prot · FZ09117 · 1975-12-31 00:00:00 — Det kan gälla underhåll, utbyte ochinstallation av olika utrustningsdetaljer, bättre värme, extra vinds- ellerkällarutrymmen, avslående frän eller framfiyttning av vissl hyreskrav,medverkan lill lä-genhdsbyte i fastigheten osv. Rättigheten och skyldighetenatl utverka förmåner för medlemmar - förmåner som inte går ut över andra hyresgäster- måsle vara hyresgäströrelsen obetagen. Enannan sak är de förslag som framställts och de diskussioner som förts om alt enmedlemsavgift skall bakas in i hyran för alla hyresgäster och atl den del avhyran som molsvarar medlemsavgiften skall föras över till hyresgästföreningarnaför alla som är medlemmar. För dem som inle är medlemmar skulle hyresvärdenbehälla hela hyran. Klart är alt ell sådant system genom sin konstruktionskulle medverka lill högre hyresnivåer och påverka bruksvärdet. Dessutom måstedet komma all verka passiviserande på hyresgästerna. Anslagtill bostadsbyggande, m. m. Anslagtill bostadsbyggande, m. m. inte tvinga inhyresgäster. större antal medlemmar rekryterade på detla sätt innebär enförsvagning av hyresgäströrelsens styrka och slagkraft. Därför lar vi från vpkavstånd från sådana "medlemsrabalter". velatgöra de senasle kommentarerna med hänsyn till den diskussion som förs och förtsi dessa frågor och instämmer i övrigt hell i de särskilda yttrandena 2 a och 2 b. HertSTRÖMBERG i (fp) kort genmäle: svarar på en fråga att vpk inte vill ha spekulation isamband med boendel. talar han vältaligt för ändradeförvaltningsformer, där hyresgästerna får mer all säga till om. Men den ändradeförvaltningsform med slörre infiytande för de boende som innebär att de sombor i en fastighet får köpa huset och bilda bostadsrättsförening vill herrClaeson inte vara med om. Enligt vpk är del alltså spekulation. Det var ett klart besked.Tack! HertCLAESON (vpk) kort genmäle: Till i villjag säga att jag inle har kallat delta spekulation. Men så länge det inte finnsbestämmelser, som omöjliggör spekulation och handel med bostadslägenheter,föredrar vi alt kommunerna äger fierfamiljshusen och ställer dem till hyresgästernasdisposition. Hyresgästerna måste få långt gående fullmakter när det gällerförvaltningsformerna, närmast jämförbara med bostadsrätts-innehav. Hert i (s): Min roll i denna debatt har blivit mer och mer överflödig. Vihar fåll en opposition, som inle är enad utan har samlat sig pä fel sida så attsäga. Det har alldeles klart utkristalliserats en linje mellan ochoss andra och i vissa frågor mellan kommunisterna och oss andra.Jag skall därför inle, som man kanske tvingades göra , ge enöversikt av frågan, belysa alla aspekter på den och tala om allt vad vi tyckeroch tänker på de olika avsnitten. Det är helt överflödigt, därför att del harandra talare redan gjort. Utskottetsärade ordförande noterade alt vi i utskottsmajoriteten har gjort en deluttalanden och lagil en del initiativ, och hon framhöll några. För min del ärjag särskilt glad över atl ulskollel har posiiivi behandlat den fråga somaktualiserats i en motion av m. fl., nämligen de äldresbostäder. Del var ju ell bra tag sedan man senast försökte få en samlal greppom bostäder och samhällsplanering för de äldre. Vi har inle föreslagil enutredning av den vanliga typen, utan vi vill ha en genomlysning av frågan föratl få utgångspunkter för alt bedöma vilka krav som kan ställas i sammanhanget.Sedan är del möjligt att detla kan få som följd en del speciella utredningar. Utskottethar alltså välkomnat motionen, och vi har försökt föreslå ett sätt att tacklafrågan som både samordnar fakta och ger nya uppslagsändar. Utskottetsordförande talade för den enda reservation som står för. Jag villinle säga all jag kan slälla mig bakom alll som sägs i den reservalionen, men jagsaknar all lust atl polemisera emot den. Det är myckel i den som jag privatlycker är alldeles riktigt, men inom utskoltsmajorilelen har vi sagt oss attmed det säll som man bör arbela med dessa frågor måste man ha litet meraerfarenhet på området och