prot · FY0997 · 1975-12-31 00:00:00 — Överläggningar med AP-fonden,försäkringsbolagen och af-' färsbankerna, vilka ägt rum efter beslutet omräntehöjningen, har gett vid handen att denna emissionsverksamhet konimer attkunna genomföras." Delär självfallet att del föreligger skillnader i uppfattningen om anledningenlill det förhållandet all vi i har hafl en ekonomisk aktivitet under1974 och hillills under innevarande är, som avsevärt skiljer sig frän deflesla andra länders. Enligt skulle det vara en traditionellskillnad i fråga om konjunkiurförloppet niellan å ena sidan sloraindustriländer och ä andra sidan mindre länder med en stor andel avvärldshandeln. Jag delar inte den uppfattningen. Jag menar all den högaekonomiska aktiviteten i under den senasie liden varil en föfid av denekonomiska politik som har bedrivits. När lågkonjunkturen i andra länder nåddeett bottenläge sä befann vi oss här i landet i en annan konjunkturfas, bl. a.som en föfid av alt vi åren hade fört en sådan ekonomisk politikatt vi kunde sätta in stabiliseringsät-gärder, medan andra länder var tvungnaatt gå i den motsatta riktningen. Vi hade en valutareserv som gjorde dettamöjligt. Värtutgångsläge var alltså, när den inlernationella lågkonjunkturen satte in, etthell annal än mänga andra länders. Men del är kanske Den ekonomiska politiken m. m. Denekonomiska politiken m. tn. enting att strida om f n.Oppositionen kommer allfiämt att framhärda i att förneka detta klara faktum. Centerpartietbrukar ju i olika sammanhang framhålla värdet av att ha deltagit i bredapolitiska uppgörelser i , och därför borde väl cenlern ocksä nu kunnasäga att en följd av dessa uppgörelser har varil att den här fasförskjutningeninte bara uppstått av sig själv utan fastmer blivit det åsyftade resultatet aven konsekvent ekonomisk politik. Ifolkpariiels motion uttalas inledningsvis en mycket stor tillfredsställelseöver den ekonomiska situationen. Man betonar att den reviderade finansplanenenligt mening är mer realistisk än den som presenterades . Viklen av all vi har en hög beredskap över hela del ekonomiska fältetframhålls, och del är ju bara ett understrykande av de synpunkler som anförtsi finansplanen. uttalar vidare, och jag citerar här ordagrant: "Detär enligt vår mening mycket viktigt all den ekonomiska politiken sköts med mjukhand. Både överhettning och avmattning i den ekonomiska aktiviteten skallmotverkas så fort tendenserna är helt klara." Såvälfolkpartiet som andas alllsä stor osäkerhet om återstoden av dethär årel och den kommande vintern. Jag upprepar all enligl folkpariiel skallåigärder sältas in när tendenserna är helt klara. förslag om enmomssänkning avvisas visserligen , men de båda mitlenparlierna anser all ensådan åtgärd kan aktualiseras . Moderalasamlingspartiet har i sin motion alltså föreslagit all vi nu skulle genomföraen momssänkning. ullalande skulle göras av , och sedan skulle etlsamniansatt finans- och skatteutskott kunnabesluta. När momssänkningen skulle sällas in och när den skulle upphöra harinle moderalerna någon beslämd mening om, men de säger alt momssänkningen iprincip skulle vara temporär. Emellertid finns det ju inle några formellamöjligheter all låta en s. k. miniriksdag, bestående av skatte- ochfinansutskotten, falla sådana beslut, eftersom vi inle har lagit deförfattningsändringar som är erforderliga Moderaternakänner alltid som sin huvuduppgift alt svartmåla den ekonomiska situationen ivårl land. "All right", säger de niånga gånger, "f n. är deiganska bra". Och det medgivandet måste de i sanningens namn göra jusl ,för svenska folkel känner att del är bra f n. Men del är ju ofta sä all manvill bestrida della faktum i sin iver att svartmåla situationen i landet. Undervintern och våren har vi sett näringslivets resullal för , och vi haräven vid bolagsstämmorna kunnai avläsa prognoserna för innevarande år-de ärinte heller särskilt dystra. Den s. k. mifiardklubben, dvs. förelag med enomsättning som överstiger I mifiard, har fält 13 nya medlemmar. Den