prot · FY0940 · 1975-12-31 00:00:00 — En stat som säger all denbekänner sig till västerländska ideal är därmed stämplad som en medlöpare lillimperialistiska och kapitalistiska uppfattningar. Och därför kommer våraställningstaganden av marxistiska länder all betraktas som liggande i linje medvad kapitalistiska stater har för intressen. Vadsedan idén om förtroende för vår neutralitetspolitik eller dess trovärdighetbeträffar kan två saker sägas. Delbrukar sägas att förtroendet gäller dels vår förmåga, dels vår vifia all ihändelse av krig stå neutrala. Del första kravet tillgodoser vi genom att hällaelt starkt försvar. Vår vifia att bevara neutraliteten i sin lur manifesterarvi genom den utrikespolitik vi för i fredstid och naturligtvis också ikrigslid. Vi kan dä med beklagande konstalera alt års försvarsbesluti väsentliga delar efter hand kommer alt rycka undan grundvalarna för dennafilosofi. Vad resultatet blir av försvarsbeslut kan vi ännu inie medsäkerhet yttra oss om, men myckel tyder på all delta kommer att te sig ännuallvarligare. Vi vel emellertid all kommer enligt nugällande beslut antalet brigader att minskas till hälften, dvs. frän 20 till10. Motsvarande nedskärningar inträffar beträffande flyg och marin. Om liknandenedrustningar var att vänta från stormakternas sida skulle situationen ha varitoförändrad. Sä är emellertid tyvärr inle fallet. Vadsedan förtroendet lill vår neuiralitelsvifia beträffar kan väl sägas alt del ärsvårt alt länka sig att någon stormakt mot bakgrunden av ställningunder tidigare krig och allmänna inställning skulle inbilla sig all Sverigeinle önskade stå utanför krig, även om man möjligen skulle kunna konstalera alldenna strävan ibland under gångna krig inte kunnat realiseras utan vissa avstegfrån formella neulralitetsregler. Del betänkliga med förtroendefilosofin äremellertid all den i realiteten innebär att man bortser från den kanske mesttroliga anledningen lill all skulle kunna dras in i elt krig.Förlroendeargumenlei täcker ju endasl den situationen att en viss misstänksamstormakt skall känna ell rimligt förtroende för alt vi försvarar oss molangrepp eller ohemula krav från den andra sidan. Men förtroendet saknar ju allmening om ifrågavarande stormakt själv skulle önska all för elt rimligt priskomma i åtnjutande av territoriella eller ekonomiska fördelar, berörandesvenskt område. Men dettaförlroenderesonemang har även andra allvarliga aspekter. Fördet första förbehåller sig naturiiglvis regeringen själv alt bedöma och avgöravad som kan inge förtroende hos främmande stormakter. Delta har under de gångnaåren varit en oerhört bekväm metod att misstänkliggöra partier som intebefinner sig i regeringsställning för att genom uttalanden eller förslagäventyra den neutralitetsförhoppning om vilken vi alla.är ense. Vi minns hur ivalkampanjen 1968 regeringselden kom att riktas mot för att manföreslog något annoriunda reaktioner mot den sovjetiska invasionen avTjeckoslovakien. Vi minns också hur i valkampanjen 1970 blevutsatt fören regeringskampanj på grund av vantolkningar av några inledningsordsom han skrivit till en skrift om utrikespolitiken. Detmest allvarliga är kanske alt det ju inte är regeringens bedömning som skallvara avgörande, ulan del gäller ju stormakternas interna förtroende. Vid enbedömning av della har oppositionspartierna i stort sett lika stora möjligheteratt ha en korrekt uppfattning som regeringen. Det dilemma som hela dennafilosofiska konstruktion skapar gav utrikesministern gott uttryck för när hanhäromdagen intervjuades i . Del var verkligen inga klara besked han kundelämna på denna punkt. kom också in på ell annat problem i detta sammanhang.Han sade alt det var vi själva som bestämde vår utrikespolitik - delta är ju ienlighet med en välkänd fras i olika regeringsuttalanden. Men det gäller juatt skapa förtroende bland stormakterna. Då borde detta förtroende hos demvara kriteriet på all politiken ligger räll, och del innebär sålunda en klarbegränsning av vår handlingsfrihet