prot · FZ09143 · 1975-12-31 00:00:00 — Deborgerliga vill att regeringen skall få bära hundhuvudet för den kapitalistiskakrisen. De talar om dålig planering från statens sida. Men de vill inte tala omden internationella kapitalistiska stålindustrins dåliga planering ochkapitalismens allmänna planlöshet. Då skulle del nämligen klart framgå alt desjälva accepterar de förändrade projektmålen. Det enda de borgerliga egentligenvill är an göra målen mindre definierade Finansieringav stålverk i , m. m. i vad avser den fortsattautbyggnaden - och därmed planmässigt ännu lösligare än del som de själva harkritiserat. Varförhar man hamnat i denna ofruktbara diskussion? Främst därför all man inte harställt de viktigaste huvudfrågorna: Vad skall vara den samlade svenska järn-och stålindustrins framtid? Vilka ekonomiska, sys-selsäiiningspoliliska ochenergipoliiiska perspektiv skall den infogas i? Vilket slags strukturförändringskall den genomgå? Vem skall äga den och vem skall styra den? Dessaproblem lyser med sin nästan totala frånvaro i de borgerligas motioner. Denprivata stålindustrin nämns inte. Bergslagen nämns inte. De vidareinduslripolitiska sammanhangen nämns inte. Förutom för diskuterarman inte sysselsältnings- och regionproblemen. Perspektivlösheten på denborgerliga sidan är fullständig. Meninte heller regeringen lar på allvar upp de stora induslripolitiskasammanhangen. Man accepterar, som del vill synas oss, ägar- och maktförhållandenainom stålindustrin, och man förutsätter en anpassning och strukturomvandlingefter kapitalistiska önskemål. Vihar från vpk velat sätta de större induslripolitiska frågorna i centrum. Vi harupplevt det så att annars svävar i luften. Vid en satsning på ettså stort block av investeringar måsle man ha en programmatisk syn påindustrins framtida struktur, på resurshushållning och på ekonomiskamaktförhållanden. Vi har från vårt partissida resonerat ungefär så här, Sverigehar i den internationella kapitalistiska arbetsfördelningen placerats i ettspeciellt fack. Man har haft stora skogs- och malmtillgångar, som varitbegärliga. Rovdrift på malm och skog har blivit följden. Landet har fåll eltrelativt slorl inslag av tung och resurskrävande processindustri. Råmalm istora kvantiteter har exporterats. Norra delen av landet har fått vad man kallaen kolonial ekonomi - en på utförsel av råvaror och halvfabrikat baseradekonomi. Delta inslag har varit starkt i trots av förädlingsindustrins starkaställning i andra sammanhang och andra delar av landet. Delursprungliga 80-projeklel innebar ingen förändring i dessa stycken.Inget förändrades när det gällde rovdriften. Exporten skulle bara i högre gradgälla slålämnen. Någon annan, mer kvalificerad förädling var del inte fråga om,skulle vara kvar i sill fack. i sin ekonomiska nisch, ochKlöckner var dessutom glada ål atl själva slippa slå för den tunga satsning,som jätieprodukiionen av slålämnen för export krävde. Förtjänstenmed atl man övergett länken på massexporl av stålämnen är all man i siällel tvingaslänka i termer av vidare förädling. Men del är här vi stöterpå luckorna även i regeringens syn. Rovdriftenlas inte upp. Man talar om förädling i allmänna termer. Men det visar sig därmed menar i stort sen produktion av ämnen och valsade produkter. Var finns då programmetför den vidare förädlingen' Var finns per- spektivel för ,när rovdriften på malm kan bedrivas som , och närskogsindustrin fiyttar sin tyngdpunkt söderut? Vad händer med Bergslagen, omvidareutbyggnaden av valsningen flyttas därifrån utan all en program förmanufakturering och avancerad förädling görs upp? Och hur skall delta i så fallkunna ske i den av privat järn-och stålindustri dominerade regionen, om manskall acceptera rådande maktförhållanden och bygga valsverk lillsammans medprivatindusirins jättar? OlofPalme sade i en debatt här i , all ekonomiskaframtid låg i naturtillgångarna: skogen och malmen. Detta måste ju vara enfelsyn. En felsyn, som bygger på alt man inte själv har något annat perspektivän del