låta i vanlig ordning regeringen utnyttja sin normalarätt atl begrunda utredningsbelänkanden och remissbehandling av frågor. Detfinns en aktivitet på området som gör all man kan förvänta all frågan nu ärföremål för en samlad bedömning inom regeringen och att det blir effekter avdel. Delfinns resurser som inle utnyttjas, exempelvis boendemiljödelegationens 30miljoner, av vilka endasl 17 miljoner har sökts och bara någol över 3 miljonerbeviljats - på ansökningar som ligger inne . Det är siffrorsom pekar på bekymmer med handläggningen av dessa frågor, som jag tycker atlulskoltels ordförande belyste på ett mycket intressant säll. Bosladssocialadelegationen, som också jobbar pä det här fältet, har tillfört debatten heltnya fakta. Den har försökt och lyckats - inte i det här huset naturiiglvis meni andra sammanhang, i kommunala församlingar osv. - fä bort de partibundna,förutfattade meningarna om orsakerna till och medlen atl undanröja debesväriigheter som kan finnas i vissa bosiadsområden, t. ex. de sociala besvärsom förknippas ibland med tomma lägenheter och ibland med andra faktorer. Iallmänhet älskar man atl knyta dem till den bostadspolitik som har förts. Härhar verkligheten förts in i diskussionen pä etl sätt som jag tror kommer altavsevärt hyfsa denna. Personligen ser jag fram emot en omprövning i desshelhet av delegationernas erfarenheter och också av de betänkanden somföreligger frän bostadsuiredningarna. Jag har alltså inget behov av allpolemisera mot ordföranden pä den här punklen. HerrDanell höll sig självklarl lill de värderingar i bostadsfrågan som är moderatasamlingspartiets. På den punkten hyser alla andra här i huset en i förhållandetill hell avvikande mening. Vi vill inle alt bostaden skall vara enhandelsvara jämställd med allt annal som säljs på den kommersiella marknadendär man kan säga alt konkurrensen är ell bra medel alt hälla tillbaka priserna.Vi anser att god boslad är en social nyttighet och en social rättighet. Visatsar stora ekonomiska resurser och använder samhällsapparat och lagstiftningför att se lill alt människor får bo efter sina behov och inte efter sinaresurser. Detär det som gör skillnaden mellan oss och . Det är litet svårt altförstå hur man skall kunna la bort subventionerna, som föreslär,och införa marknadskrafternas fria spel, men inte höja hyran, som . Ni anger själva att subventionerna Anslagtill bostadsbyggande, m. m. 7 protokoll 1975/76:117-118 Anslag till bostadsbyggande, m. m. utgör 30 96 avkostnaderna, men talet ligger nog närmare 40 96 eller ännu högre. Vidberäkningen 30 å 40 96 utgår man ifrån all de räntor som bosladslåneiagarna behöver betala till långivarna är marknadsräntor, men det är det inte.Låneräntorna är styrda av länemyndigheterna och bestämda av ochbostadsslyrelsen tillsammans. Högre räntor för bostadslån godtas inle, ochlängivarna är skyldiga all ge lån till bostäder. Del är alltså inte fråga ommarknadsräntor. Sädana skulle säkerl vara avsevärt högre, och därför skullealltså räntekostnaderna öka med betydligt mer än 30 eller 40 96. Vadbeträffar talet om mer konkurrens är del ju inte fråga om annat än att om deenskilda byggnadsförelagarna hade lust och intresse av atl konkurrera påmarknaden med bra bostäder, kunde de göra det -bygga bättre bostäder lill lägrepriser än vad samhällel ställer krav på vissa företag att göra. Det finns ingethinder för det. Den konkurrens som önskar fä fram går ul pä all desom bygger och äger hus skall fl tjäna sä mycket pengar som möjligt i denbristsituation som alltjämt kan föreligga och med det behov som människorna haratl bo bättre. Konkurrensdebatien i denna fråga kännetecknas då inte av någonstörre klarhet. Jag tror all skulle vara betjänt av atl funderaigenom hur del skulle se ul om man pä marknaden släppte loss delprivalfinansierade byggandet så all den som ägde fastigheter och byggde huskunde ta ul de priser han ville la ut. Del blev säkeriigen inte konsumenternasom tjänade på del. HerrDanell säger all man skall ta bort kapitalkostnaden