prot · FY0917 · 1975-12-31 00:00:00 — § 1 Om åtgärder för att förhindra rymning från häkten ochkriminalvårdsanstalter Herr justitieministern erhöll ordet för allbesvara () i kammarens protokoll för intagnafråga, nr 55, och anförde; har frågat mig om jag avser att vidtaga några åtgärder- genom utfärdande av särskilda föreskrifter eller på annat sätt - i syfte attförhindra rymning från häkten och kriminalvårdsanstalter när del gällerpersoner som är misstänkta eller dömda för speciellt grova brott. Somjag meddelade till svar på en interpellation vidtassärskilda åtgärder för alt förhindra att personer som har dömts förgrova brottrymmer från häkten eller kriminalvårdsanstaller. Om flera sådana intagna ingåri samma liga placeras de på olika häkten eller anstalter så långt det ärmöjligt med hänsyn till utredningsarbete och transporter. Vid dessa anstalterföretas åtgärder, som kan omfatta ökad övervakning och kontroll av häktes- ochanstaltslokaler, skärpta besöksbe-slämmelser, oregelbundna tider förutevistelse m. m. Personalen underrättas av styresmannen om de speciellaförhållanden som berör dessa intagna, och detta kan utmynna ispecialföreskrifler om t. ex. tillsyn, promenad och rörelsefrihet.Kriminalvårdsstyrelsen ägnar särskild uppmärksamhet åt de personalproblem somkan uppslå vid häkten eller kriminalvårdsanstalter med intagna som gjort sigskyldiga till brott av allvarlig art. Det förekommer ofta att man på sådanaanstalter för att höja säkerheten förstärker personalen i första hand genomomdisponeringar. Somframgår av del nu sagda gör vad som rimligen kan göras.Med hänsyn härtill är, som jag sade i svaret , åtgärder frånmin sida inte behövliga. FruKRISTENSSON (m): Jag ber allfå tacka justitieministern för svaret. Jagär ledsen att behöva återkomma till en fråga som vi debatterade så sent som idecember . Men justitieministern sade då med anledning av min frågaall hade antagit detalj-föreskrifter, och enligtjustitieministerns redogörelse i det svaret till mig skulle de föreskrifternainnebära ungefär del som justitieministern även nu redogör för. Jag sade då,all om man verkligen hade utfärdat föreskrifter fanns ingenting mer atttillägga och jag var helt nöjd med Omåtgärder för att förhindra rymning från häkten och kriminalvårdsanstalter Men jag tyckte altdel var egendomligt alt skulle ha antagit sådana härföreskrifter, eftersom man där inte kände till dessa vid fråga från riksdagensupplysningstjänsl. Därför har jag kontrollerat hur det ligger till med densaken, och några föreskrifter finns fortfarande inte antagna. Jaghar, herr talman, ingenting att invända mol sakinnehållet i herrjustitieministerns redogörelse, och jag delar uppfattningen att de härål-gärderna förefaller genomtänkta och bra i sig. Men skulle det ändå inte varapraktiskt och ganska enkelt om inte bara satt och tänkteut detta för sig själv ulan också gav ut enkla anvisningar till ledning förpersonalen på de olika kriminalvårdsanstallerna, så att den bättre visste vadden hade att rätta sig efter? Jag tycker faktiskt inte alt det är såmärkvärdigt att begära det. Minfråga kvarstår alltså: Menar inte herr justitieministern att det vore praktisktatt inte bara drog upp riktlinjer för sig själv utanockså meddelade dessa i form av anvisningar till de berördakriminalvårdsanstalterna? Det är ändå angeläget att vi gör vad vi kan just föratt skydda samhället mot del här klientelet som har begått grova brott ochutfärdar föreskrifter just för att kunna gagna det syftet. Jag delar ledsnad överalt återkommer idenna fråga efter det uttömmande svaret som gavs . Nuåterkommer till frågan om generella föreskrifter. Jag harförsökt förklara för att man när det gäller denna kategori avintagna måste differentiera åtgärderna. Dessa kan ofta t. o. m. inte lämpligenoffentliggöras. Det kan ju inte vara särskilt lämpligt att utfärda enföreskrift om all knarkgrossislen X kl. 3 skall transporteras tillett annat fängelse. Del är nödvändigt att man i de enskildafallen gör dispositioner för hur