kapitalistiska, när det gäller struktur och utveckling av ekonomin. Vpkmenar tvärtom, att beroendet av malmen och skogen är en ytterst farligstruktur. En struktur man skall söka komma ifrån. Den är farlig, därföratt den uppmuntrar till kortsiktig utplundring av och Bergslagen,,Denär farlig, därför all den skapar beroende av en dyr, mycket energikrävandeprocessindustri med små sysselsättningseffekter. Den är farlig, därför all dentrots de stora insatser den kräver har ringa betydelse i den totala exportenjämfört med de avancerade verkstads-produkterna. Vpkser följande punkter som betydelsefulla när det gäller den svenskaindustriulvecklingen i relation lill 80: 1, Den nya versionen av Stålverk80 kan skapa ett utrymme för en fördjupad förädling. Den nödvändiggör frånsysselsättningssynpunkt absolut en sådan fördjupning, 2, Fördjupning och vidareförädlingger ökad sysselsättningseffekt och vida bättre energihushållning, 3, Högt avancerad vidareförädlingger bättre hållpunkter för en styrbar regionpolitik, eftersomförädlingsindustri normalt lättare låter sig sprida, lokalisera ochdecentralisera än processindustrin gör, 4, Med det begränsadesysselsäliningslillskoll 80 nu ger, är den avancerade förädlingen ennödvändighet för norra . 5, Med de hotande perspektiv sompå sikt öppnar sig för Bergslagen, är en planmässig vidareutveckling av dessjärn- och stålindustri i relation lill 80 också oundgängligennödvändig, 6, 80 är således en bit ien stort sammanhang, Derta sammanhang berör hela den metallbaserade industrinsstruktur. Del berör direkt och indirekt alla regioner i landet. Det berörhandelspolitiken och exportberoendet. Del berör den långsiktigaresurshushållningen som blir en allt akutare problem genom den svårarovdriften. Enkvalitativ förskjutning av industristrukturen , elt avvärjande avlångsiktiga kriser för de klassiska gruv- och bruksregionerna, en sundresurshushållning och en riklig sysselsättningspolitik - allt detta kräver ensamlat grepp. Därför måsle järn- ochstålindustrin kunna planläggas som en helhet. Finansieringav stålverk i , m. m. Finansieringav stålverk i , m. m. De frågor som både deborgerliga och regeringen förbigår måsle besvaras. Detta planläggandeförutsätter en nationalisering av hela järn- och stålindustrin. Detförutsätter dess infogande i en långsiktig plan, där man medvetet kan styrautvecklingen enligt ett politiskt program. Delta politiska program blir ocksåmed nödvändighet ett annat än det som karakteriserar rovdriftens, denregionala ensidighetens och del kortsiktiga tänkandets ekonomi. Med denna mer principiellt hållna plädering yrkar jag bifall lill vpk:sreservationer nr 3, 4, 6, 7 och 8. Få riksdagsfrågor har varit föremål för så många anföranden, så mångatidningsartiklar, aggressiva pamfletter och böcker, så många TV- ochradioprogram, sä mycken demagogi, men också sakligt analyserande, som justdagens fråga: NJA/80. Del är kanske förklarligt. Del är fråga om denstörsta industrisatsningen i vårt land som företas genom ett enda beslut. Menvad man kanske ibland glömmer bort är att det också är fråga om en hellandsändas väl och ve. För befolkning är det inte så mycket frågaom spännande diskussioner och voteringar. För dem är det fråga om utvecklingoch framlid, arbete och utkomst i del egna länet eller fortsatt avfolkning,misströstan och grusade förhoppningar för många människor. Jag tror del ärväsentligt all minnas, andel är människors framlid det rör sig om bakomsifferserier och utläggningar i diskussionen av den här frågan. Närriksdagen 1974 antog regeringens proposition och beslöt uppföra 80väckte del stora förhoppningar i . Äntligen upplevde man enkraftfull satsning i länet som skulle göra slut på pessimism, tillbakagång ochhopplöshet, göra slut på arbetslöshet och ändlösa flyttströmmar avungdom lill andra delar av landet. En anda av framtidstro och optimism, avhoppfullhet och kamplust spred sig i länet. Menriksdagsbeslutet väckte också motståndare och kverulanter, som på allt sättsökte motarbeta