prot · FZ09139 · 1975-12-31 00:00:00 — Enligt vad som kan konstateraskommer resultat för att bli sämre än vad man trodde idecember . Bokslutet för räkenskapsperioden till den30 - alltså en I8-månadersperiod, dvs. fram till statens övertagandeden - kan komma att uppvisa en föriust på omkring 150 milj. kr. Men låtmig upprepa: Beräkningen 1975 var 100 miljoner, beräkningen för en18-må-nadersperiod ligger på en förlust på ca 150 miljoner. Jag lycker det ärangeläget att framhålla att från Gölaverkens sida redovisar manmöjliga vinster på ca 400 milj. kr. Jaghar varit angelägen att framhålla detta. Det är uppgifter som vi alltså harfrån Gölaverken. Vi har självfallet haft revisorer inkopplade som granskatuppgifterna. Man lägger nu in - vilket naturligtvis är riktigt - förväntadeförluster och även valutaförluster, och det gör att vi får en sådan härresullatberäkning fram till dess att staten övertar verksamheten. Detär viktigt all få framhålla detta , innan beslutar öch statenformellt - efter - blir ägare. Del brukar ju ofla sägas alt så snartstaten tar över en del av någon industriell verksamhei uppstår Här liggerförlusterna självfallet tidigare - de faller på inneliggande order. Och det ärutomordentligt väsentligt - utan att nu ta upp en omfattande ideologisk debattom statligt företagande - atl slå fast att vi står vid en punkt där frågan är:Skall vi engagera samhället eller inte för att söka klara sysselsättningen inomsvensk varvsindustri och även söka klara den så att en nedbantning elleromstrukturering sker under socialt acceptabla former? Jagvill gärna understryka begreppet socialt acceptabla former. 1 den mån, herrtalman, som skulle kunna bli enig om att godta det förslag som vi harframlagt, så är det ett försök att åstadkomma en omstrukturering av en viktigdel av svenskt näringsliv under socialt acceptabla former, dvs. under enövergångstid när egentligen inga eller mycket begränsadefriställningarelleravskedanden skulle behöva genomföras, utan nedtrappningenkan ske genom naturlig avgång eller omläggning av produktionen. Dellabör kunna bli mönsterbildande för vad vi också kan komma att behöva göra inomandra områden. Vi får ju ta ställning till en del åtgärder inombeklädnadsindustrin, där ungefärligen samma tankegångar ligger bakom och därjust det principiella innehållet i en socialt acceptabel omstruktureringframhävs. Med det beslul som jag hoppas atl om kommer attfatta har vi passerat en första del av ett besväriigl krisproblem. Jag tyckerdet är angeläget all framhålla att detla bara är ett delproblem - dock inte så"bara" i och för sig - men del är ingen slutgiltig lösning.Varvskrisen har skakat företagen, med kända resultat. För de många anställdaoch deras familjer saml för hela regioner har det inneburit ovisshet omframliden. Hur går det med jobbet i fortsättningen? har varit en vardagsfråga.Varvsproblemet har blivit ett nationellt problem. Samhället-staten kan inteoch har inte kunnat undgå alt ta sitt ansvar. Ingen annan har kunnat överta deti nuläget. Denenighet som förefaller kunna uppnås om den föreslagna lösningen ärglädjande. Och det iir också ett erkiinnande åt alla de i varvsindustrinsysselsatta som känner för sina jobb och sin bransch. Inte minst de fackligaorganisationerna i har på ett förtjänstfullt sätt deltagiti diskussionerna om varvens räddning och rekonstruktion. De har inte väjt förde i och för sig obehagliga åtgärder som en långtgående nedbantning innebär. Omslruklureringinom näringslivet är inget nytt. Om vi, som jag sade tidigare, kan klara dem isocialt acceptabla former, där samhället har ett betydande ansvar föromställningen, så kan man från de anställdas sida vara med och lämna ettpositivt bidrag föratt underlätta processen, och del är just vad som sker inomvarvsindustrin. i (vpk) kort genmäle: Herr talman! Man är starkt handikappad, när man på sig för att replikera ett så långt anförande som statsrådet härhöll. Men jag skall försökakoncentrera mig. Industriministernsade