åtgärderna skall utformas. Generella föreskrifterfinns redan i instruktion. Vad del gäller i deltasammanhang är åtgärder i de enskilda fallen i form av extra bevakning ochöversyn. FruKRISTENSSON (m): Det är alllid roligt all notera att justitieministern och jag någongång är överens, och som jag sade tidigare är jag verkligen ledsen över altbesvära kammaren och herr statsrådet med denna diskussion. Medanledning av alt justitieministern säger alt han på min förra interpellationgav ett uttömmande svar vill jag dock för del första konstatera alt svaretegentligen våren upprepning av de synpunkter jag hade anfört i mininterpellation. För del andra var svaret vilseledande. Jag påstår inte alljustitieministern medvetet försökte föra mig bakom ljuset - del vill jagverkligen inte göra. Justitieministern hade kanske själv fått den uppfattningenatt dessa riktlinjer hade antagits av . Del var nämligen deljustitieministern påstod. 1 själva verket har man inte antagit någrariktlinjer. Nusäger justitieministern till yttermera visso all dessa åtgärder många gångerhar sådan karaktär att de inte kan offentliggöras. Men det papper jag fått frånjustitieministern är verkligen en offentlig handling. Man kan inte begära attkriminalvårdsstyrelsens personal skall gå till riksdagsprotokollet för alt sevilka riktlinjer som skall gälla, utan del vore ganska enkelt alt skicka utnågon form av föreskrifter. Jaghar full förståelse för att man i vissa fall bör handskas försiktigt med sådanahär informationer och all det inte är lämpligt all allting kommer tilloffentligheten, men del gäller ju då inte generella föreskrifter utanriktlinjer för hur man skall handskas med en viss person som är inlagen påfångvårdsanstalt. Jag har självfallet inte ansett att kriminalvårdsstyrelsenvare sig kunde eller borde utfärda några anvisningar för individuella fall. Omupprättande av konsularavtal med Del väsentliga är alt reglerna tillämpas i de enskilda fallen. Formernaför spridningen och hur reglerna tillämpas är sådant som del ankommer påkriminalvårdsstyrelsen att avgöra helt självständigt. Jag vill ännu en gångerinra om alt det av säkerhetsskäl kan vara nödvändigt att begränsa spridningenav de nu aktuella uppgifterna. FruKRISTENSSON (m): När man frågar anstallsledningarna på de olika anstalterna beträffandedessa föreskrifter visar det sig att de inte har kännedom om sådana. Jag tyckerfaktiskt att detta är en så pass bagalellartad åtgärd, som ändå har storpraktisk räckvidd, att jag inte kan förstå justitieministerns motstånd mot attinformera underställd personal om de riktlinjer som vi alla är överens om. Överläggningenvar härmed slutad. §2 Om upprättande av konsularavtal med Herr utrikesministern erhöll ordet föratt besvara (\pk) i kammarens protokoll för den 31 januariintagna fråga, nr 57, och anförde: har frågat mig av vilka skäl konsularavtal inte harslutits mellan och DDR och om regeringen har för avsikt all inom dennärmaste liden ta något initiativ för att träffa sådant avtal med DDR;sregering. Sverigehar slutit fyra bilaterala konsularavtal, nämligen med ,, och . Alla fyra avtalen in- den 6 febaiari 1975 Omupprättande av konsularavtal med Tyska demokratiskarepubliken gicks innan hadetillträtt den multilaterala Wienkonvenlionen om konsulära förbindelser. Ettkonsularavtal med har undertecknats men ännu inte ratificerats.Förhandlingarna om detta avtal inleddes innan tillträddeWienkonvenlionen. Debilaterala konsularavtal som har ingått är alltså myckel få tillantalet. Med flertalet stater har upprätthållitkonsulära förbindelser utan att dessa har varit reglerade genom avtal. Sedannågot år tillbaka är dessutom anslutet till den nyssnämndaWienkonvenlionen. De förmåner som följer av denna konvention medger vi iprincip inte bara de andra konvenlionsstaierna utan också de stater som stårutanför konventionen. Moldenna bakgrund anser att det i allmänhet inte finns behov avall ingå nya bilaterala konsularavtal. Regeringen har därför inte för avsiktatt ta något initiativ för