prot · FY0959 · 1975-12-31 00:00:00 — liga c) som anseit attutskollet under 49 bort hemställa attriksdagen med bifall till motionen 1975:1671 hos regeringen begärde förslaglill lagstiftning om löntagarsparande och löntagarägande i förelagen ienlighet med vad reservanterna anfört, 26. belräffande allmänt vinstandelssysiem av herrarRegnéll (m) och () som ansett att utskottet under 50 bort hemställa attriksdagen med bifall lill molionen 1975:1603 punkten 6 hos regeringen begärdeatt för ulredningen om löntagarfonder utfärdades till-läggsdirektiv rörandebehandling av frågan om ell allmänt vinstandels-system. Torsdagen den 17 april1975 Näringspolitisktprogram, m. m. Tillbetänkandet hade fogats särskilda yttranden beträffandesamordning av kredilslöd till mindre och medelstora företag 1. av herrar Böriesson i Glömminge, ochPetersson i samt (samtliga c). av herrar Regnéll (m) ochSiegbahn (m), av (), av i (vpk). HenANDRE VICE TALMANNEN; Debatteni näringsulskollels belänkande nr 14 uppdelas i fem avsnitt såsom framgår avutdelad talarlista. Varie avsnitt behandlas som etl självständigt ärende ochtalarlistan för de olika avsnitten kan alltså utökas med ytterligare talare. Däalla under elt avsnitt anmälda talare haft ordel övergår kammaren omedelbarttill att debattera nästa avsnitt. Voteringen äger alltså rum i etl sammanhangsedan samtliga avsnitt sluidebaiierais. Hen REGNÉLL (m): Underdel första avsnittet är det tre olika ting som jag skall be alt fä kommentera.Del är de punkter där vi från moderathäll har avlämnat reservationer, och jagskall la reservationerna i den ordning som de är numrerade. Denförsta reservationen gäller önskan om elt uttalande om den allmänna politiksom bör ligga bakom en näringspolitik sådan den drivs i vårt land. De partiersom fört fram delta önskemål har naturiiglvis inte haft några föreställningarom alt man skulle kunna ena sig inom utskottet i fråga om ell uttalande. Vi velatt de socialistiska kollegerna inom utskottet har en annan grundsyn än vi ochatt det därför inte går att formulera en gemensam politik. Vi har kanske ocksåförställ all våra socialistiska vänner med en viss ironi har sett på alt vifrån oppositionens sida inte själva har kunnat enas kring ett gemensamt uttalande. Näringspolitisktprogram, m. m. Bakgrundenlill del är rätt lätt all förslå. Man kommer här in pä ideologiska frågor, ochdå är man van vid all röra sig med begrepp och termer som känns invanda för densom omfattar Ideologin men som kan le sig en aning främmande för den som inlegör del. Föregen del kan jag i alla fall deklarera all jag inle skulle känna det särskiltfrämmande all rösla för de reservationer som avlämnats från cenlern ochfolkpartiet, med de formuleringar som man finner där. som jag sägerdetta finns det väl anledning tro all man från centerparti- och folkpartihällinom utskottet - och senare här i kammaren - inle heller skulle ha känt sig säförfäriigt främmande för alt rösla för våra formuleringar. Jag kan lillkammarens prolokoll citera det uttalande som har rekommenderats i den partimotionsom ligger till grund för önskemålet om elt uttalande i denna riktning. Delheter där: "- - - ell av målen för näringspolitiken och den ekonomiskapolitiken i övrigl skall vara bevarandet av en icke-socialistisk ekonomi,baserad på elt decentraliserat näringsliv och med en mångfald självständigtverkande mindre och medelstora förelag." Jag upprepar; Den formuleringenborde väl både centerparti och kunna ansluta sig till. Nublev del emellertid inte så. Det blir alltså inte nägon gemensam borgerligreservation där, och ännu mindre någon gemensam skrivning frän socialisthälloch opposilionshåll. I den socialistiska majoritetens skrivning sägs att manöver huvud laget inle är intresserad av några sädana uttalanden, ulan man anserall riktlinjerna bör komma lill uttryck i beslut i konkreta frågor. Detlåter ju bra. Risken är bara att del kan bli ell hoppande från luva till luvaulan all man har rikligt klart för sig hur kursen skall läggas ut och