prot · FZ09141 · 1975-12-31 00:00:00 — Beskattningenav realisationsvinster, m. m. servalionen nr 11 av herrMagnusson i och i motsvarande del, och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan iBorås begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller skatteutskottets hemställan i betänkandet nr 63mom. 20 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 11 av i och imotsvarande del. Vidomröstning genom uppresning förklarades flertalet av kammarens ledamöter haröstat för ja-propositionen. Då i begärde rösträkningverkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gav följanderesultat: Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 12 avherr i och , och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan i Boråsbegärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller skatteutskottets hemställan i betänkandet nr 63mom. 22 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 12 av i och . Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha rösiat för ja-proposilionen. Då herrMagnusson i begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 13 avherr i m. fl. i motsvarande del, och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan i Boråsbegärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller skatteutskottels hemställan i betänkandet nr 63mom. 24 a röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 13 av i m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då herrMagnusson i begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Mom. 24b, 25 och 26 Kammarenbiföll vad utskottel i dessa moment hemställt. Föredrogs trafikutskottets betänkande 1975/76:28med anledning av propositionen 1975/76:155 om vissa körkortsfrågor jämtemotioner. Ipropositionen 1975/76:155 hade regeringen ()föreslagit alt godkänna de riktlinjer för en körkortsreform som ipropositionen förordats. Belräffandepropositionens huvudsakliga innehåll anfördes bl. a. följande: "Ipropositionen behandlas olika frågor angående körkort, såsom lämplighetskravenbeträffande körkortshavare, förutsättningarna och formerna förkörkortsingripande samt åigärder i fråga om den som har nordiskt körkort. Närdel gäller lämplighetskraven föreslås en mera individualiserad och nyanseradbedömning än den nuvarande. Nykterhetskravets betydelse inskärps, men enbedömning med utgångspunkt i den personliga helhetsbilden skall ske. Nuvarandepresumtionsregel om att den som har gjort sig skyldig till enstaka fylleri ärolämplig som förare föreslås upphävd. 1 fråga om allmän brottslighet avses iförsta hand den mera all- varliga kriminaliteten fåbetydelse. Även här skall emellertid hänsyn tas till rehabiliteringsaspektenoch till den prognos beträffande vederbörandes utveckling som görs vid denstraffrättsliga bedömningen. Beträffandekörkortsingripanden föreslås att ökad vikt läggs vid åtgärder motkörkortshavare som har gjort sig skyldiga till allvarligare trafikförseelser -såsom körning mol rött ljus och grövre hastighetsöverträdelser. Ocksåålerkallelsetiderna föreslås nyanserade i betydligt högre grad än f. n.Bestämda återkallelsetider - spärrlider - skall anges i beslut om återkallelse,och omprövning av dem skall ske endast om nya omständigheter inträffar sompåverkar körkortsfrågan. Även den som får avslag på ansökan om körkort skallkunna få besked om för hur lång lid ell begånget brott etc. utestänger honomfrån rätten till körkort. Var-ningsinslilulet skall reformeras och utnyttjasmera effektivt, bl. a. genom att varningen i förebyggande syfle sätts in på etttidigare stadium än som är fallet. Lämplighetsutredningskall enligt förslaget fortfarande göras och innefatta hörande av kommunalt vårdorgan.Yttrandet från polisen skall emellertid inte innehålla uttalande omvederbörandes lämplighet ulan endast en redogörelse för de faktiskaorrtständigheterna. led i bekämpandet av traflkbrottsligheten och som ett hjälpmedel för