prot · FZ09116 · 1975-12-31 00:00:00 — Denna organisation leder dess verksamhet, anslagen hartill huvudsaklig del kommit därifrån. Jag tror väl inte attarbetsmarknadsministern heller är alldeles okritisk mot verksamhet. Jagvet i varje fall att det finns en stark opinion inom den fackliga rörelsen justmot sätt att arbeta. Jag hoppas verkligen också attarbetsmarknadsministern tar hänsyn till de värderingar som de f;ickligarepresentanterna har på arbete. Beträffandemedbestämmanderätten är det väl så att när man skall förhandla i ett sådantämne och man frågar sig vad man skall ha i stället, så visar det sig att defackliga organisationerna sysslat väldigt litet med denna del. Det gäller ocksåfrågan om hur arbetslivet skall se ul. Någon arbetslivsforskning,partsforskning, förekommer inte mycket i den fackliga rörelsen. Del finns ett begränsat statligt stöd för sådan forskning. Visserligen skall enligtdet förslag som ligger på bord arbetarskyddsfonden kunna ge defackliga organisationerna stöd till konkreta projekt, men det är intetillräckligt för att de fackliga organisationerna själva skall kunna få fram endefinition på hur man vill ha dessa frågor om befordringsgång effektivt ordnade. Jagär glad att mänga av de statliga instanserna - , posten och,som jag hoppas, även SJ - släpper tester. Men vi har ju ändå intefått garanti för att inte kommer all spela en stor roll under en långtid när det gäller urvalstesler. Det är därför som jag anser det mycketangeläget att del i en lagstiftning kommer fram regler som stöder lönarbetarnai dessa frågor. Närdet gäller den privata sektorn är jag inte helt övertygad om all det rör sig ometl så ringa antal tesler. Visserligen är det på kolleklivsidan inte fråga omnågot större antal tesler vid anställningar. Men med de ökande krav som ställsi arbetslivet står frågan om tester ständigt på dagordningen. Då kan viförvänta atl man på den privata sidan kommer au än mer använda av denhär typen. Om de är sä omfattande som pä den statliga sidan kanske maninte behöver diskutera. Men de kan ändå vara initierade av och desssätt att sköta denna sak. Därförär jag för min del tillfredsställd med del uttalande som arbetsmarknadsministerngör här - att den som testas bör ha rätt alt ta del av sill resultat ochalt vi nu snart kan förvänta oss stöd för delta via lagstiftning, eftersomregeringen skall arbeta på den vägen, Överiäggningenvar härmed slutad. § 6 Om bättre postservice för handikappade Ombättre postservice för handikappade Herr kommunikationsministern erhöll ordetför atl besvara i Skärstad (c) anmälda fråga,1975/76:329, och anförde: i Skärstad har frågat mig om jag är beredd medverka sådan förbättring av postverkets service all handikappade personer kanerhålla poslen i lägenheten. 1fråga om postuldelning lill villor, rad- och kedjehus och liknande boslädertillämpar postverket regeln alt uldelning skall ske i postlåda vid toml- ellergalugräns. Verket gör undanlag från denna regel om särskilda skäl föreligger.Sådant skäl kan bl. a. vara rörelsehinder som gör del svårt för adressaten allhämta poslen i en utomhus uppsatt postlåda. Undantag medges därvid förhandikappad som är ensamslående och inle har daglig tillsyn och som således harsvårigheter all få tillgång till sin post, 1 sådant fall avlämnasposten vid bostadsenlrén. Avsteg kan också göras om den rörelsehindrade skullefä tillgång lill posten först på grund av all övrigafamiljemedlemmar eller hemhjälp kommer först . Generellt kan sägas all postverket vid bedömning isådana här fall har tillämpat regeln att ingen handikappad skall vara beroendeav utomstående personer för att få tillgång till sin post. ger enligtmin uppfattning de handikappade en god service, varför någon åtgärd från minsida inte är påkallad. i Skärstad(c): Jag ber all få lacka kommunikationsministern för svaret. Dehandikappades situation uppmärksammas mer och mer. Mycket görs av enskilda ochorganisationer i värt samhälle för alt förbättra deras situation, och samhällethar ju också gjort insatser