prot · FY0936 · 1975-12-31 00:00:00 — §1 Justerades protokollet för den 5 innevarande månad. Meddelandeom bordläggningsplenum fredagen den Om lagstiftning mot § 2 Meddelande ombordläggningsplenum könsdiskriminering Avförteckningen över förhandsanmälda talare framgår att det bör bli möjligt allslutbehandla samtliga på föredragningslistan upptagna ärenden omkvällsplenum anordnas. Sammanträdel , , blir därförett bordläggningssammanträde. Det tar sin börian kl, 15,00, §3 Om lagstiftning mot könsdiskriminering Herr statsministern erhöll ordel för allbesvara () anmälda fråga, nr 90, och anförde: har frågat mig om regeringen anser sig bunden avstatsrådet uttalanden emot en lagstiftning mol könsdiskriminering. Fråganom lagstiftning mot könsdiskriminering har behandlats i en särskild rapport somställts samman pä uppdrag av delegationen för jämställdhet mellan män ochkvinnor. Delegationen - vars ordförande är statsrådet - har på grundvalav bl, a, rapporten funnit att övervägande skäl talat mot en sådanlagstiftning. Delegationen anvisar för sin del andra lösningar på frågan hurman skall kunna stärka kvinnornas ställning och motverka könsdiskriminering.För att den i rapporten behandlade frågan skall belysas ytterligare hardelegationen emellertid hemställt all rapporten remissbehandlas innan slutligställning tas. Enremissförfarande beträffande rapporten förbereds f n. Först närdetta harslutförts kommer regeringen att ta ställning till den fråga som behandlas där. HenROMANUS (fp): Varie är har i motionerat omlagstiftning mot könsdiskriminering. Vad vi dä har tänkt oss är inle bara någotallmänt uttalande från statsmakternas sida, ulan en lag som ger den enskildemöjlighet att få rättelse om hon eller han har blivit diskriminerad på grund avsitt kön av en arbetsgivare och som gör del möjligl att tvingaarbetsgivarna all arbeta aktivt för jämställdhet mellan män och kvinnor i sinansiällningspolitik, vid lönesättningen och vid befordran. Något sådant redskapfinns inte . Tillatt böria med var reaktionen helt negativ i . Sä småningom Omlagstiftning mot gick regeringen med på att kartlägga de utländskaerfarenheterna, och könsdiskriminering den kartläggningen har vi nu fått ien rapport frän delegationen för jämställdhet. Den skall sändas ut pä remiss.Det är bra. Mendet är förvånande att det ansvariga statsrådet redan innan de olikaorganisationerna har yttrat sig var färdig all spola tanken på lagstiftning.Om man nu är så rädd att ta efter amerikanska erfarenheter - vilket man inleborde vara i det här fallet - kunde man väl ta något intryck av all desocialdemokratiska regeringarna i och tror på lagstiftning av denhär typen eller av alt har uttalat sig för en utredning avmöjligheterna lill en samordning av del rättsliga skyddet molkönsdiskriminering. En samordning måste ju kunna innebära att t. ex. Sverigelar intryck av åsikterna i . Inomparentes sagt får man hoppas all den ulredningen inte blir etl hinder för dennorska regeringens önskan att införa en lag. Statsrådet har sagt att delnordiska samarbetet inle fär hindra elt land att gå före - även om han kanskeinte tänkte sig att något annat land än skulle kunna befinna sig itäten på del här området. Jag påstår inte all remissinstanserna kommer att tillstyrka enlagstiftning. Vi vel att de fackliga organisationerna i av traditionär tveksamma till lagstiftning om förhållandena på arbetsmarknaden. Det togmänga är innan de accepterade tanken pä skydd mol obefogade uppsägningar, förall ta elt exempel. Men onekligen hade del varit mer stimulerande för dem somskall yttra sig om statsrådet hade väntat med sina uttalanden. Normall sett fårman den uppfattningen att ett statsråd, som uttalar sig inom sitt eget ansvarsområde,talar för hela regeringen. Del är därför jag har ställt den här frågan, omregeringen anser sig bunden av de uttalandena. Detär bra alt statsministern nu lämnar klart besked om all regeringen inte hartagit ställning. Jag ber att få tacka för svaret, och jag hoppas