prot · FY0978 · 1975-12-31 00:00:00 — 8. beträffande obduktioner all med avslag påmolionen 1975:1983 skulle anta del i proposiiionen framlagda förslaget tillobduklionslag, 9. belräffande dödsbevis att med anledningav molionen 1975:487 gav regeringen lill känna vad utskottet anfört. 1.beträffande kriterier för behandling av aborlerade av herrar Carlshamre(m) och () som anseit att utskottet under 1 bort hemställa att med bifall lill molionen 1975:1261hos regeringen skulle anhålla all frågan om livsbegreppet för /barn blevföremål för utredning. 2.belräffande samtycke till ulnyUjande av för forskningsändamål av herrarCarishamre (m) och () som ansett all utskottet under 2 bort hemställa allriksdagen med anledning av molionen 1975:1898 yrkande I hos regeringen begärdeen noggrann karlläggning av alla frågor rörande behandlingen av aborleradefoster och förslag till ätgärder till skydd för moderns och foslrels integriteti abortsilualioner i enlighet med vad re- 3. belräffande dödsbegreppei av ()som ansett att ut skottet under 6 bort hemställa allriksdagen med bifall lill molionen 1975:41 och med anledning av molionen1975:1909 yrkande 1 hos regeringen skulle anhålla att frågan om ell nyttdödsbegrepp togs upp lill behandling av de sakkunniga med uppdrag alt utredavissa frågor beträffande sjukvård i livets slutskede, 4. beträffande obduktioner av herrar Carlshamre (m)och () som ansett att utskottet under 8 bort hemställa attriksdagen med anledning av proposiiionen och molionen 1975:1983 skulle anta deti propositionen framlagda förslaget lill obduklionslag med den ändringen attlagen skulle erhålla av reservanterna föreslagen lydelse, innebärande all detäven i de fall då dödsorsaken var okänd skulle beredas uirymme för etlhänsynstagande till den avlidnes och de anhörigas uppfattning saml all, ommedgivande till obduktion återkallats, obduktionsfrågan skulle bedömas som omsamtycke aldrig lämnats. Hen CARLSHAMRE (m): De föreslagna nya transplanlations- och obduktionslagarna rör delvisvid frågor som för många människor är utomordentligt känsliga och trängerväldigt djupt. Det handlar i myckel hög grad om känsloupplevelser och ompersonliga reaktioner. Del är därmed också områden som kräver en stor varsamhetnär vi skall hantera dem i form av lagsliflning. och dess utskott haralltid ocksä lagit pä de här frågorna med stort allvar och med stor varsamhet.Vi har i socialutskottet varit angelägna om all del helt klartskall framgå att syftet med lagstiftning om livet och om livels gränser, om hurvi skall få handskas med människors liv och människors kroppar, är attupprätthålla respekten för människovärdet och den mänskliga integriteten samtatt upprätthålla det självklara kravet på livels okränkbarhet. Årelsutskottsbehandling som knyts lill propositioner, inte som lidigare enbartlill motioner, är inget undanlag från den regeln. Socialutskoltet lar likaallvarligt och lika varsamt på problemel som . Menpä några punkter är enligt min mening varken lagförslagen eller de kommentarersom ges i utskottets betänkande riktigt till fyllest för all nå del syfte omvilkel vi är överens. Det gäller dels frågan om hur del skall få förfaras medlevande i en aborisiluaiion, dels frågan om inskränkningar i vissaavseenden av rätten all företa obduktioner. Vihade förra årel anledning-alt behandla frågan om forskning pä levandeaborlfosier. , som den gången hade ärendet, såg ocksåallvarligt på frågan. Jag som motionär hade ingen anledning att driva fråganlängre än jag hade gjort i molionen. Jag kunde nöja mig med den behandling denhade fått i utskottet och därmed också i . har samma fråga kommitatt aktualiseras igen i samband med Däär del väldigt angelägel att inte nägol av det som vanns vid förra åretsriksdagsbehandling, som otvivelaktigt var positiv, avsiktligt elleroavsiktligt las lillbaka. Det finns enligl min mening litet risk för att säskall kunna ske med utskottets skrivning. Detär ganska klart alt vi inte har någon rikligt tillfredsställandedefinition för vad