härvidlag, Detlasom jag har aktualiserat i min fråga - hur de handikappade skall få posten in ilägenheten - är för många ett besvärligt problem. Jag blir nästan liielöverraskad när jag fick slalsrädeis svar, eftersom jag vel atl man ihandikapprådel jusi har frågan om denna service uppe till behandling. Man skallutreda hur man skall hjälpa de handikappade och rörelsehindrade all få poslenin i lägenheten. Jag Iror au del också inom etl vissl område pågår enförsöksverksamhet med atl låta brevbäraren gå in lill ensamslående ochhandikappade. Dåmåste det vara brist på information, för jag vel atl del är många som harframfört jusi detta önskemål - att få en sådan här service av OmSJ:s bestämmelser om biljett för kombinerad tåg-och bussfärd Om det nusprids genom tidningarna alt denna service finns för de handikappadeoch rörelsehindrade kommer det säkert atl bli en massansökan till postverket.Jag tar då för givet alt det är så som kommunikationsministern har framhållit isvaret, såvida man inte börjar tolka detta med "särskilda skäl", fördel är ju etl mycket problematiskt ullryck på olika områden. Jaghoppas att kommunikationsministern nu kan bekräfta att den service som jagefterlyst i min fråga finns för handikappade och rörelsehindrade, om de baragör en ansökan hos postverket. Jag har ingen anledning alt lägga lill myckel utöver mitt svar. Jaganser alt svaret är helt klargörande. Tillyttermera visso har postverket utifrån den här frågan och utifrån diskussionenöver huvud taget om de handikappades problem, som i Skärstad varinne på. haft anledning atl internt se efter om det är många klagomål påpostverkets service när del gäller postuldelning till handikappade personer.Glädjande nog är det i ytterst få fall som postverket kunnat notera sädanaklagomål. Man har t, o, m. till mig anmält all man inle hos postverket kändetill något fall där det inle mellan den klagande och postverket har nåtts fullenighet om postutdelnings-formen. Deltatycker jag vi skall vara tillfredsställda med, men jag delar iSkärstad uppfattning om atl informationen naturligtvis skall fortsätta allintensifieras, om del skulle vara sä alt där finns brister. Den kan aldrig blitillräcklig - vi skall göra den bättre. HerrJOHANSSON i Skärstad (c): Det här var ingen fråga som gällde huruvida postverket sköter sinuppgift, utan det är bara så alt de människor som jag har sammanlräffai med ochsom låtit höra av sig vet över huvud tagel inle atl denna möjlighet finns. Detär därför det måst bli en bättre information, Överiäggningenvar härmed slutad. §7 Om om biljett för kombinerad tåg- och bussfärd Herrkommunikationsministern erhöll ordet för att besvara i (fp) anmälda fråga, 1975/76:334, ochanförde: i har frågat mig om jag anser atl SJ, iden resande allmänhetens intresse, bör ändra sina bestämmelser om giltighelenför lägbiljetler på bussresor och pä andra liknande sträckor. Denav behandlade frågan har från vissa aspekter behandlats av dentrafikpolitiska utredningen. Den sammanhänger också nära med den s. k.periodkortsulredningens överväganden av frågan om införande av regionalarabatlkorl. Det ges således lillfälle alt vid beredningen av dessa bådautredningars betänkanden närmare pröva taxeproblemet. HerrSVEN i (fp): Jag lackarkommunikalionsminislern för svaret. Detär flera som, när de sett min fråga, har sagi atl den måste bero på någotmissförstånd. Inte kan väl ett trafikförelag trakassera sina passagerare päsådant säll, säger de. Men lyvärr är del sä illa siällt. Enperson löser lur och retur-biljett och lar tåget till skall han resa tillbaka och finner då i järnvägslidtabellen alt SJ harsatt in en buss i stället för tåget. Han stiger på landsvägsbussen och visarupp sin tur- och returbiljett men får beskedet: Den gäller inte. frågar den resande. Jo, del är dyrare all åka buss än all åka tåg, ochdärför gäller inle biljetlen, får han lill svar. Ja,säger den resande, då får jag väl lösa mellanskillnad. Men det går inte - hanmåste köpa en fullständigt ny enkel biljett tillbaka