagt. Här har vi socialdemokrateroch vpk-ledamoten en annan uppfattning om vad som är angelägnast förbarnfamiljerna, och vi har följaktligen reserverat oss. kommersenare att utveckla våra synpunkter på den frågan. 1övrigt handlar utskottsbetänkandet mest om gamla bekanta. Det är kravet påparlamentarisk utredning i jämställdhetsfrågor, förslag om lagstiftning motkönsdiskriminering samt frågor som rör deltid och flexibel arbetstid. Imotionen 181 av m. fl. och i motionen 1690, yrkandet 1, av herrBohman m. fl. återkommer kravet på att en parlamentarisk kommitté skalltillsättas med uppgift att genomföra mer långsiktiga projekt och framläggaförslag av principiellt intresse i fråga om jämställdhet mellan män ochkvinnor. Man tycker nämligen inte att det är tillfredsställande att den s. k.jämställdhetsdelegationen, som verkar i kanslihuset, har hand om de härfrågorna, eftersom den -som man säger- inte har parlamentarisk förankring. Detär alltså i sak precis samma yrkande . har också varjeär avslagit detta yrkande. Egentligen finns det väl därför inte så storanledning att upprepa vad som sagts i de här debatterna. Argumentenär väl kända. Situationenför kvinnorna på arbetsmarknaden och det arbete som bedrivs för att främjajämställdheten finns utförligt beskrivna i reciten till utskottsbetänkandet.Sakuppgifterna har hämtats från en rapport benämnd Målet är jämställdhet, somutarbetats inom delegationen för jämställdhet mellan män och kvinnor. Nämndarapport är ett noggrant och 8 ambitiöst genomfört kartläggningsarbete, styrkt medstatistiskt material. men också något av enprogramskrivning för hur man på skilda områden skall verka för jämställdhetmellan könen. Låtmig bara ur rapporten ta ett par exempel på problemställningar som man visarfram och som är värdefulla att ha som utgångspunkt när politiska åtgärder skallfastläggas. Av 1,6 miljoner kvinnor på arbetsmarknaden återfinner man intemindre än 1,3 miljoner inom elva yrken, givetvis i sådana som av gammaltradition betraktats som kvinnoyrken. Det säger sig självt att det blir trångti de yrkena, att detta direkt påverkar kvinnors möjlighet att få arbete och attdet också är en avgörande orsak till att kvinnor genomsnittligt har mycketlägre lön än män. Irapporten pekar man på olika sätt att angripa problemet med den könsuppdeladearbetsmarknaden, t. ex. genom direkta åtgärder från arbetsförmedlingen, genomarbetsmarknadsutbildning som tar sikte på omskolning över könsbarriären, genomannan vuxenutbildning och genom att skolan engagerar sig i uppgiften attmöjliggöra för eleverna ett fritt yrkesval utan att snegla på könsroller. Attjämställdhetsdelegationen initierat åtgärder på det här området är väl käntliksom att denna ägnat mycket intresse och kraft åt att driva på utbyggnaden avbarnomsorgen, som ju också är en viktig förutsättning för att jämlikheten skallbli verklighet. Låt mig även bara omnämna undersökningen om deltidsarbetet ochde deltidsarbetandes villkor, som kommer att bli ett synnerligen intressantmaterial att ta del av när den presenteras . Delegationenhar ju utlovat att man skall kunna presentera det materialet redan i början avnästa år. Nuhar emellertid majoriteten i utskottet enat sig om att det inte är lyckligt attde här frågorna, i den mån det rör sig om långsiktiga projekt och frågor avprincipiellt intresse, handhas av jämställdhetsdelegationen. Man vill ha enparlamentarisk kommitté till detta ändamål, och så skulle då delegationenfortsättningsvis ägna sig åt att påverka utvecklingen i dagsaktuella frågor. Visom har reserverat oss mot detta anför precis samma motiv som vi hänvisade tillförra året, men vi tycker att de fått ännu större kraft. Vi pekade då påatt jämställdhetsdelegationen har till uppgift att föreslå åtgärder, som gerresultat inom rimlig tid, men att den också tar upp mer långsiktiga frågor. Omden inte får den kombinationen av uppgifter, förefaller oss dess arbete varaganska omöjligt. Kontakten med arbets- och samhällsliv tillgodoses enligt vårmening väl genom de olika referensgrupperna samt genom den s. k. storadelegationen. Här finns ju de politiska kvinnoförbunden och de storaorganisationerna på arbetsmarknaden representerade liksom en rad andrariksorganisationer. Bakom var och en av dessa representanter måste det jufinnas starka opinioner att förmedla. Nog borde man väl inom den här delegationenkunna