att vpk i sin kritik bortser från de faktiska för- denhållandena. Nej, visst inte. Vi är fullt medvetna om svårigheterna och 28mai 1976 de enorma finansiellainsatser på kort sikt som de kräver. vi ställer är: Vilka äroch blir de framtida faktiska förhållandena? Där Vissa varvsfrågor tenderar mannämligen att uteslutande svartmåla även när det gäller utvecklingen på sikt.Och man gör det på sådant sätt att vi riskerar att få en långsiktsbedömning sombara utgår från det internationella redarkapilalets aktuella intressen ochstämningar. Del talas inte mycket om att avbeställnmgarna dock har varit mindrei svensk varvsindustri än i andra länders, att orderböckerna här ändå är någotlängre. Varför skall vi då förplikta oss att dra ner lika mycket som andranationer? Inteheller talas det mycket om möjligheterna till framtida förbättringar avstrukturen och av sjöfarten. Vi har t. ex. exploateringen av nya råvarutillgångari världen. Den exploateringen kommer obestridligen att öka, eftersom gapetmellan de avancerade industriländernas egna resurser och behov enligtsamstämmiga bedömningar har ökat. måste innebära en ökning av deinternationella transporterna. Likasåhar vi den slora underkapaciteten när det gäller att tillgodosevarvsulbyggnaden i vissa socialistiska länder. I ser man sig sålundatvingad att dubbla sin varvsproduktion, som bara kan läcka 30 96 avtonnagebehovel, eftersom del belyder så mycket att kunna exportera på egnakölar. Eller vi har ersättningen av gamla fartyg som förr eller senare måstegöras, inkl. ersättningen av slora tankers med mindre. Även det är sådanafaktorer som kommer att göra sig gällande. En annan sak som vi har påtalattidigare är rederiernas tendens att lägga 30 96 av sina order på utlandsvarv,särskilt då specialfartygen. Det är ju också någonting som man rimligtvis bordekunna ändra på i fortsättningen. Vidarebör möjligheter föreligga att göra en omställning i produktionsinriktningen,anläggningsinvesleringarna kan göras snabbare och ges ökad bredd. 1 Östtysklandfinns det varv - t. ex. varvet i -som bygger praktiskt tagel allting. Såborde det rimligtvis med slora insalser och goda resurser kunna bli även här pålitet sikt sett. Likaså kan vi salsa på nya motorer och på de kollektiva trafikmedlensframlida expansion - man kan salsa på dem, när det finns nya behov - och mankan tillvarata möjligheterna all få väsentligt billigare kapital försubvention. Om man kallar det för subvention eller något annat är oväsentligt.Oavsett vad man kommit överens om har man ju ändå en betydande subventioneringav världens varvsindustrier. Del där är delvis en skendebatt. Dethar också talats mycket om minusfaktorerna. Låt oss lala omplusfaktorerna och se om de inle ger en någol annan bild än den redarkapitalethar givit. Nr 139 Hen (vpk) kon genmäle: Fredaeenden "" lalman! Industriministern uttrycktesin glädje över atl de fackliga 28 mai 1976 organisationernaockså har varit med i det här sammanhanget. kan inteha varit något större nöje för de fackliga representanterna att Vissa vaiysfrågor få medbestämmande på ett skeppsom håller på all sjunka och då tvingas alt acceptera den lösning som i dagpresenteras och som innebär att 4 700 varvsarbelare i så småningomkommer att mista sina jobb. Sedan sägerindustriministern atl vpk:s krav i det här sammanhanget är någolverklighetsfrämmande, och andra har sagt alt de hänger i luften. Jag har t. o.m. varnats för all komma lill och varsko om att vi har yrkat avslag påvissa delar av den här propositionen. Men jag är inte alls rädd för att kommatill och tala om all vi har krävt ett förstatligande av varvsindustrini . Alt det enligt vår mening skulle vara den bästa garanten visarexempelvis Uddevallavarvet. När del varvet gick över från privat ägo skedde detetappvis. Försl fick staten gå in och ge kapitalet stöd, sedan tvingades man taöver hälften av aktierna. Även då gick det med förlust. Först när staten togöver hela varvet och det inle längre gick all manipulera varv