sammanlagdaomsättningen uppgick till . Fondemissionerna har varitmänga liksom även utdelnings-höjningarna, och att det finns en optimism införframtiden inom det svenska näringslivet ärhelt klart - en optimism som är vida större än vad vi emellanåt brukar få höraav dem som påslår sig företräda näringslivel här i . Del framgår välav att nyemissionerna f n. ligger på en nivå av ungefär 1 mifiard, dvs. ungefärdubbelt så mycket som . Samtligatre borgerliga partier har alltså vädrat frågan om momssänkning, men det varendast moderata samlingspartiet som i molionen hade en bestämd uppfattning. Jaghar gäng efter annan, efter förra årets riksdagsbeslut om en temporärmervärdeskattesänkning, fått höra att det var nog mest den som medförde alla depositiva resultat som vi kunnat inregistrera i fråga om sysselsättningen ochden ekonomiska situationen över huvud taget. Del kan flnnas anledning alt pekapå att enligt den reviderade nationalbudgelen pågår inom finansdepartementetsekonomiska avdelning en särskild undersökning av verkningarna härav. Denundersökningen sker i samarbete med . En slutlig utvärderingberäknas kunna presenteras i samband med den preliminära nationalbudgelen för1976. Men redan nu kan den intresserade läsaren ta del av det preliminäraresultatet. Därvid bör man notera att det var främsl de varaktiga varorna somutsattes för kraftiga svängningar i konsumtionen, och all vidare importstatistikentyder på alt konsumtionen fick en omfattning av sådana mått att en kraftigimportökning blev erforderlig för att tillgodose den ökade efterfrågan. Det kanvara skäl att notera att vi i fiol fick en fördubbling avimporten av t. ex. bilar. Nuföreställer jag mig att miltenpartierna, som var med om den här tillfälligamomssänkningen, kanske inte sätter så stor tilltro som de borde sälla till vadsom anförs i nationalbudgelen - eller kanske rättare sagt bara lätt skummaröver de resultat som där preliminärt redovisas. Man kan då kanske i ställethänvisa lill att en tidskrift som inte precis står oss socialdemokratersärskilt nära, nämligen , dragit följande slutsats: "Pägrund av alt de" - alltså momssänkningarna - "främst påverkarkonsumtionen av en begränsad lyp av varor är det tveksamt om tillfälligamomssänkningar alllid är lämpliga som konsumtionsstimulerande medel. Dessulomgynnar de framför allt konsumenter som har möjligheter att satsa pä siora inköpav kapitalvaror." Till della skulle jag vifia säga alt eftersom centernalltid påstår sig eftersträva jämlikhet mer än alla andra partier, så är delförvänande att cenlern fortsätter med att förbehållslöst i förskott välsignatemporära momssänkningar. Mendet är väl även andra som ifrågasätter momsen som ett medel all stimulerakonsumtionen och därmed påverka sysselsättningen. Den ansedda lidskriftenAffärsvärlden hade en artikel där man som sin bestämdauppfattning anförde att vi inte bör dra alllför slora växlar på erfarenheternafrän 1974, om momssänkningens konsumtions-stimulerande effeki. När det gäller ell borttagande av den allmänna arbetsgivaravgiftensäger man i folkparlimolionen endasl sä här: "I deballen Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. har bland lämpligaåtgärder nämnts borttagande av den allmänna arbetsgivaravgiften" - punktoch slut. Det är ju bara ett uttalande så där i allmänhet och antyder inte pånågol som helst sätt all man skulle vara beredd alt ägna sä mycket som en endalanke äl att aktualisera en ändring av arbetsgivaravgifterna. Dendel av dessa avgifter som går under benämningen socialförsäkringsavgifterhöjdes för sä sent som med ca 4 100 mifi. Nägonkonsekvens i politiken bör man ändå ha rätt alt kräva av en opposition. Altendast nägra veckor därefter sänka avgiftsuttaget, ja, ett sådanl förslagtrodde vi endast skulle kunna dyka upp hos moderata samlingspartiet men intehos mittenpartierna, som ändå påslår sig känna ansvar för vad de har varit medom att besluta vid tidigare överenskommelser. Jagövergår sedan till att kort belysa den ekonomiska situationen