prot · FY0977 · 1975-12-31 00:00:00 — Bara en kort fråga, som möjligen skulle kunna leda fram tillslutsatsen att den här debatten har haft något positivt med sig; Skall vi tolkadet som statsrådei sade om de åtgärder man diskuterar så, all dessa - t, ex,möjligheten att få tjänstledighet i stället för att säga upp sig - också kananses vara aktuella för dem som berörs av utfiytlning nu ? Det tjänar intemycket till att förlänga den här debatten; den som läser protokollet kan juavgöra hur situationen ligger till. Jag vill bara ge statsrådet en uppmaningatt snabba på med diskussionerna med personalorganisationerna. Jag har desenaste veckorna haft ett stort antal samtal från berörda vid de aktuellastatliga verken som är både desperata och deprimerade över att deras situationär så oviss. När man kommer ner till det enskilda fallet inser man ju att dethär är fråga om djupt tragiska fall och ytterst fråga om mänsklig hänsyn. Ominformation och förhandlingar vid expropriation av mark naturligtvis inte altstatsrådet vill hjälpa, men jag upprepar: Det som har gjorts har varit förlitet och kommit . Jaghade en liknande interpellalionsdebatt med finansminister i slutet avnovember månad 1974, då precis samma problematik berördes mot bakgrunden avSPN-uttalanden och SPN;s petita, som då låg på bordel. Att hävda alt de härproblemen så att säga blivit akuta och kräver nya åtgärder först , veckornaföre utfiyttningsdatum, är litet väl mag-siarkt. Ilikhet med vill jag emellertid hoppas att den här debatten, ochöver huvud taget uppmärksamheten kring problemen, åtminstone leder till attbåde den berörda myndigheten och, kanske framför allt, berört departementkänner trycket litet extra starkt på sig. Det behövs sannerligen. Till vill jag bara säga alt det här med tjänstledighetenär en av de frågor som konkret har förts fram av organisationerna och som vijust nu diskuterar. HerrWijkman fortsätter med en papegojas envishet att upprepa att det har gjorts förlitet och det som har gjorts har gjorts . Detta är inga argument ochdärför har jag inget alt tillägga. Överläggningenvar härmed slutad. § 7 Om informationoch förhandlingar vid expropriation av mark erhöll ordel för alt besvara i Holmgården (c)anmälda interpellation, nr 59, och anförde; i Holmgården har frågat mig om jag anser attexpropriation av mark ulan föregående information och förhandlingar ärförenligt med expropriationslagstifiningens syfte samt vilka åtgärder jag ärberedd att vidta för att lagstiftningens mening skall fullföljas. Vihar en ny expropriationslag, som gäller sedan den , Liksom enligtäldre lag är det regeringen som meddelar tillstånd lill expropriation. Berördasakägare bereds tillfälle alt yttra sig i ärendet. Den som får tillstånd lill expropriationskall fullfölja saken genom ansökan om stämning till fastighetsdomstol.Domstolen skall i expropriations-målei bestämma ersättning för vad somexproprieras. Sakägarna har rätt lill ersätlning för sina kostnader både iärendet om tillstånd till expropriation och i målet vid fastighetsdomstolen.Sakägarnas intressen är alltså väl tillgodosedda. Fråganom expropriation över huvud tagel skall få tillgripas innan man först försöktnå en uppgörelse i godo diskuterades vid den nya expro- priationslagens tillkomst.Jag uttalade då att den enskilde i de fiesta fall torde vara beredd attfrivilligt överlåta marken pä skäliga villkor till den som vill tillgodose ettexpropriationsändamål och alt möjligheten lill frivillig uppgörelse därförförst borde undersökas. Jag ansåg emellertid all ell sådant krav inte kundegöras undantagslöst. Om t. ex, en väg skall dras fram genom ett område med ettstort anlal ägare, som var och en endast äger ell mindre markområde, kan detfrån rättvisesynpunkt och frän praktisk synpunkt vara lämpligast att domstolfår pröva samtliga överlåtelser. Jagkan