att träffa ett sådant avtal med DDR:s regering. Hen MÅBRINK (vpk); Jag lackar utrikesministern för svaret. Utrikesministernhänvisar till Wienkonvenlionen och menar att de länder som anslutit sig tillden också reglerar konsulära frågor sig emellan. Detta är i och för sigriktigt. Men sakförhållandet är ju att inteanser sig kunna skriva under denna konvention på grund av - efter vad jag kanförslå - några paragrafer som man betraktar som stridande motsuveräniietsprincipen. I övrigt är man överens i stort med . Dennasvårighet för alt ansluta sig tillWienkonventionen borde vara skäl nog för att upprättade ett bilateraltkonsulärt avtal med . Det är ändå på det sättet all många viktiga frågor avrättslig natur regleras i ett sådant avtal. Sverigehar ju också ett livligt utbyte med grannlandet , lurisl-mässigt och påannat säll. Många svenskar an vänder som transilland för att snabbt kommatill kontinenten. Sombekant har och upprättat ett konsularavtal. Vad som ärintressant i hela den här frågan är de västtyska myndigheternas agerande. Vivet att herrarna i försökte få all inte sluta konsularavtal medTyska demokratiska republiken, och har vidare övat påtryckningar på andraländer som håller på att förhandla med om ett sådant avtal. harofficiellt tillbakavisat dessa västtyska påtryckningar. Bonnregeringensutrikesminister har sagt all del i den västtyska författningen fastlagda,enhetliga statliga medborgarskapet gäller för alla tyskar oavsett var de bor.Det kan jag inte tolka på annat sätt än att den västtyska regeringen inteerkänner medborgarna i . Jagskulle vilja fråga utrikesministern om samma slag av inblandning från västtysksida har förelegat eller föreligger eller kan komma att fö- religga gentemot Sverige.Tycker inte utrikesministern att det vore motiverat alt på ren svenskauttrycka samma mening som uttalals från officiellt österrikiskt håll? Jagvill också fråga vad del skulle vara för olägenheter med all upprätta ettbilateralt konsularavtal med för att reglera enmassa vikliga frågor. , och håller ju på att förhandlaom att upprätta ett sådant avtal. Som jag sade har vi bara konsularavtal - och de är gamla - med fyrastater; ett femte avtal är på väg. Många stater vill ha konsularavtal - det ärinte bara DDR utan en hel rad andra - men vi försöker lösa problemen praktiskt.För att slippa få en massa avtal med ett stort antal stater har vi, som jagnämnde, anslutit oss till Wienkonvenlionen, och del har riksdagenockså-godkänt. Vi tillämpar bestämmelserna där om konsulära förbindelser likaför de stater som själva har anslutit sig till Wienkonvenlionen och för dem sominte har gjort del. DDR har icke anslutit sig till Wienkonvenlionen. Del spelarför oss ingen roll; samma förmåner som anges i Wienkonvenlionen tillämpas motDDR. Dettahar ingenting att göra med de tvister mellan och somjag väl känner till och som har talat om här. Vår principiellainställning var klar långt innan dessa tvister kom . Såvitt jag vet harBonn aldrig gjort några försök att trycka på oss - möjligen därför att mankänner till vår principiella inställning till en mängd stater, däribland DDR. HenMÅBRINK (vpk); Jag vill ha ett klarare besked från utrikesministern när det gällerVästtysklands agerande på den här punkten. Om västtyskarna ännu inte har utövatpåtryckningar, så kan man inte utesluta all de kommer att göra det; de hargjort det mot en rad andra länder. kommer ju den västtyskeutrikesministern på besök här. Om sådana påtryckningar görs från västtysk sida,är då utrikesministern beredd alt officiellt klart tillbakavisa alla sådanapåtryckningar? Jagvill påminna om att ändå log hänsyn till de västtyska påtryckningarnanär det gällde erkännandet av . Här kanutrikesministern enligt min mening ge klarare besked. Är alltsåutrikesministern beredd alt skarpt tillbakavisa sådana försök tillpåtryckningar? Omupprättande av konsularavtal med Jag sade i milt förra anförande all såvitt jag känner till har sådanapåtryckningar inte gjorts. hör jag från mina medarbetare, som vet vad