sädan som vi påvärt håll uppfattar den - en uppfattning som även mittenpartierna åtminstonelidigare i motioner i stort sett anslutit sig till. Omjag si;artar med arbetsmarknadsläget så kan man konstatera att sysselsättningenär högre . Enligl arbelskraftsundersökning-arna var 4 041800 människor i arbete, vilket innebär en ökning frän januari med nästan80 000. Vi har aldrig i detta land vid den här tidpunkten haft så mångamänniskor i arbete. Dennaökning av sysselsättningen har varil kontinuerlig under hela årel.Arbetslösheten ökade visseriigen med inte fullt 5 000 och uppgick iapril till 64 500. steg emellertid antalet obesatta platser med närmare23 000 till drygt 78 300. Det fanns alltså 1,2 lediga platser perarbetslös. För oss tyder dessa siffror pä att det inte kan vara aktuellt med engenerell efterfrågeslimulans. Dennauppfattning stärks om man ser på utvecklingen av den privala konsumtionen.Tillgängliga dala tyder pä att konsumtionsutvecklingen under de fyra förstamånaderna stigit kraftigt. Volymmässigt steg den totaladetafiliandelsomsällningen med inte mindre än 8 96 under första kvartalel. Jagflnner detta glädjande med tanke pä att konsumiionsökningen ägde rum under entid när avtalsrörelsen var inne i en besvärlig period. Man hade kunnat befaraatt della skulle ha lett till en försiktighet hos konsumenterna med åtföfiandenedgång i den ekonomiska aktiviteten. Att så inte skedde tolkar jag som ettförtroende bl. a. för oss som har ansvaret för den ekonomiska politiken, förvår vifia och förmåga att föra en ansvarsfull och resultatinriklad politik. Detär allvarligt att nu behöva konstatera att man från mittenpartiernas sida intevelal fortsätta en sädan politik, utan i stället hemfallit lill lättsinnigautspel, vilkas konsekvenser man inte torde ha tänkt igenom ordentligt. Inteminst mot bakgrund av bytesbalansens utveckling är mittenpartiernas avhoppfrän Il-överenskommelsen om finansieringen av statsutgifterna djuptbeklagligt. har vi ell underskott ihandelsbalansen om ca 950 mifi. All i delta läge späda påbudgetunderskottet utan all ens räkna på konsekvenserna av sina krav är inte ägnatalt skapa fortsatt förtroende för statsmakternas möjligheter att i ett längreperspektiv bibehålla ekonomisk stabilitet och full sysselsättning. Attdetta underskott torde konima att växa relativt kraftigt när hushållen nuerhåller de retroaktiva lönerna är oundvikligt. Jagvill betona att vi frän vår sida ingalunda står främmande för tanken att vidtaätgärder om det skulle visa sig erforderligt fram emot vintern för att hällauppe och stödja sysselsättningen. Men vad som behövs är inte beslut ominsatser, utan en utbyggd ekonomisk-politisk handlingsberedskap. Somvi framhållit i vår reservation har regeringen genomfört en omfattandeinventering av möjliga åtgärder inom sysselsättningspolitiken. Det ärnödvändigt all dessa åtgärder utformas så att de ger största möjligasysselsättningseffekt, som belastningen på utrikesbalansenmi-nimeras. De skall vidare med kort varsel kunna sättas in i regioner därsysselsällningsstöd behövs. De krav som sålunda mäste ställas på presumtivaekonomisk-politiska åtgärder, ägnade alt främja sysselsättningen, motsvarassannerligen inle av effekterna av en temporär mervärdeskattesänkning. Istället torde olika ätgärder inom arbelsmarknadspolitiken konima all visa sigmera användbara. Här finns också en betydande reserv att tillgå när det gällerberedskapsarbeten. Jag vill understryka att arbetsmarknadsstyrelsensplaneringsreserv för nästa budgetår är av storleksordningen 10 mifioner dagsverken. Storbetydelse i sammanhanget torde ocksä det lagerstöd kunna få som regeringen harbeslutat om och som skall tillämpas för ökning av näringslivets lageruppbyggnadfrän den i är. Omjag sä återgår till båda mittenpartiernas grunduppfattningar vill jag påslå attde i stor utsträckning överensstämmer med i finansplanen redovisadeuppfattningar. Moderala samlingspartiets motion, vilken som vanligt ärinnehållsrik och spänner över vida fält, har