alltså svara på första fråga att expropriation i regel börföregås av information och förhandlingar men alt undantag kan länkas och attnågon lagregel därför inte tagits in i expropriationslagen. Sotn jag redanredovisat är det dessutom sä att det inom ramen för expropriationsförfarandetär väl sörjt för information till sakägarna och möjligheter tillunderhandlingar om frivillig uppgörelse, Ifråga om andra fråga kan jag svara att del inte har förekommitnågonting som ger mig anledning att frångå den ståndpunkt som jag intog 1972och att jag alltså inte är beredd att föreslå några ytterligare åtgärder. 0/77 information och förhandlingar vid expropriation avmark HerrJOHANSSON i Holmgården (c): Jag ber att få säga ett tack till statsrådet för det svar som han harlämnat på min interpellation. Jag delar hans uppfattning att när den nugällande lagen antogs sä var det väl meningen att en expropriation som regelskulle föregås av information och förhandlingar. Mot den bakgrunden finns detockså utrymme för information lill sakägarna om möjlighet tillunderhandlingarom frivilliga uppgörelser. Men tyvärr är situationen den att det alltmer harutvecklats ett förfarande hos kommunerna som innebär att man - troligen i sinmaktfullkomlighet - i sådana här ärenden anser att man inle behöver handla pådetta sätt. Som ett bevis för mitt påstående vill jag anföra ett utdrag ur ettsammanträdesprotokoll frän en kommunfullmäktiginstans. Där säger man; 'Förslagtill markförvärv/tvångslösen av mark på " Markägarförieckningöver berörda fastigheter inom planerat bostadsområde på har upprättatsoch har för avsikt att påböria förhandlingar om inköp avaktuella fiistigheter. Trotsatt fastighetsägarna ej är direkt informerade och förhandlingar följaktligen ejpåböriats anser , med vetskap om den tid som åtgår förliknande förhandlingar, att kommunen bör gardera sig med ettexproprialionstillständ. Fastighetskontoretföreslär därför, bland annat ur tidsplaneringssynpunkt, att kommunen beslutarom tvångslösen av fasligheter, som redovisats på bifogad förteckning,reviderad 1972,02,12 med tillhörande karta." Om information och förhandlingar vid expropriation av mark Sedanföljer en förteckning över 70-talet markägare, och där är det faktiskt intebara fråga om små andelar Det är ett par stycken som har något lusental hektar,del är markägare som har och ett fiertal har 40, 19, 18 och mark. Det är följaktligen inte fråga om några mindre markområden, utan del är fråga om ettmycket stort expropriationsärende. Dåskulle jag vilja fråga om statsrådet anser att det är pä detta sätt som det börfungera och om detta är i lagstiftningens anda. Statsrådet säger att han anseratt detta fungerar på ett sådant sätt att det inte finns någon anledning förhonom all frångå den ståndpunkt som han intog 1972, och han är därför inteberedd att vidta några åtgärder. Men detta är, herr statsråd, inte det endafall som man skulle kunna peka på, ulan det finns en lång räcka ärenden avprecis samma art där förfaringssättet är detsamma. Jag frågar mig: Är detverkligen meningen att det skall fortsätta på detta vis? Var det lagstiftarnasmening alt del skulle gä till så här? Och när det nu gör det frågar jag migvidare: Är del inte rimligt all man åtminstone ger kommunerna en påminnelse omatt detta ex-propriationsförfarande, som man har lagstiftat om, inle skalltillämpas på ett sådant sätt? Detär inte bara det att markägarna blir chockade av att få sådana här meddelandenutan att ha blivit på ett eller annat sätt kontaktade. Det måste också bli svårigheteralt träffa uppgörelser. Markägarna ifrågasätter starkt lagstiftningens anda,och förfarandet måste också åsamka del allmänna enorma kostnader. Det sägs juatt sakägarna är garanterade att få ersättning för kostnader osv, och del ärkanske riktigt. Men det kan inte ha varit