därförinte heller har riktigt klart för sig var man hamnar. Det finns onekligenrisker, som jag gissar all också våra socialdemokratiska vänner är medvetna om,att man genom alltför mycket statsingripande och alltför myckelfunklionärsvälde i departement, olika nämnder osv. hamnar i ell samhälle däreffektiviteten går ned och trivseln minskar. Jag tror det är av vikt all manframhåller della, vilket vi har gjort i reservationen 1:"Marknadshushållning med fri prisbildning, fritt kon-sunnionsval, enskiltägande och konkurrens måste även vara näringspolitikens grundval.Den statliga styrningen av företagen måste begränsas och samhällets slrävaninriktas pä all la lill vara de enskilda människornas vilja till initiativ,verksamhet och ansvar." Jag ber alt få yrka bifalltill reservationen 1. Nästamoderatreservation under delta avsnitt har nr 4 och anknyter till punkten 3 iulskoilels hemställan. Det är inle någon märkvärdig historia - det är enmarkering frän vår sida att vi är myckel angelägna om all man verkligen larlill vara alla n-iöjligheter all hålla borta konkurrensbegränsning av olikaslag. Del iir så sant som utskottet säger att man håller på att utreda dellaoch all ulredningen har vida direktiv, men ell uttalande från om finner det synnerligen angeläget att just den aspeklen beaktas tror vihade varit nyttigt. Vihar inle fält någon anslutning från annat håll till den reservaiionen och haralltså inga illusioner om vad utgången av en omröstning kommer att bli, men jagber ändå, herr lalman, att fä yrka bifall till reservaiionen 4. DenIredje och sista av de reservationer under della avsnitt som jag har anledningatt kommentera har nr 5. Den har som bakgrund en moiion av , somönskar att man skall få lill stånd elt resonemang kring företagsamhetensverksamhet i stort. Där fäster han särskilt uppmärksamheten på del bistraklimat som företagsamheten onekligen arbetar i. Jagsade att jag inte hyste några illusioner om alt reservaiionen 4 skulle vinnabifall från annat håll, men ibland är man litet undrande överalt uppbackningeninte blir större frän dem som strängt taget tycker likadant som man själv.Formuleringarna i moiion ligger väldigt nära formuleringar somåterfinns i motionen 919 som är undertecknad av centerpartister, bland demflera som sitter i utskottet -i Glömminge, ,i är alla undertecknare av denna moiion. I den läserjag föfiande; "Enav de vikliga faktorerna som påverkar vifian hos unga människor all bliföretagare är den inställning man möter hos allmänheten och hos myndigheter ochorganisationer. Även om en viss förbättring ägt rum här de allra senaste årenfinns myckel övrigt att önska. En kraftfull insats för information ochupplysning bör här ske genom statens medverkan och i samarbete mednäringslivsorganisationerna. Målet bör vara all belysa företagsamhetensverkliga situation och villkor och betydelsen av den uppgift som företagen ochförelagarna har för hela samhällets utveckling och för vår välfärd." Jagtycker alt della som cenlerparliledamöterna i näringsutskotlet själva harskrivit pä och möjligen själva formulerat - det skall jag inte efter-forska -borde ha kunnat få dem att acceptera precis samma tankegång när den framfördesfrån moderat håll i n-iotionen av . Vi måste med beklagandekonstalera alt förelagen i vårt samhälle i många fall arbetar under kärvaekonomiska villkor. Del är någonting som kan bemästras i och för sig och somkanske ofta lockar den som är företagare. Han vill göra en insats, spänna sinakrafter och se vad han duger till. Ungefär som idrottsmän underkastar sigprövningar och besvärligheter som vi mindre idrottsligt lagda inte skulle kunnalänka oss underkastar sig vissa människor de bekymmer som del innebär all varaegenföretagare för att pröva krafterna och för all nå ett resultat som debetraktar som värt att nä. Vi löntagare - om vi nu får vår lön från riksdageneller vad del är - får våra pengar ordentligt utbetalda vid månadens slut elleri form av veckolön, och våra arbetsgivare betalar in preliminärskalten och