komma fram till ett rimligt sätt att föra vidare resp. organisationssynpunkter. Vi som undertecknatreservationen kan inte se det som någon fördel Jämställdhetsfrå-ior m. m. Nr 24 att nu sätta i gång en parlamentarisk utredning. Det skulle i varjefall den '"'påskynda de förändringar vi vill uppnå. gäller det att handla, att med åtgärder föra utvecklingen framåt. --------------- Ur densynpunkten anser vi att delegationens placering i statsministerns Jämstälklhetstfå;.ior kansli är till fördel. Så till frågan om lagstiftning mot könsdiskriminering, som åter- kommer i motionen 1975:223av m. fi. Yrkandet i motionen går ut på att förslag om sådanlagstiftning skall läggas fram i . 1 reservationen har manfiyttat fram tiden till . som tidigare hänvisar man till att sådan lagstiftningfinns i en del andra länder, och man framhåller särskilt som föregångslandi det avseendet. När vi behandlade frågan pågick inom jämställdhetsdelegationenett studium av den utländska lagstiftningen på området. Utskottet ansåg då,liksom , att resultatet härav skulle avvaktas innan man gick vidare.Nu har vi fått del av resultatet i form av en PM, som också gått på remiss rad berörda myndigheter och organisationer. Så gott som samtligaremissinstanser har ställt sig negativa. Motiveringarna är ganska samstämmiga.Man tror inte att en lagstiftning är ett effektivt medel att komma åt deverkliga orsakerna till könsdiskriminering, utan de måste angripas på annatsätt. Delegationen har för sin del också dragit slutsatsen att en sådan laginte bör införas. Skälet därtill är bl. a. att en lag skulle kunna försvåra enpositiv särbehandling, t. ex. kvoteringar vid viss utbildning eller vidanställningar. Denhär frågan har också tagits upp av fri- och rättighetsutredning, somföreslår att i regeringsformen skall tas in en paragraf med förbud motkönsdiskriminerande lagstiftning. Det var f. ö. en möjlighet som delegationenhade pekat på. Det här förslaget har framlagts , och det harsåledes ej varit föremål för någon behandling . Utskottetdelar den uppfattning som framförts av flertalet remissinstanser, att det ärviktigare att hålla möjligheterna öppna att vidta åtgärder som främjarjämlikhetssträvandena än att införa en förbudslagstiflning. Dessutom menar viatt det finns alla skäl att avvakta behandlingen av fri- ochrättighetsutredningen. Det är således endast som återfinns påreservationen i denna fråga. Jag yrkar bifall till reservationerna1, 3 och 5 samt i övrigt bifall till utskottets hemställan. Utomlands möter man ofta föreställningen att ligger i täten närdet gäller jämställdhet mellan kvinnor och män, och det kan nog vara riktigt,om man ser på situationen som helhet. Men vi är långt ifrån så avancerade somman på många håll föreställer sig. En upptäckt som förvånar många utländskabesökare i vårt land, är att inte alla barn är på daghem, för att ta ettexempel, utan att det är av förskolebarnen som har fått plats idaghem. räknar in familjedaghemmenblir det inte mer än ungefär en åttondel. Av de barn som har båda sinaföräldrar i förvärvsarbete är det bara en Gärdedel som kan få plats isamhällets barnomsorg. Enliknande förvåning kan vi också möta när utländska besökare får klart för sigatt vi inte har någon lagstiftning som förbjuder diskriminering. "Har niinte det?" frågar de, och så funderar de och lägger till ettartigt: "Men det behövs väl inte i , eftersom ni har kommit sålångt redan." Jaganser, herr talman, att även om vi kan finna länder där jämställdheten kommitmindre långt på väg än i , är det fortfarande mycket illa ställt också ivårt land. Vi vet att arbetsmarknaden i långa stycken är uppdelad i ett manligtoch ett kvinnligt område, där kvinnorna väljer mellan ungefär 25 yrken ochmännen mellan 300. De kvinnliga yrkena är lågavlönade och erbjuder i storutsträckning rutinbetonade sysslor av uppassande och betjänande karaktär, medsmå utsikter till ökat ansvar och vidgade uppgifter . Vivet också att det fortfarande finns många företag som annonserar särskilt eftermanlig och kvinnlig arbetskraft. Vill man ha någon som skall skötarutinbetonade uppgifter - enklare kontorsgöromål, stå i butik osv. - med låglön, då annonserar man efter kvinnor, och det gör man också om man vill hanågon som kan vara dekorativ i något sammanhang. Däremot vill man ha "rättman på rätt plats" när det gäller t. ex. marknadschefer