somsker i nivån under mig i departementet, att det icke har förekommit någrasådana påtryckningar eller försök. Vi skulle självfallet ha avvisat dem, delsdärför alt det inte är - och inte har varit Nr17 - aktuellt för oss att skriva konsularavtal medDDR, dels av principiella Överläggningenvar härmed slutad. Om åtgärder för att trygga sysselsätt ningen inom § 3 Om åtgärder för att trygga sysselsättningeninom varvsindu- Herr industriministern erhöll ordet föratt besvara (vpk) i kammarens protokoll för den 27 januariintagna fråga, nr 51, och anförde; har frågat mig om regeringen ingående diskuterat åtgärderför att trygga sysselsättningen vid varv och övrig privatägdvarvsindustri och, i så fall, om regeringen har för avsikt, omsysselsättningsläget så kräver, att överta varv eller på annat sälltrygga sysselsättningen. Jagvill inledningsvis understryka den svenska varvsindustrins starka beroende avden internationella varvskonjunkturen. Är marknadssituationen globalt settmörk, är utsikterna också mörka för den svenska varvsindustrin. Den svagabeställningsutvecklingen som huvuddelen av den internationella varvsindustrinhar upplevt avspeglar i första hand situationen påoljefraktmarknaden. Även om utvecklingen på fraktmarknaderna under de närmasteåren är ytterst svårbedömd kan man - enligt så gott som samstämmiga bedömare -befara att de tidigare mycket gynnsamma eflerfrågeprognoserna för storttanktonnage - sådant tonnage som de svenska storvarven i första hand inriktatsin produktion mol - kommer att visa sig alltför optimistiska. Dessaglobala utvecklingstendenser kunde skönjas , och del var bl.a. mot denna bakgrund som regeringen stats-verksproposilion föreslogvissa förändringar i dittills gällande varvspolitiska riktlinjer. Jag anfördei propositionen, som godtogs av , att den bästasysselsättningstryggheten ligger i att branschen genom en effektivproduktionsapparat kan upprätthålla sin internationella konkurrenskraft.Industridepartementet följer noggrant branschens utveckling genom den s. k.styrande kommittén för varvssamarbete samt samrådsgruppen, som också hardeltagare från de fackliga organisationerna inom de större varvsförelagen ilandet. Delär för tidigt att närmare precisera vilka statliga insatser som skullekunna tänkas bli aktuella i en akut krissituation för ett svenskt varv. HenHALLGREN (vpk): Jag tackarindustriministern för svaret. varv, som ägs av , sägs - som alla vet 8 - ha råkat i ekonomiska svårigheter, ochsysselsättningen är hotad. arbetarnas representanteri bolagsstyrelsen är detta beroende på alt varvs-ledningen inte har någotintresse av alt göra nödvändiga investeringar för att modernisera varvet.Arbetarnas representanter hävdar att investeringar på ca 100 miljoner är ennödvändighet för all klara inneliggande beställningar. Svaret på arbetarnaskrav har blivit att bolagsstyrelsen har annullerat redan ingångna kontrakt. Mankan inte utesluta att detta är en medveten taktik i syfte att framtvingasamhällsstöd för all-som del alltid heter-rädda sysselsättningen. Del där medatt varvet har kommit på obestånd måste också las med en nypa salt. Det saknasinte kapital för nödvändiga investeringar - därom vittnar de storainvesteringar som gjorts i utlandet. En stor del av produktionen har föriaglstill Lissnavevarvet i . Profiten blir naturligtvis större där.Broströmskoncernen investerade inte mindre än 400 miljoner i i slutetpå . En del av delta kapital kunde givetvis myckel väl ha använts förutbyggnad här i landet och därmed tryggat sysselsättningen. Mendet hjälper föga med representanter i kapitalisternas bolagsstyrelser. Manlyssnar inte ens pä vad arbetarna har att säga. här affären kan man skönja samma tendenser som när det gällde varvet iUddevalla . Samhället fick år efter är gå in med stödaklioner föratt förhindra nedläggning och arbetslöshet. Slutligen var samhället tvingat attöverta varvet. Det föreligger stor risk att förhållandet blir delsamma medEriksberg, och här måste man även inbegripa som ju har sammaägare. Voredel