prot · FZ0978 · 1975-12-31 00:00:00 — Denna propagandakampanj har också sitt bestämdasammanhang med den rundabordskonferens som socialdemokralerna gått med på altsälla sig lill i vår lillsammans med de borgerliga partierna, arbeisköparna ochde fackliga organisationerna. propaganda avslöjar denbjörnsax i vilken man vill söka fånga de fackliga organisationerna. Andratalesmän för vpk kommer här i deballen alt utförligt behandla våra synpunkterpå sysselsättningspolitiken och den allmänna näringspolitiken. Jag vill härbara krafiigt understryka två saker. För del första beiräffandekampen mot arbelslöshelen: De ålgärder som vidtagits föratt möjliggöra för alla ungdomar all få ett meningsfullt arbele är hellotillräckliga. Del finns slora eftersatta behov i del svenska samhällel - bristpå daghemsplalser, brisier när del gäller sjukhusplalser, otillräckliga vårdresursernär del gäller våra gamla, otillräckliga kollekliva kommunikaiioner,otillräckliga insaiser mot miljöförstöringen osv. Del finns å andra sidanhundratusentals människor som inget hellre önskar än all få komma in i eltnyttigt arbete. Det ekonomiska system dömer sig självt som inte förmår attanvända arbetssökande människor för att tillfredsställa eftersatta behov. Fördet andra beiräffande näringspolitiken och användningen av lönarbelarnaspengar i AP-fonderna: De många, ännu inle avslutade, turerna omkring Stålverk80 avslöjar grundläggande brisier i regeringens näringspolitik. Vi hälsadesatsningen på 80 med glädje. Vi ser med bedrövelse hur regeringen nuprutar ned planerna. Vi slår fast samman med hela den arbetande befolkningen iNorrbotten i kravet på all 80 skall fullföljas. Satsa helhjärtat pä destatliga företagen i stället för på stödköp av aktier i de privaia storbolagen! Norrbottenär inle det enda område i landet där det behövs statliga salsningar för att detskall bli en framtid för ungdomen. Ta en bygd som västra , därungdomsarbelslösheten är en av de allvarligaste i landel. Vem tror att delhjälper ungdomarna i västra om kan köpa aktier iprivata storbolag för ytterligare 500 milj, kr,? Däremol skulle det skapa enframlid för hela bygden om man tog en del av dessa pengar och satsade för attbygga upp nya statligt ägda företag. Exemplet kan mångfaldigas med andrabygder. Skattepolitikenhör inte direkt lill dagens tema, men statsfinanser och ekonomisk ulvecklingkan inle diskuteras utan att man också tar upp skatterna. Del framgår alltmeraklart att de olika bitarna i skattepolitiken inte kan lösas isolerat. Devanliga statsskatterna, företagsbeskattningen och den kommunala beskattningenhör ihop. Vi anser del alltjämt beklagligt all finansministern inle villefölja förslaget bl, a, från LO och från vpk att slå samman de treskalleulredningarna. Det hade möjliggjort elt mera rationellt utredningsarbete.Nu blir del en rad gränsdragningsproblem. Vänsterpartietkommunisterna kräver en grundläggande förändring av skattesystemet. Delnuvarande skallesystemet är djupt orättvist mot lönarbetarna och alla med småoch medelstora inkomster. Löntagarna får belala skall på vartenda öre detjänar, pä stora belopp t, o, m, genom kombinationen av direktaoch indirekta skaller. För de stora inkomsttagarna, spekulanterna,aktiebolagen, finns däremol utomordentliga möjligheter lill skatteOyki,Skattesystemet silar mygg och sväljer kameler. Deprinciper man måste följa för en reformering av skattesystemet är följande: Enmera rättvis skattepolitik genom alt bördorna lättas för lönarbetarna och desmå inkomsttagarna, medan beskattningen däremot bör skärpas på stora inkomsier,stora förmögenheter, spekulationsvinster. bolagsvinster, arv ochgåvor. Förändring av de nuvarande avdragsreglerna så alt höga inkomsttagarefråntas möjlighelen all utnyttja avdragen för skatteflykt. Lättnader ikommunernas ekonomiska läge och minskning av kommunalskatten omedelbarl genomatt slaten övertar viktiga utgifter för kommunerna. Övergång lill ensammanslagen, progressiv staiskom-munal skatt. Progressiv bolagsbeskaltning ochskärpning av