deneftersläpande restskatten, betalar in de sociala avgifterna, osv. Men den somär egenföretagare skall inte bara klara delta för sig själv utan ocksä för sinaanställda med de bekymmer del kan innebära i vikande konjunkturer, när enlikvid inte går in och förfallodagen är inne för all Näringspolitisktprogram, m. m. Näringspolitisktprogram, m. m. betala löner till deanställda, skatter och avgifter och sådant. Företagarnaarbetar alltså under svära förhållanden. Att deras "allmänna klimat"därutöver skall vara bistert pä grund av ofta högst orättfärdiga angrepp ochpåhopp är beklagligt, och jag tyckeratt det var mycket värdefullt alt herrLothigius aktualiserade frågan. Jag förslår all det varit näraliggande ocksåför del, där man har god kontakt med småföretagsamhelen, alt laupp della spörsmål. Däremot har jag svårt all förstå alt vi inle fältanslutning till reservaiionen 5, som jag nu ber att fä yrka bifall till. Hen (); I reservationen 3 till näringsutskoltets betänkande nr 14 harutskottets centerparliledamöter begärt att sysselsältningsutredningen skall fäi uppdrag att utarbeta grunder och handlingslinjer för en aktiv näringspolitiki enlighet med vad som anförs i reservationen. Cenlern har som bekant sedannågra år lillbaka framfört krav på etl samlat tänkande och en samlad översynöver näringspolitiken, som skulle utmynna i ett övergripande näringspolitiskthandlingsprogram. Enligt vår mening har för vafie gång som dessa yrkandenavslagits de argument blivit allt starkare som lalar för våra förslag i del härstycket. Motargumenten kan vi fortfarande inle förstå, i varie fall inle godtasom tillräckliga för avslag. Denmoiion som vi har väckt i är, nr 1611, är formellt delvis uppbyggd pä etl annatsätt . Dessutom har det tillkommit ett nytt yrkande, nämligen attsysselsältningsutredningen skall kopplas in på den här saken. Men degrundläggande riktlinjerna och principerna är oförändrade. Dem vill vi i ärmed lika slor styrka som tidigare understryka. Jag skall här någolutveckla dessa grundläggande principer. Detär alldeles uppenbart alt etl livskraftigt näringsliv med möjligheter till fullsysselsättning åt alla förutsätter att det är effektivt och ordentligtgenomorganiseral när det gäller planeringen. ett livskraftigt näringslivhar man alltså inte möjligheter all bereda människorna full sysselsättning,och man kan inte heller uppnå ett av de fundamentala målen i en demokrati,nämligen rätten till arbeie åt alla. Näringspoliliken måste vara ell av desiarkasle och väsenlligasle instrumenten för att uppnä delta mål. Manfår emellertid lov att ställa också andra anspråk på näringspolitiken, vilketvi har gjort lillbaka. Man måsle understrykanäringslivels samhällsansvar. Vi har alltid motsatt oss och aldrig godtagit dens. k. Manchesterliberalismen som menar alt näringslivet är något av enorganism för sig som skall utvecklas ulan inflytande utifrån och som skall varasig själv nog. Den skall, hävdar man, få utvecklas fritt, ulan insyn och utannågra som helsl restriktioner. Vi menar all delta är ell felakligt synsätt. Delär väl knappasl heller någon som accepterar del. Näringspolitiken skallalltså ha etl samhällsansvar, och del har den ocksä i sina olikayttringar, något som gäller både små och stora företag. Mednäringslivets samhällsansvar följer då strävandena från näringslivet och dessutövare att garantera trygghet och jämlikhet i samhället. Del är en garanti förvars uppfyllande del krävs en aktiv regionalpolitik, som inriktas på etldecentraliserat samhälle. Vi hävdar alt en av de viktigaste principerna ochell av de viktigaste kraven är alt vi får till stånd ett decentraliseratsamhälle. Del är fömtsällningen för alt ell aktivt näringsliv pä bästa möjligasätt skall kunna tillvarata de enskilda människornas initiativ och insalser.Ell näringsliv som uppfyller kraven pä både effektivitet och pä delsamhällsansvar som jag talade om måste då enligl vår uppfattning vara ihuvudsak privat eller kooperativt. Vihar under den s. k. biandekonomins tid kunnat