inte en bättre politik, herr industriminister, ur arbetarnas synpunkt attregeringen redan nu ingrep och övertog rörelsen? Privat-kapilalisliskaspekulationer som ställer tusentals arbetare utan jobb kan väl inteaccepteras. Frånvänsterpartiet kommunisterna har vi tidigare rest det här kravet. I daginstämmer arbetarna på berörda varv i kravet. Det har klart uttalals frånarbetarna där att borde överta varvsnäringen. Jag vill fråga omman verkligen inte är beredd att göra del , så att vi slipper ettupprepande av Uddevallavarvsaffären, där skattebetalarnas pengar flödade in iföretaget år och där staten slutligen ändå fick överta varvet. Omåtgärder för att trygga sysselsättningen inom varvsindustrin Jag tror inte all man behöver så stor fantasi för att ur mitt svarkunna utläsa att vi är livligt engagerade i de problem som berörmen att del är för tidigt att ge besked om hur en lösning i en sådan härsituation skall utformas. HenHALLGREN (vpk); Det är klart att man kan säga att del är för tidigt att ge ett besked.Jag vill bara än en gång erinra om just del privata kapitalels agerande när delgällde Uddevallavarvel. Först krävde man stöd från Nr 17 staten - dvs; med skattebetalarnas pengar - för alt uppehålla syssel- Det fick man år . Därefter gick staten in somdelägare. '"'heller del gav någon som helst lösning på frågan, därför att man --------------- manipulerade varven emellan. Samma ägare fanns i som i Om principerna för - man tog vinsten till , förlusten till det varv där statliga företags staten var delägare. reklam Sedan tvingades staten överta varvet. Och hör och häpna: Efter alla dessa förlustår gickvarvet plötsligt med vinst! Voredel mol denna bakgrund inte rikligare att redan nu ingripa och spara en massapengar ål skattebetalarna som man eljest tvingas betala i bidrag för att räddasysselsättningen? Ett upprepande av Uddevallavarvsaffären är inte önskvärt. Överläggningenvar härmed slutad. § 4 Om principerna för statliga företags reklam Herr industriministern erhöll ordet föratt besvara (vpk) i kammarens protokoll för den 31 januariintagna fråga, nr 53, och anförde: har frågat mig om del är förenligt med de principer sombör gälla för de statliga företagens verksamhet att med annonspengar stödjafascistiska massmediaföretag. FruMarklund lar upp frågan med anledning av uppgifter i pressen om all bl. a. detstatsägda AB Kabi givit annonsslöd till , som vändersig till svenska turister i . Svaretär givetvis all sådant stöd inte är förenligt med principerna för de statligaföretagen och inte heller borde vara del för något annat företag. Detär troligt att flera företag i likhet med det statsägda Kabi i god tro vänt sigtill svenska turister via del aktuella radioförelaget. Kabis ledning harmeddelat all man också uppmärksammat de aktuella radioutsändningarnaspropagandistiska karaktär och därför upphört med vidare annonsering. (vpk): Jag ber att fåtacka industriministern för svaret på min fråga. Iett tidningsreporlage påtalades det för hållandel att del statsägda svenska företaget i en skrift och genom annonsering stöder del fascistiska propagandamaskineriet i . Upp giften var uppseendeväckande i och för sig, men ännu mera uppseen deväckande var alt företagels marknadschef uppgav alt verksamheten skulle fortsätta, åtminstone till en del. Han uppgav sig inte heller ha 10 några betänkligheter mot denna form av samarbete. Nusäger industriministern i sitt svar att Kabi har upphört med ifrågavarandeannonsering, och del noterar jag som mycket positivt. Jag vill då också uttalaförhoppningen all den broschyr som nämndes i lid-ningsreportaget inte hellerkommer att användas i fortsättningen. I den broschyrefi, Hälsoråd tillullandsresenärer, ägnas två sidor åt reklam för ifrågavarande radiostationermed utförlig redogörelse för deras sändningslider. Även om svenska turistersäkert tar de här sändningarna för vad de är värda är det knappast alt hänföratill hälsoråd att påstås vara styrt av tokvänslern och kullurmaffiansamt att reformer