altregeringen, när den lar ställning, kommer att göra del utan alt ta alltförstort intryck av de ultalanden som slalsrådel Lefion hillills har gjort. Jag vill i och för sig bekräfta att motionerat i dennafråga etl antal år. Jag tyckte personligen att det fanns skäl att gå igenom denmyckel grundligt för att se vad som talade för och emot en lagstiftning päområdet. Hovrältsfiskalen har gjort en mycket omfattande utredning. Viär glädjande nog helt överens om målet, dvs. all motverka alla former avdiskriminering och stärka kvinnans ställning på arbetsmarknaden. Vad frågangäller är medlen för della arbete, och i det avseendet intar vi en avspändinställning. Man skall pröva olika medel för att se om de är effektiva. Jagvill inle alls gå in på någon mera utförlig sakdiskussion, men jag vill ändåframhålla att man pekat på att i de länder där en lagstiftning funnits, och detär framför allt , har denna inte bitit särskilt väl, ulan diskrimineringenav kvinnorna har forlsalt. Som elt exempel kan jag nämna att en kvinnligbutiksanslälld i hade en månadslön på ca 43 96 av männens medanmotsvarande löneläge i var 90 96. Del är en våldsam skillnad. Delär del ena argumentet. Del andra är att vi faktiskt vill ha chansen attpositivt diskriminera lill kvinnornas förmån. Hela försöksverksamheten iKristianstad med kvinnor på typiskt manliga jobb representerar en sådan positivdiskriminering. Även 40-procentsregeln i samband med lokaliseringsverksamheleninnebär en positiv diskriminering för kvinnor. Man får inte införa enlagstiftning som förhindrar del som särskilt behöver göras. Deltaär väl huvudargumenten mot en lagstiftning beträffande könsdiskriminering.Även delegationen för jämställdhet mellan män och kvinnor har tagit mjukt pådetta problem och sagt att övervägande skäl talar mol en lagstiftning, avungefär de skäl jag anfört. Man har satt upp alternativ och skickat ut dessa päremiss för att höra vad olika instanser har an säga. Jag tror att saken gagnasav en avspänd diskussion om medlen men en fast låsning vid målen. HerrROMANUS (fp): De sista orden vill jag verkligen instämma i, och det är negativismenfrån regeringen och socialdemokraterna mol elt av medlen som har förvånat mig.Man ville inte göra den karlläggning som man nu genomfört ochsom jag tycker är myckel värdefull. Jaghoppas vidare alt inte i nästa inlägg tar bort ännu mer av del godaintryck som det första svaret lämnade, genom all böfia argumentera negativt ifrågan. Det kan ge intrycket alt regeringen trots all den skickat ul frågan påremiss ändå har en negaliv förhandsinsläll-ning. Del vore inte lyckligt,eftersom man då avslår från ell medel som t. ex. partivänner iNorge och är villiga att inte bara fundera över utan också pröva ipraktiken. Dessutomtycker jag all argumenteringen om de amerikanska förhållandena är-, milttalat, en smula svag. Det exempel nämnde gäller ju förhållandenainnan man genomförde den senaste skärpningen av lagen. Dessutom är del ganskameningslöst att anföra exempel från och jämföra med svenska förhållanden,eftersom förutsättningarna är helt olika. Den intressanta frågan är: Skulle manvara bättre eller sämre ställd i , om man inle hade haft denna lagstiftning?Jag tror inle att kan hitta någon radikalt inställd person, somarbetar för jämställdhet mellan män och kvinnor i , som inle är lacksam attlagen finns och som inle skulle kämpa med näbbar och klor om Nr 36 man ville avskaffa den. Jagtror att erfarenheterna i värt land skulle bli liknande, om vi utformade envettig lagstiftning. Del går mycket väl all förena etl skydd för den enskildemot diskriminering och det som kallar positiv Om lagstiftning mot diskriminering - en term som jag tycker är vilseledande och krånglig. könsdiskriminering Lät oss i stället tala ompositiva ätgärder. De är i själva verket ett myckel viktigt inslag i denamerikanska lagstiftningen. Jaghoppas an det tänkande som delegationen tycks vara inne på i detta avseendeinle alltför starkt skall prägla regeringens