avskrivningsreglerna för förelagen. Skärpning avrealisationsvinstbeskattningen, så att inkomsier av kapilal alltid beskattasminsl lika hårt som inkomsier av arbete. Skattepolitikenmåste beslutsamt användas som ett vapen i kampen för en jämnareinkomstfördelning och mot den starka förmögenhels-koncentrationen. Jag yrkar bifall lill vpk:s reservalioner vid finansutskottetsbelänkande, alltså reservalionerna 1 C, 2 B, 3 B, 4 B, 5 B och 6, HenÅSLING (c): Av inläggen från finansutskottets reservanter framgår attmeningsskiljaktighelerna när del gäller bedömningen av den internationellakonjunkturutvecklingen närmasl rör styrkan och snabbheten iuppgången och när effekten kan väntas i den svenska ekonomin. Vidbedömningen av framlidsutsikterna är det värt all notera att uppsvingetstartar från ell läge med lägre kapaciteisutnyttjande och större arbetslöshetän under någon lidigare konjunkturnedgång ,Ulskoiismajoriteten har därför funnit alt det kommer att ta tid innanuppsvinget utomlands leder till hög sysselsällning och ökade investeringar.Mot denna bakgrund finns del anledning all ifrågasätta regeringens prognos svenska exporten kommer att öka med 6,5 "» jämfört med ,Detta är sannolikt alltför optimistiskt beräknat av regeringen. Lagerökningenunder fjolåret kan uppskattas ha ett värde av ca , och dennalageruppbyggnad fortsätter alltjämt. Innan exportindustrins stora lagerreducerats till normal nivå blir återverkningarna av en exporluppgång påproduklion och sysselsättning naturligtvis ganska begränsade. Effekten påsvensk ekonomi av konjunkturuppgången i och torde, som vi bedömerdet, låta vänta på sig till tidigast i slutet av detta år, och försl nästa årkan man vänta ett mera markerat genomslag i den svenska ekonomin. Vihar alltså alt räkna med betydande svårigheter på arbetsmarknaden under dennärmaste tiden, trots de relativt optimistiska sysselsättnings-siffror som vihar kunnat notera , och risken för ökad arbetslöshet är trots alltöverhängande under den närmaste liden. Det är av denna anledning som centernoch , som bildar majoritet i finansutskottet , i sitt alternativtill regeringens politik understryker behovel av en hög arbetsmarknadspolitiskberedskap. Vi fullföljer därmed den linje som gällt , dåcenlern och tog initiativet till den konjunkturpolitiskaberedskapsplan som sedandess har legat tillgrund för en rad arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Balanseni våra utrikesbeialningar har successivt försämrals, och regeringen harlillmätl den frågan sådan belydelse att man har brutit ut den urbehandlingsgången för långtidsutredningen och redan nu föreslagit alt balansensuccessivt skall återställas , Vi har i princip ingenting attinvända mot det målet, eftersom vi anser att som en rik industrinationpå sikt inie bör lära på resurserna från omvärlden. Medhänvisning till den mycket betydande lageruppbyggnad som sker i exportindustrinfinns det dock ingen anledning att överdriva konsekvenserna av detackumulerade bytesbalansunderskottel. När två tredjedelar av underskottet kanväntas motsvaras av en extraordinär lageruppbyggnad i exportindustrin ärbalansproblemet då alll kommer omkring mera en fråga om lid än om djupgåendeförändringar i vår ekonomiska situation. Del finns alltså ingen anledning attöverdriva betydelsen av underskottet i bytesbalansen som sådant, men motbakgrund av kostnadsutvecklingen i värt land och exportindustrins konkurrenssituationkan underskotten naturligtvis inte heller nonchaleras. De måste tas med ikalkylerna för den ekonomiska politiken , 1första hand måste, enligt vårt sätt att se, investeringsverksamheten inäringslivet fä ett rejält uppsving, så all exportindustrin stärker sinkonkurrenskraft, Detla gäller självfallet också den imporlkonkurrerande delenav näringslivet, som är lika viktig sett från denna synpunkt. De åtgärder somregeringen föreslagit för all stimulera näringslivels investeringar och därmedsäkra sysselsättningen är enligt vår uppfattning klart otillfredsställande. Denekonomiska poliliken