för subventioner,och därigenom skulle man kunna sänka skatten. är det så atl sänkta skaller iregel är lill mer glädje för de välsituerade än för dem som har låga inkomster,medan subventioner av bostadskostnader oftast är till mer glädje för dem somhar lägre inkomster; de som inle har låga inkomster har inle samma iniresse avsubventioner. Det föreligger alltså inle den parallellild mellan de tväåtgärderna som vill ge sken av. Moderaternaföreslär alllsä all man "på siki" skall la bort subven-tionsinslagel,men talar inte om hur man skall utforma gäldränleavdragel förägandet av den egna lägenheten. Del måsle innebära inle bara alt man återgårtill den gamla orättvisan som vi med riksdagsbeslut försökte eliminera,utan det betyder att man går till en ännu hårdare marknad, där de som byggerell eget hem kommer atl bo billigare ju dyrare huset är, ju slörre lån de har.ju högre räntor de betalar och ju högre inkomster de har - bo billigare påsamhällets bekostnad. De andra får finna sig i all betala vad fastighetsägarnavill ta ul av dem. Del är en underlig framtidsvision vi kommer att fä seförverkligad om yrkanden här vinner bifall -vilket denaturligtvis inte kommer all göra. Vidareberörde - litet "svinakligt" skulle jag vilja säga -några bilder, bl. a. ur en artikel av i "Morgonbris", enarlikel som jag har läst med stort intresse och som borde läsa och inle bara ägnasig ät bilder. Artikeln illustrerar ju klart vilka bekymmer som finns i desmähusgdlon som mark- och byggspekulanter har låtit växa upp omkringstorstäderna och där en normal familj inle kan leva ell gott liv, där framförallt den nya synen på familjens säll atl fungera - som innefattar rätten föralla att yrkesarbeta - oavsett kön, möjlighet all ha barn och tillgång tillbarnomsorg och över huvud lagd en social service som fungerar - intetillgodoses, områden där det är långt till arbetsplatsen, dåligakommunikationer, långt till skolor och social service. Delär detla artikeln illustrerar och som alltså avses med råttfällan. Jag tror altdel hade varit värdefullare om hade citerat artikelns innehåll ochinle bara ägnat sig ål bildsludier. HerrDanell talar om krångliga läneregler. Visst finns del sådana, men jag hadenästan troll alt vi inte skulle höra någonling om det i är, eftersom herrDanell var med om atl i den här kammaren fatta etl beslul som slår alla rekordi krånglighet och som innebär krångel inte bara för dem som bygger ochförvallar husen ulan framför allt för dem som skall bo i husen. Jag avserbestämmelserna om mätning av varmvatlenför-brukning inom ett hus, som bara kanske genom flödesmätning med hjälp av insirumeni som ännu inte är bra utformade.Man har heller ännu inle diskuterat hur man skall klara debiteringen på varieenskild hyresgäsl. Del är lätt att se framför sig vilka tvister det kommer attbli mellan hyresgäster och fastighetsägare om del belopp som skall belasta varoch en när man skall dela på kostnaderna för varmvaltenförbruk-ningen - delheter sä, men i realiteten blir del hela vattenförbrukningen. Ni,på borgerligt håll har här av någon speciell och egendomlig anledning enat erom detla, och jag räknade inle med att någon som var med om att falla detbeslutel skulle lala om byggkrängel. Vill ha en deklaration kan hanfå den: Personligen har jag den meningen - och jag vel att del är den meningensom styr det politiska handlandet i del parti jag tillhör - alt regler ochbestämmelser är lill för ett speciellt ändamåls skull. Om man måsle styra vissakrafter i samhället i en viss riklning inför man regler och bestämmelser. Närdel inte behövs lar man bort dem. Om har lyssnat till diskussioneni utskottet och i kammaren vel han all vi nu har sagt all vi tror alt man snartkan slopa de lånebestämmelser som går under beteckningen lånetaket, därför atlkonkurrensen pä byggnadsmarknaden ger tillräcklig garanti för ell byggande lilllägsta möjliga pris; de bestämmelserna var ju en garanti för att inlesamhällets pengar skulle utlånas lill dyra hus. Del lånesyslemet harnaturligtvis