projektet. Del gamla motståndet mot en helhjärtad industrisatsningi vällde fram ur många olika skrymslen. Den sakliga debatt som förtshar varit värdefull, men långt ifrån all debatt har varit" sådan. Låt migbara ge några få exempel: Miljöfrågornavid NJA/80 kommer atl få en mångfall bättre lösning än vid något annatstålverk i vårt land. Men förstörd miljö framförs ofta som skäl emotsatsningen på 80, och då av människor långt borta från , När delframhålls all 80 kan klara ämnesförsörjningen till många av de mellansvenskavalsverken, ja, då kallar en industrilidskrift detta för proteklionism. Närnågra unga personer på viktiga poster inom NJA helt naturligt söker sig lillnya arbetsuppgifter för atl få vidgade erfarenheter, då blir del lill"slrömhopp från NJA", När de gynnsamma effekterna för hela regionenanges som effekt av 80, då är det fel, säger man, för huvudsatsningenhamnar ju i , Norrbottningarna bör ägna sig åt "något annat",sägs del för- numstigi, Norrbottensbefolkning börjar tröttna på detta. Den kräver handling i stället för goda rådoch moralkakor. Norrbottningarna kräver all råvarorna i länet förädlas och gerjobb i länet. Av de enorma rikedomar i form av malm, skog och vattenkraft, somnu går ur länet, vill man få något tillbaka för länets bästa. Dettycks vara populärt att göra sig lustig över 80 och de mångaändringarna i planerna, och det må väl vara tillåtet. Men det finns ocksåanledning all kritiskt granska kritikerna, och då skall man finna mångaohederliga, grönköpingsmässiga och okunniga inslag i kritikerkören, vid sidanav några få insiktsfulla och sakliga inlägg. Delhar varit så många ändringar och kast i planeringen sägs det, och det är väl sant.Men det beror ju mest på den preliminära utredning som låg lill grund förriksdagens första beslut, och som inflationen och marknadens förändringar harryckt undan grunden för. Hade del varit bättre om regeringen tjurigt hållitfast vid de ursprungliga planerna än att man som vidtar av omständigheternabetingade ändringar? Är det vad oppositionen önskar skulle ha hänt? Deprojekteringsförulsällningar som ges är helt kort en kraftig satsning påupprustning och utbyggnad av NJA:s valsningskapacitet som ettämnesverk om ca 2,5 miljoner lon uppförs; främst för leveranser på svenskamarknaden, och då särskilt till , Planmässiga förutsättningarför senare uppförande av ytterligare ett stålverk på , ommarknaden motiverar detta, behålls. För norrbottningarna är det en acceptabellösning efiersom det ger samma sysselsättningseffekter som det ursprungligaverket skulle ha gett, eller 2 300 nya jobb. För dem är del ju inte dentekniska utformningen som är del viktigaste ulan sysselsättningen ochvidareförädlingen, An det skapas ett metallurgiskt centrum i somsysselsätter 7 500-8 000 personer, och som genom sina spridningseffekter kan gelusentals jobb på olika orter ute i länet, är det vikliga, Utskotlsmajoriielentillstyrker den här projekteringsinriktningen, men självfallet kommer ingabindande beslut alt kunna fattas förrän projekteringen gett ett sakligtbedömningsunderlag vad gäller kostnader, förutsättningar, lönsamhet och annat.Det är förvånande atl de borgerliga partierna inte vill medverka till ettsådant beslut. Man säger sig vara villig atl salsa projekieringspengarna meninte all ange någon exakt projekteringsinriktning. Delta är illavarslande. Centerpartietoch säger alt de också avser att en metallurgiskt centrum skallskapas i och ge en viss sysselsättning, men de vill inte preciseraprojekieringsinriktningen, för de vill inte fatta ett beslut "somväsentligt binder deras framtida handlingsfrihet". Vad är det förhandlingsfrihet man vill behålla? Några definitiva beslut begärs ju inte ipropositionen - man begär endast en projekteringsinriktning. Är dethandlingsfriheten all helt gå emot man är så angelägen om atl behålla? vill alldelesuppenbart ingenting i sin motion, i vart fall Finansieringav stålverk i , m. m. Nr 143 inte bygga ett stålverk. Men projekieringspengarna vill man salsa. T'sriTepn