prot · FZ0960 · 1975-12-31 00:00:00 — Man får där enogynnsam åldersfördelning. Regionalpolitiken måste i framliden särskill beaktaoch lösa dessa problem. Statistiken om sysselsättningsökningar inom industrinför hela stödområdet säger bara en del av sanningen. Den säger inte helasanningen och knappast någol om enskilda bygders situation inom stödområdet. Länsplan74 har arbetats fram enligt de cenlralisliska principer som ligger till grundför 1972 ärs riksdagsbeslut. Som exempel på det vill Jag citera ell par styckenur Länsplan 74, som utarbetats av i . Där sägerden majoritet som domineras av socialdemokraterna: "En snabbarefolkminskning än en och en halv procent kan inte godtagas i någon kommunpå grund av rtsken för en alltför ogynnsam åldersstruktur ochsamhällsekonomiska förluster." en halv procenl tillåts alltså och del är en slor siffra för en kommun sornredan lidigare är åderlåten. Mol detla står cenierns skrivning i reservationenlill majoritetens skrivning: "Del är som flertalet kommuner ochlandstinget understryker därför nödvändigi atl befolkningstalen hälls på minsloförändrad nivå för atl samhällsfunktionerna skall ha den bas som erfordras förupprätthållande av en godtagbar service lill befolkningen inom de mindrekommunerna." Dellavisar all socialdemokraterna, i varje fall i , accepterar fortsattmycket slor ulflytining frän främst lidigare uiflyttningskommu-ner. Del stämmeri och för sig med den socialdemokratiska riksplanens uiflyttningsprincip.Enligl vår mening är detla en polilik som skapar än större problem i framliden.Lägel är redan mycket kritiskt på många håll. Enligtcenterns mening, vilken vi hävdat under lång lid, skall en regionalpolitiksyfta lill atl ge likvärdiga förutsättningar för människornas välfärd. Då måstede kraftigaste insatserna göras där behoven av utjämning är störst. Tanken attgöra landets största orter ännu större, så alt de kan jämföras med de trestorstäderna, är förlegad, ålderdomlig Inomstödområdet, särskilt del inre, är behoven som regel störst. Där finnsmångenstädes slor arbetslöshet och undersysselsätlning, hög genomsnittsålderoch i flera avseenden vikande tendenser. Men de vikande trenderna går atländra om man får en annan och decentralistisk inriktning av regionalpolitiken.Människor vill gärna flytta tillbaka och bo i lidigare utflyliningsorler om delfinns arbete där eller inom rimligt avstånd. Inomstödområdet förekommer stora olikheter i utvecklingen. Där flnns också ortermed myckel god utveckling. Utanför stödområdet är utvecklingen inte hellerensartad. Även där behövs vissa regionalpoliiiska insatser. Jag uppfattade herrBlomkvists anförande alldeles på del sättet alt han anser atlregionalpolitiska insatser behövs också utanför stödområdet. Enliglcenterns mening måste det regionalpoliiiska slödel differentieras mycket mer änhittills. Det gäller inle minsl inom länen och inom kommunerna. De storaorterna växer nu på de mindres bekostnad. Del regionalpoliiiska stödetstimulerar detta. Därför uppnås inle regional balans med nuvarande polilik. Deregionalpoliiiska målsättningarna om välfärd ål alla uppnås därmed inle heller. Entydlig tendens under senare är är del ökade intresset för bosättning i mindretätorter. Del finns flera orsaker lill delta. Önskemålet om en bra boende- ochrekrealionsmiljö är nog en av de lyngsl vägande. Etl växande inlresse flnnsockså för bosättning i landsbygdens byar. En bällre fördelning av bosättningeni landet torde allmänl bidra lill goda sociala miljöer. Synnerligen värdefulllär också all arbetsplatserna lokaliseras nära bostadsorlen för att man skallkunna undvika långa arbetsresor. En koncentration av näringsliv och bebyggelselär mestadels ocksä på åkerjorden, en av våra värdefullaste naturresurser. Dekriterier som kan differentiera de regionalpolitiska insatserna kan