prot · FY0998 · 1975-12-31 00:00:00 — Vadsedan gäller det marginella värdel ur slimulanssynpunkl av barnbidragshöjningenvidgår jag del. Om man hävdar alt 140 miljoner, mot bakgrunden avneltolönelyflet pä 3 mifiarder kronor, skulle ha nägon konjunturstimulerandeeffekt röjer man bara sin okunskap om vad man sysslar med. Och del är bara deldel gäller, . Initiativettill att stimulera konjunkluren genom höjning av barnbidraget kommer fränfinansutskottet. , som haft alt sak-bedöma denna fräga, sade altvi inle nu skall använda pengarna lill slöd äl barnfamifierna pä delta säll.Det finns bättre vägar all siödja barnfamiljerna än alt ge pengar åt allasådana. Den frägan skall alltså prövas i socialutskoltet. Blanda inle ihopdessa tvä ting, ! Delvar roligt all se i kammaren. Jag skall inte la uppnägon lång debatt utan skall bara ställa en enda fräga. Om det blirenlägkonjunkiur som drabbar storstädernas ungdomar myck- Denekonomiska politiken m. m. et hårt, och jag berättarför ungdomarna i att gav pengar lill arbetsgivarna iNorrland, som har gott om kapital, medan ungdomarna fär ell program - vadkomnier dä all ge ungdomarna som svar på deras frågor? HenKRISTIANSSON (c) kort genmäle: Jag bestrider inte att staten skall vara en föredömlig arbetsgivare.Det är väl i och för sig något av en självklarhet. Men ifrån detta till attstaten skall vara löneledande är det ett ganska långt steg. Det är dock intebara fräga om löner utan också om kostnadskrävande förbättringar av socialaförmåner. Det är ju ändå staten som har det slutliga samhällsansvaret. Om manerkänner allas lika rätt till samma standard i vårt land, bör man också varafullt på det klara med huruvida man kan tilldela alla människor den standardsom man beslutar sig för alt införa inom en viss sektor. Det gäller dessutom ensektor, som i många avseenden ligger ganska väl till vid jämförelserinkomstmässigt och även socialt. HenLÖFGREN (fp) kort genmäle: i frågar vad vikommer att svara ungdomania om det blir svåra tider nere i , sä att deinte kan få sysselsättning. Jag kommer att svara att vi i medsocialdemokraterna gjort upp om en begäran frän finansutskottet om utarbetandeav en beredskapsplan, där vi också skall ta hänsyn till de problem som uppslårpä grund av arbetslöshet bland ungdom. Dessutom vill jag framhålla att det, omherr parti vill föfia de rekommendationer som folkpartietframfört, kommer att skapas en sysselsältningsgaranti för ungdomarna, och detär något annat än att diskutera effekten av 2 96 arbetsgivaravgift i det inrestödområdet. Hen i (s)kort genmäle: kanske inte lyssnade pä mig. Han försökte nämligeninge åhörarna föreställningen att del var den kostsamma uppgörelsen förstalsfiänstemännen som gjorde att övriga uppgörelser blev så dyra. Lät oss varaöverens, , om att slatsfiänaruppgörelsen i jämförelse med deandra uppgörelserna icke är dyrast. Snarare skulle jag anta alt den är någotbilligare än de flesla andra uppgörelser, beroende pä personalkategoriernasstruktur. Del är med andra ord inte slatsfiänaruppgörelsen som har varillöneledande, men den ledde till att stilfien på arbetsmarknaden bröts, så attvi fick en uppgörelse som gör det möjligt att överblicka den ekonomiskaulvecklingen. HerrLöfgren gav beskedet all man har en plan - det är vad ungdomarna iMalmö får. Arbetsgivarna i får pengar. Fru tredje vice talmannen anmälde att herrarKristiansson och anhållit all till protokollet få antecknat att de inteägde rätt till ytterligare repliker. Hen (): i gjorde sig enligt min uppfattning skyldigtill ett full påhopp på , som inte är närvarande i kammaren ochalltså inle kan försvara sig. påstod att for medosanning, och jag tycker inte att det bör fä stå helt oemotsagt. GöstaBohman for inte med osanning, , utan han anförde enkel matematiki samband med del resonemang han förde om marginalskatternas effekter vidlöneökningar. Det påslående han gjorde -och det var närmast tilltaget iunderkant - var alt en vanlig löntagare får betala noga räknat . perhundralapp han fär i löneökning. Får