måste nu aktiveras framför alll med hänsyn till treavgränsade huvudområden. Fördet första måste sysselsällningsberedskapen stärkas inför de påfrestningar somvi får räkna med . Fördet andra måste näringslivets investeringar stimuleras i omsorgen ombytesbalansen och näringslivels konkurrenskraft. Fördet iredje måste målmedvetna åtgärder vidias för alt begränsa prisstegringarnaoch hejda inflationen. HerrEkström noterade inledningsvis att regeringens politik varit styrande. Del äri och för sig elt märkligt konstaterande, eftersom en regerings uppgift ju äratt vara styrande. Men vad som i hög grad påverkat regeringens handlingsmönsterinom den ekonomiska politiken under såväl 1974 som 1975 har varit denaktivering av den ekonomiska politiken som cenlern och folkpartiel förespråkatoch fått gehör för i finansutskottet och i kammaren. Detfaller sig ganska naturligt alt sysselsällningsberedskapen i delta sammanhangbefinner sig i förgrunden för våra omsorger. log viinitiativet till en konjunkiurpolitisk beredskapsplan, och en rad åtgärder föralt slärka sysselsättningen har genomförts enligt våra intentioner ,Pä vårt förslag beslulade också om vissa andra stimulansåtgärder, t,ex, en höjning av barnbidraget fr, o, m, sista kvartalet ochsänkningen av den allmänna arbetsgivaravgiften inom inre stödområdet. Tackvare dessa och andra åtgärder har sysselsättningen kommit att ligga pä en högnivå , Antalet sysselsatta har varit ca 100 000 fier 1975 än1974, Den väsentliga delen av sysselsättningsökningen faller emellertid på denoffentliga sektorn. Del är värt all notera alt näringslivet stannat upp sinutveckling sysselsättningsmässigt. Tillföljd av konjunkturutvecklingen ökar nu riskerna för friställningar inomnäringslivet. Det finns dessutom ett slorl och växande antal människor som ärundersysselsaita och ell slorl anlal som befinner sig utanför den reguljäraarbetskraften och som har berättigade anspråk på sysselsättning. Till densenare kategorin får man framför allt räkna stora grupper av kvinnor ochungdom. Genomen förlängning av lagerstödet, genom frisläppande av investeringsfonder ochgenom ett aktivare samspel mellan stat och kommun söker man nu på skilda sätlförbättra och säkra sysselsättningen. Men det räcker inte. Framför allt är avsaknadenav en mera långsiktig sys-selsättningspolitisk målsättning besvärande förregeringen. Långtidsutredningensprognos har lidigare av finansminislern åberopats på ett säll som kanuppfattas som en sysselsätlningspolilisk målsättning för regeringen. Del är iså fall en låg ambitionsnivå. Den innebär att man medvetet lämnarhundratusentals människor utanför den gemenskap som rätten till arbele ger.Samtidigt har socialdemokratin inför årets valrörelse gäll ut med ellvalmanifest där man lalar om "arbele ål alla". Om inte debatten omsysselsättningsfrågorna skall bli en cynisk lek med ord måste socialdemokratinnu definiera vad man menar med begreppet "arbete åt alla". Man bör däockså i logikens namn vara beredd att mobilisera de åtgärder som behövs för alttrygga sysselsättningen. Enligtcenterns sätl att se måste "arbete ät alla" innebära samma rätt ochchans till arbete, var man än bor i vårt land. Det innebär enligtsysselsältningsutredningens kalkyler att vi till en bil in pä 1980-lalet börskapa ca 400 000 nya arbetstillfällen. Från regeringens sida har man försöktundvika den här debatlen med allehanda undanflykter, även om finansminislernväl inte längre lalar om alt "den svenska folkstammen inte räcker".Det måste nu vara slut på undanflykterna från regeringens sida isysselsättningspolitiken. Varför är man nu inte beredd alt vidta åtgärder såatt ungdomen, t. ex. i mitt hemlän eller i övriga s. k, glesbygdslän,får samma reella chans till arbele som ungdomar i andra delar av landet? Dethär gäller i och för sig det längre perspektivet fram , menpassiviteten från regeringens sida i den långsiktiga sysselsättningspolitikenhar också sin motsvarighet i den mera kortsiktiga. Den preliminäranationalbudgelen innehåller ett resonemang