inställning. En lagstiftning kanfylla båda dessa funktioner. Jag har inle velat pä denna mycket korta tid föra en ulföriigsakdiskussion, men när försökte framställa delta som något av enoginhel från regeringen och socialdemokratin vill jag framhålla, alt del ändå idebatten anförts argumeni som talar för att en sådan lagstiftning skulle kunnaförsvåra arbetet för jämställdhet. Skillnadengentemot är att där har man inte mycket annat än lagstiftning all latill, när man saknar tillräckligt kraftfulla fackliga organisationer, när mansaknar en solidarisk lönepolitik, när man saknar positiva åtgärder påsamhällsnivå för kvinnorna. Jagär hell nöjd med alt vi för dagen får låta den här frågan gå ut lillremissinstanserna och höra vad de har att säga, och jag förutsätter att demyckel noggrant kommer att pröva frågan frän den utgångspunkten all man skallmotverka diskriminering och söka vettiga medel för att nå del målet. HenROMANUS (fp): Jag håller med om alt man i saknar en del medel som vi har iSverige när det gäller att arbeta för jämställdhet. Men det kan inte vara någotargumeni för att vi skall avstå från elt redskap som vi kanske behöver. HerrPalme delar, antar jag, min uppfattning alt förhållandena ärotillfredsställande i , alt del har gått för långsamt med utvecklingenoch framför allt att vi inte har något instrument som kan ge den enskildeskydd mol diskriminering. Man kan inte gå till någon instans och säga:"Här blev jag förbigången därför att jag är kvinna", eller: "1del här förelaget har man en diskriminerande ansiällningspolitik." Delfinns inget sådant instrument, och det är vad vi efterlyser. Saken blir intebättre av att förhållandena pä del hela taget är ännu sämre i än de är iSverige när det gäller jämställdheten i stort. Det är ingen hållbar invändning. Jaghoppas att det inle är uttryck för någon oginhet hos regeringen alt man gör enhel del negativa uttalanden. Jag vill ta fasta på att statsministern har sagtalt regeringen inte har bundit sig. Del är bra, men del är synd att han baraframför negativa argumeni och inga positiva när det gäller lagstiftning. Mendet får man väl finna sig i för alt fä beskedet att regeringen inte är bundenav vad statsrådet har sagt. Jag framför sådana argument för att något balansera hejigaentusiasm för all en lagstiftning skulle kunna lösa problemet. Min inställningkan väl kort sammanfattas så, att en lagstiftning som skulle kunna vara enbromskloss i kampen för rättvisa ät kvinnorna tycker jag vore olycklig. Detåterstår nu för remissinstanser och för dem som vill ha en sådan härlagstiftning att visa att den inle skulle vara en bromskloss. Vi fär väl se hurden fortsatta debatten utvecklar sig. HenROMANUS (fp): Jag är glad över alt statsministern uppfattar mig som entusiastisk. Jagvill ändå säga - för förebyggande av missförstånd -all jag aldrig har trott ochaldrig har sagl att lagstiftning mol könsdiskriminering ensam skulle kunnalösa problemen. Däremot är den ett medel som vi inle bör avslå från. Omåtgärder för att motverka nackdelarna av försenad underrättelse omfastighetstaxering Överläggningenvar härmed slutad. §4 Om åtgärder för att motverka nackdelarna av försenad underrättelse omfastighetstaxering Herr finansministern erhöll ordel för attbesvara () anmälda fråga, nr 105, och anförde: har frågat mig om jag observerat alt bestämmelserna i 152§ taxeringslagen om åliggande för fastighetstaxerings-nämnd att senast den 15februari meddela sina beslut till fastighetsägaren i vissa fall i är fullgjortsförst med avsevärd försening och om jag är beredd att vidta någon åtgärd föratt reducera nackdelarna för de enskilda på grund härav. Delokala skattemyndigheterna dröjde något med att sända ut underrättelser omde nya taxeringsvärdena till fastighetsägarna. ansågs nödvändigt för allinle skapa svårigheter för de skallskyldiga i samband med upprättandel av deallmänna självdeklaralionerna. Hade uppgift om de nya taxeringsvärdena kommitde skattskyldiga lill banda innan de avlämnat