notera hur vårt näringsliv med islor utsträckning privat och kooperativt uppbyggda förelag utomordentligt välhar kunnat hävda sig ute pä världsmarknaden. Man har inom dessa företag ävenkunnat uppfylla den andra vikliga förutsättning som jag talade om, nämligen detgrundläggande samhällsansvaret. Vifrän cenlern motsätter oss emellertid inle -del har jag många gångerunderstrukit från denna talarstol - att man även arbelar med statliga förelag.Vi är inte på något säll motståndare till statliga förelag, ulan vi ser på depraktiska förutsättningar som företagen måste ha och på de krav som bör kunnaställas pä dem. När de privala och kooperativa företagen av olika skäl inlestår lill förfogande t. ex. i vissa regioner, dä anser vi all de statligaförelagen i hög grad är motiverade och bör ges bästa länkbara förutsättningar,för sill arbete. Näringspolitikenhar emellertid varit ofullständig, i varie fall har den inte varittillräckligt effektiv. Det har vi drastiska exempel på. Så sent som är 1974 vardet enligt offlciell statistik 75 000-100 000 arbetslösa i delta land, i storutsträckning till föfid av vad som kallas för en stmklurarbelslöshel. ,herr talman, är lägel som vi alla vel bättre. Många oroande tecken lyder dockpå att det kommer att bli väsentligt sämre på grund av en kommandelågkonjunktur som vi kanske får svårt alt väria oss mol eller i varie fallsvårt att behärska. Denstrukturomvandling som värt näringsliv i sä pass slor utsträckning hargenomgått - man kanske kan säga att den har varit revolutionerande - har intebalanserats av de samhälleliga krafterna sä alt vi har fått en effektivnäringspolitik med erforderlig kraft. Vi bedömer från vårt håll alt det framtill 1980 behövs minst 300 000-400 000 nya arbetstillfällen. De jobben måste,det betonar vi, skapas främst inom del svenska näringslivet, och då kanske isynnerhet inom industrin. Vi tillbakavisar talet om all industrin under1970-lalel och - över huvud laget framöver - skulle på något sättvara pä tillbakagång som sysselsättnings-faktor. Det beror hell och hållet påhur man hanterar näringslivet, del beror hell och hållet på vad man har förambitioner i fråga om en genomtänkt näringspolitik om det skall bli på delsättet. Görman det som vi vill, nämligen sätter sig ned och länker ut etl övergripandenäringspolitiskt handlingsprogram och sätter in del med Näringspolitisktprogram, m. m. Näringspolitisktprogram, m. m. tillräcklig kraft ochtillräckliga ambitioner från samhällets sida, blir inte någon tillbakagängmöjlig för näringslivet; det blir tvärtom en ytterligare utveckling, som gerytterligare arbetstillfällen. Den offentliga sektorn, med ökande ekonomiskasvårigheter för kommuner och landsting, kan inle ensam fä fram alla de härjobben. Frän regeringspartiets sida har man siktat på ungefär lika mycket somvi. Man har talat om 400 000-500 000 nya jobb fram lill 1980-talel. Del äralldeles uppenbart att kommuner och landsting inte har resurser att klara dettai det bryd-samma ekonomiska läge som de har råkat i och som förefaller all accentuerasytterligare. Det måste bli ett bäde-och, enligt vär uppfattning - insalser bådeför alt effektivera och utveckla näringslivet och för all effektivera kommunersoch landstings möjligheter att bereda erforderlig sysselsättning. Mennäringslivets utveckling, dess stabila långsiktiga utveckling, är enligt våruppfattning en förutsättning för att stat och kommun skall kunna öka sinamöjligheter alt på elt önskvärt sätt bereda den här nödvändigasysselsättningen inom deras myckel väsentliga och vikliga områden - inomsjukvård etc. Utan elt mycket effektivt och utvecklat näringsliv kan man inlekonima därhän. Näringslivetssituation är emellertid, herr lalman. inle särskilt hoppingivande pålängre sikl. Del gäller särskilt de mindre företagen. Vi har lalal så mångagånger om de mindre företagens situation, sä jag skall inte ta upp liden medatt ylleriigare belysa den här. Jag vill bara säga all de inte har fåll den delav-de samhälleliga satsningarna som har varit