som skall menas med en levande människa, elt barn, i de ioch för sig onormala situationer som vi nu talar om. Det finns en bestämmelse ifolkbokföringsförordningen som säger all elt som andas eller företerandra livstecken oavsett hur tidigt det är fött eller som föds dött efter minst28 havandeskapsveckor skall betraktas som ell barn och antecknas som en nyföddmänniska. Dendefinitionen räcker inle , och dét måsle vara uppenbart att bestämmelsen inle heller kan föfias fullt ut. Ett som las fram vid en abortlidigare än den 28;e havandeskapsveckan och som företer någon form avlivstecken behandlas i verkligheten inte som etl nyfött barn och antecknas intesom ett sådant. Detta sker faktiskt inle; och avsikten var ju inte heller attdel skulle bli någol barn. Självklartär gränsen svår alt dra. I den moiion som väcktes vid riks-mötels böfian av fruJacobsson tas frågan upp med en hovsam begäran om utredning och översyn av dedefinitioner vi har och behöver ha. och jag har i en reservationföreslagit bifall lill den molionen. Jag-tror att en sådan ulredning kommerattbli nödvändig. Myckel allvarliga etiska skäl talar för en översyn av dessabegrepp, och har i sin moiion visat att del också finns vikligajuridiska skäl. Det kan uppkomma situationer dä det är alldeles nödvändigt attklart fastslå huruvida man har all göra med ell människoliv, om än myckelkortvarigt, eller inte. Enformulering i utskottsbetänkandet som kommer lillbaka pä ell par ställen ochsom har förekommit även har någol oroat mig. Utskottet talar omlevande, men icke livsdugliga abortfoster. Det är väl inle meningen, men detkan läggas en ganska kuslig innebörd i den formuleringen - levande, men ickelivsduglig. Vad är det egentligen? Om man ser till livels slutskede uttryckerformuleringen ingenting annat än själva döendet. En levande, men ickelivsduglig människa aren döende människa - inte någonting annal - som inle kanförmodas fortsätta leva men som lever i detta . Därmed är det en väldigtotillfredsställande formulering - levande, men icke livsduglig. Den skullekunna ge upphov till.oklarheter vid tillämpningen av den lag vi behandlar.Skall ell abort-foster - som många vill kalla ell barn -, som för ögonblicketfakiiski lever men som vi förmodar eller t. o. m. vel inle kommer all överleva,inle behandlas som éll människoliv? Som iransplanialionslagen här föreliggerinnebär den, såvitt jag förstår, inte någol skydd och inte någon rättssäkerhetför denna individ. Jagär inte mannen alt formulera bättre definitioner än dem lagen och utskottetanvänder, men jag kan inle väfia mig för tanken att vi verkligen behövergrundligt överväga de här frågorna och försöka komma Nr 78 fram lill definitioner, lill gränsdragningar som bättre än denuvarande Tisdaeen den stämmermed del faktiska lägel inom den medicinska vetenskapen. n m-ri 1975 ''j" '' möjligheterna all rädda tidigt födda barn, oavsett om de är spontantfödda eller resultatet av en abort, inle bara till etl kortvarigt Transplantationslag livutan till livsduglighet, ökar för snart sagt varie år. Den gamla 28-ochobduktionslag veckorsgränsen är alltså hell enkelt inle aktuell längreutan måste ersättas av en annan. Jagvill, herr talman, inle fördjupa mig för myckel i dessa besvärliga frågor, menjag vill yrka bifall till reservationen 1, som alltså förordar en ulredning omlivsbegreppet för eller nyfödda barn. Likasåvill jag yrka bifall till reservationen 2, som talar om utnytfiande av fosterför forskningsändamål. Del är alltså den fråga som behandlades . Jagvill vara säker om att ingen av de garantier som faktiskt skapades genom självabehandlingen av motionen på något sätt tas lillbaka. Ävendär är del samma gränsdragning som känns besvärande, nämligen orden"levande men ej livsduglig". Det är ocksä glidande formuleringar - jag tror gärna oavsiktligt - i utskottsbetänkandetsom gör att man kan befara all det i tillämpningen blir möjligt att göra sakersom vi egentligen inte vill skall kunna göras. Här görs allfiämnl en skillnadmellan