altbestämma åtgärder mot körkortshavare som försummar sig diskuteras ettpricksystem. Förutsättningarna härför övervägs ytterligare av en särskildutredning. Närdet gäller handläggningen av frågor om körkortsingripanden avvisas tanken påatt återkallelse skall bestämmas genom strafföreläggande. Körkortsingripandelföreslås liksom nu handläggas av administrativ domstol (länsrätt, kammarrätt,regeringsrällen) även vid trafikbrott. Till-lämpningen av ett syslem medallmänt ombud i körkortsprocessen övervägs i det fortsattareformarbetet." Idella sammanhang hade behandlats delsde under allmänna motionstiden vid 1975/väckta motionerna 1975/76:804 av fruKarisson (c), 1975/76:1071av () och (), vari hemställts atl hosregeringen begärde förslag innebärande alt allmän domstol skulle besluta omkörkortsåterkallelse i de fall som angetts i 3 kap. 1 i? iirafikmålskommilténs förslag lill körkorlsreform. dels de med anledningav propositionen väckta moiionerna 1975/76:2388 av i (c), vari hemställts atl beslulade att körkorlsindragningar skullehandläggas av allmän domstol. 1975/76:2423av i (fp), vari hemsiällls all gavregeringen till känna all irafiksäkerhetsutredningen borde ges i uppdrag atlutreda frågan om rehabilitering av personer dömda Nr 141 förrattfylleri eller rattonykterhet och att förslag i frågan därefterförelades den 1975/76:2424av hen i m. fl. (s), 1975/76:2425av m. fl. (c), vari hemställts 1. att med avslag på propositionen, såvittavsåg handläggningen av körkortsingripande vid grövre traflkbrott, beslutadeatt dessa körkorlsåtgärder skulle beslutas i broltmålsprocessen, 2. att uttalade att frågor omkörkortsingripande skulle regleras i lag och alt regeringen därför snarastmöjligl borde förelägga förslag till lagstiftning i enlighet härmed. 1975/76:2435av hen i (c), 1975/76:2436 av herrar i (c) ochSvanström (c), vari hemställts att hos regeringen skulle anhålla omförslag till lag om körkort, upptagande huvudreglerna om förutsättningarna förerhållande av återkallelse av körkort. 1975/76:2437av (), 1975/76:2461av ftu (), vari hemställts 1. att gav regeringen till känna vad som imoiionen anförts angående registrering av belaslningsuppgifter ikörkorlsregislret, 2. att gav regeringen till känna vad som imotionen anförts angående de kommunala vårdorganens yttrande tilllämplighelsutredning vid körkorlstillstånd och körkortsingripande, 1975/76:2462 av herrar i (fp) ochPolslam (c) vari föreslagits att beslutade 1. att hos regeringen anhålla att förslag tillkörkortslag förelades , 2. all, om yrkandet under 1 ej bifölls,hos regeringen anhålla att vid utformningen av författningstext beaktades vad imotionen anförts. 1975/76:2463 av herrLidgard (m), vari hemställts 1. att med avslag på propositionen1975/76:155 hos regeringen begärde förslag till körkortslag, 2. att uttalade 5. alt körkortsfrågan i anledning av trafikbrott bordehandläggas av domstol, 6. all samarbetet mellan polismyndighet och berördasociala organ rörande körkortsfrågor borde utformas så, atl det åladeifrågavarande sociala organ att inte endast lämna upplysningar omalkoholmissbruk ulan även lämna andra relevantaupplysningar som kunde ge underlag till en allsidig lämplighetsprövning, och 1975/76:2464 av (), vari hemställtsall beslutade om en överflyttning lill allmän domstol av körkortsmåli anledning av trafikbrott av den allvarliga art att brottet som sådanl kundeföranleda återkallelse av körkortet. a) atl med anledning av propositionen1975/76:155, såvitt nu var i fråga, och mouonerna 1975/76:2425, yrkandet 2,1975/76:2436, 1975/76:2462 och 1975/76:2463, yrkandet 1, som sin mening gav regeringentill känna vad utskottet anfört beträffande frågan om lagstiftning i fråga omkörkorlsingripanden, a) alt skulle 11. avslå motionen 1975/76:804, 12. avslå motionen 1975/76:2424, 13. avslå moiionen 1975/76:2437, 3. atlriksdagen skulle 11. avslå motionen 1975/76:2461, yrkandet 2, 12. avslå