sina självdeklarationer kundemissförstånd ha uppkommit angående vilket taxeringsvärde som gäller vid åretstaxering. Detdröjsmål som kan ha inträffat leder inte lill några räitsföriusler för deenskilda. Tiden för erinringar mot de preliminära taxeringsvärdena utgårvisseriigen . Möjligheten att överklaga laxeringen kvarstår dockända lill . kommer naturiiglvis attbeakta vad som anförts i erinringar som kommit in efter men i sägod lid alt nämnden har möjlighet alt behandla dem. inte hamöjlighet att behandla erinringarna bör de kunna överlämnas lillfasiighelstaxeringsrätten såsom besvär över taxeringsbeslutet. Det får ankommapå riksskatteverkel att vid behov utfärda Omåtgärder för att motverka nackdelarna av försenad underrättelse omfastighetstaxering närmare anvisningar hurdessa praktiska frågor skall lösas så att ölägenheter inle uppkommer för deenskilda. Några särskilda åtgärder härutöver anser jag inte behövliga för tillfället.Jag finner emellertid anledning att överväga att göra den ändringen i 152 i;taxeringslagen att underrättelse för framtiden skall meddelas förslagsvissenast . HenWINBERG (m); Utfallen av de preliminära besluten i årets faslighels-laxering har juunder belysts ganska utförligt i den allmänna debatten. Delhar skrivits åtskilligt i pressen om de höjda taxeringsvärden på fastighetersom nu skall gälla, och frågan har också varit uppe här i kammaren. Mångamänniskor kan härigenom komma all fä höjda kostnader, t. ex. höjdaboendekostnader eller höjda kostnader för sina fritidshus. Det är ocksåuppenbart att åtskilliga fastighetsägare, vare sig de är jordbrukare,egnahemsägare, fritidshusägare eller ägare av fastigheter av annat slag, anseratt i deras fall faslighetstaxeringsnämndernas beslut har varit orättvisa ochoriktiga. Man anser att man behöver utnytfia de möjlighetertaxeringsförfattningarna ger den enskilde fastighetsägaren för att få beslutenomprövade eller överprövade. Minfråga till finansministern berör nu inte taxeringsresultaiet och defastighetsvärden som man kan komma lill utan hur myndigheterna har iakttagitdessa regler, som uppställts i den enskildes intresse. Iförsta omgången skall fastighetsägaren underrättas omfastighets-taxeringsnämndens preliminära beslut och hatillfälle all avge erinringar . Nusäger finansministern i sill svar att man i är har dröjt något med att sända utunderrättelser. Det kan man kanske ha haft skäl för. var enlördag, och del kan motivera alt man sände ul meddelandena först den 17februari. Men del är egentligen inte det min fråga gäller. I ell antal fall -hur många vel jag inle, men del är några fall som jag träffat på - harunderrättelsen kommit först väsentligt senare, ifebruari och möjligen ännu . Orsakernatill delta kan vara flera. Del har sagts mig alt del i några fall har berott påfel i databehandlingen. Datorerna får ju större och större inflytande på mängaområden, och då hjälper inle ens vad som står i författningarna. Det är just idessa fall som jag nog ändå ifrågasätter om inle rättsförluster kan inträffa. Hurskall man nu rätta lill della? Jag ser två möjligheter. Finansministern ärinne på en möjlighet i sill svar, nämligen alt man kan avge erinringar ävenefter . Men jag tror att del också skulle vara värdefullt omfinansministern här ville något mer kraftfullt uttala allfasiighetstaxeringsnämnderna verkligen skall beakta de erinringar som kommersenare, så all delta uppmärksammas inte bara av nämnderna utan också av deenskilda fastighetsägare som eventuellt skulle kunna överväga alt avslå frånden erinran de vill avge därför att de tror alt de ändå kommer , alt dehar på sig alt förbereda en erinran. Sedanär det intressant att finansministern säger att han överväger att ändra tidenför utsändande till . Det skulle väl också motivera all mansenarelägger liden för erinran lill . Meddella, herr lalman, ber jag all fä lacka finansministern för svaret pä frågan.Tacket är förenat med den förhoppningen att finansministern gör dettauttalande. Omåtgärder