forskning som bedrivs med ekonomiskt stöd av våra forskningsråd - och över huvud taget av del svenska officiellaforskningsväsendet -och annan forskning. Kraven på etisk prövning av vafieforskningsuppgift för sig är inle desamma oberoende av vem som finansierareller vem som leder forskningsarbetet. Del pågår utredningar och förberedelserför all fä en obligatorisk etisk prövning av alla forskningsuppslag innan manfår sätta i gäng med forskningen, men del har ännu inte lett lill nägolallomfattande resultat, ulan det finns otvivelaktigt luckor som gör det möjligtatt i bedriva en forskning som jag är nästan säker pä all de flesta avoss skulle ta avstånd från, om vi riktigt visste vad del handlade om. annan motion, väckt i samband med proposiiionen om transplantationslag, harföreslagils att del alltid skulle krävas tillstånd av modern, innan eltabörlerat används för vad som i lagen kallas "annal medicinsktändamål". Utskottethar inle funnit det nödvändigt - jag har däremot funnit del nödvändigt,eftersom frågan på det här sättet kommer upp - alt utvidga problemel till altåter gälla hela frågan om forskning på levande men ej livsdugliga ,varmed jag alltså inle kan förstå annal än levande men döende människor. Vihar i reservaiionen 2 begärt en noggrann kartläggning av alla frågor rörande behandlingen av aborlerade , och förslag lill åigärder till skydd för moderns och foslrels integritet i abortsilualioner. Jag är med veten om att problemel har kvantitativt minskats genom den nya abort lagen. Antalet sena aborter måsle rimligen gå ned genom alt vi fär fler 44 tidiga aborter, och del är bra. Men del innebärinte all de sena aborterna upphör och aldrig merkommer all göras, för även myckel sena abortingrepp kan bli nödvändiga avmedicinska och andra skäl och kommer då och då all utföras. Då slår vifortfarande, om ocksä i ell något mindre antal fall, med samma problem; Vadskall ske med etl som efter en abort visar livstecken, alltså är levandemen ej livsdugligt? Allfiämt är den frågan inle klariagd, och jag vill därföryrka bifall till reservationen 2. Närdel gäller obduklionslagen har och jag också en reservation somsyftar till alt något inskränka del antal fall i vilka obduktioner skall kunnafå göras utan all den avlidne i livstiden eller närstående efter dödsfallethar gett sitt tillstånd. Vi menar all del faktiskt förekommer i rält stortantal något som skulle kunna kallas okynnes-obduktioner, onödiga obduktioner.Vi vet också all det för niånga människor är otrevligt, de finner detstötande, all man i onödan skall handskas - såsom många upplever del - brutaltmed en avliden människas kropp. Ilagen föreslås att obduktion alltid skall kunna genomföras, oavsell omtillstånd har kunnai inhämtas eller inte, om del gäller all fastställadödsorsaken. Självfallet Hnns det fall när detta är alldeles nödvändigt, men deviktigaste av de fallen är över huvud taget inte berörda av den här lagen. Delfinns en särskild lag som reglerar när och hur rättsmedicinska obduktionerskall ske. När del alltså föreligger misstanke om att ell brott ligger bakomdödsfallet skall alllid obduktion ske, och sädana fall berörs över huvud tagelinte av den här föreslagna lagen. Menden här lagen ger möjlighel att nästan alllid göra en obduktion ulan alt manhar fåll den avlidnes eller närståendes tillstånd. Man kan nämligen alllid sägaatt en dödsorsak inte är hundraprocentigt och slutgiltigt fastställt. I defall där del inle alls flnns någon misstanke om brott eller någol annalliknande skäl all absolut hundraprocentigt och slutgiltigt få dödsorsakenfastställd menar vi reservanter att man kan nöja sig med elt mer summarisktfastställande. Förlåt, herr talman, om jag uttrycker mig medicinskt någoldileltanliskt, men om den omedelbara dödsorsaken hos en gammal människa, somhar lynat bort långsamt, hell enkelt är hjärlslilleslånd - hjärtat stannar ochsä är man död - är det för praktiskt bruk, och när ingen misstanke förekommerom någol som helsl otillbörligt, i och för sig en alldeles