han i löneökning, tar marginalskattenbort 9 av dessa , och kvar står 6 96. Är det en prisstegring pä 996, så blir det ett minus på . Det tror jag ingen vill förneka. Detär inte heller sant att man fär löneökningen i börian av året medanprisstegringen kommer . Alla konsumenter torde veta attprisökningarna är orsaken lill lönekraven. Försl stiger priserna, så höjslönerna och sedan ökar skallen - del är den onda cirkel vi brukar hamna i.Della om delta. När finansministern lade fram finansplanen hade manväntat sig, att den skulle innehålla många varningens ord på grund av delinstabila läge som rådde runt omkring i vår värld. Praktiskt tagel allainternationella bedömningar saml de som gjorts av vår svenska expertis hademarkanta negativa inslag, vilka borde ha tagit hänsyntill. Menvad vi fick läsa var i stället, för att cilera : "Rosadagdrömmar - i vissa stycken nästan bisarr optimism i bedömningen." Manfick ett inlryck av att vi skulle konima ur den internationella konjunkturnedgångenutan att alls påverkas. Svensk ekonomi skulle, liksom etl godståg, rulla framav bara farten tills den internationella konjunkturuppgången böfiade fiäna somdraglok. Ifinansdebatlen klargjordes frän sida att finansministernsskönmälning och slutsatser var helt otroliga. Motsatsen var desto mera trolig -vi konimer den här gången att fä känna av lågkonjunkturen ganska ordentligt.1976 konimer all bli ett besväriigl är, och de första tecknen kommer sannoliktall visa sig under sisla kvartalel. Sedanfinansplanen skrevs har det gått några månader, och har vi fåll denreviderade finansplanen. En genomläsning av den kommer mig all böria undra omdel är samme författare som står bakom verket. Underlagsmaterialet har kraftigifriserats nedåt och torde nu ligga betydligt närmare verkligheten än förul. Nukonstaterar finansministern att ulvecklingen "under börian av 1975, somkarakteriserades av fortsatt nedgång i konjunkturen, tyder på all effekterna avomläggningen i den ekonomiska politiken dröjt längre än vad man ursprungligenhaft anledning att räkna med". Om i någon män tagit rådexempelvis av vad sade , så hade kanskeeffekterna Denekonomiska politiken m. m. Den ekonomiska poUtiken m. m. varit större än de nublivit. AU,sorn säger, den inlernationella utvecklingen blivit dystrare änhan haft anledning att räkna med i finansplanen beror bara på all velat lyssna på vad all expertis sagt. Nuräknar även med försvagning av sjöfartsnettot och försämring avturistneltot och förutser att underskottet i bytesbalansen skall öka medungefär 1 000 mifi. lill 5 400 mifi. Det ärdessutom mycket osäkrasiflror, och bara små förskjutningar kan komma underskottet att rasa kraftigt iväg. Föratt klara av de närmaste angelägna behoven har staten tvingats till enomfattande upplåning utomlands, som även andra sektorer i Sverigehar tvingats ut på den marknaden. En lösning av problemen på den här vägen ärdock bara möjlig pä mycket kort sikl. I ell något längre perspektiv är det endatänkbara att snabbt återställa jämvikten i våra utrikesbeialningar. Delnuvarande förhållandel är liktydigt med att vi lever över våratillgångar och finansierar detta genom att låna frän utlandet. Denutländska upplåningen betyder desutom att vi - ulöver vad som behövs för attfinansiera kvarvarande underskott i bytesbalansen - får en snabbt växande bördai form av räntor och amorteringar av storleksordningen 2 000 mifi. Finansministernanger riktlinjerna för hur vi skall komma ur della ekorrhjul som vi hamnat i -genom att vi måsle prioritera de produktiva investeringarna och exporten påbekostnad av konsumtionen. medger han att detta kommer att ställa ossinför mycket svåra avvägningsproblem. Att så är fallet ger en fortsatt läsningav finansplanen många bevis för. HerrSträng konstaterar att vi - speciellt för det närmaste budgetåret - står införextra kraftiga utgiftsökningar beroende pä kostnadskrävande reformer, besluladeförra året och . Som exempel nämns folkpensionerna och stödet tillbarnfamifierna, vilka sekundärt bidragit