även den förfiänsten att denutmynnar i fyra konkreta yrkanden. Det kan man sannerligen inte säga ommiltenpartiernas motioner. De är mycket begränsade i sin hemställan. Men itexten innehåller de mer eller mindre klart utformade förslag. Det gäller fördet utskott som skall ta ställning till dem att söka få en uppfattning omhuruvida det verkligen är förslag eller någonting som man kan tänka sig nägongäng , möjligen i en annan konjunktursituation än den vi nu befinneross i. Det här sättet, eller kanske rättare sagt rättigheten, att skriva motionerhar jag gång efter annan påtalat såväl i finansutskottet som i andrasammanhang. Jagnämnde lidigare att i sin moiion har snuddat vid frågan om denallmänna arbetsgivaravgiften, medan däremot över huvud taget inlehar nämnt den alls som någon aktuell åtgärd vare sig nu eller senare underåret. Däremot föreslog moderata samlingspartiet ett borttagandeav den allmänna arbetsgivaravgiften inom det s. k. inre stödområdet frän den 1juli i är. Och i den motion som nu har väckt i anslutning tillkompletteringspropositionen Denekonomiska politiken m. m. 2 prolokoll 1975. Denekonomiska politiken m. m. har det kravet upprepats.Det är intressant att konstatera det resonemang som för när detgäller att ta ställning till antingen en sänkning av arbetsgivaravgiften elleren momssänkning. Förmodligen skulle man väl innerst inne vifia förorda bådadelarna. Ensänkning av arbetsgivaravgiften påstås ha positiva effekter på den externabalansen. Det har däremot enligt inte momssänkningen på sammasätt. Men eftersom just arbetsgivaravgifterna har spelat en roll iavtalsförhandlingarna anser man en sänkning av dessa avgifter vara mindrelämplig. Ja, det kan man förvisso säga, eflersom just arbetsgivaravgifternavare sig vi kallar dem för allmän arbetsgivaravgift eller socialförsäkringsavgiftju i hög grad har spelat en roll när det gäller det lönepåslag som arbetarnahar kunnat fä ut vid avtalsförhandlingarna. När sedan avtalsförhandlingarna ärgenomförda skulle på politisk väg en sänkning av arbetsgivaravgifternagenomföras. Och hur det skulle uppfattas på arbetstagarhäll tycks t. o. m.moderala samlingspartiet begripa sig på. Men alt nu arbetsgivaravgifterna ändåkommer med i finansutskottets borgerliga majoritets förslag är inte bara fråndenna synpunkt utan även från mänga andra i högsta grad överraskande. Underåberopande av ett eventuellt kommande besvärligt konjunkturläge för Sverigegör nu finansutskottets majoritet en attack mot arbetsgivaravgiften - ellerlöneskatten som man sä gärna talar om - på förslag som ursprungligen kommerfrän moderata samlingspartiet. Del har sitt intresse att konstatera, att detplötsligt har blivit angeläget att fatta beslut om att genomföra delar avmoderaternas förslag - vars ekonomiska och administrativa konsekvenser ärdolda i dimma - när eflerfrågan på arbetskraft ökar kraftigtäven i de aktuella delarna av landet. sleg antaletlediga plalser i skogslänen med . Del kan också vara iniressani allkonstatera, mot bakgrund av att centerpartiledaren närfinansutskottets ställningstagande bekantgjordes i massmedia framhöll att om deborgerliga partierna nu återigen kommit på samma linje i den ekonomiskapolitiken, sä skall denna fortsättningsvis bygga pä mittenpartiernas grund. Redanbörian av den enigheten, som har redovisats i det här betänkandet - om detnu är en börian; därom vet vi för dagen platt intet - visar någonting heltannat. Det var när fick komma niied som mittenpartierna skrev ettutskottsbetänkande som såg ut som del nu gör. Därmedövergår jag, herr talman, till att närmare kommentera vad som har hänt vidhandläggningen av detta ärende i finansutskottet. Jag kan dä inte underlåta allallra först framhålla att jag fann det överraskande all den centerparlistiskeutskollsordföranden inle visade intresse för att inleda något förberedanderesonemang om den utformning som betänkandet borde få, med hänsyn till attrelativ samstämmighet ändå råder mellan centerpartister och socialdemokraternär