irriterat många när det har varit i funktion. Men vi är bereddaatt la bort del. Del har överlevt sig självt, och del måste finnas smidigarevägar atl klara dilhörande problem. Delskulle vara intressant att utveckla de markfrågor som tar upp, menvi kanske får andra tillfällen lill diskussioner. Markfrågan dyker upp på mängaområden under riksdagsbehandlingen av olika ärenden. Anslagtill bostadsbyggande, m. m. Anslag till bostadsbyggande, m. m. Jagvill notera en liten lustighet när det gäller relation tillkreditmarknaden. De har alltid varit arga för alt bosladslångivningen har varitprioriterad. Det ständiga temat har varit all den skall ut i konkurrens medannan långivning. Men plötsligt lägger man sig vinn om en ökad prioritering avbosladslångivningen. Vad gäller det då? Del gäller inle tillförseln av pengartill bostadsmarknaden för byggande av nya och bättre lägenheter, ulan avsiktenär atl pengarna skall användas för all köpa och sälja gamla kåkar. Därvidlagvill man prioritera finansieringen av fastighetsköp - för att öka omsättningenpå på fastighetsmarknaden. Jag tycker all del är rätt betecknande. Bostadsrättär ett nyvunnet intresse för . När man talar om den döljer man denegentliga avsikten - som i talade om och som manmotionerat om - nämligen all främja del enskilda ägandet av lägenheter ifierfamiljshus. Man talar i slällel om bostadsrätt, som väl har större socialstatus. Vi socialdemokrater, centerpartisterna, folkpartisterna ochkommunisterna tillsammans är engagerade för att bostadsrättsföreningar skallkunna bildas så långt människor vill. Vi lycker atl lägenhet med bostadsrättär en bra bostadsform. Jag är själv bostadskooperatör, och det är , såviii jag vet - även om han kanske är nödd och tvungen därtill medanjag är del av övertygelse. Lägenhet med bostadsrätt är en bostadsform sompassar mig, men den passar inte alla. Vihar i det här huset fallat beslul som på många områden gynnar bostadsrätten. av insatsen behöver bara betalas . Det är alltså fritt fram förpraktiskt laget alla att vara med i en bostadsrättsförening. Vi har skapat nyamöjligheter när det gäller lån för att överta lidigare statligt belånade hus.Nu öppnas möjligheten, genom ingängsvärdebe-låning, till bosladsrältsbildningari del äldre beståndet. Men vill förändra insatsen från 1 96 till 596. Sedan skryter ni om atl del är ni som vill gynna bostadsrättshavarna, när nivill försämra länevillkoren för dem. Jag tror att det vore bra om man tänktelilel mer på sambandet mellan tidigare ståndpunkter, som alltjämt kvarstår ireservationerna,, och de nya påfunden och nya modeorden. HerrStrömberg i är rejält kluven i tvä delar i den här frågan. Han taladeom bekymren i kommuner med sociala problem i sina bostadsområden, med lommalägenheter och andra bekymmer, och jag instämmer där helt i hans beskrivning,som var mycket förnämlig. Den var bra som polemik möt , och jagbehöver inle tillägga någonting till den. Ta t. ex. del förhållandel alt man i20 96 av landets lägenheter placerar 100 96 av de sociala problemfallen,eftersom de privata fastighetsägarna inte tar emot dem. bild avhur del ser ut i detta avseende var talande nog. HerrStrömberg tog vidare upp tvisten om etl hyreshus i och ville ha svarpå en fråga. Sådana svar får väl lämnas i . Visseriigen harman i pretentioner på atl tala rikspolilik och lånar termerfrån denna, men inte skall vi väl föra in Stockholmskommunalpolitik i diskussionen här? Jag tror att vi skall betacka oss för del.Det är kanske en göteborgsk synpunkt, men jag tror att den har värde rentallmänt. Närdel gäller bostadsbyggandet, speciellt i vad avser flerfamiljshusen, kan intedet kortsiktiga intresset och den enskilda hyresgästens önskemål just fåstyra produktionen. De kan inte heller styra omvandlingen av samhället. Detmåsle vara mera översiktliga och långsiktiga bedömningar - kåkarna skall slå i60-70 år - som avgör hur bostäderna skall fungera exempelvis i ensaneringsplan, inte de kortsiktiga intressena. Det går inte att låta deenskilda individernas