lill alt räntekostnaderna för denslalliga upplåningen vuxit extra snabbi. En titt pä tabell 8 på s. 31 ifinansplanen ger en tydlig bild av au de s. k. produktiva invesleringarnahittills intagit en myckel blygsam plats i totalbilden. Den nalurliga frägantill blir nu var han skall gå fram med rödpennan och vilkareformomräden del är som i fortsättningen komnier alt få lämna plals lill deproduktiva investeringarna och till exportfrämjande åtgärder. För jag antar attdet inle bara är ord som saknar täckning utan all det är realistiskt alt troatt orden även skall åtföljas av handling. Underen hearing i finansutskottet ställde jag frågor till förelrädare förfinansdepartementet om hur det hela skall förverkligas, men tyvärr kunde jaginte få nägol klargörande svar, endast att "vi måste göra del, och vimäste ocksä klara av det, för annars kommer vår omvärld alt tvinga oss lilldel". Översatt till klartextvill jag tolka svaret så att den överbudspolitik som förts i alltför mängaår nu måste ändras radikalt till en mera realistisk politik, där man även tarstor hänsyn till vilka inkomster man har och så försöker dra in på utgifternaså att inte gapet däremellan blir för stort. Dettalas nu mycket om den fina beredskap som vi har. Enligt uppgift har den aldrigvarit så god och så omfattande som för att möta en nedgång i konjunkluren.Del låter bra - frågan är bara om vi har möjlighet att använda den vid rätttidpunkt och med rätta medel. Finansminislernkonstaterar också alt avtalsuppgörelsen har en avgörande betydelse förprisutvecklingen . Vi vet resultatet, och vi kan befarasvära påverkningar pä olika områden - inte minst för vär export. Sedan böfiarropen på ökad omfattning av barnomsorgen i form av utbyggnad att göra sig merhörda. Det är kostnadskrävande investeringar del gäller, och de kan tyvärrinte räknas in bland de produktiva. Vifår räkna med att arbetsmarknadsläget snabbt kan förändras till det sämre,vilket medför ökade krav på improduktiva investeringar. De planer tillproduktiva arbeten, som görs upp hos AMS och andra myndigheier, omfattarmesl ökad statlig satsning på anläggningsarbeten, statlig byggnation,maskinbeslällningar för SJ och försvaret, förrådsanläggningar för det ekonomiskaförsvaret, polishus, kulturbyggnader m.m. Alla dessa områden ställer såledessiora krav pä ökade resurser, vilket i sin tur medför all andra områden måslefå mindre, och då går ekvationen inle ihop. Menherr Slräng är trosviss och säger att "de nya uppgifter om ökandesysselsättning och minskande arbetslöshet som kommit fram " -dvs. sedan finansplanen lades fram - "samt de bedömningar 0111utvecklingen som kan göras, leder fortfarande till slutsatsen, att några allmännaåtgärder för alt stimulera sysselsättningen f n. varken är nödvändiga ellerlämpliga". tilllro lill sin egen förmåga att ensam göra denabsolut rätta bedömningen har inga inslag av min-dervärdeskomplex. Ej helleranser han att det skall tas någon hänsyn lill vad expertisen säger, trots attden i det här fallet är ovanligt enig. Menman behöver bara fortsätta all läsa den reviderade finansplanen för all blihell klar över alt vi kommer att få del mycket svårt framöver. Det räcker medall återge egna uttalanden, som där återfinns. Lål mig göra någracitat: "Budgetunderskottetför året väntas bli väsentligen slörre än för året innan." "Desamhällsekonomiska utvecklingstendenserna på längre sikl ter sig f n. så passoklara, att en framskrivning" - av inkomst- och utgiftspolitiken inom enfyraårsperiod - "får tillmälas etl begränsat värde." Enjämförelse med BNP vad gäller del statliga budgetunderskottet -vilket framgårav tabell 10 på s. 33 - visar all underskottet, frän all ha legat pä ca 1,5-396 . konimer all ligga på ca 4-4.5 96 framöver. Delta faklum kommer enliglherr Snäng alt "medföra svårbemästrade problem för kapitalmarknad ochkreditpolitik". Denekonomiska politiken m. m. Nr 98 säger vidare: "Man mäste hysa farhågor förmöjligheterna P , , allbereda uirymme fördel statliga uppläningsbehovel och samiidigi