den hädiskt att i det läget misstänka att man vill salsa projeklerings- 1 ' in' 1976 pengarnaför atl behålla skenet över valet, men sen skall del inte bli Annorlunda kan jag inte tolka det. Finansiering av alltförofta hört folk, som egentligen inte vill göra någonting, säga: Gör stålverk i , något annat i stället. Är det en sådan utveckling man vill ha? Var över- m. m. tygade om atl de människor som är beroende av dettabeslut för sin existens med största vaksamhetoch misstro kommer all följa ert handlande. Fråganoin hur satsningen på 80 skall kunna komma hela länet lill godo är enmyckel viktig del av dagens beslut. Enligt en av utförd utredning kan de statliga basindustrierna getusentals jobb i olika delar av länet, om en medveten styrning sker. Utskottetförutsätter att regeringen, via regionala näringspolitiska organ och genom destatliga företagen, mycket aktivt medverkar i detta arbete för en medvetenregionalpolitik. Del räcker inte med alt de statliga förelagen visar allmänvälvilja, utan aktiva insatser i form av information, utbildning, experthjälplill de små företagarna i länet måste till, liksom regionalpolitisk planeringoch hjälp med eta-bleringsinsatser och liknande. Talarman om insatser för glesbygden och de vidsträcka områdena i medstora sysselsättningsproblem kan man inte undgå all beröra frågan om eventuellgruvbrytning i kommun i Kaunisvaara. Där finns en järnmalmsfyndighet somsedan många år undersökts av såväl SGU som . har utrett de tekniskaoch ekonomiska förutsättningarna för gruvbrytning där. prövarjust nu de samhällsekonomiska konsekvenserna av en gruvdrift i Kaunisvaara.LKAB har i sin utredning funnit att gruvbrytningen inte kan bli företagsekonomisktlönsam. Utskottet uttalar nu att statens börinförskaffa en offert från för gruvdriften, så att frågan kan prövasseriöst. Efiersomsysselsällningssilualionen i kommun är närmast katastrofal, om intenågra åtgärder vidtas , uttalar utskottet att utredningarna måstefullföljas snabbi och ställning las till frågan om gruvbrytning i Kaunisvaaramed del snaraste. Sannolikt måste någon form av samhällsstöd till för attmöjliggöra denna gruvbrytning. torde dock ett stöd från samhället tillsysselsäitningsskapande åtgärder i en bygd lett sig så nödvändiga som i det härfallet. Attförorda all nu skall falla beslut om gruvbrytning och även omtransportsällel för malmen, som förordas i ett par av motionerna, avstyrkerdock utskottet. Sådana förslag ter sig mer taktiska än övertänkta i dagensläge, då frågan slår inför sitt avgörande. 1 motion nr 6 förordas allen särskild expertgrupp skall bistå vid pro jekteringen av 80 och därvid, utgående från resultaten hos en forskargrupp vid KTH, driva en alternativ projektering enligt nya prin- 62 ciper. Utskottet utgår ifrån atl modernaste möjligateknik utnyttjas vid I finns inte bara en teknisk högskola utan också enhögklassig metallurgisk forskningsstation, vilken f ö, nu kraftigt harutbyggts. Därför avstyrker utskottet motionen nr 6, Ipropositionen 125, som behandlas med betänkandet om 80,begär regeringen fullmakt atl teckna en ramavtal med kommun om utbyggnadoch drift av elt kraftvärmeverk i , i huvudsak baserat på energiresurserfrån NJA och dess koksverk, I motion nr 2407 yrkas att en särskildframställning skall göras lill regeringen i detta sammanhang om att modernasteenergihushållande metoder skall utnyttjas vid utbyggnaden av värmeverket.Utskottet finner att såväl av propositionen som av föredragningar införutskottet framgår att effektivaste och mest energisparande teknik kommer attutnyttjas, varför ett särskilt uttalande -avstyrks. I delbetänkande lillsiyrkerutskoilei atl Statsföretag får inlösa återstående aktier i från TGO. Iett flertal motioner från vpk förordas bl. a. att den svenska järn-ochstålindustrin förstatligas, att bruksorterna i Bergslagen garanteras nödvändigainvesteringar och att ett brett industriprogram för filialin-duslrier till NJAi upprättas m. m. Redannu har staten elt stort inflytande inom svensk stålindustri, ett