som också korresponderar medfinansplanens värderingar och som ger intryck av att man närmast är beredd altacceptera en betydande arbetslöshet och att man är beredd att hålla nereutbudet av arbetskraft, dvs, endast i begränsad 3 protokoll 1975/76:78-79 omfattning tillgodose dekrav som nytillkommande grupper, ungdomar och andra, ställer påsysselsättningstillfällen. Äveninom området för kredil- och investeringspolitiken kan vi inom cenlern noteraatt den aktiva ekonomiska politik vi förordat i finansutskotlet nu gerresullat, Kredilpolitikens inriktning på att vidga den svenskakapitalmarknadens kapacitet och prioritera näringslivels finansiering måstedock nu med kraft fullföljas. Det är också viktigt all den uiläningsexpansionsom sker i banksystemet styrs lill näringslivet och inle leder till en fråninflationislisk synpunkl betänklig ökning av köpkraften hos allmänheten. Detär inom detla område som moisättningarna inom den ekonomiska politiken nuklarast kommer till uttryck. Den generella bakgrunden till våra förslag är denkrafliga minskning av näringslivets finansiella sparande som skedde under1975, Minskningen var dä 7 ä 8 miljarder, och detla sparande kan väntas gå nedyllerligare under detta år. Även om del sker en uppbromsning i lagerinvesteringarnafinns del anledning att räkna med en fortsalt nedgång i det finansiellasparandel och i företagens likviditet. Därför krävs nu att nödigakapitalresurser ställs lill näringslivets förfogande och attinvesteringsverksamheten pä alla sätl främjas. Detta är den bästa garantin föratt säkra sysselsättningen. Regeringensinriktning är emellertid påfallande traditionell och ensidig. Man villfördubbla , dvs, möjlighelen i första hand för börsnoteradeförelag alt bl, a, genom riklade nyemissioner få del av pensionsfondenspengar. Men man måste förslå att det kan le sig någol utmanande att ungefär 40".. av de medel som senasl tillförts kom frånpensionsavgifter inbetalda för de anställda i förelag med mindre än 20 anställda.Det är alltså i väsentlig utsträckning anställda och företagare i små enhetersom skall avslå kapitalresurser till de större börsförelagen, som kanske därmedblir i slånd alt köpa upp de mindre förelagen och fortsättakoncenlralionsprocessen i näringslivet, Å andra sidan är del självklart att detfinns ett stort behov av kapilaltillskotl också i de slörre företagen motbakgrund av den utveckling som jag här har skisserat. Vihar därför från och folkpartiel inle velat motsätta osspåfyllnaden av men väl ställt några villkor, av vilka det ommaximeringav AP-fondens infiytande i förelagen är direkt kopplat till eltbifall till de 500 miljonerna. HerrEkström har förbluffat mig med att lala om AP-fonden som ett investmentbolag.Det är ganska inlressanl. Innebär del en nyorientering i fjärde AP-fondensplaceringspolitik, och vilka risker är man i så fall beredd att ta frånAP-fondens sida? Är man villig alt ta risker i samma Ulslräckning som andrainvestmentbolag eller har man någon annan målsättning med riskiagandet? Ianslulning lill vad sade vill jag också påpeka alt man nog främjarlöntagarinfiytandet i företagen bättre genom att, som vi har föreslagit, låtade anställda representera i de akluella företagens styrelser islället för utsända ombud frän kungl, huvudkommunen. Även om dessa ärekonomiska experter tror vi att de som verkar ule på verkstadsgolvet i deakluella förelagen bälire behärskar de förelagens problem an utsända, centraltplacerade sk, experter. Tillbilden hör också fördubblingen av aktiekapitalet i somregeringen föreslår. Den direkta insatsen rör sig om en och en halv miljard. Saneringenav varvsindustrin kommer som vi kan konsiatera att kräva slorakapitalresurser och ställa stora anspråk på statens åtaganden. Till 80äskas nu visserligen bara 500 milj, kr,, men 80 är det verkligaisberget. Vad som döljer sig i fråga om kapitalanspräk i detta projekt vet viinte, men det kanske finansministern kan upplysa om här . Eller är detmöjligen eller som sköter informationen i denfrågan? Närkammaren