kun- ->n imr natillgodosie andra angelägna behov." Vi får räknamed en längre tillväxt av BNP. vilket innebär, all den Den ekonomiska fortsatta utbyggnaden av samhällsservicen och takten i standardslegring- politiken m. m. enfår gä i långsammare takt." "Detär uppenbart all den nuvarande utvecklingen inger bekymmer och illustrerarallvaret i den ekonomiska situation vi nu överblickar." Tydligt är, som jag ser det, att politikern även underkännerexperten . Pä annat sätt kan hans slutsatser om den ekonomiska politikeninte förklaras. hårde borgerliga partierna insett hur allvarligt lägel äroch även lagit konsekvenserna därav. Det framgick redan av de parlimotioner somväcktes i anledning av komplelleringspropositionen. Många förslag har laglsfram och behandlats i finansutskottet, och resultatet har blivit etl gemensamtborgerligt majoritets-betänkande med reservationer från socialdemokraterna ochvänsterpartiet kommunisterna. Dettabetänkande har redan blivit föremål för en ingäende debatt, och vilkariktlinjer som till slut kommer att fä majoritet beror helt påvilk(m lottsedel som dras . Man kan beklaga att förlandel sä viktiga frågor skall avgöras med hjälp - speciellt som fruFortuna mänga gånger kan vara ganska nyckfull. Menjag tror, oavsett utgången vid voteringen, att del är av stor belydelse att vidock har den situationen, all de bägge blocken står mot varandra i sin syn päden ekonomiska politiken. Det är betydelsefullt inte minst ur den synpunktenatt man kan hoppas, alt denna naturliga blockbildning skall finnas även ifortsättningen, när de principiellt stora frågorna skall avgöras ochnäsla vår. Jag har ingetannal yrkande än bifall till utskottets förslag. HenPETTERSSON i (s) kort genmäle: Jag gjorde ell full påhopp pä , som inte var närvarande,sade . Det måste vara en underlig debatt-teknik som skalltillämpas i fortsättningen, om man inte fär tala om de frånvarande, med tankepå att närvaron inte är sä förfärligt hög i kammaren. När jag böriade mittanförande var vi tre stycken. Delhär var egenlligen lustigt, därför att efter mitt "fula påhopp" påherr , som inte pä nägol sätt i sak försökle vederlägga,sätter han i gäng all ge vär högt värderade finansminister omgång på omgång.Nu trorjag inte att det är så farligt, därför alt finansministern är ganskastadig pä fötterna och tål den kritiken oavsett han är närvarande eller ej. Jagskall, fru talman, inte gå in på räkneexemplen, därför all de finns iprotokollet och är rikliga. Om läser dem så sparar vi in denlid som del lar all lära den rälla räkningen. () kortgenmäle: Skillnaden är den att i riktade en beskyllningmol en icke närvarande ledamot för att fara med osanning. Någon sådanbeskyllning har icke jag riklat mot finansministern. HenPETTERSSON i (s) kort genmäle: Fru talman! Jag skall bara vidimera attjag riktade den beskyllningen, och jag står kvar vid mitt påslående. Denekonomiska poUtiken m. m. Hen (): Bara några korta reflexioner kring frågan om barnbidragshöjningen. Redanvid årets remissdebatt tillät jag mig att göra några kommentarer med anledningav de då aktuella motionerna om en höjning av de allmänna barnbidragen. Naturligtvisär del viktigt och riktigt att se till att barnfamifiernas standard inteurholkas. Prisstegringar i samhället drabbar ju i första hand och i störstautsträckning barnfamifierna. Nufinns det emellertid, som har framhållits lidigare, andra medel som man kananvända i stället för att höja de allmänna barnbidragen. Man kan vidta sädanaåtgärderatt man direkt stimulerar de barnfamifier som har det sämst och är istörsta behov av ett ekonomiskt handtag. Dä har man exempelvis möjlighel atthöja bostadsstödet till barnfamiljerna. Man når då den fördelen att man sä attsäga kan slyra pengarna lill rätta händer. beslöt ju för ett parmånader sedan att de allmänna barnbidragen skall höjas den . Jagstår naturligtvis bakom det beslutet. Det ingick som bekant i den s. k. , och man fick i den uppgörelsen också en totalfinansiering avdenna barnbidragshöjning. Men har de