tillräckligbeskrivning av dödsorsaken, enligl min mening. Del behövs inle mer. Mensjälvfallet kan läkaren fråga sig: Vad beror det pä att hjärtat stannat just däoch inle någon dag senare? Var min diagnos, som jag arbetat efter, alldelesriktig? Del vill jag gärna ha bekräftat. - Så görs en obduktion, och man haralltså enligl den föreslagna lagen rätt att göra den obduktionen även om denavlidne inle gett sitt tillstånd lill del. Vireservanter menar att della är onödigt. Vi behöver inte stöta människors sinneoch känsla för den mänskliga värdigheten även efter döden genom att ha en såtänjbar paragraf i obduktionslagen, utan vi säger alltså all även omdödsorsaken inle skulle vara hundraprocentigt känd får obduktion ändå inteäga rum om den avlidne eller nära anhörig uttalar sig mol del eller om åtgärdenefiest kan antas slå i strid med den avlidnes eller nära anhörigs uppfallning.Vel man alltså all den avlidne inle önskade all obduktion skulle ske eller attde anhöriga inle önskar della, Transplantationslag skall man inte annat än päbetydligt mer tvingande grunder än pro-och obduktionslag positionen föreslår harätt alt genomföra en obduktion. Del ar bara den ändringen i lagen som vi harvelat förorda. Jagyrkar, herr lalman, ocksä bifall lill reservationen 4. Hen i (s): sade inledningsvis att della är känsliga frågor, somman skall behandla med all varsamhet, och jag instämmer hell i den synpunkten.Jag vägar försäkra kammaren alt utskottet när del gäller behandlingen av bådefrågan om den nya iransplanialionslagen och vissa andra spörsmål försöki föfiaen myckel klar linje, utan all på någol säll spetsa lill frågeställningarna. Vihar i stället försökt balansera dessa så långl del över huvud tagel varitmöjligt. Jag tror alt del är mycket värdefullt att utskottet varit genomsyratay en sådan anda. Jagär angelägen om att betona den enighet som utmärker förslaget i dess helhet.Del är riktigt att utskottet i några avseenden skifier sig ål i dettabetänkande, men det gäller egentligen mera periferiska ting. Dessa ärvisserligen i och för sig allvarliga - del vill jag gärna betona - men när detgäller de stora linjerna i den nya iransplanialionslagen är utskottet heltenigt, och del tycker jag är en styrka som det finns all anledning att peka pä. Utskottetanser att förslaget lill ny transplantationslag skapar förutsättningar för engynnsam utveckling inom transplantationskirurgin. Förslaget innebär att viharmoniserar vär lagstiftning med vad som skett i och . Frågan harvarit föremål för en utredning inom innan den nu har kommiipä bord. Vihar ocksä i betänkandet behandlal frågan om en ny obduklionslag. Även i delavseendet är vi i stort sett eniga. har redovisat enreservalion, men också den avser endasl en speciell deiafi i lagstiftningen. Transplanlationslageninnebär alltså en reglering av de förhållanden som skall gälla då malerial fränlevande eller avliden person får tas och överföras till annan person. Lageninnehåller bestämmelse om att opariga organ som hjärta, lever ochbukspottkörteln inle får tillvaratagas från levande givare. Erfarenheterna fråniransplantalion av dessa organ har också visat sig mindre goda. Enfärsk undersökning som gjorts i visar detta. Av 33 hjärttransplantationersom utfördes var i älta fall patienterna i livel i år.Genomförandet ay levertransplantalioner har visat sig förenat med betydandesvårigheter och en hög dödlighet bland de opererade. Bukspottkörteln är ocksåmycket svår att transplantera, och bara i någol fall har patienten överlevt enoperation. Njurtransplantationernaär de som lyckats bäst, och utan tvivel är del så alt transplantationskirurginsulveckling i detta avseende räddat många människors liv. En forskning pågåröver hela detta vida fält, och ytterligare framsteg kommer med all säkerhetalt göras. Vihälsar tillkomsten av den nya transplanlationslagen med lillfredsslällelse ochuttrycker en förhoppning om all den kommer att ge många människor, som annarsskulle haft svårt alt kunna leva vidare, möjligheler lill ell forlsatl liv. Ifortsättningen länker jag inle ge mig in pä några kommentarer av lagensbestämmelser ulan nöjer mig med att säga några ord om de reservationer som harfogals lill utskottsbetänkandet. 