emellan, gickvarvet med vinst. Alla de pengar som tidigare hade lagts ner varskattebetalarnas. Vi vill inte ha ett upprepande av typen Uddevallavarvet medexempelvis och andra varv i . HenSIEGBAHN (m) kort genmäle: Eftersom industriministern vänt sig särskilt till mig,vill jag med några ord svara honom. Industriministernframhöll au det faklum au staten gått in med 51 96 av ägarkapitalet vidsammanslagningen av var "den logiskakonsekvensen av vad som var ändamålsenligt". Sedan fortsatte han med altange två skäl. Del ena var all man redan bundit sig för stora finansiellaengagemang och i framliden kanske måsle göra det i ännu större utsträckning,och det var då naturligt att vaka över dem och se till all pengarna kom lillrätt användning. Del andra var atl man ökade samordningsmöjligheterna mellanvarven. Underde gångna åren har den här frågan naturligtvis diskuterats. 1971 kom man t. o.m. fram till ett avtal mellan varven och staten. företrädare,, uttryckte i propositionen sin tillfredsställelse över detavtal som träffats och förväntade sig goda resultat av det. Det är naturligtatt detta var vad man hoppades. Jagtror att man skall vara försiktig med att bara kasta skulden på de privata varven. Alla har väl gjort sig skyldiga lill felbedömningar och okloka attityder. Vi behöver bara studera de olika propositionerna på delta område - herr industriministern har varit upphovsman lill några av dem - för att konstatera vilka felbedömningar som begåtts. 58 Det statliga Uddevallavarvet har inte heller visalden vilja lill samarbete som varit önskvärd. Dåskulle den jättelika investering som gjorts Nr 139 därinte kommit till. Jag tror att den i dagens läge till väsentliga delar den visar sig vara enfelinvestering. Alla har alltså sin del i ansvaret. Det är inte sagt all detblir bättre därför att staten tar över ägaransvaret. Men motsatt uppfattning, nämligen atl när Vissa varvsfrågor statenlagit över Uddevallavarvet går det med förtjänst. Del är inle vår uppfattning.Jag tror att det varit lyckligare om man nöjt sig med den kontroll som ärsjälvklar eftersom staten har så stora ekonomiska skyldigheter i förhållandetill varven. För vår del har vi dock beslutat att svälja det beska pillret eftersomtiden inte medger nya förhandlingar. Jag behöver ju inte fortsätta någon debatt med har, som han själv säger, valt det förslag som vi lagt om attstaten skall ha majoritetsdelägarskapet i de varv som är aktuella. Sedan kanman ha principiellt delade meningar om det riktiga eller oriktiga i detta. Vihar den meningen att när staten nu engagerar sig i så utomordentligt hög gradskall vi också ha huvudansvaret, och vi skall även ha kontrollmöjligheten. Sedannågra ord till beträffande de fackliga företrädarnas möjlighetertill medbestämmande och diskussion. Det har varit ett utomordentligt samarbetemed de fackliga företrädarna för varvsindustrin när vi diskuterat vad man skallgöra för atl klara varvsproblemen och lägga ett mera långsiktigt program. Jagnoterar med stor tillfredsställelse atl dessa förelrädare varitberedda att ta sin del av ansvaret. Jag kan känna och förslå deras bekymmerinför all vara med om ett beslul som innebär att 7 000 ä 8 000 anställda måsteförsvinna från en sysselsättning de haft . Men de har påett mycket verklighetsbetonat sätt bedömt möjligheterna. Delär där jag säger att vpk avskiljer sig. Man vägrar atl diskulera de faktiskaförhållandena. Vi kommer, trots nedbanlningen, att ha 17 000 anställdai den egentliga varvsindustrin. har vi order som ger 2 500 arbetaresysselsättning. Där måste vi angripa problemen - skapa ny sysselsättning för1978 och liden därefter och se hur vi skall kunna klara det hela. Jaghar uppfattat varvsarbetarna - tjänstemännen och de kollektivanställda - såall de varit beredda att ta ansvaret på villkor att vi kan klara nedbanlningenpå ett socialt acceptabelt sätt - utan egentliga avskedanden, som vii de här kommunerna försöker skapa ny sysselsättning inom andra områden för deungdomar