syn på bostaden styra vad som sker i samhället. Manianspråktar ju inte bara egna resurser utan även alla andras för vägar, vatten,avlopp, kommunikationer, skolor och social service. De avvägningarna skall skepå samhällsnivå. Individen ställer anspråk på kollektivet, och det måste sägahur resurserna får användas. Dettagör att jag inle vill lägga mig i den frågeställning som uppstått belräffandeell hus på en speciell gala i - den må man lösa i Stockholmsstadshus. Principiellt måste ombyggnaden av ett samhälle ske med längreperspektiv än den enskilde hyresgästens. Denne bor ofta kvar i bara fem, sexeller sju är, och sedan flyttar det in nya personer. Om samhället har iniresseav att ge medborgarna bättre kollektiv service, måste det också ha möjligheteratt påverka hur denna ombyggnad skall ske. Vadsedan gäller lånegränserna har ensam -jag räknar nu inte medmoderaterna - återfallit lill gamla värderingar av konkurrensen ochbyggnadsnäringsinlressena, medan varit konsekvent och hoppat av frändetta resonemang i är. säger att de lånevillkor som gällerinte är bra. Del kan ju sägas att det gamla parilelslånel i och för sig innebarbesväriigheter för en privat fastighetsägare. Del kunde, som det heter påfackspråket, bli en negativ förräntning, vilket naturligtvis var besvärande. Påsikt blev det ändå en mycket fin förräntning - att äga fastigheter exempelvis iinnerstaden vel vi sedan gammalt är en säker placering. Deprivata vill bygga mer pä nuvarande villkor. De är i förargade överall de inte får bygga mera. De klagar över att de har fått för liten kvot, intedärför atl det är dåliga låneregler utan därför atl de lycker atl lånereglernaär bra. Jag tycker att skulle vara litet försiktig medinjektionerna från . Vadgäller ingångsvärdebelåningen är det samma sak. Där pekade på kapilalägar- och fastighetsägarintressen och sade atl de inlebehandlas rättvist i denna låneform genom all de måste betala en annan ränta ähandra. Han anför i sammanhanget försäkringsbolagen som exempel. På den punktenär det en felaktighet i reservationen. Det är inget som hindrar atlförsäkringsbolagen tillämpar precis samma metod som en enskild fastighetsägarekan göra. väljer de andra vägar, efter- Anslagtill bostadsbyggande, m. m. Anslagtill bostadsbyggande, m. m. som de bedömer sig varamera betjänta av del. Det råder på denna punkt klar enighet mellan vpk, centernoch oss om atl man skall acceptera denna skillnad, och vi har också gjort del iandra sammanhang, t. ex. när del gäller enskilt ägda småhus, hyresbostäder ochbosiadsräilslägen-heter. Det vore intressant att höra om det nu har inträffatnågot slags sinnesförändring hos i - eller kanske delär i ; del får vi väl se - som gör all han nu vill varamed om att ändra på skattereglerna för dem som äger småhus. Vi är ju överens omatl de nuvarande reglerna gynnar småhusägarna. Det var vi överens om för två årsedan, och det är vi alltjämt överens om. Därför måste vi också ha olikaräntesatser för olika typer av hus-ägande. Det borde vara konsekvensen. Och detär kanske del som är ute efter - alltså atl se till alt vi fårlilel bättre regler för gäldränleavdragen, så atl del den vägen skapas bättrelikställighet mellan dem som bor i småhus och de människor som bor medbosladsrätt i hyreshus. Del vore som sagt intressant all få höra det, för delblir konsekvensen av resonemang. Jag vill då också försäkra-liksom utskottets ordförande gjorde-att vi inom civilulskoiiet är myckelangelägna om att de defekter som finns på bostadsområdet här i landei när detgäller beskattningsreglerna för dem som äger eller förvaltar bostadshus snabbtborde försvinna. Det är skönt att vela atl det på den punkten finns etl brettunderlag för vår uppfattning här i huset. Sedansade att vi socialdemokrater inte vill stoppa de fulakapitalislinlressena på bostadsmarknaden och all vi inle håller de friakrafterna på marknaden i schack. Men det är ju omvittnat, bl. a. i dagensdebatt, atl det är få områden där samhällel griper in så kraftigt som när delgäller