inflytande somkommer all öka genom 80 och dess följdin-vesteringar. Debranschutredningar som under regeringens medverkan nu sker rörande den svenskastålindustrin ger ytterligare möjligheter att hävda samhällets och deanställdas intressen. Enligt propositionen ägnas de mellansvenska bruken ettstort intresse och samhället är aktivt inriktat på deras bevarande ochvidareutveckling. Utskottet finner inte de föreslagna åtgärderna behövliga idelta avseende, liksom inte heller för arbetet med att skapa spridningseffektertill 80 inom hela , och avstyrker därför motionerna. Imotion 1801 yrkas på en struklurulredning för den samlade stålindustrin i vårtland. Utskottet pekar på all stälbranschrädei har startat en utredning om densvenska handelssiålindusirin och att Jernkonioret genomför en undersökning avspecialslålindustrin. I den senare utredningen medverkar staten, och deanställda är representerade i bägge utredningarna. Då motionens syften såledesredan är myckel väl tillgodosedda avstyrker uiskoiiel motionen. Imotion 1808 yrkas alt länsmyndighelerna i skall få direktiv att beakta desärskilda krav som ställs på samhällsservicen i Luleåområdet i samband medindusiriuibyggnaden. Utskottet finner att de resursfrågor det här är fråga omknappast kan lösas med direktiv av den typ som föreslås i motionen. Medhänvisning lill industriniinisierns uttalanden i propositionen, all Luleåkommuns möjlighet alt klara de åtaganden som faller pä kommunen i fråga omsamhällelig service m, m, självfallet måste uppmärksammas - jag vill poängteraatt det är ett uttalande som naturligtvis måste gälla också statens andel avdenna service - avstyrker utskottet motionen. Med vad jag här anförtvill jag, herr talman, yrka bifall till utskottets Finansieringav stålverk i , m. m. Finansieringav stålverk i , m. m. förslag på samtligapunkter. Jag vill bara tillägga en förhoppning all projekteringen ochutbyggnaden av NJA och 80, som jag förutsätter skall bli resultatet avdagens riksdagsbeslut, skall få ske med den arbetsro och den kraftsamling somär nödvändiga för elt framgångsrikt resultat. Offentligt intresse ochuppmärksamhet i press och'andra massmedia är värdefulla, men del kan bli förmycket av det goda också. har varje liten episod, varjevardagshändelse kommenterats och överdrivits på ett sätt som inte tillämpas närdel gäller övriga industrier. Uppmärksamheten har varit förståelig, men denkan bli påfrestande för alla som arbetar vid verkei. De anställda vid , påalla nivåer, är beredda all göra sill bästa för att NJA och 80 skallbli en framgångsrik och värdefull satsning i . De är utomordentligtsolidariska med sill företag och de tar illa vid sig av allt misstänkliggörandeoch alla angrepp på industrin. Men även det välmenta, jag vill kalla detöveriniresse, som ofta drabbar verket kan bli påfrestande. bör iframtiden ägna det allra största intresse åt utvecklingen vid NJA och Stålverk80, men låt oss i fortsättningen göra del under något mindre uppseendeväckandeformer. Låt oss vara övertygade om att de anställda, med de resurser som jaghoppas skall ge dem, kommer att förverkliga våra förhoppningar på NJAoch 80 och göra detta till den framgångsrika satsning försysselsättning, framsteg och utveckling i hela som vi önskar detskall bli. () kortgenmäle: Jag kan instämma i de slutord som formuleradebeträffande förhoppningarna om framtid; där är vi helt ense. Delhade varit tacknämligt om den konstruktiva inställningen och den sakliga synenpå tingen hade präglat hela anförande, men så var det tyvärrinte. Jag har förståelse för att i valrörelsen har ett behov avalt framställa sig och sill parti som de som är innehavare av de ädla motiven idel här sammanhanget och vidtar sådana kloka åtgärder beträffande och annat att resultaten kommer invånarna i och landeti övrigt till del i en helt annan utsträckning än vad de uslaoppositionspartierna vill. Men jag tycker inte, , alt del ärnödvändigt att vi har den sorlens argumentation. Vi kan väl ändå hålla oss lillden sak vi debatterar . Närherr säger all vi ifrån och inte vill vara med omdet här projektet, så är det en direkt osanning. Vi har sagt all vi är med ochvill salsa på stålverket och ett metallurgiskt centrum i och utveckla delhela så atl del ger minst 2 300 arbetstillfällen. Det är vad vi vill. Att dåsäga all det är illavarslande med vår inställning därför att vi vill granskaandra metoder och inte vill låsa oss vid en viss projekiinriklning, det är attslå in öppna dörrar. HerrSvanberg säger alt det är konstigt alt vi i millenparlierna inte vill vara medom den projekiinriklning som industriministern har angett. men vill visatsa pengar på projekteringen. Det går inte ihop, menar . Jo, detär precis vad det gör. När vi vill satsa pengar på projekteringen har viavsikten klar, nämligen att fä fram alternativ. Svaret är, , attvi inte vill binda oss vid en enda lösning som dessutom, genom de grundligaundersökningar och analyser som har gjorts , har visat sig varasvårbedömbar. Vad är det som säger alt just 2 500 lon stålämnen kommer attkunna säljas utan friktioner, utan svårigheter? Jag har i mitt förra anförandevisat på exportsvårigheterna. Jag har också pekat på vad de mellansvenska stålverkengenom verkställande direktören i bruk har sagt, nämligen atl man intekan ta emot dessa halvfabrikat från NJA. Alltdetta gör att vi måste ha alternativ - det är det vi vill satsa våraprojektpengar på. Det får inte bli som när det gäller energipolitiken att vifråntagits alternativen därför att man gått fram på en enda linje. Projektpengarnaskall alltså användas för att få fram alternativ och för att handlingsfrihetenskall bibehållas. Det åstadkommer man inte med den uppläggning somindustriministern och regeringen har gjort. Vihar sagt att vi satsar på vidareförädling, nyetablering av företag ochen regional balans. Det är vårt program. Finansieringav stålverk i , m. m. () kortgenmäle: Näringsutskoltets ordförande har för vana att utdela litet slängar åtolika håll när han debatterar. benämndes kritikerna av 80kverulanter som var grönköpingsmässiga och, tror jag, t. o. m. ohederiiga. delär ganska kraftiga ord tar till. Jag tror alt del hade varitvärdefullt om näringsutskoltets ordförande hade varit litet mer lyhörd när vidiskuterade de här frågorna 1974. Om man tittar litet på vad de sagt som herrSvanberg kallar kverulanter kan man exempelvis finna att de tre ekonomer somsjälvständigt försökte att granska stålverksförslaget 1974 haft mycket rätt. Desade för det första alt miljökostnaderna inte var tillräckligt utredda.Industriministern medger nu all just miljökostnaderna har gått upp till en nivåsom besvärar projektet i hög grad, alt de kanske utgör ända av detotala kostnadsökningarna. Ekonomernasade för det andra att NJA hade för liten administrativ kapacitet atl drivaStålverk 80. - Det har visat sig atl man behöver en förstärkning påprojektsidan, och man har också anpassat sig till det. Fördet tredje var affärsidén bakom 80 diskutabel, sade de här ekonomerna.Var det inte så, ? Var det inte helt enkelt fet affärsidé som lågbakom den förda projekteringen? Är inte beredd all medge del? Fördel Ijärde påstods all man inte hade räknat realistiskt på kostnaderna. Delbehöver knappast kommenteras. Vi har sett hur summan räknats upp varjehalvår-ja, nästan varje månad-med elt antal miljarder. Fördet femte var relationerna mellan 80 och gamla NJA inte tillräckligtutredda. - Del är en av huvudpoängerna i vår motion, där 5 protokoll 1975/76:143-144 Finansieringav stålverk i , m. m. vi just säger att del nuär mycket viktigt atl man lar vara på det kapital som är nedlagt i NJA och atlman integrerar del med den fortsatta utbyggnaden i ett stålverk, så all manfår balans i den nuvarande industrin. Del kan man inte säga om lägel just nu.Jag skall gärna återkomma till det . Fördet sjätte hävdades atl nelloökningen i sysselsättning skulle bli mindre änentusiasterna bakom 80 menade. - Denna fråga har vi diskuterattidigare i kammaren, och interpellationsdebatten för berördedel rätt myckel.