mot olaga jakt från snöskoter Överläggningenvar härmed slutad. §5 Om åtgärder mot olaga jakt från snöskoter Herr jordbruksministern erhöll ordet förall besvara i (c) anmälda fråga, nr 97,och anförde: i har frågat om jag är beredd föreslå åtgärder för attförhindra olaga jakt från snöskoter, t. ex. genom att föreskriva märkning avsnöskotrarnas band. Fråganom utvecklingen av skotertrafiken utreds f n. på regeringens uppdrag avnaturvårdsverket. Verket skall redovisa de förslag tillåtgärder som utredningen föranleder. Enligt vad jag erfarit behandlas i dennautredning också de problem som har tagit upp. Naturvårdsverketsöverväganden och förslag i denna fråga kommer alt tas upp i samband med atthela frågan om skolerirafikens fortsatta reglering underställs riksdagensprövning. HenJOHANSSON i (c): jakt med snöskoter förekommer i en omfattning som verkligen ingeroro. har gjort en sammanställning av de inventeringar somverkställts av jaktvårdsföreningar och polis, där det framgår all skoleriaklunder tiden förekommit i minst 130 fall. Den siffran kan ge eltintryck av alt del inte är så farligt, men är helt övertygatom att det endast är en liten del av fallen med olaga jakt som kommer lillmyndigheternas kännedom - kanske endasl mellan 1 och 10 96. Går vi på denhögsta procentsiffran skulle det i stället för de 130 konstaterade fallenalltså vara 1 300 fall i verkligheten under angivna period. Och skulle detvara så illa alt endast 1 96 av fallen uppdagas och det alltså är den lägstaprocentsiffran som gäller är det lätt all räkna ul vad som är den egentligasiffran. Manblir också upprörd över det djurplågeri som mestadels är en följd av denna s.k. jakt. Djuren har ingen chans när jägaren lar sig fram på snöskoter och hetsardem nästan lill döds innan de ges dödsskoltet från nära håll. Del kan ju ocksåvara så all en snöskoterägare i ren tanklöshet med sin skoter föfier efter ettdjur med påföfid alt djuret får utstå Nr 36 Slora lidanden. Tns låsen den ' ° " överens om att den lagstiftning som nufinns inte är till n fyllest.Vi har en provisorisk lag som antagits här i och som berörsnöskotertrafiken, och denna lag upphör att gälla i och med Om åtgärder mot utgången av . olaga jakt från Vadskall man dä göra? Det är klart alt del går all skärpa den här snöskoter lagenpå olika sätt. En möjlighet som jag har angivit i min fråga är att man går in för attmärka snöskotrarnas band i syfte alt underiätta identifieringen av de skotrarsom uppehållit sig inom etl område som blir aktuellt. Såväl polisen somnaturvårdsverket kan gott tänka sig en sådan åtgärd. Jag vill tackajordbruksministern för svaret pä min fråga. alt svaret har en positivanda. Statsrådet säger att gör en utredning och enuppföfining av lagens tillämpning under de gångna " åren, och sedan färregeringen framlägga förslag och göra en Detär ju inte län att införa detta med märkning av banden så snabbt. Men jag anseratt förhållandena är sädana alt man borde kunna tänka sig all göra någottillfälligt, innan vi beslutar om en ny lag, och del skulle vara intressant atthöra om jordbruksministern har tänkt sig något sådant. Den metod som i förordar har egentligen avvisatsen gång tidigare i ett beslut. Men det hindrar inte att man lar upp den lillprövning igen i den utredning som jag har hänvisat i mitt svar, och delvore kanske litet konstigt om jag nu skulle ta ett initiativ när jag fårutredningens resultat före . Det kan väl vara rimligt all vi avvaktarutredningens förslag för att få ett sådant underiag för de åtgärder som viskall vidta i fortsättningen att de blir så väl underbyggda som möjligl. HenJOHANSSON i (c): Jag kan naturligtvis inte göra någon invändning mot det resonemang somjordbruksministern för, men jag säger ändå att lägel är prekärt, och det vorebra om man kunde göra något tillfälligt lagstiftningsvägen för alt komma lillrätta med problemen. Närdet gäller märkningen av banden är det väl som jordbruksministern sade, om jaguppfattade honom rält, all man har varit fundersam huruvida det är del rikliga.Men i har delta utfallit väl. Jaghar varit i kontakt med , och där säger man alt genom den deformering av banden som förekommer och genom att ta hänsyn lill olika fabriksmärken har man kunnat iden tifiera snöskotrar i vissa områden. Ännu bättre vore det anlurliglvis, enligt mitt sätt alt se, om man gick in för märkning. 