produktion och förvaltning av bostäder. Där har samhället gjort storainsatser för alt hålla igen de fria marknadskrafterna, t. ex. med den statligalångivningen och med den kontroll av priserna vid upphandling av fastighetersom vi nu har men som inte fanns . Då var del hell andra ting som bestämdepriset på en fastighet. hålls det priset efter. På entreprenör- ochkapilalsidan gnyr man och gnäller för den styrningen. Man har nämligen nu i deallmännyttiga och kooperativa förelagen myckel kritiska köpare till de hus sombyggs. Hela markpolitiken är också full av regler för au hejda spekulation.Pressen på räntan har jag lidigare nämnt. De som lånar ul pengar, dvs. bådeenskilda och statliga banker, tvingas alt föra över pengar till av andrabestämda räntor på bostadsområdet. Jag tror därför man kan säga atl del är fåområden där samhällel griper in så hårt som just här. Vidareförde del sedvanliga resonemanget om de höga hyrorna, och del ärnalurligtvis någonting som man kan lala om ulan att riskera att bli emolsagd.De flesta lycker ju alt höga hyror finns överallt. Liksom skatterna är hyrornaalllid för höga. Och vill införa hyresstopp, efiersom han lycker althyrorna nu är för höga. Jag skall villigt erkänna att han inte är ensam om det.Mänga människor i min allra närmaste omgivning för samma generella resonemang,all hyrorna är sä höga. Men deär inle höga. kan bara vara högt ställt i relation lill något annat.Hyresnivån i värt land , sett historiskt eller selt mol andra priser ellersett mot vår omgivning, är inte hög - tack vare atl samhällel har gripit in pähyresmarknaden. Om vi skall införa hyresstopp, så måsle vi böria med atl införastopp på alla de tjänster som bostadsföretagens ägare får betala. Prisetpå kapitalet hålls nere lack vare samhällets medverkan, men driftsidan beslårav tjänster som företagen köper, och där råder det inget prisslopp. Införs delprisstopp där, så blir det automatiskt prisslopp även på hyrorna. Jag tror delvore olyckligt all stoppa sä att säga bara i ena änden; det skulle få effektersom ingen av oss önskar. Samhälletsätter in 4 miljarder på bostadssidan, hälften till räntekostnaderna ochhälften lill bidragskoslnaderna. Och jag blev mycket ledsen när jag hörde herrClaeson driva del djupt reaktionära resonemanget alt var och en skall kunna boi en lägenhet efter sill behov och ulan alt vara hänvisad till bostadsbidrag.Del aren fullständigt omöjlig tanke all bygga hus här i landet till etl prissom medger all den lägste inkomsttagaren med den stora familjen skall kunna boefter sitt behov och utan hyresbidrag. Vilken hyra skulle han få då, för atl denskulle vara skälig? Den enkla matematiken kanske ändå kan begripa.Det är en praktisk omöjlighet. Vi kan av olika skäl försöka hälla hyresnivånnere, men vi måste alltid ge bidrag lill de belalningssvaga människorna, somsamtidigt har behov av en speciellt stor bostad. Det resonemanget är djuptreaktionärt, och jag hoppas att i fortsättningen slippa få höra det från herrClaesons sida. Tillsist bara några små kommentarer -jag har glömt all lilla pä klockan, men jagförmodar all jag redan överskridit den lid som jag antecknat mig för. Bostadsförmedlingeliär också en sak som har passerats av utvecklingen. Om bostadsförmedlingen inlehar anvisningsrätt, är den en myckel besvärlig apparat. Om man däremot kan fåen anvisningsrätt som innebär all kommunen kan anvisa hyresgäster lill vilkelbosladsområde som helst - del har föreslagits i en uiredning, och jag hoppas aubostadsministern snart förverkligar del förslaget - får kommunen en möjlighetall böria komma lill rätta med de segregationsiendenser som är säbelastande för samhällel, för värt eget samvete och för de människor som bor ide segregerade områdena. Om bostadsförmedlingarna får en sådan anvisningsrällkommer den all kunna placera de bo-stadssökande i vilkel bostadsområde somhelst, oberoende av de bo-stadssökandes sociala belastning. Alla människor iSverige skall ha rätt all bo hyggligt, oavsett vilka effekter del har i andrasögon.