borgerliga i finansutskotlet kommitöverens om att höja de allmänna barnbidragen frän i är. Delta äretl sleg bort från sä till vida att det inte finns en radskrivet om hur dessa 140 mifi. Förmodligen är det meningenatt finansministern skall gå ut och låna pengarna till denna bidragshöjning.Som redan påpekat har representant i socialutskottetmotsatt sig denna höjning och sagt att det finns inga famifiepoliliska skäl föratt vidta denna ålgärd. Men i sin iver att komma överens i finansulskollelanpassade sig till detta förslag, och man har tillsammans medmittenpartierna fört fram det. Somjag tillät mig framhålla redan vid remissdebatten är jag inte helt övertygad omall en generell höjning av barnbidragen numera är det bästa sätlel att ge eltkonsumtionsslöd lill konsumtionssvaga barnfamifier. Del finns här i landetåtskilliga barnfamifier som har del synnerligen gott ställt. Men del finnsockså många som verkligen behöver ett handtag i ekonomiskt avseende för allhälla takten i standardulvecklingen och inte få sin standard försämrad. Eltriktat slöd lill dessa grupper är bällre. Man kan då för de pengar som man därär beredd alt satsa Denekonomiska politiken m. tn. få ut mera i form av hjälptill vissa behövande barnfamifier än om man sprider pengarna till alla, oavsettom det föreligger behov eller inte. Sedanett antal är har bankinstituten med betydande framgång gäll ut och tecknatavtal med landets mödrar om barnbidragskonton i bankerna. Barnbidragspengarnagår då direkt från den utbetalande myndigheten in pä dessa bankkonton. Debarnfamifier som har det ekonomiskt gott ställt och kan klara barnensförsörining utan att använda bidragspengarna låter då pengarna ståpä kontot. Jag har hört föräldrar som resonerar sä: Ja, grabben skall ju någongång ha en moped, och dä är del väldigt bra alt ha en slant på banken vid dettillfället, osv. Pädet sättet växer det upp smä kapitalister i miniatyr - om jag får använda deluttrycket - överallt i landet, beroende pä alt dessa barnbidragskonton ibetydande utsträckning står och växer. Jag vill inte påstå att det är något felpå det systemet i och för sig. Bankerna har ett legalt intresse av att öka sininlåning, och vafie famifi har rätt att planera sin ekonomi så som den finnerbäst. Men det märkliga i sammanhanget är att de borgerliga partierna nu sägeratt man skall använda de generella bidragshöjningarna som konjunktur- ochkonsumtionsstimulans. Det är där felet ligger. Då får man under allaförhållanden räkna bort effekten av de barnbidrag som på della sätt stannar påbankinstitulen i stället för all hamna i butikerna; de pengarna kan därför ickemedföra nägon konsumtions- eller konjunkturstimulans för tillfället. 1reservaiionen 3 A har vi socialdemokrater i utskottet avvisat kravel pä entidigareläggning av barnbidragshöjningen. per barn som detta innebärtror vi inte har en betydelse som konsumtionsslimulans som svarar mot dekostnader - 140 mifi. - som det är fräga om. Det har sagts alt detta ärmarginella kostnader. Men för dessa 140 mifi. kan man åstadkomma någontingannal framöver, om det skulle visa sig nödvändigt frän sysselsättningssynpunkt.Över huvud taget är det för tidigt afi nu ta ställning tillkonsumtionsstimulanser. Inom den s. k. beredskapsplanens ram finns detmöjligheler att pä ett snabbare och effektivare sätt främja sysselsättningenän genom all nu stimulera den privata konsumtionen. Jag instämmer i det yrkande som utskottets vice ordförande herrEksiröm tidigare ställt. Underdella anförande övertog herr lalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. iSlockholm (s): Debaiten här har i hög grad kretsat kring mål och medel för denekonomiska politiken. Delidigare av fastställda målen för den ekonomiska politiken bör liggafast. Del säger ulskoitsmajorilelen, och det säger de socialdemokratiskareservanlerna i sin reservalion 2 A. Man har där ocksä tillagt och kraftigtstrukit under att den centrala inriktningen på full sysselsättning i detsammanhanget självfallet spelar en mycket stor roll. Mennär