motionen 1975/76:2463, yrkandel 2 b, 4. att med anledning av moiionen1975/76:2423 som sin mening gav regeringen till känna vad ulskollet anförtbelräffande frågan om återanpassning, 5. att med avslag på propositionen1975/76:155, såvitt nu var i fråga, samt med anledning av motionerna1975/76:1071, 1975/76:2388, 1975/76:2425, yrkandet 1, 1975/76:2463, yrkandel 2 a, och 1975/76:2464 som sin mening gav regeringen till känna vad utskottet anfört beträffandefrågan om handläggning av körkortsingripanden vid allmän domstol ellerförvaltningsdomstol, a) att skulle avslå motionen 1975/76:2435, 6. att med anledning av moiionen1975/76:2461, yrkandel 1, som sin mening gav regeringen till känna vadutskottet anfört beträffande frågan om körkorlsregislret, 7. att med bifall till proposilionen1975/76:155, i de delar förslagel inte omfattades av utskottels hemställan,godkände de riktlinjer för en körkortsreform som departementschefen ipropositionen förordat. 1. belräffande körkortsbeslämmelsernasförfattningsmässiga utformning av herrar Mellqvisl (s), i (s).Hugosson (s), Rosqvist (s). Östrand (s), i (s) och iKristinehamn (vpk) som ansett atl utskottets yttrande i viss del skulle ha avreservanterna angiven lydelse. 2.beträffande handläggningen av frågor om körkortsingripande av ber- rar Mellqvisl (s), Lindahli (s). (), Rosqvist (s). Östrand (s), i (s)och i (vpk) som ansett att utskottet under 5 borthemställa altriksdagen med anledning av propositionen 1975/76:155, såvitt nu vari fråga,samt motionerna 1975/76:1071, 1975/76:2388, 1975/76:2425, yrkandet I,1975/76:2463, yrkandet 2a, och 1975/76:2464 som sin mening gav regeringen tillkänna vad reservanterna anfört beträffande frågan om handläggning avkörkortsingripanden vid allmän domstol eller förvaltningsdomstol. i (s): Även om inresset i kammaren för körkortsfrågor just , dennalördagsmorgon, kanske inte är alltför överväldigande så är det - det kan jag,herr talman, försäkra - ett för många människor viktigt reformförslag som vi skall diskutera och besluta om. Körkortsfrågornaintar en central plats i trafiksäkerhetsarbetet, och det är därför naturligtatt man har ägnat dem betydande intresse med ett flertalviktiga reformer som följd. Detta reformarbete har gällt bl. a. behörighetenatt föra tyngre fordon och fordonskombinationer, motorcykelbehörigheten, demediciiiska lämplighetskraven och körkortsregisireringen. På så sätt har mansteg för sleg gått igenom körkortsreglerna och anpassat dem till de krav somdagens trafik ställer. Det är därför naturiigt att man nu som ett led i dettareformarbete griper sig an ytleriigare ett stort avsnitt av körkortslagstiftningen,som i sig innehåller ett betydande antal delfrågor. Sammanfattningsvisrör det sig nu om rätten att få och inneha körkort och formerna förhandläggningen av körkortsingripanden. Därvid kommer man inte in på sådanafrågor som hörsamman med förarnas teoretiska och praktiska färdigheter. Dessafrågor har liksom frågorna om den medicinska lämpligheten redan behandlats.Det nu föreslagna reformarbetet gäller i stället den personliga lämplighetenför körkortsinnehav. Ipropositionen redovisas de olika delfrågorna utföriigl. En genomgående principi förslagen är att man skall frångå nuvarande tämligen stela schabloner iregler och tillämpning och i stället göra en individuell bedömning som grundaspå helhetsbilden av samtliga omständigheter i det enskilda fallet. Regeringenhar i propositionen gjort, tycker vi, en balanserad avvägning mellan å enasidan hänsynen till trafiksäkerheten och å andra sidan hänsynen till denenskilda människans mycket angelägna behov av att vara betrodd med rättenatt köra bil. I detta ligger också att man i hög grad beaktat vad som anförtsfrån de instanser som har mångårig praktisk erfarenhet av körkorts- ochtraflksäkerhetsfrågorna i olika led. Det är därför inte förvånande att ettenigt trafikutskott har kunnat ställa sig