väsentligeninrymmas i följande fem problemområden: 1. befolkningsunderlag, 2. sysselsättningsgrad, 3. åldersstruktur, 4. näringsstruktur och 5. inkomslslruktur. Ensammanvägning av faktorer inom dessa områden skulle i allt väsentligt kunnaange omfattning och inriktning av de regionalpoliiiska insatserna. I ceniernsregionalpolitiska moiion görs för vart och ell av dessa områden en merdelaljerad om än långl ifrån tillräcklig beskrivning. I den utredningsysselsältningsulredningen skall göra hörde av oss framförda riktlinjernautgöra direktiv. Jag har roat mig med alt titta i kammarens protokoll frånremissdebatten . Statsministern gjorde då ett våldsamtangrepp pä cenierns regionalpoliiiska riksplan. Han frågade bl. a. herrFälldin: "Finns er riksplan kvar? Slår ni för den fort- "Statsministern sade vidare, enligt protokollet: "riksplan ärinle trovärdig, dels därför att den för atl genomföras skulle kräva en sådanviildig centralstyrning, som vi inle vill ha i det här landei, dels därför atlman inle ens lalal om vilka medel man då skulle behöva." Hurhar då utvecklingen varit på den punkten? Jag finner anledning atl slällafrågan till socialdemokraterna: socialdemokraterna kvar vid sin riksplan? Ibudgetpropositionen föreslås nämligen nu en ändring av befolkningstalen förStockholms, , och samt Norrbollens län. Statsministernsulfall mol berörde bl. a. en del av dessa län. Människorna har reageratmyckel starkt mol regeringens koncen-tralionspolilik. Trots att resurser skulleha ställts lill förfogande för fortsatt koncentration har utvecklingen pä etliögonfallande sätt gäll i riktning. Viär naluriigtvis glada för reaktionen mol ceniraliseringspoliliken sådan denframfördes av socialdemokraterna 1972 och för atl socialdemokraterna nujusterar den. Cenierns högre ambitionsnivå i regionalpolitiken visade sig varahelt realistisk. har fåll svar av verkligheten. Regeringenhar också i budgetpropositionen i är begärt ungefär de penningmedel somcentern yrkade pä 1972. I vår riksplan angav vi naturligtvis också de medel vivill använda för all nä våra mål i en demokratisk och decentraliseradbeslutsprocess. Ävenom jag inte tror alt statsministern och del socialdemokratiska partiet harkurage atl öppel medge sill slora misstag, hoppas Jag atl regeringen nu lärtav riksplan och av den faktiska utvecklingen, sä atl cenierns nuframförda riktlinjer kommer alt beakias på etl bättre sätt i den aviseradeproposilionen om regionalpolitiken. Hen (): I mänga av de inlägg som redan gjorts i denna allmänpolitiska debatthar pekats på problem som svensk ekonomi, svenskt näringsliv och arbetsmarknadhar att brottas med. Även om sysselsättningsläget i vårt land är bättre än påmänga andra håll visar redan befintliga problem och det ökande antalet varselom driftsinskränkningar och nedläggningar all bilden trots delta har mörkainslag. Vi har en betydande regional obalans, och vi har stora svårigheter närdet gäller att bereda sysselsättning åt nya som söker komma in i arbetslivet. Denregionala obalansen är inle bara ell problem för skogslänen. Vi möter den äveni södra och glesbygder, och vi möter den i hög grad ivåra skärgårdar. Att komma till rätta med denna brist på balans måste vara enav våra viktigaste uppgifter, och för atl göra del måste det finnas ensamordning mellan de olika åtgärder som vidtas på det näringspolitiska områdetoch de åtgärder som vidtas på exempelvis kommunikations- och skolområdet.Lokaliseringspolitiska satsningar mäste samordnas med bevarande av den servicesom ligger i att ha tillgäng tillskolor åtminstone för de minsta barnen inom rimligt avstånd, alt ha godakommunikaiioner och tillgäng till en viss närservice när det gäller att klarabehovet av dagligvaror. De slalliga åtgärderna måste kombineras med insatserfrän landstingens sida som gör alt människorna i glesbygd kan