och andrabefattningshavare som leder upp i företagsledningen. Kanske tror någon att detdär har tagit slut, men så är det inte. Jag hittade senast en sådanannons i tidningen, och flera andra har förekommit . Vidarevet vi att företagen i viss utsträckning betalar olika lön för lika arbete. Enundersökning av industritjänstemännens löner visade att . imånaden, av de löneskillnader som fortfarande fanns, berodde direkt på att manbetalade olika lön för lika arbete. Staten gör sig som bekant skyldig tilldetsamma på kontorsområdet. Vivet dessutom att företagen när det gäller att rekrytera, befordra, utbilda ochbetala löner fortfarande tillämpar diskriminering. Man gör inte sådana aktivaansträngningar för att skapa jämställdhet, för att utnyttja varje människaspersonliga kapacitet, som vi skulle önska. Dåmåste vi fråga oss: Är detta någonting att slå vakt om? Skall vi slå vakt omföretagens rätt att behandla sina anställda olika beroende på deras kön? Vihar nämnt som ett exempel på det här området, och det är av det enklaskälet att är det enda land som har haft och har en fungerande lagstiftningsom ger skydd mot både olika lön och diskriminering vid anställning ochbefordran. Därför har vi tyckt att det har varit intressant att se hur den harfungerat. är läget det. att i har parlamentet just antagit en lagmot könsdiskriminering. antog man en lag om likalön, somträder i kraft , och träder den antagnalagen Jäinsiälldheis/rågor in. mot könsdiskriminering ikraft, i har regeringen lagt fram en proposition i den här frågan, sombehandlas i . Vi som deltog i socialutskottets studieresa i somraskunde konstatera att regeringarna i och har utfäst sigatt lägga fram sådana här förslag -jag syftar då på den regering i Australiensom fanns och som antagligen återkommer . Dehär senaste fyra länderna har socialdemokratiska regeringar. 1 är detju ganska otacksamt att hänvisa till goda erfarenheter i , eftersom vi harså mycken berättigad kritik mot på andra områden, t. ex. när detgäller utrikespolitiken och många inslag i det amerikanska samhället. Men detär alltså det enda land som har någon erfarenhet av sådan lagstiftning. Detkan hända att det blir lättare att övertyga misstänksamma svenskar, när vi omnågra år kan hänvisa till de norska och engelska erfarenheterna av enlagstiftning mot könsdiskriminering. Vikan också peka på - som nämnts i utskottets betänkande - att har antagitett uttalande som uppmanar medlemsländerna att genom lagstiftning ellerkollektivavtal garantera de arbetssökande skydd mot könsdiskriminering.Eftersom det inte har åstadkommits några kollektivavtal på området -såvitt jag vet finns det inte några som gäller annat än självalönesättningen - är lagstiftning ett av de medel som tänker sig. världsaktionsplan, som antogs av i , säger mani en punkt följande: "Regeringarnabörformulera planer och handlingsprogram som uttryckligen syftar tilljämställdhet för kvinnliga arbetstagare och ger garantier för deras rätt tilllika lön för lika arbete. Denna politik och dessa program bör vara iöverensstämmelse med de normer, som utarbetats av FN och den internationellaarbetsorganisationen (). De bör omfatta lagstiftning som fastställerprincipen om icke-diskriminering på grund av kön eller civilstånd, riktlinjerför förverkligandet, procedurer för överklagande och effektiva målsättningaroch maskineri för genomförandet." Detta var alltså ett citat ur , som ju direkt stöder förslagen i motioner. Detkan också nämnas att inom EG har kommissionen lagt fram ett förslag förministerrådet till direktiv, bindande för länderna, som innebär rätt till likabehandling i arbetslivet - alltså skydd mot könsdiskriminering. Nordiska rådetbeslöt att uppmana medlemsländerna att undersöka det ändamålsenliga ien samordning av arbetet på ett rättsligt skydd för mäns och kvinnors likarättigheter. Här finns alltså ett tryck i fiera stora internationellaorganisationer som är med i eller har förbindelse med. Vi kan se hurman i länder som vi i övrigt politiskt står nära - inte bara därför att de harsocialdemokratiska regeringar utan också därför att deras utveckling politisktoch kulturellt kanske är mera lik än vad är - nu arbetar på,eller har antagit, lagstiftning mot könsdiskriminering. Dåkan man fråga sig: Vad sker i ? Vi hade en utredning som innebar enkartläggning av de utländska erfarenheterna, dock inte