erforderlig. Dess värre har de ioch för sig nödvändiga åtgärderna för all minska konjunkturnedgångar och annati stor utsträckning inriktats på de stora företagen. På1950- och 1960-talen t. ex. - i varie fall från 1950-talels milt lill1960-lalels börian - var investeringslakten inom industrin 15 96 , ochdet var en ganska god takt. Frän mitten av 1960-lalet har den bara varit igenomsnitt 3 96, och långtidsutredningarna har talat om att de ansåg all 6-7 %var nödvändigt. De genomsnittliga invesleringsinsatser som industrin hademöjligheter all göra under den här liden var alltså på lok för små. Det värstai detta sammanhang var all dessa otillräckliga industriinvesteringar mestgjordes i byggnader och anläggningar, men myckel litet i sådant som behövdesför att skapa nya sysselsättningstillfällen och ge människor arbeie. Följdenhar blivit all de mindre förelagen har blivit utslagna i mycket slorutsträckning, all del inle sker några nyetableringar i nämnvärd grad - denbristande nyetableringen är mycket oroande - och att antalet nya produkter ärlågt. Innovations-klimatet har varit myckel dåligt, och del betyder all mycketringa antal nya arbelstillfällen kan erbjudas. Slutsatsen, herr talman, bliratt del måsle ha varit någol fel på näringspoliliken, och det hävdar vi också.Man kan naturligtvis förklara del på flera sätt. Vi anser att de selektivaåtgärder som man frän regeringshåll har salt in vid olika tillfällen har varitalldeles för ensidiga. Man har inte velat la lill generella åtgärder. att en momssänkning och enlättnad i löneskatten hade varit myckel bra för attstimulera näringslivels utveckling och ge elt bällre skydd mol denlågkonjunktur som dä rådde. Mankan ta ylleriigare exempel, herr talman. Det är i stor utsträckning bara deslora förelagen som kan tillgodogöra sig de investeringsavdrag som gång efterannan har medgivits för att stimulera konjunkluren, och det innebär en mycketliten stimulans för småföretagen. De vidtagna åtgärderna har, som jag nysssade, hell enkelt varit inriktade på storföretagen - och då påmaskininvesleringarna. Denna satsning på storföretagen harenligt våruppfattning fållen mycket negativ föfid, nämligen en centralisering av näringslivettill större och större enheter. Man kan konstatera alt storföretagens antalinom flertalet branscher harökat mycket kraftigt . Detta betyder också en centralisering av maktutövningen. Detbästa sättet all nå en decentralisering av näringslivet är all satsa på de småoch medelstora förelagen. Därför måste politiken ändras. Vi vill, som jag sagt,skapa ett näringspolitiskt program som genom långsiktig samhällsplanering kange utrymme för både selekliva och generella åtgärder. Vi vill ha ett samarbetei näringslivet. Vi tror inte pä motsatsställningen mellan företagen och derasanställda, innebärande all dessa parter ständigt skall slåss med varandra närdel gäller all åstadkomma ell gott produktionsresultat. Vi tror att en gemensamansträngning ger en större kaka. Men när kakan skall delas, skall parternasjälvfallet tillgodose sina egna intressen. Då kan man slåss för sina intressenså mycket som del över huvud laget är möjligl. När det gäller att åstadkommaproduktionsresultat och att få den gemensamma kakan så slor som möjligl måsledock elt samarbete vara det enda rikliga, och del är del som vi anser måslekomma lill stånd i detta sammanhang. Detär alltså en av de viktigaste näringspolitiska uppgifterna att skapa förutsättningarför ökade investeringar i industrin och i andra näringar. Det näringspolitiskahandlingsprogramn-iel måsle vara övergripande. Från socialdemokratiskt håll harman när man tidigare avvisat denna tanke sagl, all delta inle är möjligl och attdel skulle vara en pariiangelägenhei. Programmet kan inle ha en gemensamövergripande karakiär utan vafie parti måste utforma sill eget program sägersocialdemokraterna. Vihävdar fortfarande att del måsle vara möjligl alt åstadkomma ett gemensamtprogram, eftersom del finns motsvarande program för t. ex. jordbrukspolitiken,regionalpolitiken