det gäller den konjunkturbedömning som bör ligga lill grund förekonomisk-politiska ätgärder just . Nej, han lät utforma ett utkast tillbetänkande på helt borgerlig linje och tydligen ocksåmed ambilionen att fånga in i en gemensam skrivning. Och demoderata ledamöterna var säkeriigen inte nödbedda, eftersom deras strävan är ahkomma in igen i gemenskapen med miltenpartierna och givetvis, med den taktiskaskicklighet som de besitter, även påverka utskottsskrivningen och förslagen.Jag förstår nu så här efteråt att i hög grad motvilligt fått finnasig i den här irealliansen. Jagförstår också hur meningslöst det var att jag tog kontakt med företrädare förde båda partierna, den kontakt som från början utskottets ordförande borde hatagit, för att efterhöra vilka möjligheter som kunde tänkas föreligga till attäven denna gäng åstadkomma en så bred majoritet som möjligt i finansutskottet.Men jag upptäckte att man inte lyssnade så noga pä minasynpunkter, och efteråt är jag helt på det klara med att de borgeriigapartierna ganska snarl hade bestämt sig för att nu böria skapa bilden av ettsamstämmigt borgeriigt alternativ till regeringspolitiken. Det var denuppfattning jag fick under överläggningarna. Vilken uppfattning jag kommertill får väl dagens debatt visa. Moderatasamlingspartiet köpte in sig i den borgeriiga gemenskapen genom alt biträdamittenpartiernas förslag om en tidigareläggning av barnbidragshöjningen. Därmeddesavouerade representanter i finansutskottet sin representant isocialutskottet, som tidigare uttalat alt en sådan åtgärd inte nu bordebeslutas. Jagsade att man köpte in sig. Men man fick mycket med. Vad fick man med? Jo,arbetsgivaravgiftens sänkning, som man hade tagit upp i sin mofion, ochdessutom frågan om invesleringsavdrag och/eller investeringsbidrag. Jagfick besked om alt en höjning av barnbidragen från den 1 oktobermed . enligt mittenpartiernas uppfattning var en central fråga när detgällde att klara en eventuell konjunkturnedgång . Det ärintressant att mittenpartierna ser den fortsatta utvecklingen ikvartalsperioder. Tredje kvartalel kommer att bli fiust i ekonomiskt avseendeför svenska folket. kommer de retroaktiva lönernaoch därefter de fortsatta resultaten av avtalsrörelsen. Men iår kommer dessa effekter tydligen att upphöra. För att rädda konsumtionen mästeen höjning av barnbidragen med . ske redan den . Därmedstimuleras den privata efterfrågan ! Vihar varit överens om att höja barnbidragen med . Borde då inte det kunna anses vara till fyllest i dettaovissa läge? Måste verkligen beslut om en tidigareläggning las , ?Finns det tillräckligt bärande motiv för det här? Ja, tydligen - för denborgerliga majoriteten finns det tillräckligt bärande motiv. 140 mifionerkostar det. Därmed ökas budgetunderskottet. 1 debatten har påståtts att visocialdemokrater skulle ha avvikit frän den överenskommelse som fåttbeteckningen II. Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. är felaktigl, och jag villerinra om vad som anfördes i betänkandet nr 1 från finansutskottet, där viframhöll att beredskapsplanen skall omfatta dels åtgärder som har lill syfteatt stimulera investeringar inom näringslivet, dels insatser som möjliggör förkommunerna att behälla men även förbättra sin service inom vårdområdet, delsockså insatser som har till ändamål att stödja den privata konsumtionen.Beträffande delta sistnämnda anfördes då att dit kunde räknas entidigareläggning av höjningen av barnbidraget men att den då skulle varagrundad på konjunkturpoliliska skäl. Vihar yrkal avslag på majoritetens förslag. Vi är väl medvetna om att detta värtställningstagande kommer att bli det stora slagnumret i oppositionspartiernasförkunnelse under den allra . Jag kan emellertid försäkra att vipå vår sida kommer att presentera en redovisning av alla de utgiftshöjande ochinkomstminskande förslag som oppositionen under den här riksdagssessionen medeller utan hjälp genomdrivit. Vi kommer att tala om för svenska folketvad detta betyder för underskottet i