till . Dåvill han ha återbetalning på den lur- och returbiljett han inte får använda.Ja, det kan han få om han går till biljettluckan - helst i ; möjligenkan han göra det i , men det är inte klarlagt - och visar upp såväl luroch retur-biljetten som bussbiljetten. I annat fall får han betala enexpeditionsavgift på . Mendetta är väl en orimlighet! Därför är jag förvånad över att kommunikalionsminislernlar så lätt på saken och menar alt detta får vi låta framtida utredningaravgöra. Jagvill fråga kommunikationsministern: detta SJ:s tillvägagängs-sätt isamklang med det uttalande som kommunikalionsminislern gjorde ,nämligen atl kommunikationsministerns mål är en laxesäiining som leder lill ettbättre utnyttjande av det utmärkta transportmedel som järnvägen är? Omdet nu är så alt lur- och returbiljetten inte gäller därför att det är dyrarealt åka buss, så måste jag fråga: Är det dyrare att köra en landsvägsbuss änetl låg? I så fall vore del ju någon mening i del hela. Men i andra sammanhanghar kommunikationsministern sagt att det iir myckel billigare all sälta in enlandsvägsbuss, 1 annat fall skulle ju inte heller SJ ha satt in enlandsvägsbuss på denna sträcka. Men om det alltså är billigare all köralandsvägsbuss, varför kan då inte tur och retur-biljetten för tågresan gälla påbussen? Vihar tidigare diskuterat dessa frågor i samband med den s. k, snitt-taxan, ochefter tre beslut av tvingades SJ att ta bort den taxan. Man borde ikonsekvensens namn ta bort också den här taxan. Villinte kommunikalionsminislern slå näven i bordel och se lill alt SJ ändrar dessahäpnadsväckande passagerarfientliga bestämmelser? OmSJ.s bestämmelser om biljett för kombinerad tåg-och bussfärd Ompendeltrafiken på järn vägssiräckan A liiigsås-Göteborg Jag delar herrSven i uppfattning atl en väl fungerande kollektivtrafikinle skall bedrivas under sådana här förhållanden. Där har vi alltså ingadelade meningar. Jag anser liksom att i den kollektivtrafik somvi alla vill ha under kommande dagar och år skall sådana här företeelser somvi nu diskuterar inte förekomma. Detenda jag vill säga som tillägg till vad anförde är, atl vi fränregeringens sida gärna skulle vilja ta ell samlat grepp på helakollektivtrafiken. Detta är inget försvar för de förhållanden som herrGustafson har pekat pä, men för den resande allmänheten torde det varaangeläget all man i ett kommande kollektivt trafikmönster också är garanteradmotsvarande förmåner, vare sig del är statlig, eller enskildbusstrafik som bedrivs. Det har jag framhållit tidigare vid frågestunder här iriksdagen. I sådana områden där man kan använda SJ:s tåg i ena riktningen menmåste anlita en privat buss för alt resa hem igen ser jag det som angelägel atlde resande skall kunna använda sin biljeii även på den privata bussen. Jag velockså alt knappast har någon invändning mot detta resonemang. Härgäller det alliså alt så fort som möjligt ta etl samlat grepp om dessa frågor.1 sak har jag ingen invändning mot plädering. HerrSVEN i (fp): Del är självklart atl vi skall försöka få ell samlal grepp överIrafikfrägorna och åstadkomma en lösning på dessa problem i vidare sammanhang.Men här har vi någoi som både kommunikalionsminislern och jag anser vara ettuppenbart missförhållande, och då finns del ingen anledning alt vänta pä denframtid då vi kan göra hela samordningen. Det har hänt tidigare atl man haringripit från departementets sida mot sådana uppenbara missförhållanden som jaghär har pekat på. och jag tycker det är angeläget atl vi till dess atl vi fården samlade lösningen ser till au SJ har så gott anseende som möjligt hos denresande allmänheten. Överläggningenvar härmed slutad. § 8Om pendeltrafiken på järnvägssträckan Herrkommunikationsministern erhöll ordet för att i ell sammanhang besvaradels () anmälda interpellation, 1975/76:166, delsherr i (fp) anmälda fråga, 1975/76:310, ochanförde: har i en interpellation frågat mig dels om jag anser delrimligt all kommunerna efter linjen skall belastas med kostnader förinvesteringar som