känna dentrygghet som ligger i atl veta sig ha tillgång till eller i varje fall pårimlig tid kunna nä sjukvårdsmöjligheier. Frånmoderata samlingspartiels sida vill vi skapa förutsättningarna för en regionalbalans främsl genom generellt verkande medel. Detaljstyrning bör undvikas,vilkel inle hindrar att punktvisa insatser ocksä är nödvändiga när del gälleralt stödja vissa orter och landsdelar. Exempel på delta är de satsningar somgjorts i och när det gällt all skapa arbelslillfällen genoms. Dessa satsningar har, om än i otillräcklig grad, ändockskapat vissa arbetstillfällen. Det är alt hoppas att det förslag som föreliggerom en fortsatt utbyggnad av dessa industricentra också skall ge positivtresultat. Vihar Ju också fått en proposilion om åtgärder inom skärgårdsområdena. Den harvi väntal på länge, därför att utvecklingen i skärgården harvaril mycket negaliv. När vi nu äntligen fält regeringens proposition måsteman tyvärr konslatera att den inte innehåller förslag till åtgärder som kan,vare sig kortsiktigt eller på , på ell avgörande säll vändautvecklingen. Jagskall här inte fördjupa mig i detaljer kring vare sig regionalpolitiken ellerden speciella skärgårdspolitiken, men när det gäller den sistnämnda vill jagändå understryka all i exempelvis ser vi i vår skärgärd inte baraöarna i och , nej, till skärgärden räknas traditionellt dekustnära församlingarna på fastlandet. Dessa skulle enligt propositionen inlekunna komma i åtnjutande av det speciella skärgårds-stöd som föreslås.Della, herr lalman, måste enligt mitt förmenande vara fel. Även i dessa områdenhar vi problem, som vi måste söka komma lill rätta med genom såväl generelltverkande medel som speciella stödåtgärder. Som generellt verkande ålgärd villJag dä peka på möjligheten alt behandla skärgården likvärdigt med del inrestödområdet. Jordbrukoch fiske är betydelsefulla näringar i våra skärgårdsområden ochjordbruket-ofta i kombination med andra näringar-är belydelsefulll förbevarandet av en levande skärgård och för bevarandet av ett naturlandskap, somvi fasilandsbor vill möta så vackert som möjligl när vi söker oss ul lill kusteneller öarna för att där finna rekreation och vila. Slöd lill skärgårdsföretag-och dil vill Jag räkna in de iradilionella näringarna - ökade möjligheler atlutnyttja anslaget för landskapsvårdande åtgärder i odlingsbygd och en vidgadglesbebyggelseräll är nägra av de åtgärder som bör sältas in för all inte barahejda en negaliv ulveckling utan för all vända den i posiliv riktning. Föryrkesfiskarna är dessulom tillgången till goda fiskehamnar av avgörandebelydelse för deras möjlighet atl bedriva sin näring. Iförhållande lill mänga andra länder har vi ulan tvivel en låg arbetslöshet ivärt land. Men den finns, och risk föreligger för att den snabbi kan komma atlstiga. Möjligheten all komma till rätta med arbetslösheten är i försia handberoende av det svenska näringslivets förmåga att hävda sig på exportmarknadenoch att företagen - små som stora - inte bara kan behälla sina anställda itrygga jobb ulan ocksä skapa nya arbetstillfällen. Det behövs ett nyföretagandesom ständigt kan ersätta den ulslagning som på olika säll alllid sker; f n.dock i alltför snabb takt. Men varför skall man starta nya förelag? Varförskall man försöka få fram riskvilligt kapital och göra en arbetsinsats, kanskelångt utöver den vanliga, om del enskilda företagandel siändigt - utom i eltoch annal högtidligt sammanhang - från olika grupper skall mötas av misstänksamhet,och när den ekonomiska grunden, ibland nog så knapp, rycks undan genom päpolilisk väg fattade beslul om nya avgifter osv? Här behövs, herr talman, enannan inställning från främsl socialdemokratins sida. Närde nya trygghetslagarna kom lill varnade vi i moderata samlingspartiet för altde skulle kunna skapa svårigheter för nya grupper