diskuterade 80 använde ettHamlel-cilat för att karakterisera situationen: Så går beslutsamhetensfriska hy i eftertankens kränkablekhet över och förelag av märg ocheftertryck vid denna tanke slinta ursin bana och mista namnet handling. Jagvet inte om anser alt detta citat är användbart även för allbeteckna dagens situation. Jag bara noterar att mot bakgrund av den senastetidens händelser framstår den debatt i Norrbottenstidningarna, som herrSvanberg och jag har haft sedan jag krävt ett bälire beslutsunderlag i frågan,i en förklarad dager. Delär mot bakgrund av denna kompakta satsning på centraliserat storföretagande - istor omfattning i statlig regi - som vi från sida hävdar vårt krav påen radikal omläggning av näringspolitiken för att ge också de mindre företagenen rimlig chans till ulveckling, givetvis vid sidan om de stora företagen.Detta tar sig nu uttryck i krav på kapitaltillskott från AP-fonden också viade institut som speciellt svarar för försöriningen av de mindre företagen ochlantbruket med kapilal. I annan ordning ställs krav på en väsentlig utbyggnadav företagareföreningarnas till småföretagen specialdestineradeutlåningskapacitet. Jagkan också som en indirekt kommentar till vad en annan reservant, StaffanBurenstam , sade att del självfallel finns en rad andrakrav som också är värda alt framföras men som egentligen inle hör hemma ifinansdebatlen. a. har vi från sida krävt all den diskrimineringav egen förelagarna och andra smäföreiagare som sker i skaltepolitiken måsteupphöra. Men detta är en fråga vid sidan av den här deballen. Demindre företagen har en central position i vårt samhälle, framför alll ursysselsättningssynpunkt. Det är anmärkningsvärt hur den socialdemokratiskaregeringen bortsett ifrån att för den anställde är arbelel i det lillaföretaget lika värdefullt som arbetet i det stora - den lilla arbetsplatsen ärlika värdefull som den stora. De små företagen svarar dessutom för en särskildvitalitet i svenskt näringsliv och för den initiativförmåga och vilja tillulveckling som är del karakteristiska med det personliga engagemanget iproduktionsprocessen. Det skall till detta också läggas att de mindre förelagenur regionalpolilisk synpunkl spelar en avgörande roll, eftersom det ärarbetsplatser i de små förelagen som oftast är det enda arbetstillfälle somslår människorna på de små orterna till buds. Ulomåtgärderna pä kapitalmarknaden föreslär vi också en utökning avinvesleringsavdragel och investeringsbidraget för maskiner samt alt avdrag ochbidrag skall kunna utgå också för invesleringar i byggnader. I densocialdemokratiska reservationen hävdas att man ännu inte har ett tillräckligtfaktaunderlag för att besluta om den typen av investeringsstöd - ell ganskamärkligt konstaterande. Del råder ingel tvivel om att del nu finns ett behov avelt investeringsstöd av den volym som vi föreslagit och alt del frånkonjunkiurpolitisk synpunkt är synnerligen angelägel att detta stöd får trädai kraft så snart som möjligl. Varje ytterligare dröjsmål försämrar stödetsverkan och minskar den sysselsättningseffekt som vi förordar. All det härverkligen gäller alt balansera stimulansåtgärderna har vi velal understrykagenom alt betona alt vi, om konjunkturförloppet det motiverar under näsla år,också är beredda au göra molsvarande dämpningar i invesleringsaktivitelen föratt bemästra infiationsutvecklingen. 1samband med alt man behandlar den svenska industrins investeringsvilja har desocialdemokratiska reservanierna gjort ett något kryptiskt konstaterande, därman säger: "Av väsentligt betydelse har varit företagens växande insikt omall världsmarknaden kännetecknas av ständigt fortgående växlingar mellanuppgång och nedgång." Del är ju som om det vore laget direkl från FalstaffFakir. Denna skarpsinniga iakttagelse om all konjunkturväxlingarna går bådeupp och ned och alt företagen inser detta tarvar egentligen ingen yllerligarekommentar, men nog förefaller det som om de socialdemokratiska reservaniernanöjt sig med alt se verkligheten på