och bostadspolitiken. Vi har del även, herr talman, förförsvarspolitiken. Den myckel väsentliga andel av vårt svenska samhälle somnäringslivet utgör och den betydelsefulla roll som näringspolitiken spelarmotiverar att del för detta lika viktiga område på motsvarande sätt utarbetasell gemensamt handlingsprogram. Jagvill, herr lalman, avslutningsvis läsa upp vad vi i vår moiion sade på dennapunkt när vi talade om den parlamentariska sysselsällningsulredningen, entanke som framförts som en nyhet detta år; "Den parlamentariskasysselsällningsulredning som tillsatts under fiol- Näringspolitisktprogram, m. m. Näringspolitisktprogram, m. m. året skall kartlägga deframtida sysselsättningsmöjligheterna inom olika samhällssektorer. är enangelägen karlläggning. Men del måsle alltså ske ocksä en näringspolitiskplanering i form av ett näringspolitiskt handlingsprogram. Det är naturligt altsysselsällningsulredningen får sill uppdrag vidgat till att också omfatta detnäringspolitiska handlingsprogrammet." Med det anförda ber jag all få yrka bifall till reservationerna 3 och6. i (fp): När man läser näringsutskotlels belänkande nr 14 kan man inle klaga på omtankenfrån ledamöter när del gäller de mindre och medelstora förelagen.Den omtanken lycker jag också är alldeles riklig. I betänkandet behandlas 44motioner. Jag vet inle om del är rekord för en diskussion som framför allt rörde mindre och medelstora företagen, men det är tydligt all del föreligger bådeett stort intresse och etl stort behov av att ta upp frågor som berör de mindreoch medelstora företagen. Näringsutskotlels betänkande nr 14 är dessutom enutomordentligt bra katalog över åtgärder och insalser som är på gång, menkanske också över motsatsen, dvs. sådant som inle är på gång. Herrlalman!Jagskall i huvudsak beröra vad vi i har framfört i vår partimotion286 i syfte alt främja etl decentraliserat näringsliv. Vi vet alla - och dethar ju omvittnats av tidigare talare i denna debatt - alt delförekommer en växande koncentration inom det ekonomiska livel med ägandel avnäringslivel samlat på elt fåtal händer och elt ökat statligt inflytande direkti förelagen. Del är en utveckling som måste motarbetas. Den utgör etl hot motkraven på maktspridning och decentralisering och försvårar allvarligtmöjligheterna att upprätthålla sysselsättningen och tillgodose behov av servicei alla delar av landet. Folkpartietvill därför ha en politik som ä ena sidan förhindrar privat och statligekonomisk maktkoncentration och ä andra sidan skapar förutsättningar för eltdecentraliserat näringsliv. Våra krav gäller bl. skärpt lagstiftning molmonopol och karteller, en livskraftig sektor avmindre och medelstora förelag, ökad kontroll avmultinationella företag, medbestämmanderätt för deanställda, ingen statlig styrning avföretagen inifrån, andel för de anställda iföretagens kapitaltillväxt. Föralt rida spärr mot koncentralionsulvecklingen är del nödvändigt all salsa pämindre och medelstora förelag. Pä niånga håll är människorssysselsättningsmöjligheter och framtidsutsikter intimt förknippade medarbetsvillkoren för denna grupp av förelag, och ofta är dessa själva förutsättningenför alt en ort skall kunna leva vidare och utvecklas. Livskraftigamindre och medelstora företag behövs också för att förhindra en långtgåendemaktkoncentration inom näringlivet. grunden är de senasieårens utveckling med minskade nyetableringar och ökat antal fusioner mellan åena sidan storföretagen och å andra sidan en rad mindre och medelstorafamifieföretag illavarslande. För det är i första hand förelag som är pä vägatt bli slora som har de resurser och del kunnande som fordras för att de inägon större utsträckning skall kunna uppträda som effektiva konkurrenter lillstorföretagen. Om de sugs upp av dessa försvinner förutsättningarna för eneffektiv konkurrens. Förfolkpartiet är del en central målsättning all bevara en stor ochutvecklingskraftig sektor av mindre och medelstora företag inom såväl industrinsom servicenäringarna.