uppenbariigen avser all eliminera effekterna av otillräckligtunderhåll och förnyelse av den rullande malerielen , dels omjag anser del lämpligt atl pendeltrafiken för 2 000 personer på denna handelöverförs från tåg till landsvägsbuss, dels ock om jag anser alt SJ:s krav ärförenliga med det trafikpolitiska handlingsprogram som är under utarbetandeinom departementet. i har frågal mig om jag avser ta några initiativ för att denspårbundna lokaltrafiken på den aktuella järnvägssträckan skall kunnaupprätthållas och vidareutvecklas. Jag besvararinterpellationen och frågan i ett sammanhang. SJ:sintäkter av lokaltrafiken på järnväg mellan och har undermånga år varit otillräckliga för att täcka de totala kostnaderna för trafiken. Motbakgrund av den bristfälliga kostnadstäckningen och behovet av investeringarför den lokala trafiken i anläggningar och vagnar har SJ efterlyst de berördakommunernas syn på den framtida irafikupplägg-ningen. Sedanrepresentanter för och kommunbegärt uppgifter om förutsättningarna för en fortsatt lokaltrafik på järnvägmellan och har SJ lämnat en kostnadsberäkning, som ärpreliminär och enbart avsedd att vara vägledande vid bedömningen av olikatrafikeringsalternativ. Kostnadsberäkningen bygger på vissa antaganden ombankapacitel, trafikslandard, slationsulformning och utrustning. Kalkyler somlagts fram visar atl ell bussalternativ skulle innebära bara en tredjedel av deav SJ beräknade kostnaderna för järnvägsalternativel. SJ avvaktar f n. deberörda kommunernas ställningstagande till den framtida trafikuppläggningen. Fråntrafikpolitisk utgångspunkt är det angeläget att slå vakt om kollektivtrafikensUtvecklingsmöjligheter, så alt en tillfredsställande kollektivtrafikförsörjning kan tryggas i alla delar av landet. i ell längreperspektiv kan denna målsättning och trafikanternas krav på en väl fungerandekollekliv irafikservice uppnås endast om trafiken drivs i rationella former medbeaktande av kostnaderna för trafiken. Valet av trafikmedel får göras medhänsyn lill förutsättningarna i varje enskilt fall. Jag vill härvid framhållaall lokal pendeltrafik på järnväg fordrar förhållandevis stora trafikvolymerför all vara ett allernaliv till busstrafik. Utöver de allmänna synpunkter jaghär framfört är jag inte beredd atl göra några uttalanden som skulle föregripakommande diskussioner mellan SJ och berörda kommuner i frågan. Jag får välinledningsvis tacka för svaret, även om jag måste säga au det är minst sagtsubsianslöst. Debattenmellan kommunikationsminister och mig själv beträffandejärnvägstrafiken i tenderar att bli en föl- 3 protokoll 1975/76:115-116 Ompendeltrafiken på järnvägssträckan A lingsås-Göteborg Ompendeltrafiken på järnvägssträckan A lingsås-Göteborg hadejag fått kännedom om atl SJ hade planer på att upphöra med spårbundenpendeltrafik på linjen , varför jag interpellerade. Dåuttalade sig kommunikalionsminislern klart positivt för en fortsattpendeltrafik med låg. Detta kanske var en av anledningarna lill att SJ dåskrinlade sina planer. Den6 debatterade vi åter arbetsresor på järnväg inomGöteborgsregionen, eftersom jag då i en interpellation hade undrat om inte SJ*borde öka sin satsning på arbetsresorna och försöka svara för dem, inte minstpå grund av alt del var angelägel all spara energi. Det är många som använderbilen till arbetsresorna, och om det fanns bättre kollektivtrafik borde dekunna övergå lill all använda låg i stället. föreföllstatsrådets positiva inställning lill spårbunden pendeltrafik ha svalnatavsevärt, jämfört med . Jagredovisade då att del på linjerna och Kungsbacka-Göteborgöver huvud taget inte fanns några tåg som var lämpliga att använda förarbetsresor. På linjerna och -fanns det någonenstaka förbindelse, men i stort sett ingen som de stora gruppernakollektivanställda kunde använda. Del var alltså egentligen bara på linjenAlingsås-Göteborg som det fanns och fortfarande finns förbindelser som kanutnyttjas för arbetsresor. Närjag nu hör statsrådets svar kan jag tyvärr inte undgå atl konstatera