12 Vi väntar med intresse pä vad som kommer frännaturvårdsverket och vad regeringen sedanföreslår. Det är under alla förhållanden nöd- vändigt att vi får en annan tingens ordning pådella område. Överläggningen var härmed slutad. §6 Om åtgärder för att förhindra rättsförlust inom sjukförsäkringen Herr socialministern erhöll ordet för allbesvara () anmälda fråga, nr 103, och anförde: har frågat mig om det enligt min mening bör åliggamyndigheter att hos allmänheten inpränta nödvändigheten av all begagnarekommenderad försändelse med mottagningsbevis i de fall den enskilde liderrättsförlust om han inte kan visa att viss blankett avsänts. Rättenlill sjukpenning från den allmänna försäkringen är beroende dels pä denfastställda sjukpenninggrundande inkomsten, dels på alt sjukanmälan kommit intill . För att den sjukpenninggrundande inkomsten skallhällas aktuell har gjort förfrågan ominkomsten till de försäkrade en gäng . De försäkrade uppmanas också attgenast anmäla inkomständring. Uppgift om den nya sjukpenninggrundande inkomstenskickas lill den försäkrade. Ändring av sjukpenning sker efter del allkassan fått besked om inkomständringen.- Vidsjukdom sker anmälan lill vanligen per telefon förstasjukdagen. Kassan skriver genast ul en blankett och skickar till den sjuke, somhar alt underteckna och återsända en försäkran all han varit sjuk och därförinle förvärvsarbetat. Här liksom vid inkomstanmälan gäller således alt denförsäkrade får en form av bekräftelse på sin anmälan. Meddel myckel stora antalet ersäliningsfall del här är fråga om kan det givelvisinträffa missöden i uppgiflslämnandet. I dessa fall görs en särskild prövningom ersättning kan utgå, trots all uppgiften om ersättningsfallet inleregistrerats hos i föreskriven ordning. Beslut i sådanafrågor kan överklagas hos och försäkringsdomslolen. Detär givelvis viktigt att de försäkrade känner till hur sjukförsäkringen fungeraroch hur kontakterna med går lill oavsett om rekommenderadeförsändelser används eller ej. Stora insatser görs fortlöpande för attförbättra denna information. Jag vill emellertid också peka på attarbetsgivaren enligt gällande bestämmelser är skyldig alt anmäla tillförsäkringskassan när en arbetstagare anställs för att uppgifter om densjukpenninggrundande inkomsten dä skall kunna las in av fränden försäkrade. Det pågår f n. undersökningar om möjligheterna atteffektivisera förfarandet vid registreringen av sjukpenninggrundande inkomst,och del är enligt min mening i första hand genom sådana åtgärder man bör sökaundvika att någon går miste om sina försäkringsförmåner. Omåtgärder för att förhindra rättsförlust inom sjukförsäkringen Omåtgärder för att förhindra rättsförlust inom sjukförsäkringen Hen (); Jag tackar för svaret, som på sill säll är bra och fylligt. Men som såofta är fallet vid besvarande av frågor siktar svaret faktiskt inte in sig päfrågeställningen. Utslagsgivandeför rätten all fä sjukpenning är inte bevisad sjukdom och bevisatinkomstbortfall ulan alt man kan bevisa att man har lämnat in eninkomslanmälan. Som jag ser det har formalismen då sopat bort den socialaomtanken och samhällets vifia all hjälpa. Som alla vet kan byråkrati vara meromänsklig än det mesta här i livet. Detfinns en speciellt intressant aspekt på denna fråga. Om en person verkligen harhaft anställning och förlorat arbetsinkomsten för alt han blivit sjuk, så harbåde arbetsgivaren och den sjuke betalat in men får inte ut någonersättning. Det är faktiskt snudd på bedrägeri. Staten tar dä emot en inbetaldpremie men betalar inle ut någon ersättning. Det är ganska fantastiskt att detkan fungera på det sättet.