som inle kommer all få plats sedan de lämnat varvsarbetet. Tillherr i vill jag bara säga atl jag tycker att han på ett utomordentligt sätt kvaliflcerade sig för att bli hedersledamot i . Ett sådant anförande som han höll här med den optimistiska tongången om vad som kommer alt hända i varvskon- junkturen skulle sannerligen vara en lisa för både redarna och de privata 59 Jagvågar mig inte på att vara så optimistisk. Jag beskylls ju ibland för att varalitet för optimistisk i mina bedömningar på näringslivets område. Härhar vi nu sökt alt följa och nogsamt notera vad de internationella organensäger - varvsutredning och andra instanser inom detta område. Vi harnaturligtvis också försökt att mycket nogsamt följa hur orderläget ochsysselsättningsmöjligheterna är i vår egen varvsindustri. Om de plusfaktorerskulle vara rikliga som i staplat upp och som skulle,enligt min mening, ge honom de här kvalifikationerna för , då känner jag en tillfredsställelse över att vi gör densatsning som vi nu kommer att bestämma oss för och som kommer att kunna skapasyselsättning för de 17 000 varvsarbetare som blir kvar i vår varvsindustri år1978 och därefter. Det behövs faktiskt litet av den optimismen för de ändamålsom vi är ute efter - inte för del mycket verklighetsfrämmande program som herrSvensson i tecknar för sig själv och sina kamrater. HerrHALLGREN (vpk) kort genmäle: När industriministern nu ytterligare en gång upprepar att våra kravhänger i luften och är verklighetsfrämmande, bortser han naturligtvis från attdessa krav skall ses som delar i ett hell näringspolitiskt program och att manalltså måste ta hänsyn även till andra krav som vpk har rest. Vadbetyder exempelvis en vidareutveckling av kuslsjöfarlen och insjöfarten? Omman förverkligade kraven på ett förstatligande av pappers-och skogsindustrin,skulle då inte behovet av ett statligt rederi framstå som klarare för industriministern?Skulle då inte behovet av transporter sjövägen öka väsentligt? Även ickestatliga förelag skulle naturligtvis behöva ytterligare tonnage, om manutvecklade kuslsjöfarlen och insjöfarten. Detta skall utredas, skriverutskottet, och avstyrker våra molioner. Om denna utredning när den är klarkommer fram lill atl kuslsjöfarlen och insjöfarten skall utvecklas, vilkel jaghoppas inte kommer att dröja alltför , kan dessa frågor redan nu tasmed delta i målsättningen för ett statligt rederi. Industriministern har inte särskilt mycket berörtbehovet av ett statligt rederi och de statliga transportbehoven annat än isamband med diskussionen om 80. Men jag förutsätter attindustriministern och det socialdemokraliska partiet har den uppfattningen och mer av den tyngre industrin skall övergå i samhällels ägo, och dåuppstår ett ännu större behov. i (vpk) kort genmäle: Såvitt jag vet är kravet på en 30-procentig nedskärning någonting somförs fram från del privata kapitalets sida. Där flnns alltså enintressegemenskap mellan och det privata kapitalet. Jag ärmedveten om alt del flnns representanter för varvsnäringen som bestrider denpessimistiska bilden, men dessa är ju inte de mest repre- Nr 139 Industriministern svarademed en lustighet på en lång rad låt vara 28 mai 1976 hastigt framställda mendock konkreta frågor om de framtida faktorer --- som här kan ha betydelse.Det hade varit bra om han hade svarat mera Vissa varvsfrågor konkret. Då hadevi fått ett bättre underlag för diskussionen här om dessa faktorer. Detär anmärkningsvärt att de frågorna inte alls berörs i propositionen, och dethade därför varit roligt om de nu hade tagits upp av industriministern. Defrågorna är nämligen mycket vitala för bedömningen av huruvida man skall låtaorderböckernas utseende för dagen avgöra en långsiktig inriktning och enlångsiktig nedskärning eller om man skall räkna med att det kan komma tillandra faktorer som gör del möjligt och berättigat att lägga ned stora resurserpå alt hålla ut för att därmed åstadkomma ett bättre sysselsällningsresultat änvad nedskärningsprogrammet