utifrån dessa filosofiska utgångspunkter.Och dessutom måste ju båda stormaktsblocken få samma förtroende för vårpolitik. Fördet andra kommer ju vid olika tillfällen både bisarra och besvärande förslagupp om hur ell lämpligt förtroende bör skapas. I det här refererade samtaletmed i uttryckte reportern en förmodan om den stora viklenav att vår handel med östväriden stod i en bättre proportion till handeln medVästeuropa. nappade utrikesminisiern pä och svarade all vivar i god färd med alt öka öst-världens procentuella andel av vårutrikeshandel. Nuvill jag inte på något säll bestrida att det i och för sig är naturligt - ochönskvärt - att handeln med olika länder, särskilt de näraliggande, utvidgas,under den förutsättningen dock alt detta är ekonomiskt och kommersielltmotiverat. Om vi däremot i strid med ekonomiska indikationer skulle ökaöslhandeln lill all svara för exempelvis 20 96 av vår utrikeshandel, ellervilken siffra förtroendefilosoferna nu kan komma fram lill, i syfte att skapanågot slags "förtroendebalans", skulle della vara ett högt pris allbetala för någonting vars säkerhetspolitiska effeki man i realiteten inte hadenågon aning om. De mifiarder kronor, i försämring av svenska folkhushållelseffektivitet, en sådan omläggning eventuellt skulle kosta kunde nog användas påett bättre sätt, t. ex. till ell bibehållande av vår försvarskrafl. Jag skulledessutom myckel väl kunna länka mig situationer där en sådan bindning av vårutrikeshandel i kris- eller krigstid skulle kunna göra oss ännu mera beroendeav västmakternas välvifia och tillförsel därifrån än . Ellannat färskt exempel på den lankeoreda som råder på dessa marker, och förvilken självfallet regeringen måste bära huvudansvaret, är den Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt debatt som på sista lidenförts om ofieavtalets förenlighet med svensk neutralitetspolitik. Man anser detfullt i sin ordning ur neutralitetssynpunkt att vilka åsnesparkar som helstriktas mot t. ex. . Dit räknar jag vissa punkter iutrikesminister tal på två-årsdagen av Parisavtalel om freden iVietnam och där - liksom i dagens Ulrikesdeklaration - utan skymten av bevisSydvietnam och , liksom i alla andra liknande situationer,anklagades för att vara den enda felande parlen. Och vi har hört liknande tankegångar, liksom naturligtvis vid varie tillfälle då manöver huvud taget kan föra på tal. Men samma människor säger ofta allofieavtalel i vissa situationer kunde komma att få sin udd riktad mol deofieproducerande länderna och därför skulle vara stridande mot den svenskaneutralitetspolitiken. Dessa oroliga andar kan väl ändå knappast föreställa sigatt oljeproblemen i sig skulle kunna medföra etl stormaktskrig, och det är juelt sådant vår neutralitetspolitik lar sikte på. Alt fiänat storapengar på ofieprishöjningarna och därigenom kraftigt förbättrat sinbetalningsbalans och blivit mindre beroende av del nu uppsagda handelsavtaletmed är en sak, den har dock knappast någonting med svenskneutralitetspolitik att göra. Härser vi i realiteten ett exempel hur man från olika håll kan försvåra förSverige att ta till vara sina legitima ekonomiska intressen genom diffusa idéerom vad som kan minska förtroendet för vår vifia all slå neutrala i krig. Detandra exemplet som varit uppe lill debatt är frågan om export av ,där från vpk hävdar att del enda som vore riktigt neutralt vore allförbjuda all export av krigsmateriel. Här har vi kommii in på den verkligaknäckfrågan i den ursprungliga diskussionen om neutraliteten, nämligen: Vadfår man göra i händelse av krig? IHaagkonventionens artikel 7 om landkrig - en av de fä neulralitetsregler somfinns fastställda - står all en neutral makt icke är pliktig an förhindrautförsel eller genomförsel för den ena eller andra krigförande partens räkningav vapen, ammunition eller vad helsl som kan vara till gagn för en armé elleren flotta. Enligt de neutralitetsregler som gäller finns det alltså ingentingsom hindrar den alt ge exporllicens för krigsmateriel ensunder