verkstadsgolvet mer von oben, vilket intekan vara nyttigt i längden. Delmesl oroande för en sund ekonomisk utveckling är att de stora höjningarna avkostnaderna 1975 och 1976 krafiigt har försämrat del svenska näringslivelsrelativa kostnadsläge gentemot ullandel. under 1970-talel har t. ex.de svenska lönekostnaderna inklusive sociala kostnader legat 30-35 "n övergenomsnittet för våra konkurrentländer. har kostnadsnivån enligt färskauppgifter stigit lill ca 45 'n över genomsnittsnivån, vilket naturligtvis kanfå konsekvenser för sysselsättningen. Endasl under förutsättning attproduktivitetsökningen inom svenskt näringsliv är i molsvarande grad slörre äni konkurrentländerna kan denna kostnadshöjning las ulan alt del påverkarkonkurrensförmågan. Det förefaller dock knappast sannolikt alt produktivitetsökningenkan bli så mycket snabbare i än i andra länder, och då slår den storakostnadshöjningen ut i försämrad konkurrenskraft. lionsprogram somfinansutskottet på förslag aktualiserade och som riksdagenbeslöt begära hos regeringen blir ett myckel väsentligt inslag istabiliseringspoliliken. HerrEkström verkade nu darra på manschetten och inte vara riktigt säker påinnebörden i vår fina uppgörelse . Jag vill då påpeka alt om någragrupper förlorar på inflationen i delta samhälle är det småspararna ochlöntagare i lägre inkomstlägen. Det är en myckel allvarlig utveckling, sommåste inspirera regeringen, när man nu går alt dra upp rikllinjerna fördagordningen vid den rundabordskonferens som kammaren har beställt. Inflationenframstår som det främsta hotet mot en sund ekonomisk utveckling. Vibehöver nu framför allt en aktiv ekonomisk politik kombinerad med en realistisknyorienlerad näringspolitik, som gör det möjligt alt la till vara människorsvilja till arbele och utveckling och att använda produktionsresurserna isamhället på bästa möjliga sätl. Jag yrkar bifall till finansutskottets hemställan i betänkande nr 20. Idella anförande instämde i Heden, fröken och fruAndersson i Hjärlum, herrar Hallenius och Kindbom, , herrar ,, och i , , , , fruFredgardh, , och i , herrarHåkansson i , i , i Nennesholm ochJohansson i Skärstad, samt herrar i Stockholmoch (samlliga c). Hen (): Den här debatten handlar om hur de ekonomiska framtidsutsikterna lersig. Hur stor är risken för att fler skall bli utan jobb? Hur stor är riskenför all priserna skall fortsätta att raka i höjden? Vad måste göras för atttrygga jobben och hålla priserna i schack? Och vad är förenligt med en starkekonomi, som bevarar vårt välstånd, ger oss medel för reformer och bibehållervårt oberoende gentemot andra länder? Omman får tro en undersökning som gjort ser majoritetenav svenska folket dystert på resten av del här årel åtminstone. Nio av tiohushåll tror att den ekonomiska situationen anlingen försämras eller förbliroförändrad. Frågan ställdes , då 92 000 gick utan arbete, därav 36 000ungdomar, då ytterligare 25 000 var varslade om uppsägning och då priserna påelt är stigit med 11 'V,, Att mot den här bakgrunden tro på en oförändradekonomisk situation kan knappast kallas all se ljust på framliden. Dennadystra syn på möjligheterna att förbättra läget -pressa tillbakaarbelslöshelen och dämpa prisstegringarna - kontrasterar bjärt mot den glättadeoptimism som utstrålar ur regeringens ekonomiska dokument, finansplanen. Denhade presenterats jusl innan den här un- dersökningen gjordes.Svaren kan därför också ses som ell uttryck för en djup misstro mot regeringensbedömning och förmåga att infria sina egna profetior. Det verkar som om mångamed en resignerad suck säger sig att dåliga tider måste genomlidas.Erfarenheterna från 1971-1973 sitter djupt. Dennapessimism kan vara förklarlig också av ett annal skäl. Världen omkring oss hargenomgått en ekonomisk kris av sällan skådad omfallning, I föriorarjusl nu 1 000 människor sitt arbele. En av tio på den engelskaarbetsmarknaden är arbetslös, I häller läget på att förbättras,men är drygt 1 miljon utan arbete, I räknar manarbelslöshetskön till dryga 7 miljoner.