ger. Finns det positiva ting att räkna med ifallman är skicklig, satsar, har resurser och politiskt kan styra näringen på långsikt, måste man starkt ifrågasätta den mycket ensidiga bild som här har målats.Det må vara atl den gäller eller 1979 -det bestrider vi intefrån vpk:s sida, utan vi är medvetna om problemen - men frågan är vilkensituation vi sedan kommer att fä. Om vi när det blir en uppgång gjort ossurarva, har vi som liten nation mycket svårare att ersätta det som vi gjort ossav med än vad exempelvis japanerna har. Det betyder för oss mycket mer om viskär ned med 30 96 än vad det betyder för japanerna med deras jättelikaresurser om de skär ned med 30 96. De kan mycket lättare kompensera sig. Del ärdet frågan gäller. Om del är så att dessa plusfaktorer borde ha tagits med ibilden på ett annat sätt, kommer ju faktiskt saken i ett ändrat läge. Då är enoffensivare politik och en ambitiösare målsättning inte alls så orealistiskasom industriministern vill göra gällande. Låtmig slutligen säga - om jag nu skall hålla min argumentation på samma plan somherr lustigheter, dvs. gatunivån - att i så fall kan han ju likagärna bli hedersmedlem i någon japansk handelskammare. Del är ju ändå på del sättet alt vpk har i molion yrkat avslag på depunkter i propositionen som avser garaniier lill svensk varvsindustri,moiorproduktionen osv. Del är precis som om de båda vpk-lalarna ville se bortfrån problemen. Vadvill de då göra? Jo, de begär att en snabbutredning skall tillsättas för att undersöka möjligheterna atl finna nya marknader och alternativ produktion för svensk varvsindustri. Det är myckel intressant, och en sådan undersökning kommer vi naturligtvis att göra, men jag undrar hur varvsarbetarna i , i och på andra håll ser på delta, medvetna om atl de inte har sysselsättning 1978. Det är ju det problemet vi slår inför, och den sysselsättningen måste genom order , 61 Nr 139 inte efler det att en uiredning är genomförd. Här kan man verkligen Fredagenden använda det gamla uttrycket, herr talman, att medangräset växer dör 28maj 1976 on. --------------- Svårigheterna för varvsarbetarna har vpk tappat bort i sin iver att söka Vissa vaiysfrågor åstadkomma någonting annatän vad vi ser som en ändamålsenlig lösning av ett utomordentligt intrikalproblem. HenHÖRBERG (fp): Vid bedömningen av den akuta överkapacitelskrisen inom världens varvsindustrihar kommit fram till ungefär samma uppfattning som regeringen. Vianser således i den föreliggande situationen att en nedskärning avproduktionskapaciteten tyvärr är nödvändig och även långsiktigt klartmotiverad. Att i detta läge ställa ekonomiska garantier från statens sida underen övergångstid är helt nödvändigt. Om garantier för övergångsproduktion inteställdes av staten, skulle de fyra storvarven tvingas att friställa denövervägande delen av sina anställda med katastrofala följder även försysselsättningen inom vår industri i övrigt. Jag kan instämma med herrSvanberg, som tidigare i debatten uttryckte sig så här: Det viktiga äratt de anställdas jobb räddas. Folkpartiethar i en motion särskilt tagit upp sysselsättningsfrågan och begärt attindustriverket skyndsamt skall kartlägga verkningarna på arbetsmarknaden avvarvsnedskärningen, även när det gäller de många underleverantörernassysselsättningsproblem. Utskottet ställer sig positivt till kravoch understryker på s. 13 1 betänkandet behovet av att underleverantörernasproblem bevakas av berörda myndigheter. En mening i betänkandet, som jag finnerväsentlig, vill jag gärna citera: "1 de fall då varven har sin produktionfördelad på flera orter och förelag förutsätter utskottet att huvudföretaget istörsta möjliga utsträckning söker upprätthålla tillverkningen på de olikaproduktionsställena." Slutligen "räknar utskottet med" attindustriverket lägger fram förslag i detta hänseende, om verket finner skäldärtill. Folkpartietanser sig i utskottets betänkande ha fått gehör för sina särskilda kravbeträffande sysselsättningstryggheten