1reservaiionen 1 har herrar Carishamre och yrkat bifall till en motionsom rör behandlingen av aborlerade . Utskottet kan inle finna någonanledning alt begära en ulredning om livsbegreppel för /barn. Utskottethar redovisat de bestämmelser som gäller i och åberopat denallmänna läkarinslruklionen, som lalar om att en läkare är skyldig altefterleva bestämmelsen om vetenskap och beprövad erfarenhet. Dessutomhänvisar jag lill folkbokföringsförordningen, som slår fasl all med barn avsesnyfödd som efter födelsen andas eller visar andra livstecken saml dödfödd somavlidit efter 28:e havandeskapsveckan. HerrCarlshamre gjorde en utläggning i den frågan, där han pekade på vissa svaghetersom han ansåg sig ha funnit i utskottets skrivning. Jag vill hävda att denskrivning som utskottet har stannat för läcker del väsentliga. inne pä svårigheten alt formulera någon annan skrivning, och jag hållerhonom räkning för all han - som ändå har en myckel betydandeformuleringsskicklighel - inle kan finna någon annan formulering. Det lyckerjag ocksä säger någonting om hur svårt del är att göra klarare definitioner idel här avseendet. 1reservaiionen 2 säger herrar Carlshamre och Åkeriind: "Del bör emellertiduppmärksammas all annan användning av aborlerade än förforskningsändamål, t. ex. för läkemedelsframslällning, inle alllid prövas påsamma sätt." Del trorjag är ett tämligen obevisat påstående. Närreservanlerna hänvisar till vad utbildningsutskottet anförde 1974 om ejlivsdugliga vill jag peka pä vad socialulskotlel understryker pä s. 9, nämligen"att experiment på levande inte står i överensstämmelse medvedertagna etiska normer och inle kan tolereras i värt samhälle". Efterden , tillägger utskottet, har i anslutning lill den nyaabortlagens tillkomst förulsätlningarna för forskning pä livsdugliga fosterbortfallit ur lagen. Jag lycker det är angelägel att man slår fast jusl detta. Reservationen3 av har inle berörts av , eftersom han inle finnsmed som undertecknare. Jag skall kommentera ocksä den reservaiionen, även ominle nägon talare för,den har uppträtt . tar här uppdödsbegreppet och vill att frågan om ett Nr 78 nyttsådant skall behandlas i ulredningen om sjukvården i livels slut- den ''' n . imr Dettaproblem behandlades , då Utskottet begärde en Utredning 13 niaj 1975 jusl om sjukvården i livels slutskede. Transplantationslagom införande av ett nytt dödsbegrepp. Vi gör det lika kategoriskt i är ochobduktionslag också. Närreservanten säger alt del är angelägel all förutsättningar skapas för engynnsam utveckling inom transplantationskirurgin använder han exakt sammaformulering som utskottet självt. Men utskottet kan inle finna all del ärnödvändigt att införa elt nytt dödsbegrepp för att åstadkomma deförutsättningarna. Humanitäraoch sjukvårdsadminislraliva skäl skulle också, enligt reservationen, tala förelt nyll dödsbegrepp. Det avvisar jag bestämt. Sjukvårdsadminislraliva skälfår aldrig anföras för all vi skulle införa etl nyll dödsbegrepp. Vadsom är humanitärt i etl visst fall skall inle avgöras lagstiftningsvägen. Delmåsle alltid avgöras av den läkare som är ansvarig för behandlingen. Deönskemål som möjligen kan ligga bakom molionen och reservationen är enligtulskollels mening redan nu tillgodosedda. Isocialslyrelsens cirkulär om behandling vid totalt och oåterkalleligtbortfall av hjärnfunktionen slås del fast alt vederbörande läkare skall handlaefter vad vetenskap och beprövad erfarenhet bjuder. Det är föfiaklligen läkarensom har avgörandet i en sådan situation. Del behöver för den skull inleinföras nägol nyll dödsbegrepp i svensk lagstiftning. Reservationen4 gäller förslaget till ny obduktionslag. Reservanlerna vill ha en viss ändringi lagen. För min del hänvisar jag lill vad utskottet anfört, nämligen att detärangelägel all största