bakom propositionens förslag i dessadelar. Denna enighet är mycket glädjande. Jag vill här endast ikorthet nämna några av de viktigaste reform- Huvudtankenär, som jag redan nämnt, att man vid den personliga lämplighetsprövningen skallgöra en mera individuell bedömning och anlägga ett nyanserat synsätt när manavväger körkortsingripandet. Då det gäller allmän brottslighet får därmedrehabiliteringsaspekten - dvs. intresset av den enskildes återanpassning isamhället - stor betydelse. Detsammagäller vid bedömningen av nykterhetskravet, där departementschefen dock starktbetonar vikten av att kravet upprätthålls. Närdet gäller konsekvenserna av trafikbrott understryks atl man måste se strängtpå sädana förseelser som hastighetsöverträdelser, körning mot rött ljus ochunderiåtenhet att iaktta stopplikt. I fråga om olovlig körning förordas å andrasidan en mindre restriktiv syn på exempelvis sådana fall då en ung grabb dömsför att han har trimmat sin moped. Den nuvarande obligatoriska tvåårigaspärrtiden föreslås slopad till förmån för en mera nyanserad bedömning som tarhänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet. Enannan,viktig del av förslaget är införandet av bestämda spärrtider vidkörkortsåterkallelse i stället för nuvarande minimitider. Genom den föreslagnaändringen kommer den som får sitt körkort återkallat att lättare kunna anpassasig och slippa den osäkerhet om återkallelsetidens längd som försvårar hansplanering. Vidare föreslås en halvering av de längsta ålerkallelsetiderna,vilka t. o. m. kan överstiga och har konsekvenser långt utöver vadsom är påkallat från trafiksäkerhetssynpunkt. Samtidigtsom jag alltså med tillfredsställelse noterar den breda enigheten från allapartiers sida om vilka krav vi skall ställa på dem som vill förakörkortspliktigt fordon är det med beklagande som vi reservanter konstateraratt oenighet råder på ett par punkter om formella och handläggningstekniskafrågor. Den ena punkten gäller författningsfrågan och den andra vilken domstol- tingsrätt eller länsrätt - som skall handlägga fall av körkortsingripanden. Närdet gäller körkortsbestämmelsernas författningsmässiga utformning vill jagunderstryka att den av regeringen förordade tekniken att på grundval av denfullmakt som regeringen har från utfärda bestämmelser i enregeringsförordning har goda skäl för sig. Detta förfaringssätt är detsammasom regeringen har använt och har accepterat i flera andrasammanhang, t. ex. när det gällde bilbälteslagstiftningen, ett förfaringssättsom har visat sig innebära endast fördelar med framför allt en störreåskådlighet och klarhet som resultat. Närman från flera håll har fört fram önskemål om att de för den enskilde och frånrätts- och trafiksäkerhetssynpunkt mest betydelsefulla körkortsbestärnmelsernabör tas in i en lag, har emellertid vi inte velat motsätta oss en sådan ordning. Ävenom vi alltså kan instämma med de borgeriiga i lagfrågan kan vi reservanter inteacceptera att en lagreglering skall få fördröja det reformarbete sorn är såangeläget och som berör många människor i deras dagliga gärning.Regeringen har i propositionen utgått från att flertalet Nr 141 reformerskall genomföras utan uppskov. Särskilt angeläget är det att denden mera nyanserade och individuellt inriktade bedömningen när det 29 mai1976 gäller förarurvalet kommeratt tillämpas . gäller förslägen tillförkortning av de längsta ålerkallelsetiderna och in- Vissakörkortsfrå-förandet av bestämda spärrtider, för att nu nämna några av deviktigaste gor reformerna. Denförfattningstekniska bearbetning som en lagreglering kräver tar tid, och mankan med all sannolikhet inte räkna med ett ikraftträdande av en lag förrän den1 . Det är enligt vår mening oacceptabelt att försena reformen pådetta sätt. Följden kan bli en oenhetlig praxis bland de tillämpandemyndigheterna, när en enig riksdag har bestämt sig för ytterst angelägnareformer men dessa