krig. Somliga vill låta sig nöja med delta, andra kanske säger all deträcker inle för del kan uppslå risker för krig även om exporten avkrigsmateriel sker i enlighet med folkrätten. Jaghar med detta exempel velat visa att det objektivt sell inte finns någontingsom säger att det skulle vara neutraliietsbrolt all exportera krigsmaterieleller all i fredslid förpliktiga sig lill sådan export. Man får alliså sökaandra argument om man vill hävda att denna export skulle strida mol den svenskaneutralitetspolitiken. Delär dessa förlroenderesonemang som jag inle ansluter mig till. Jag tror all debara leder till komplikationer och lill en värdefull taktisk situation förregeringen som kan. vilket sagts här , kritisera oposiiionsparlier förbristande neutralitet. Jag tror att man måste söka sig fram andra vägar när manskall diskutera vår neutralitetspolitik och vår utrikespolitik över huvudtaget. Det är kanske lika bra att tala om att föra en klok och förståndigutrikespolitik med hänsynstagande lill svenska intressen i fred och krig. Jagskall dock inle utveckla den tankegängen närmare. Närregeringen pä sin tid accepterade att PLO skulle få uppträda i FN:sgeneralförsamling sade vår ambassadör i FN att delvar viktigt att även PLO fick framlägga sina synpunkter på läget och fredsmöjlighelerna. Vadsade nu herr 'Vassir när han i New 'skulle utlägga texten om PLO:shållning? Jo, han sade all han kom med en olivkvisi i ena handen och ell geväri den andra. Villkoren för att han skulle använda olivkvislen framgick klart avtalet, nämligen att judarna måste acceptera all inlemma sig i enPalestina-arabisk stat. var en odelbar enhet. Förnågra dagar sedan blev ett hotell i angripet av terrorister. Del lyckerman borde ha klargjort för utrikesministern att del inle är olivkvisten somvarit framme utan att det är med geväret och famnen full avhandgranater. Under sådana förhållanden frågar man sig hur det är möjligl atthävda alt PLO är något all förhandla med. Utrikesministern uttryckte tidigarei dag an förhandlingar utan PLO;s medverkan ter sig orealistiska.Utrikesministern är självfallet medveten om att attentatet i Tel Avivuteslutande hade ett syfte, nämligen alt förhindra seriösa förhandlingar mellanIsrael och . Kanske del cyniska spelet med väldet som trumfkort inlelyckas, men hur vill utrikesminisiern motivera sin tes i dagens läge? Hanbehöver bara fråga Sadal för alt få ett besked om hur besvärade, för alluttrycka sig diplomatiskt, egyptierna är över PLO;s existens. Del har nästankommii till väpnad kamp dem emellan. Jagavvaktar med nyfikenhet utrikesministerns synpunkter på denna fråga som redantidigare varit uppe lill debatt men inte blivit besvarad. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Hen MÅBRINK (vpk): I regeringsdeklarationen sägs när del gäller södra : "Det ärangeläget all denna utveckling mot självständighet får äga rum ulan yttreinblandning." Vänsterpartietkommunisterna instämmer helt i detta uttalande. Men regeringen borde gå ellsteg längre och brännmärka USA-imperialismen och den amerikanskaspionorganisationen för att ständigt utgöra elt direkt hot mot folkenssjälvsländighelssirävanden. När en reaktionär regim i , ellerAfrika hotas av folkmajoriteten så träder in på arenan. Om en reaktionärregim störtas och en av folket vald regim träder till för alt upprättademokratin, sätter in alla krafter för att ekonomiskt sabotera detta landsdemokraiiseringsslrävan-den. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Delfinns många exempel runt om i världen. är det mest näraliggande. Vi vetvad folkfronlsregeringen under den mördade president strävade efter,nämligen alt naturrikedomar och industrier i skulle tillhöra dess folkoch inte de amerikanska kapitalisterna. Högern i med hjälp av CIAomintetgjorde dessa strävanden. råder en brutal regim i . Tortyr ochavrättningar förekommer, och svält råder. av den arbetsföra befolkningenär arbetslös. CIA,Kennecotl, ITT och Anaconda är nöjda och belåtna. De investerade några tiotalsmifioner dollar i statskuppens förberedande och genomförande. De har i gengäldfält 500 mifioner dollar av fascisten . Det är ersättning för attfolkfrontsregeringen i berövade dessa amerikanska imperialisterbestämmanderätten över det chilenska folkels egendom. IPortugal har fascisiregimen krossats, och en regim har trätt till som är fastbesluten all återupprätta demokratin. Ständigt utsätts dessa strävanden försabotagehandlingar frän det internationella kapitalet och den inhemska högern.Svenska kapitalister är naturligtvis aktiva i denna sabotageverksamhet. Algotsär ett exempel på delta. Avvecklingenav kolonier i södra utgör naturiiglvis etl hot mot deninternationella kapitalismen, som är klart medveten om att viktiga råvarukällorkommer all läggas under folkets kontroll i såväl som . Angolaär den rikaste av de två länderna, värdefulla råvarufyndigheler finns, lillslora delar outnyttjade. har kol, ofia, diamanter, uran, järn och andravikliga mineraler. har slagit fast att de största amerikanskaintressena i södra finns i . Detta betyder alt inlestillatigande kommer att accepiera självständighelssträvandena i . USAoch andra kapitalistiska stater har ständigt gjort försök att sabotera denutveckling som pågår i . Med hjälp av och har manförsöki splittra MPLA, den enda befrielserörelse i som utan tvivel harfolkets stöd. viktigt redskap i delta imperialisternas ränkspel har varitoch är fortfarande FNLA, en s. k. befrielserörelse som haft och harfolkpartiels stöd här i . Delär mord, terror och kupper som ingår i imperialisternas verksamhet för attomintetgöra självsländighelssirävanden. I går meddelades alt en av ledarna förbefrielserörelsen i mördats. Vänsterpartietkommunisterna kan också instämma i regeringsdekla rationens avsnitt om , där föfiande sägs: " genom små änd ringar i rasåtskillnadspolitikens yttre uttryck söker mildra den internationella kritiken och skaffa sig andrum. Apartheidpolitiken har dock fortfarande samma innehåll och grundas på elt rastänkande som slår i uppenbar strid med grundläggande mänskliga rättigheter. måste därför även framgent utsättas för internationellt tryck." Menjag måste ställa frågan: Hur pass allvarligt menat är det nu citerade? Sverigehar i FN vid ell flertal tillfällen agerat mot rasistregimen Motståndsrörelseni får ekonomiskt stöd, men naturligtvis helt otillräckligt. Denförtryckta folkmajoriteten i noterar detta som positivt, mensamtidigt möter de ett annat , nämligen svenska förelags verksamhet iSydafrika. Och inte nog med det. Den svenska statliga banken har ställt upp somundergarant för i utlandet, vilket väckt slor misstro. Dellaengagemang bidrager inle lill att utsätta rasistregimen i förinlernalionellt tryck, och den bidrager inle heller lill alt avskaffa rasförtrycket.Tvärtom bidrager del i stället lill att uppehålla systemet, men utgör också etlhot mol en progressiv utveckling i och . Genomatt tillåter svensk kapitalism all investera i är,ocksåSverige medskyldigt till den internationella imperialismens utplundring avfolket i . Svenska kapitalister har inte etablerat sig i Sydafrikaföratl bedriva någon sorls humanitär verksamhet, som tydligen kretsar inomsvenska kyrkan och moderata samlingspartiet tycks vifia påstå. Svenski kapitalär där för alt dra fördel av de omänskliga och barbariska lagarna som möjliggörbillig arbetskraft. Viär lojala mot landels lagar, säger representativa företrädare för svenskstorfinans. Detta är säkert riktigt så länge som förlryckarregimer har makten.Men vi vel att i de länder där sådana regimer har störtats av folket och endemokratisk utveckling ägt rum har svenska kapitalister deltagit isabolagehandlingar mot denna utveckling. Befrielserörelsernasgemensamma krav pä majoritetsstyre och oberoende harvart stöd, sägs det iregeringsdeklarationen. Ja, i kräver befrielserörelsen alt Sverigeskall upphöra med investeringarna i detta land, och regeringen borde därförvidta åtgärder som omöjliggör för svenskt kapital att etablera sig i Sydafrika.Della skulle bidra till en snabbare avveckling av rasistregimen i ochsamtidigt lill all avväfia ett krigshot i denna del av . Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Under senare är har världens valuta- och betalningssystem utsatts förslora påfrestningar. Del är ingen överdrift alt påstå att del system som skapadesefter slut i Brellon och genom Marshallhjälpenöverlevt sig självt ulan all något nytt, väl fungerande system har trätt idess ställe. Bakomde spänningar som för några är sedan ganska plötsligt kom lill ullryck i en nyinstabilitet pä valutaområdet låg mångåriga amerikanskabetalningsbalansunderskott. De var i sig själva, kan man säga, en integreraddel av del hittillsvarande valutasystemet, men de hade nått en sådan omfattningatt olika förändringar hade blivit nödvändiga. Enlyckosam utveckling av den internationella arbetsfördelningen förutsätter attköpkraft och produktionskapacitet kan mötas pä ett sätt som möjliggör balansunder en något längre tidsperiod. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt kriget hade Förentastaterna det mesta av världens överskottslikviditet. Marshallplanen var inlebara etl kolossall hjälpprogram, som satte på fötter, utan också denbästa möjligheten för att skapa en tillräcklig internationellefterfrågan lill fördel för tillväxten i den egna ekonomin. Råofieprisernasmångdubbling för drygt elt år sedan bör inle uppfattas som en isoleradföreteelse. Effekterna på belalningsbalansförhållandena i världen bör intediskuteras avskilt från de övriga internationella betalningsbalans- ochvalutaproblemen. Råvarupriserna har stigit kraftigt pä mänga andra områden.Belalningsbalansproblemen hade vi ändå i internationellt samarbete fåll lovall ta oss an, även om naturiiglvis oljeprishöjningarna dramatiseratsituationen och framtvingat snabbare åtgärder. Detfinns så myckel mer anledning all understryka della som situationen påofiemarknaden uppenbarligen inte är stabil. Ofieländerna har brutit en kartellsom var riktad mot dem. resultat kommer med all säkerhet allbeslå. förefaller del tämligen säkert att de har gått för långt iförhållande till vad de internationella marknadskrafterna kan väntas tillåla.Råofian kostar kanske per bavrel all producera i slora delar avMellanöstern. Marginalkostnaden, när väl utrustningen är pä plats, är kanske sålåg som per barrel. Produktionen och skeppningen av ofian minskade intenämnvärt under den s. k. ofiekrisen. Ofieskeppningarna frånMellersta Östern var 5 96 högre än . Ofielagren är f n. slora,och de höga prisernas spar- och subslitutionseffekter böriar göra sig gällande. Delär alltså möjligt alt vi under delta år fär se kraftiga förändringar iofiepriserna, som gör de betalningsbalansberäkningar vi hillills rört oss med iden här internationella debatten inaktuella. Del vore ändå fel att i så falldra den slutsatsen alt behovet av nya system för världshushållningens sätt attfungera skulle ha bortfallit. Vad världen nu behöver,herr lalman, är en ny Marshallplan. Delräcker inte all lösa de mest akuta belalningsbalansproblemen för de för dagenmest utsatta länderna. Vi måste skapa möjligheter för att kraftigtöka sin efterfrågan på kapitalvaror och fiänster, som vi bidrar tillgod inlernalionell ekonomisk balans på . Denså all säga traditionella lösningen på det myckel diskuterade problemel omrecycling av ofiepengarna är naturiiglvis all OPEC-länderna lånar pengar lillindustriländerna. Dessa uppehåller full sysselsättning genomatt öka sin inhemska efterfrågan. När OPEC-länderna kan importera mera såufiämnas skulden. Del är fullt möjligt all gå till väga pä del sättet. Manbehöver inle involvera för alt lösa de akuta problemen. Del innebäralt industriländerna t. v. slipper någon verklig belastning genom all tvingasavstå från varor och fiänster till andra länder. Del skulle emellertid vara etlförfaringssätt, som inte ger något bidrag till att lösa de långsiktigainternationella ekonomiska Detsyslem som vi nu måsle sträva efter bör innefatta . Vi måste skapaett system som