som söker sig ul påarbetsmarknaden. Detla har tyvärr ocksä besannats. LO:s ordförande framhöllexempelvis på den socialdemokratiska partikongressen all trygghetslagarnamedfört färre permitteringar men ocksä färre nyanställningar. I tidningenArbetsmarknaden av finns en artikel under rubriken förungdomen när trygghetslagen kom. Det är en arbetsförmedlare i somfrämsl sysslar med ungdomarnas arbetsmarknad som konslaterar della. Dessalagar måste därför ses över så alt de inte får dessa negativa konsekvenser. Delfinns naturligtvis många andra orsaker till atl vi har ungefär 30 000 ungdomarunder 25 är som saknar arbele. Den nya gymnasieskolan ger inte genom sinayrkesinriktade linjer en utbildning som svarar mol arbetsmarknadens krav päyrkesulbildad arbetskraft. konstateras numera i många sammanhang - herrNordgren var inne på det i sitt anförande - men eftersomgymnasieskolan är så pass ny vägrar man på ansvarigt håll atl vidtaerforderliga förändringar. Jag beklagar della - liksom Jag gjorl mänga gångerförut - och jag beklagar också all vi inte har kvar ulbildningsvägar avtypen den gamla yrkesskolan, landslingens centrala verkstadsskolor och alt delinle satsas mera på företagsskolor, inbyggda utbildningar ochlärlingsutbildningen. De ger visserligen inle den stora teoretiska bredd somman vill eftersträva, men kan de ge ungdomarna arbete, har vi vunnitmycket. Alla har dessutom inte håg och fallenhet för teoretiska sludier. Allasrätt lill utbildning bör f ö. enligt min mening vara allas rätt lill en utbildningsom passar vederbörandes anlag och inlressen. Denslora gruppen arbetslösa ungdomar är dock f n. inle sådana som genomgåttgymnasieskolan, utan den beslår av ungdomar som, skoltrötia igrundskolan, inle sökl lill gymnasieskolan, och där finns också ungdomar somsökt lill gymnasieskolan men som inle kommil in eller som, om de kommil in,"hoppat av" skolan därför alt de kommit in på fel linje. Många avdessa arbetslösa ungdomar har saknat arbete i gjorde en undersökning av hur detgått för de 450 av 1 600 elever i en av länets gymnasieregioner vilka lämnadegrundskolan . Dessa 450 elever hade inte sökt eller inte kommil ini gymnasieskolan. Resultatet av undersökningen var verkligen dystert. Många avungdomarna var forlfarande utan arbete. Orsakerna därtill är naturligtvisvarierande, och man får inle blunda för alt en del av dem har orealistiskaönskningar när det gäller all fä arbele. Del övervägande antalet arbetslösastod dock utan arbele av brist pä lämplig utbildning och därför atl utbudet avlediga platser pä grund av den regionala obalansen är sä varierande. Såhär kan del, herr lalman, naturligtvis inte få fortsätta. Vi fär inte bedrivaen utbildningspolitik som inte ger ungdomarna möjlighet till arbete efteravslutad skolgång. Vi skall inte skapa lagar som försvårar för ungdomarna attfå arbete. Vi måste tvärtom göra alll som står i vår förmåga för atl ge allasysselsättning. Utbildningspolitiken och en näringspolitik som skapar nyaarbetstillfällen borde gemensamt.kunna klara de här problemen. Om inle, får vislora sociala svårigheter med de ungdomar som tvingas gåsysslolösa. Men,herr lalman, vi har ju ocksä AMS, som skall rycka ul och klara av vårasvårigheter när vi inte kan ordna sysselsättningen på den reguljära marknaden.Ja, del är gott och väl. AMS behövs - men en AMS som genom omskolning och påannat sätt verkligen kan förbereda arbetslösa för säkra jobb. Tyvärr finns delmyckel som tyder på att de slora pengar vi satsar på olika älgärder viaAMS inte ger de resultat som vi hoppas på. Även här måste de samhälleligaåtgärderna effektiviseras för att de arbetslösa skall få en trygg anställning,någol som alltför många fåll vänta på alltför . Påförslag av herr talmannen beslöt kammaren atl uppskjuta den fortsatta överläggningentill morgondagens sammanträde.