inte genomförs. Man kan inte räkna med att myndigheternabara skall notera förslagens existens, utan naturiigivis påverkas de avpropositionen. En del myndigheter försöker kanske följa förslagen i den måndet är möjligt utan att författningen ändras. Härhar man i olika sammanhang uttryckt farhågor för bristande enhetlighet i praxis.Den borgeriiga majoritetens förslag är sanneriigen inte ägnat att bättrasituationen, när man inte kan gå med på att ens övergångsvis, till dess dennya lagen träder i kraft, låta regeringen utfärda en förordning i ämnet. Det ärmot denna bakgrund som vi, dvs. socialdemokrater och vpk, i reservationen 1kräver "att regeringen - i avvaktan på förslag till körkortslag -övergångsvis och med tillämpning av gällande författningsdelegeringbör ha att utfärda föreskrifter i ämnet på grundval av de i propositionen ochutskottets betänkande angivna riktlinjerna". Härigenomkan, herr talman, den mänskligare syn som präglar propositionens förslag tillkörkortskrav bli inte bara ord pä papperet - ord somkörkortsmyndigheterna bara har att titta på och inte tillämpa - utan praktiskverklighet ! Denandra punkten där vi inte har nått enighet inom utskottet gäller som bekant denväsentliga frågan vilken domstol - tingsrätt eller länsrätt - som skall beslutaom återkallelse eller varning på grund av trafikbrott eller trafikförseelse. Närman skall överväga denna svåra fråga som rymmer så många aspek ter är det viktigt att man gör klart för sig sakläget. 1 propositionen har lämnats en fyllig redogörelse härför med beaktande av de omständigheter som har tillkommit och som helt har förändrat utgångs punkterna. Det är förvånande att utskottsmajoriteten - utan att ha pre senterat något nytt material - i generellt hållna termer har avvisat re geringens förslag. Man har inte en nöjt sig härmed utan t. o. m. preciserat en beställning utan att ha något annat underiag än irafikmålskommilténs betänkande, som föranlett en i hög grad splittrad remissits. Mot bakgrund av det anförda finner jag det, herr talman, angeläget att något uppehålla mig vid propositionens redovisning, som genom grundligheten och be- '' aktandet av annarsförbisedda aspekter har övertygat oss reservanter i utskottet. Detgäller att klargöra vad det finns för olika typer av trafikmål och hur debehandlas och att också sätta sig in i det omfattande reformarbete som harutförts för att stärka förvaltningsrättsskipningen genom inrättandet avlänsrätterna med domstolsmässiga former för handläggningen av mål omkörkortsingripanden. Närdet gäller återkallelsefallen på grund av trafikbrott utgörtrafik-nykterhetsfallen - rattfylleri och rattonykterhet - den största gruppen.Inte mindre än 60-70 96 av samtliga återkallelser sker med åberopande avtrafiknykterhetsgrunden. F. n. prövas straffrågan i sådana fall alltid avtingsrätt, men regeringen har i en annan proposition föreslagit att även vissafall av lindrigare rattonykterhet skall kunna avgöras genom strafföreläggande.Ett snabbt ingripande sker genom att polisen omhändertar körkortet så snartman har tillgäng till analysbevis rörande blodundersökning. Därefter vidtaromedelbart länsrättens interimistiska prövning. Medan straffrågan ligger hostingsrätten kan målet förberedas i körkortsdelen genom att yttranden etc.inhämtas, dvs. man fullständigar personutredningen. Och detta är en synneriigenviktig punkt i trafiknyk-terhetsfallen,, för erfarenhetsmässigt visar det sigatt många av rattfylleristerna har alkoholproblem. Genomdenna komplettering får man alltså fram material som tingsrätten inte hartillgång till och som är absolut nödvändigt för en samlad bedömning avkörkortsfrågan. Det förhåller sig nämligen inle så som utskottsmajoriteten görgällande i utskottsbetänkandet, att ställningstagandet - när frågan ombrottspåföljd prövas - regelmässigt görs på grundval av en ingåendepersonutredning. S. k. personundersökning är på intet