överför köpkraft till , ett system som möjliggör fördem alt, lål oss säga under några decennier, höja sin egen utvecklingsnivåsamtidigt som industriländernas utveckling kan förbli god och balanserad.Problemet är inte så enkelt att överskottsländerna bara lånar sina pengar lillu-länderna, som därefter kan efterfråga mera varor och fiänster fråni-länderna. Del är en kreditrisk som man inte kan begära att t. ex.ofieländerna skall ta. Den är alltför påtaglig. I-länderna har naturligtvisanledning att ställa sig som borgenärer i ett sådant nytt system, men eftersomriskerna är så påtagliga att inle kan klara återbetalningen, skulledet kunna innebära att man endasl uppskjuter problemen. Principenmåste vara den att de länder som har betalningsbalans-överskott och en iförhållande lill världen i övrigl hög inkomst per capita bidrar till en fond,som ger lånemöjligheler lill länder med betalningsbalansunderskott och låginkomst per capita. Det kan sägas att valutafonden. och diverseinternationella utvecklingsbanker och fonder har denna funktion. I självaverket fungerar de dock främst som reserver i akutsilualioner eller i alltförliten skala för alt nämnvärt förändra bilden i stort. Dennya Marshallplan som jag har i tankarna -jag medger att liknelsen inle är exakt- måste få en helt annan omfattning. Den måsle arbeta med ett riskkapital. Denmåste kunna förränta tillskjutna överskott och genomföra en individuellbedömning av en mångfald projekt. Den måste kunna skapa den samordning avoffentliga och enskilda insatser som är nödvändig. På ell antal års sikt skulleen fond med en sådan konstruktion kunna på etl avgörande sätt bidra till bådeden omfördelning av världens välstånd som vi måsle eftersträva och dennödvändiga lösningen pä de internationella ekonomiska balansproblemen. Detborde vara en stor uppgift för vårt land att i det internationella samarbetetta initiativ till en sådan 1970-, nya Marshallplan. Enannan fråga, herr lalman, som berörts i debatten: 1 pågår sedan ett ären kamp för demokratin, som djupt måste beröra oss alla. Jag blev själv iOporlo vittne till hur kommunisterna med våld omintetgjorde elt demokratisktpartis - sociala centrumdemokraternas -konstituerande stämma. På samma säll hardärefter elt annat partis stämma saboterats. Förelt land som nästan ell halvt sekel har levat under diktatur är uppgiften attskapa demokratiska institutioner mycket svår. Den fredliga militärkuppen företl år sedan hälsades med glädje av alla. Den fråga som under senare lidalltmer tvingat sig i förgrunden är om militärerna över huvud tagel avser altdra sig lillbaka lill kasernerna. Det är fortfarande möjligl att detföreslående valet kommeratt hållas, men vi måste ha klart för oss att det i ochför sig inte är någon som helst garanti för all en demokratisk utvecklingkommer lill stånd. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt lionsrådel, upplösningenav del s. k. statsrådet och förbudet för ell par partier all verka ärillavarslande tecken. Detparti som öppet verkat för att militären skall behålla makten i är delkommunistiska. Det är kommunisterna som framgångsrikt motsatt sig endemokratisering av fackföreningsrörelsen i landet. Del är fråga om ellMoskvadominerat parti med, enligt de enda opinionsundersökningar som finns,kanske av befolkningen bakom sig, etl parti som snabbt efter statskuppenför ell år sedan skaffade sig ett avgörande inflytande över samhälletsnervcentra. Den förvirrade och oroliga utvecklingen i har tolkals påmånga olika sätt. Jag anser det uppenbart all del slora hotet mol demokratin iPortugal är kommunisternas ambitioner att vidmakthålla elt totalitärt syslem. Självfalletskall vi, herr lalman, från svensk sida försöka ge allt det stöd vi kan ät de demokratiskakrafterna i . Motion nr 458 med elt fiugotal motionärer tar upp frågan oni UNESCÖ;smöjligheter att arbeta med handikappades utbildning. Man räknar med att 400mifioner människor kan anses handikappade. Av dessa beräknas 300 mifionerfinnas i utvecklingsländerna.