som genomförts i vårt land sägs ha en direkt nedbrytandeeffekt på vår ekonomi, undervisning, moral och trivsel. Del syslem med socialabidrag som vi har i angrips också, låt vara på ett sätt som inte hellerär helt främmande för reaktionära krafter här hemma. Jagär alltså nöjd med statsrådets svar rörande den fortsatta annonseringen, ochjag förutsätter som sagt alt den nämnda broschyren inte kommer att användasvidare. Torsdagenden 6 febmari 1975 Omstatsbidrag till resor för idrottsträning På sista fråga vill jag svara att omnämnandet av denspanska luristradion givetvis utgår ur broschyren, när annonseringen upphör. (vpk): Jag ber all fåtacka industriministern för det kompletterande svaret. Överläggningenvar härmed slutad. § 5 Om statsbidrag till resor för idrottsträning Herr jordbruksministern erhöll ordet föralt besvara (vpk) i kammarens protokoll för intagnafråga, nr 22, och anförde: har frågat om jag vill ta initiativ till att statliga bidragi lämplig form kan utanordnas som hjälp till resekostnader för idroiisungdomarsom är bosatta på platser ulan anläggningar för trä-ningsmöjligheter. Delstatliga stödet till idrotten, som för nästa budgetår beräknas uppgå till ca190 milj. kr., utgår i fiera olika former, bl. a. som stöd till idrottensorganisationer, som s. k. lokall akliviielsstöd och som stöd till idrottsanläggningar.Vidare utgår ett omfattande kommunalt stöd till idrotten. Detstatliga slödel till idroitsorganisalionerna fördelas i enlighet med 1970 årsriksdagsbeslut direkt eller efter förslag av riksidrotisstyrelsen.Idrottsrörelsen har alltså givits stor frihet när del gäller all besluta om Om statsbidrag till resor för idrottsträning användningenoch fördelningen av del statliga organisationsstödel. Den särskilda fråga som tar upp bör därförbedömas av idrottsrörelsen själv, som om behovet bedöms angelägel kan användamedel inom ramen för sitt statsstöd till detta ändamål. I årets budgetpropositionföreslås idrotten få hela det belopp som riksidrotisstyrelsen äskat. (vpk): Först vill jag tacka statsrådet för svaret. Statsrådet hänvisar till all det statliga slödel tillidrotten utgår i många olika former och säger a'lt det nästa budgetår beräknasuppgå till 190 milj. kr. Vidare säger statsrådet all idrottsrörelsen själv hargivils stor frihet när det gäller att besluta om användningen och fördelningenav del statliga organisationsstödel. Allt detta är helt korrekt. Men tyvärr är det så all depengar idrottsklubbarna har inte räcker till all ge sådana resebidrag som jaghar talat om i min fråga. I de allra flesta fall får ungdomarna själva betalaresekostnaderna, och det anser jag inte vara riktigt. Inte heller det lokala aklivitetsstödel, alltså det somgår direkt till klubbarna, förslår till all betala resekostnaderna. Jag tyckerdärför alt statsrådet skulle kunna inse att det vore klokt och bra attkomplettera del lokala aklivitetsstödel med någon form av ersättning förresekostnader när del inte finns träningsmöjligheier på hemorten. Delkommunala stödet rättar sig också i allt större utsträckning efter det stöd somstaten ger. En annan väg att förbättra klubbarnas träningsmöjligheterär all utöka anläggningsstödet. Statsrådet säger i sitt svar att idrotten iårets budgetproposition föreslås få hela del belopp som riksidrotisstyrelsenäskat. Del är rikligt. Men när det gäller anläggningsstödet under H 7 i jordbruksdepartementetshuvudtitel, alltså statsrådet eget departement, är delnaturvårdsverket som gör äskandena, och de föreslås inte bli tillgodosedda. Istället för 6 miljoner föreslås , och det är skillnad del. Vore detinte bra mycket bättre om man åtminstone fick vad som äskas under posten Mindreidrottsanläggningar alt uppföras av idrottsföreningar, nämligen 0,9 miljoner,för att den vägen idrotts-klubbarna skall ha större möjligheter att ge sinagrabbar och filekor träning utan alltför stora ekonomiska kostnader för demsjälva? Del här kanske inte är rätta tidpunkten alldiskutera de dispositioner som gjorts i budgetpropositionen.