sätt regel närrattfyllerimål och andra trafikmål behandlas vid tingsrätt. Därmed faller - förden från trafiksäkerhetssynpunkt viktiga grupp som trafiknykterhetsfallen utgör- ett av de mera väsentliga skälen i utskottsmajoritetens skrivning tillförmån för en överflyttning till tingsrätt. Närdet sedan gäller snabbhetssynpunkterna - en aspekt som utskottsmajoritetenockså uppehåller sig vid - kan med den i propositionen förordade ordningenmålet vara förberett för slutligt avgörande ett tiotal dagar efter det attdomen i straffrågan har vunnit laga kraft. Det kommer alltså inte - och detgäller också körkortsmäl som grundas på andra trafikförseelser - att tamånader innan avgörandet kommer. Förändratrafikförseelser än trafiknykterhetsbrott och grov vårdslöshet i trafik avgörsstraffrågan i det alldeles övervägande antalet fall genom strafföreläggandeeller ordningsföreläggande. Här blir således i majoriteten av fall enöverflyttning till tingsrätt inte aktuell. Beträffandeallmän brottslighet råder det enighet om att länsrätt skall handlägga körkortsfråganoch detsamma gäller vid omhändertagande på grund av berusning. Enligtutskottsmajoritetens förslag skulle alltså till tingsrätt flyttas överkörkortsåterkallelse vid sådana trafikbrott beträffande vilka tingsrätten dömer i saken.Hur varningsfallen skall behandlas anges inte. Handläggningen avkörkortsingripanden mot dem som genom upprepade trafikförseelser har visat sigolämpliga som förare förutsätts däremot ligga kvar hos länsrätt. Vidden genomgång av problematiken som har gjorts i propositionen har lösningar avangivet slag också diskuterats men avvisats med åberopande av tungt vägandeargument som utskottsmajoriteten inte har kunnat bemöta. Utskottsmajoritetensförslag kan också belysas med utgångspunkt i statistiska uppgifter. Länsrätteni , som handlägger det största antalet körkortsmål i landet, hartillställt utskottet viss statistik. Det rör sig om 52 slumpvis utvalda fallsom gäller annan trafikbrottslighet än trafikonykterhet. I tre av dessa fallhar körkortet återkallats på grund av en förseelse som avdömts genomtingsrättens dom. I två av nämnda fall har körkortet omhändertagits ochåterkallats interimistiskt långt innan tingsrätten har meddelat sin dom. Endasti ett fall har körkorts-omhändertagandet kommit efter tingsrättens dom. Övriga49 fall rör sig antingen om återkallelse efter strafföreläggande eller omvarningsfall, också de i det övervägande antalet fall efter strafföreläggande. Denangivna statistiken visar att det inte finns mycket att vinna på en modell avdet slag som utskottsmajoriteten vill förorda. I stället får man genom dessförslag en ökad oklarhet. Allmänheten - ja, t. o. m. myndigheterna - får svårtatt göra reda för sig i vilka fall körkortsfrågan skall avgöras på det enaeller det andra stället. Och i de fall som hänskjuts till länsrätten kan detdärför bli en överraskning för den enskilde att upptäcka att körkortsfråganinte är avklarad. Ett enhetligt system, där man systematiskt satsar på enupprustning av länsrätterna och ökar snabbheten i handläggningen, är därförenligt vår mening överiägset. Avstor betydelse i sammanhanget är den genomgripande reformering avförvaltningsprocessen som har skett . Det förtjänar framhållasatt det numera finns nämndemän i länsrätterna precis som i tingsrätterna - menmed den skillnaden att nämndemännen i länsrätterna har individuell rösträttoch alltså större inflytande än i tingsrätterna. Det flnns också möjlighet tillmuntlig förhandling för den som begär det. De principer om muntlighet ochomedelbarhet som utskottsmajoriteten talar om kan tillgodoses inomlänsrätterna lika väl som inom tingsrätterna. Det är alltså inte så att ett målom körkortsingripande av mera kvalificerad art avgörs av en ensam tjänsteman.Länsrätterna är domstolar likvärdiga med de allmänna domstolarna, något somofta har förbisetts vid den allmänna debatten.