det sedan gäller medlen gär meningarna nu som tidigare starkt isär. Denborgerliga treenigheten säger i sin gemensamma skrivning i finansutskoiielsbetänkande all en genomsnittlig prisstegring på 10 å 11 96 mellan är 1974 och1975 ter sig mer realistisk än propositionens 9 96. Föfidriktigl dras också denkloka sluisatsen att det är olämpligt att vidta omedelbara och omfattandeåtgärder för alt stimulera efterfrågan. Särskilt olämpligt skulle det enligtden borgerliga utskoltsmajoriteten vara att stimulera den privata konsumtionen.Den ekonomiska politiken mäste, säger man, inriktas så, att industri och övrigtnäringsliv fullföfier sina planerade investeringar. Hurdel i är verkligen kommer att gä med prisutvecklingen vet ingen med säkerhet. Iövrigl är det inte så stor skillnad i bedömningen av den ekonomiskautvecklingen niellan de borgerliga och regeringen. Skillnaden består i ställetdäri, att det borgerliga blocket enat sig kring en politik som är klartäventyriig i nuvarande situation. Politikens uppgift mäste vara attgarantera sysselsättningen, att återställa utrikesbalansen, att begränsaprisstegringar. Ett starkt fackligt krav är en förutsättning föratl åretsavtalsuppgörelser skall bli en ekonomisk realitet. Vad är det då som treenighetenhar alt bjuda på. Ja,tvärtemot sin rekommendation föreslär man åtgärder för ökad privat köpkraft ochkraftigt ökade rabatter för företagen. Vad vi behöver är emellertid en politiksom begränsar importen, som ökar exporten och därmed ocksä tryggarsysselsättningen. En generell påspädning av kon-sumtionsefterfrågan har en raktmotsatt verkan på utrikeshandeln och pä sikl naturligtvis också påsysselsättningen. Förra årets momssänkning, som från borgerligt håll så oflaprisats, ledde i huvudsak till ökad import och möjligen lill lägre arbetslösheti de länder varifrån vi hade vär import, bl. a. , men inte till någonnämnvärt högre sysselsättning i , och framför allt ledde den inte för vidkommande förbättrad handelsbalans. Detborgerliga äventyret leder till ökad inflation, ökad import. Vem kan se dellasom ansvarsfull politik för välfärd och.sysselsällning? Och vad är detegentligen för nytta med all späda pä import och företagsvinster? Man kan idel sammanhanget fräga: Är näringslivets konkurrenskraft hotad? Jag tror delinte. Jag tror man kan säga att det är tvärtom. Vi har haft en lägre inflationoch lugnare löneutveckling än de flesta andra länder i . Vimåste investera oss till en förbättrad handelsbalans, och vi måste riktainsatserna lill de områden där de verkligen behövs för all öka produktionenoch därmed ocksä förbättra sysselsättningen. Då för vi en kvaliflceradekonomisk politik, och det är detta som behövs - inle en slentrianmässigöverbudspolitik, som klart leder till motsatsen. Detär nalurliglivs inte åtgärdernas mångfald och popularitet i olika läger somavgör hur ambitiös och framför allt hur kvalificerad politiken är. Resultatenavgörs i stället av hur väl avvägda åtgärderna är i för- Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. hållande till de problemsom skall lösas. Såsomfnimgårav den socialdemokratiska reservationen 2 A flnns inom AMS en betydandeplaneringsreserv. Lät mig erinra om vad som har anförts här ,nämligen det projektunderiag som har tagits fram inom . Dettaomfattar projekl på 3 mifiarder kronor och innebär elt underlag för ungefär 4mifioner dagsverken. Det är arbelen som kan sättas i gång på kortare lid än tremånader. Jag tror del var som i förmiddagens debatl anförde skall sätta in ätgärder då de bäst behövs och där de bäst behövs. Härom ärvi helt ense. Men det förutsätter att man avstår från krav på de generellaåtgärder som utskollsmajorilelen föreslår, åtgärder som inle kommer lill godovare sig niir de bäst behövs eller där de verkligen behövs. Dethar ocksä i dagens debatt varit mycket tal om vilka konsekvenser sorn denkonstellation med en borgerlig enighet, som finansutskottet har redovisat, kanfå belräffande nyvalsfrågan. Det aren fräga som också är aktuell utanför dettahus.