attstatsrådets negativa inställning till alt utnyttja tåg för arbetsresorna harytterligare accentuerats - vad det nu kan bero på. Statsrådet säger:"Kalkyler som lagts fram visar att ett bussalternativ skulle innebära baraen tredjedel av de av SJ beräknade kostnaderna för järnvägsalternativet. SJavvaktar f. n. de berörda kommunernas ställningstagande till den framtidatrafikuppläggningen." Hurskall man tolka det? Statsrådet springer med jämna mellanrum ut och talar omhur bra vi skall få del på den kollektiva trafikens område bara vi får dessaperiodkort införda. Är det möjligen så alt statsrådet i dessa sammanhang lekerjultomte på kommunernas och landstingens bekostnad? Är det de som helt ochhållet skall svara för kostnaderna för dessa så billiga periodkort? Det är julätt för en kommunikationsminister alt tala om hur bra del skall bli med denkollektiva trafiken, om han själv slipper vara med och betala kostnaderna förden, SJ skall tydligen inte ha några kostnader - skall SJ bedriva spårbundenkollektivtrafik skall man ha mer betalt för del än vad kostnaderna uppgårtill, såvitt vi förstår, Isvaret sägs: "Kostnadsberäkningen bygger på vissa anlaganden ombankapaciiel, irafikstandard, slationsulformning och ulrusining." Vilka ärdessa anlaganden? Och hur är beräkningarna gjorda? Del är såvitt jag forstårförborgat för dem som sedan skall ta ställning och fatta beslut om deskallanvända järnvägs- eller bussalternaiivei. Får de bara en kalkyl som visar alltågalternativel kommer au kosta så mycket som bussalternaiivei blirmöjligheterna för kommunerna au välja tågalternativel praktiskt tagel lika mednoll. Är alla de investeringar som SJ säger krävs för ettbibehållande av spårbunden pendeltrafik verkligen föranledda av pendeltrafikensom sådan? Eller är de inte i fiera fall i lika hög grad beroende av alt manvill öka fjärrtrafiken? Enannan fråga som inte alls kommer in i bedömningen och som samhället väl bordedra konsekvenserna av är de miljömässiga effekterna av all man fiyltar övertrafiken från järnväg till buss. Ingen skall tro att alla de människor som reser med låg - och det är alltså många - utan vidare i stället skullekunna använda buss. De får restider som i de fiesta fall blir fördubblade. Delfinns exempel på delta. Bussen mellan och tarsålunda upp lill lid-tabellsenligl under det att tåget tar 20minuter. Del är alldeles uppenbart all om man hänvisar trafikanter till bussarkommer de i många fall att tvingas välja bilen för all inte få alltför långarestider. Här kan jag höra invändningen att man kan tänka sig expressbussar påmotorvägen. Ja, del kan man göra i viss mån, men då kan man inle plocka uppresenärer utefier vägen, så då blir de samhällen som ligger utefter exempelvissträckan inle betjänta av denna busslinje. Eller också måste mandubblera och arrangera på olika säll för att över huvud taget tillgodosetrafikanternas intressen. Sedansäger statsrådet i näst sista meningen något mycket intressant: "Jag villhärvid framhålla att lokal pendeltrafik på järnväg fordrar förhållandevisstora trafikvolymer för att vara ett alternativ till busstrafik." Vadmenar statsrådet med detta kryptiska uttalande? Menar statsrådet all del inlefinns förhållandevis stora trafikvolymer på sträckan ? 1 såfall måste del innebära att statsrådet lägger en kall hand över allpendeltrafik utanför storstadsregionerna. Migveteriigt finns det inle någonhandel som har ell irafikunderiag som motsvarar det som har. Jagskall därför be att något få redovisa trafikutvecklingen här. Jag har fältsiffrorna per telefon från . Där harman gjort en undersökning av trafiken, och den visar au under åren 1971-1975har pendeltrafiken ökat med 15-20 96, Det är alltså inte, som del så ofta sägsfrån SJ:s sida, så all trafikanterna har svikit SJ, Antalet trafikanter haralliså ökat ,och antalet enkelresor är f. n. drygt 3 700 per vardag.