prot · FZ0961 · 1975-12-31 00:00:00 — Det fungerar i stället - i mänga fall -som en protes eller t. o. m. en beroendeskapare. Ettverkligt läkemedel - eu lerapeuticum - har en mera helhelsver-kande process, pälängre sikt. Det skall helst fungera som en impulsalor lill en naturligsjälvverkande funktion utan atl inkräkta på den biologiska processen. Vivill från cenlerhåll alltså framhålla värdet av atl bl. a. fortsätta försökenmed THX enligl moiion 1975/76:1238 och all äntligen fä etl organ som i allaavseenden fungerar som ett hälsodepartement. Jag står som första talare under den allmänpolitiska debattens rubrikSocial- och familjepolitik m. m. Det slår ocksä elt "m. och jagtänkte i huvudsak hålla mig till detta och i det begreppet inrymmabrotisulvecklingen och rättstrygghelsfrågorna. Sammanhanget finns i alla fallmellan social- och familjepoliiik och rättstrygghet. Därför är del måhändainte så ologiskl. Jagskulle först vilja peka på den brottsutveckling som vi har upplevi den allrasenaste liden och notera att ,jämfört med motsvarande lid 1974, har både våldsbrott och egendomsbrott visatväldigt stor ökning. Våldsbrotten ökade med inte ochegendomsbrotten . Om Jag tar upp ett par specifika frågor inom ramenför egendomsbrott så visar statistiken alt inbrotten i bostad ökade med 32 %och inbrott i källare och vindskontor med inle mindre än 46 96. Statistik fårman naturligtvis la med en nypa salt - del har vi från vårt håll gjort gällandei många sammanhang. Men om man ser brotisulvecklingen i etl längre perspektivkan man ändå inle komma ifrån atl del finns en tydligt markerad tendens lillökad brottslighet. Den inger oro och bör mana till ytterligare insatser. Iinternationellt perspektiv ligger ganska illa lill, om man ser lillantalet brott per 100 000 invånare. Jag har uppgifter om alt ,, och har 3 000-4 000 brott per 100 000 invånare,under del all vi här i kommer upp i närmare 8 000 brott per 100 000invånare. Även om det kan sägas atl det är en internationell tendens altbrottsligheten ökar kan man alltså påstå all vi här i ändå liggerganska illa till i detla hänseende. Manhade kanske väntal sig alt någon oro över denna ulveckling skulle komma lillullryck i justitieministerns avdelning av budgetpropositionen. Men det saknashell. I stället menar justitieministern atl rättvisan inte längre får kosta vadden kostar. Man måste börja med en prioritering av de ätgärder somsamhället kan kosta på sig för all tillvarata rättsskyddet. Jag skulle viljaställa en moifråga: Fär verkligen brottsligheten kosta de enskilda vad denkostar? Är inte del en mer vital fråga än frågan, vad samhället skall ha rådatt salsa för resurser? LennartGeijer går också vidare med sin reformpolitik när del gäller avkriminaliseringeller nedkriminalisering. Jag vill inle säga alt vi i moderata samlingspartietär negativa lill en sådan utveckling i och för sig. Vi noterar t. ex. med slortillfredsställelse att förslag nu äntligen framläggs om atl avkriminaliserafylleriet. Det är någonting som begärt för länge sedan. har viäntligen alt emotse etl förslag, och del lycker vi är utmärkt. Menvi frågar oss varför det är sä viktigt all avkriminalisera egendomsbrott närde riktar sig mot de enskilda, samiidigi som man skärper åtgärderna när detgäller all tillvarata samhällets inlresse av att avgifter och skatter betalaslill punkl och pricka. Jäg vill understryka -jag tror det är nödvändigt attgöra det - alt vi icke försvarar skattebroll. Men vi hävdar att del mäsle blibalans i synen på brott mot enskilda och brott mot samhällel. Delsenaste konkreta exemplet på regeringens syn pä skyddet för enskilda motegendomsbrott fick vi när man beslöt sig för att sänka straffet för flertaletinbrollsslölder i bostäder; de skall inte längre betraktas som grov stöld. Moldetta reagerade med all räll hela borgeriighelen, men socialdemokrater ochkommunister röstade för regeringens förslag, och del blev beslut.Alt avkriminalisera eller