vär budget och hur det även påverkarlånebehovet på andra områden inom samhället, t. ex. mindre och medelstoraföretag, som borgerligheten alltid hävdar är missgynnade på den svenska kreditmarknaden.De låtsas emellertid som om kredilmarknadens resurser skulle vara obegränsade,även om de mycket väl vet att sä inte är fallet och att under senaste tidenbåde stat, näringsliv och kommuner varit tvungna alt gå ut pä deninternationella lånemarknaden i en omfattning som kanske redan varit alltföromfattande. Nusäger man inom oppositionen: Vi får alltid från regeringspartiet höra att närvi i oppositionen för fram förslag så kräver ni av oss in-komstläckning genomnya skatter, avgifter eller inkomstförstärkningar pä annat sätt. Men närregeringen för fram sina propositionerom reformer ställs inte samma krav. - Jagskulle nog vifia råda er att sluta upp med det resonemanget. Det är icke någotförsvar för den ekonomiska politik som ni anser er ha rätt att bedriva. Detfaktiska förhållandet är ju att ni i regel godtar regeringens förslag, menovanpå dessa förslag kommer ni med päspädningar, som mången gång inte är avringa art. Det är där ni borde känna ert ansvar för landets ekonomi.Förhållandet vore helt annorlunda, om ni presenterade alternativ tillreformerna, men det gör ni sällan. Ni kombinerar regeringens förslag med de utgiflshöjningareller inkomstminskningar som blir en föfid av era förslag. Jag ber all få yrka bifall till samtliga de reservationer där mitt namnförekommer. Hen (vpk): I finansutskottets betänkande finns det en sats som är utomordentligtavslöjande. Socialdemokraterna och de borgerliga partierna är helt överens omden. Denna sats ställer i blixtbelysning de olika betraktelsesätt som finns påsamhällsekonomin och hela samhällsutvecklingen. Bakgrunden är föfiande: Delfinns som alla vet etl mycket starkt behov av merabarnslugeplatser och bättre barnstugeplatser. kommunisterna harföreslagit att man skall anta en plan för en utbyggnad på detta område. Planenbör sikta pä att snabbt häva de värsta bristerna på både det kvantitativa ochdet kvalitativa planet. Den bör ha målsättningen 50 000 nya platser under vartoch ett av . För att möjliggöra denna utbyggnad bör statenöverta personalkostnaderna vid barnstugorna. Omdetta förslag säger socialdemokraterna och de borgerliga partierna i ettgemensamt uttalande: "Dä det enligt utskottels bedömning inte föreliggersamhällsekonomiskt utrymme för en sä snabb och omfattande satsning påbarnomsorgen avstyrker utskottet att gör de i molionen begärdauttalandena." Hurmycket kostar del då att genomföra vpk:s krav om utbyggnad av barnstugorna?Utskottet redovisaren beräkning enligt vilken den totala kostnaden förprogrammet skulle uppgå till ca 3 mifiarder kronor varav pä staten 700 mifi.kr. För en sådan utgiftsökning skulle det alltså enligt socialdemokraterna ochde borgerliga partierna inte finnas "samhällsekonomiskt utrymme"!Denna uppfattning är, som jag redan framhållit, utomordentligt talande. Manmåsle ställa föfiande frågor för att belysa den saken. Hurmänga hundra mifioner kostar de nya bidrag och lättnader som de borgeriigapartierna nu med hjälp vill genomdriva till de kapitalistiskaförelagen? Vad kostar alla de bidrag och subventioner till det privatanäringslivet som redan finns och som socialdemokrater och borgerliga är överensom? Hur många mifiarder kostar militären? Hur mycket har de storaförmögehheterna ökat under de senasie åren? Hur mänga mifiarder harspekulanterna pä aktiebörsen fiänat? Hur stora vinster har de stora tomt- ochmarkägarna gjort på markvärdestegringen ? Vad kostar produktion man inte bara tolererar utan direkl uppmuntrar av skräpvaror ochallsköns artiklar som bara kan säfias med "mördande reklam"? Hurstora är bolagsvinsterna? Förallt sådant anser de borgerliga partierna och till största delen ocksåsocialdemokraterna all del finns "samhällsekonomiskt utrymme". Mennär vpk kräver att man skall bygga 50 000 daghemsplalser då hotastydligen samhällsekonomin av sammanbrott.