lagstiftarnas mening att man skulleförfara på ett sätt som innebär att man får expropriationsärenden i så här storomfattning. Viär helt överens om att en möjlighet till expropriationsförfarande måsteföreligga. Men det kan ändå inle vara rimligt att det skall vara en norm somman följer av bekvämlighetsskäl och som man tillämpar bara därför att man intevill gå ut lill markägarna och la ett ordentligt resonemang med dem. Det är inte min avsikt att här ta upp en diskussion med om enskilda fall. Låt mig bara säga att mitt allmänna intryck äralt kommunerna är utomordentligt försikliga med att tillgripa expropriation ochatt de brukar pröva sig fram för att se om det finns möjligheter tillfrivilliga uppgörelser i stället för expropriation. Dessutomär del väl i 99 fall av 100, för att inte säga i 100 fall av 100, också ikommunernas intresse att förfara på det sättet, därför att en frivilliguppgörelse för alla parter i regel är bättre. Den är snabbare, den är smidigareoch bägge parter har ett direkt inflytande på resultatet. iHolmgården (c): Det var inte heller min mening att vi skulle diskutera enskilda fall,men jag tog ett exempel som visar hur del i verkligheten går till. Detprotokollsuldrag som jag läste upp kan knappast ifrågasättas av någon, och delär ett tydligt bevis för hur det går lill även i sådana fall då det är fråga omexpropriation av myckel, mycket stora markområden. Jag tycker det är rimligtatt ta sådana exempel. Vad jag saknade i statsrådets svar och i delkompletterande tillägget var ett uttalande om huruvida statsrådet menar att manskall fortsätta på samma sätt som . Det är ju ändå inte så allexpropriation i 100 fall på 100 går sä till som statsrådet när lagen antogsansåg att den borde gä till. Och om den nu inte gör det - vilket är bevisat intebara med delta utan med många andra exempel - kommer statsrådet då au även ifortsättningen bara se på denna sak utan all vidta några som helst älgärder? 0/77information och förhandlingar vid expropriation av mark Överläggningen var härmedslutad, §8 Föredrogs och hänvisades §9 Föredrogs och hänvisades Nr 2147 och 2148 tillkonstitutionsutskottet §10 Föredrogs men bordlades äter skatleutskottels betänkanden nr 22 och 24,kulturutskottets belänkande nr 11, ulbildningsutskottets betänkande nr 15 samtcivilulskottets betänkanden nr 23, 24 och 27. §11 Herr förste vice talmannen meddelade att på föredragningslistan förmorgondagens sammanträde skulle justilieutskottets betänkanden nr 15-21uppföras främst bland tvä gånger bordlagda ärenden och närings-utskottetsbetänkanden nr 26 sättas sist, §12 Anmäldes och bordlades Redogörelse Nr 16 Riksdagensrevisorers berättelse över verkställd granskning av Stiftelsen , såvitt gäller verksamheten §13 Anmäldes och bordlades Konst i tulionsutskot tets betänkande Nr 14 med anledning av motioner om presstöd tilltidningar, utgivna på annat språk än svenska Måndaeenden_ '' " " anledning av propositionen 1975:55 om reglering avpriserna 17 mai 1975 '' jordbruksprodukter m, m,, jämte motioner _ Nr 12 med anledning av motioner om sockerbetsodling Nr 6 med anledning av dels propositionen 1975; Isåvitt gäller Invandring m. m,, dels propositionen 1975:26 om riktlinjer förinvandrar- och minoritetspoliiiken m, m,, jämte motioner Nr 11 med anledning av propositionen 1975:63angående vissa av internationella arbetskonferensen vid dessfemiionionde sammanträde fattade beslul Nr 12 med anledning av propositionen 1974:80 medförslag om allmän beredskapsbudgei för /76 Nr 13 med anledning av propositionen 1975:85 medförslagom tilläggsstat till riksstaten för /75 såvitt gällerarbetsmarknadsdepartementels verksamhetsområde. §14 Anmäldes och bordlades Motion Nr 2149 av herrar och medanledning av propositionen 1975:101 om nytt valsystem vid landstingsval, m, m. §15Kammaren åtskildes kl, 13,52,