hänsyn las till den avlidnes och nära anhörigasuppfallning i obduklionsfrägan. Utskottet anser att del behövs särskilda reglerför della. När det gäller obduktioner för alt fastställa dödsorsaken är detallmänl accepterat alt obduktion skall ske oavsett vilken inställning deanhöriga eller den avlidne haft. Utskottet anför ocksä all det är självklartalt del i lagen medgivna undanlaget frän principen om hänsynslagande lilluttalade önskemål att obduktion ej skall ske måsle behandlas restriktivt. Med detta berjag att få yrka bifall till utskottels förslag. FruANÉR (fp): Den lag som vi här behandlar gäller inle bara trans- planlalioner av organ frän levande eller död till en annan människa, utan också användningen av kroppsdelar från en levande eller död lill vissa medicinska ändamål. Med anledning därav har jag i molionen 1898 bett utskottet klariägga om denna lag också är tillämplig när etl ägg tas ut ur en kvinnas kropp för all befruktas på laboratoriet och sedan 48 inplanleras i en annan kvinnas kropp. Denna typ avoperation är nämligen Det är inlesäkert - åtminstone vet inle jag säkert - om den redan har utförts i ,men jag vet att sådana operationer har rapporterats från . Eftersomjag försöki få och all uppmärksamma desociala och juridiska föfiderna av vissa vetenskapens framsteg, är jag gladalt kunna notera alt socialutskottet denna gäng ullryckligen sagl ifrån atttransplanlationslagen är tillämplig på denna sorts operation. Den kommeralltså att omgärdas av juridiska former, som upprättar något av etlrättsförhållande för del barn som på så säll kan komma alt födas av en annanmoder än sin egen. Isamma moiion har jag begärt att utskottet skulle reglera etl annal förhållande,nämligen det då ell som tagits fram vid legal abort används förexperiment innan det dör eller rättare sagt dödas. Jag har föreslagit allkvinnan i della fall skulle lämna sitt tillstånd, eftersom foslrei ju enligtsvensk lag betraktas som en del av hennes kropp och hon då bör ha samma rättatt bestämma över det som över vafie annan kroppsdel som med hennes vifia avlägsnasfrän henne. Här har utskottet anseit att man inle får förutsätta att kvinnananser del stötande om hennes aborlerade används på detta säll, och manbehöver därför inle begära hennes tillstånd vafie gång. Däremot skall manrespektera hennes önskan om att inte nyifia fostrel lill experiment, ifall honsärskilt uttrycker en sådan önskan. Jag noterar denna respekt med en viss tillfredsställelse,särskilt som jag genom studier i facklitteraturen är väl bekant med hur sädanaexperiment kan gä lill och inle är övertygad om all kvinnor i allmänhet finnerdem alldeles naturliga. har de alltså en oemotsäglig rätt all förbjuda dem,om de sä önskar. Vidarehar utskottet uttryckligen sagt ifrån alt transplanlationslagen skall gälla förvad utskottet kallar "malerial från nyfödda som efter abortingreppetandats eller visat andra livstecken men sedan avlidit". Vad som exaktmenas med ell nyfött barn, som blivit abörlerat, är visserligen en aningdunkelt, men såvitt jag förstår är ullrycket tillämpligt pä exempelvis 20veckors som efter abortingreppet gjortandningsrörelser, spontant rört på kroppen och lemmarna och reagerat vidberöring, och som under experiment i konstgjord livmoder under fem lill tolvtimmar rört sig kraftigt, krökt på ryggen, böjt armar och ben och vänt pähuvudet. Dellaär ordagranna citat ur vetenskapliga uppsatser - inte frän ulan någottidigare - som redogör för experiment på levande . Omman inte utan kvinnans tillstånd får använda bitar av sådana lillvetenskapliga ändamål kan man ju inte heller gärna få använda hela fostret.Enligl utskottets mening krävs då tillstånd och att anhörigunderrättas före ingreppet. Därmed är jag nöjd och ulgår från all den härsorlens experiment, vare sig de utförs av svenska eller utländska forskare iSverige och vare sig de utförs pä svenska forskningsanslag eller utländska,inte kommer att ske om de anhöriga - i della fall kvinnorna - sätter sig emotdel. 4 protokoll 1975.