utarbetande av ettförslag till hur lagstiftningen skulle utformas i . Det är sant attremissopinionen var minst sagt skeptisk, även om den inte var fullt så negativsom utskottets betänkande ger intryck av. Detär inte så konstigt med tanke på denna utrednings karaktär. Man skildradeerfarenheterna i , som har andra förutsättningar än vi. Jag är säker på hade fått andra reaktioner på ett utformat förslag till hur en eventuelllagstiftning skulle se ut i . Menvi vet att det ofta finns ett motstånd när det gäller att införa nylagstiftning på arbetsmarknaden. Så var det i fråga om skydd mot obefogaduppsägning. arbetade med riksdagsinitiativ, innan viäntligen fick gehör för den tanken. På samma sätt var det, när det gällde attlagfästa rätten för de anställda att välja representanter i bolagsstyrelsen - dettog nästan lika att få gehör för den tanken. Menändå är alltså inte remissopinionen fullt så negativ. Arbetsmarknadsstyrelsenanser att man bör fortsätta att utreda frågan. är positiv ochhänvisar särskilt till att man bör följa de norska erfarenheterna.Länsstyrelsen i , vars ordförande ju är , som ocksåvar ordförande i utredningen om fri- och rättigheter, är positiv tilllagstiftning, och har direkt tillstyrkt en sådan. Närdet gäller arbetsmarknadsorganisationerna är det intressant att notera att TCOsom avstyrker en lagstiftning, ändå pekar på att man bör undersöka hur manskall få ett kontrollmaskineri för att bättre övervaka efterlevnaden av deILO-konventioner som har godkänt i fråga om lika lön och lika ställningpå arbetsmarknaden. Det är ju, även om det uttrycks på ett annorlunda sätt, ettförsta steg i riktning mot någon form av lagstiftning. Vadär det då för argument som anförs emot tanken på ett lagskydd motkönsdiskriminering? Man hör ofta att en lagstiftning löser inte alla problem.Men det är naturligtvis inget argument mot en lagstiftning, lika litet somnågon annan åtgärd löser alla problem på det här området. Detsägs också - det är en variant av samma resonemang - att utvecklingen motjämställdhet har gått fortare i , där vi inte har någon lagstiftning, äni , där man har lagstiftning. Det är naturligtvis inte heller någon rimligjämförelse, Den första frågan man bör ställa sig är ju: Har utvecklingen gåttfortare i , än vad den skulle ha gjort utan en lagstiftning? Det går attpeka på en rad praktiska resultat som direkt kan hänföras till den härlagstiftningen. Jag har gjort det tidigare, så jag skall inte trötta med någonuppräkning av de stora belopp i retroaktiva löner som har utbetalats och annatsom har genomförts. Jagkan bara sammanfattningsvis säga: Det lär inte gå att hitta någon enda person,engagerad i för jämställdhet mellan män och kvinnor, som inte anser attlagstiftningen är värdefull, och som inte skulle pro- Jäinställdhetsfrd-gor m. m. testera om man tog bortlagstiftningen. Denväsentliga frågan är då: Skulle det gå fortare i med en lagstiftning änutan en lagstiftning? Jag återkommer till den frågan alldeles strax. Mendet här resonemanget, att utvecklingen i har gått fortare och därförskall vi inte pröva de åtgärder som man vidtagit på andra håll är över huvudtaget farligt. Om nu ligger före andra länder i vissa avseenden, ochdet kan vara fallet på flera fält eftersom vi har haft gynnsammaförutsättningar - vi har haft fred, vi har haft en lugn social utveckling osv.- så skulle vi bara därför avstå från att pröva alla metoder som används i deländerna. Det är verkligen att upphöja ett provinsiellt synsätt till högstamoral, och det avhänder oss alldeles i onödan viktiga redskap för att skapabättre förhållanden här hemma. Vidaresägs att det blir alltför byråkratiskt med en lagstiftning. Jag tror inte attdet skulle behöva bli så krångligt. Om vi jämför med konsumentombudsmannen ochmarknadsföringslagstiftningen, som det ligger nära till hands att göra, finnervi att en relativt liten enhet kan göra en hel del nytta med utgångspunkt imänniskors klagomål och kan skapa normer för näringslivet. På samma sätt skulleman kunna få ett om-budsmannaämbete eller liknande enhet som här skulle arbetamed utgångspunkt i klagomål från enskilda för bättre jämställdhet iarbetslivet. Jag skulle tycka att det var tilltalande att ha en enhet med denspeciella uppgifien. När det gäller själva domstolsförfarandet finns ju redanarbetsdomstolen, som skulle få en funktion att fylla också här.