och delar i allt väsentligt regeringensbedömning av varvsproblemen i dagens läge. Betänkandet är också i alltväsentligt enhälligt. Vi har inte reserverat oss på någon punkt och jag ber,herr talman, alt få yrka bifall till utskottets hemställan i dess helhet. Sedanmåsle jag ta i anspråk någon tid för att bemöta ett par påståenden som hargjorts tidigare i debatlen. Del sades bl. a. att organisationen 66skulle vara en borgerlig valorganisation. Det påståendet är fria fantasier.Samling 66 i har aldrig varit, är inte och kommer aldrig att bli någonvalorganisation för . Därmed nog sagt. Samme talare sade allfolkpartiet inte lever upp till sin slogan Sociala reformer utan socialism.Vi lever alltså inte som vi lär. 62 det är just vad vi gör. Vi anser atl i marknadsekonomin skall statlig företagsamhet kombinerasmed enskild och kooperativ sådan. Jag kan Nr 139 som exempel nämnafolkpartiets aktiva medverkan i frågan om det norr- den bottniska stålverket, därvi har stött den statliga satsningen. Sociala reformer utansocialism är en formulering som skall ge en -------- kort sammanfattning av densocial-liberala politiken. Observera att folk- Vissa varvsfrågor partietsekonomiska politik innebär en social styrning av marknadsekonomin. 1 dettaligger också att samhället vid behov ekonomiskt kan engagera sig. Så har f ö.skett med varvsindustrin i alla länder, oavsett vilken politisk färg somlandets regering hafl. Visst skall staten gå in där det är trassligt, såsom nui varvs- och tekoindustrierna, men staten skall avhålla sig från attsocialisera näringsgrenar som går bra, såsom läromedelsproduktionen ochläkemedelsindustrin. Tillden berörda talaren vill jag alltså säga: Jo, lever verkligen somdet lär. Sammeärade kammarledamot sade att vi folkpartister här i inte tidigarevisat intresse för sysselsättningsproblemen i . Ja, en sak är att ståupp här i debatten och diskutera livligt, en annan sak är alt komma medkonstruktiva förslag. Det senare är jusl vad vi har gjort. Vi har påtalatstrukturproblemen i näringsliv, vi har begärt statligaarbetsmarknadsinsatser och mycket annat. Sådana insatser motionsvägen ochinterpellationsvägen har vi folkpartister i gjort vid upprepadetillfällen, men vi har vunnit föga gehör. Jagvill till slut bara säga all vi när del gäller varvsindustrin är eniga medregeringen i den aktuella situationen. Låt oss nu fatta beslut i denna fråga. HenHUGOSSON (s) kort genmäle: Den ärade kammarledamot som avsåg är jag. Jag sade attfolkpartiet basunerar ut slagordet Sociala reformer utan socialism, men jagsade alt det är glädjande au inte lever som man lär, utanaccepierar del socialistiska inslag som ett statligt engagemang i och medövertagandet av Göteborgsvarven innebär. Jag framförde en gratulation tillfolkpartiet att man har ställt sig bakom den här proposilionen. Delgår inte att klara denna situation med en borgerlig låt-gå-politik. Vare sigman talar om mera spelrum ål de självläkande krafterna eller om socialareformer ulan socialism tvingas man nu krypa lill korset. I verklighetens världär slagorden inget värda. De spricker som såpbubb-lor, när det gäller tusentalsvarvsarbetares sysselsällning. Sedansäger all jag skulle ha framfört fria fantasier om Samling 66 iGöteborg, en organisation som beslår av förelrädare för näringlivet. Denbildades för atl stödja de borgerliga partierna så att det blev borgerligmajoritet i . Denna organisaiion finns fortfarandekvar. Om jag sade att det var en valorganisation fär jag ta tillbaka det. Detär en ekonomisk stödorganisation. Jag har inle heller fråndenna talarstol sagt att inte visat 63 Nr 139 något intresse för sysselsättningsfrågorna i . Vad jag sagt är Fredaeen den ' 'förvånar mig, med tanke på de relationer man bör ha lill Samling 28 mai 1976 '' " ''"' närmare har kunnat följa utvecklingen inom svensk --------------- varvsindustri.Det har varit de fackliga organisationerna och de social- Vissa varvsfrågor demokratiska ledamöterna som fått la initiativet.