År 1970 uppgick anlalet resor på Alingsåsbanan till drygt 800 000. ärantalet i varje fall drygt 1 miljon enligt de uppskattningar som gjorts. SJhar av någon anledning ingen egen statistik, som jag har kunnat få tillgånglill. Den upphörde SJ all lämna lill , fick jag vetavid förfrågan hos kommunen om varför den tabellen hade försvunnit ur Göteborgsstatistik. Kommunen har sedan lagt upp en helt annan statistik, som jag nu beratl få redovisa. Den statistiken gäller utvecklingen av den totala lågtrafikenfrån under senare är. Jag tycker alt den statistiken är intressant.Jag läser här upp siffrorna avrundade. hade vi 25 700 avgåendelåglägenheter. Vi sålde 666 000 biljetter, och det gav 28,8 milj, kr, iintäkter. Ompendeltrafiken på Järnvägssträckan A lingsås-Göteborg Nr 116 antalet tåglägenheter reducerats till 24 200. Tisdagenden °'' ''" '' ' ° biljeUintäkterna hade ökat till32 milj. kr. 4 mai 1976 ' avgående låglägenheter, alltså en fortsalt minskning. --------------- taletförsålda biljetter hade ökat lill 731 000 och biljeUintäkterna till 35,6 Om pendeltrafiken milj.kr. slutligen hade antalet avgående tåglägenheter ytteriigare påjärnvägssträckan reducerats, till 23 600. Antalet sålda biljetter hade ökattill 846 000 -det var kanske etl utslag av energikrisen.BiljeUintäkterna hade ökat till 45,5 milj. kr. Underdenna fyraårsperiod har alltså antalet tåglägenheter minskats med nära 10 96,medan anlalet sålda biljetter ökat med nära 25 96 och biljellinläklerna mednära 60 96. Dettakan inte, herr kommunikationsminister, tyda på all det är resenärerna somövergett SJ, men SJ är tydligen på full väg atl överge sina resenärer, dvs. atldriva ut dem på landsvägen med de miljömässiga och andra negativa konsekvensersom blir följden härav. Jagvill avslutningsvis, herr talman, ställa två frågor lill kommunikationsministern: Är kommunikationsministern inle beredd att i storadrag redovisa underlaget för SJ:s kalkyler när del gäller dessa beräkningar?Jag begär inte några detaljer, men del vore t. ex. intressant all få velahuruvida man i sill invesleringsunderiag räknat med exempelvis gångtunnlar, somuppenbariigen inte krävs för lokaltrafiken ulan bara för fjärrtrafiken, eftersomman där har så höga hastigheter att folk inte kan gå över vid plankorsningarutan risk för atl bli överkörda. Varför har kommunikationsministern inte gett någotsvar på den tredje frågan i min interpellation, dvs. om SJ:s krav är förenligamed det trafikpolitiska handlingsprogram som är under utarbetande i departementet? HerrrJONSSON i (fp): Jag lackar kommunikationsministern för svaret på min fråga. Tyvärrmåste jag säga: tunnare och mer intetsägande svar torde man knappast kunnafå här. Beskedel till oss interpellanter står i bjärt kontrast lill deoffensiva uttalanden som gjorde . Då taladehan om en satsning på kollektivtrafiken. Del talet innehöll en hel del avoffensiva grepp. Men i sitt svar har kommunikationsministern återgåttlill en passivitet som knappast kan främja kollektivtrafiken. Påmin fråga om statsrådet var beredd atl la några initiativ för atl den spårbundna lokaltrafiken skulle kunna upprätl- hållas och vidareutvecklas får jag,alltså negativt besked. anser atl det är angeläget att slå vakt om kollektivtrafikens utvecklings möjligheter, men han skickar med brasklappar om all man bör se del hela i långt perspektiv. Denna målsättning och trafikanternas krav på en väl fungerande kollekliv irafikservice uppnås endast om trafiken be- 36 drivs i rationella former med beaktande avkostnaderna för trafiken, säger Javissl, del är ett rikligt konstaterande. Men när säger alt valetav trafikmedel får göras med hänsyn till förutsättningarna i varje enskiltfall får man en känsla av all kommunikationsministern ser till varje enskilttågsätt eller rent av lill varje enskild lågkilometer. Det är något av enuppgiven hållning i del som avslutar svaret. Ävenom inte statsrådet säger det rent ut måste jag tolka så, att haninte är beredd att göra något för den aktuella järnvägssträckan, så atttrafiken där kan upprätthållas och vidareutvecklas. Meddel beskedet har statsrådet ökat på en oro som man utmedjärnvägslinjen känner inför SJ:s propåer.