som i della fall sänka straffet för brott får man välsäga är en mycket originell åtgärd för att möta den sligande brottsligheten.Del hade varil lämpligare, tycker Jag, all föreslå åtgärder som kunde minskaantalet inbrollsslölder. Delfinns en sak som alla partier, tror Jag, här i är överens om, och detär vikten av att sätta in brottsförebyggande åtgärder. Om detta kan man talabåde långt och vackert och säga bra saker. Men när man länker efter vadbrottsförebyggande åtgärder konkret innebär finner man atl tyvärr också på denpunkten en viss kriiik kan riktas mot regeringen. För min personliga del anserJag atl en sådan fråga som normbildningen i etl samhälle är av grundläggandebetydelse. Jag påstår inle all del är regeringen som har huvudansvaret för dennormupplösning som vi kan nolera här i landei, men jag menar att regeringendragit sitt strå lill stacken, exempelvis när del gäller synen på snatterieroch den information som gavs i samband med atl snatterierna avkriminaliserades.Jag tror inle att man saklösl kan säga alt nu spelar det inle längre någon rollmed snatterier, bara det tillgripna håller sig under elt visst belopp. Jagtror också all talet om all del är samhällets fel atl någon begär brott ärfelaktigt och missvisande. Del ger på nägot säll vid handen att man tar bortansvaret från den enskilda människan för vad hon gör. Och del ansvaret måste istället understrykas. Det är klart alt man kan säga alt samhället har felat,men dä menar jag att del är den förda politiken som har varit misslyckad ivissa hänseenden, exempelvis när det gäller all medvetet söka styra över frånfamiljen lill samhällel ansvarel för barnens fostran. Även för skolans del hardel obestridligen funnits svära ordningsproblem som man inte heller har tacklatpä etl tillfredsställande sätt. Särskiltoroande är del, herr talman, all ungdomsbrottsligheten är den lyp avbrottslighet som ökar allra mesl. Jag tror därför atl det är demisslyckade brottsförebyggande åtgärderna som är en del av förklaringen tillden olyckliga utvecklingen. Vihar från moderata samlingspartiet lagl fram förslag omvarierande påföljder för ungdomsbrottslingar - påföljder som inte varitsärskill ingripande men som ändå skulle ha givit viss möjlighet tillfiexibilitet från domstolens sida när del gäller all utdöma påföljder. Deförslagen har varje gång avvisats av regeringspartiet. Jag anser att del ärnödvändigi alt man nu tänker om så all man fär större möjligheter alt ingriparnol ungdomsbrottslingar och så humant som möjligt men så att de ändåuppfattar det som en reaktion. Justitieministernnämnde själv i en artikel alt av alla allvarliga brottbottnar i missbruksproblem. Tyvärr tror jag alt han har rätt. Men min fråga ärdå; Vad har regeringen gjort för all sätta in motåtgärder, för all exempelvissöka hejda det svära narkotikamissbruk som vi har i det här landei? Jag påståratl regeringen i huvudsak har gjort två saker: man har tillsatt utredningar pålöpande band, den ena har avlöst den andra, och i övrigt har man sagt att manföljer frågan med uppmärksamhet. Några konkreta förslag har man inle lagt fram.Många av de hänsynslösa vålds- och mordfall som vi läser om bottnar i juslmissbruksproblem. Dä är del ganska ohyggligt att behöva konslatera atlsamhällets åtgärder för att förebygga denna typ av brott har varitotillräckliga. Enligtmin mening är det nödvändigt all vi skyddar gamla och svaga mol brott - vimäsle skydda medborgarna i allmänhet men i synnerhet dem som har delbesvärligt. Det förefaller emellertid som om justitieministern prioriterarätgärder för att humanisera kriminalvärden framför åtgärder för all skyddalaglydiga medborgare mol brott. Del är väl en bristande balans som inte kanaccepteras! Omjuslilieministern hade haft lillfälle all komma till kammaren skulle jagha frågat honom om han innerst inne är särskilt nöjd med den utveckling som viupplever. Och om han inte är nöjd måste man fråga: Varför fortsätter han då påden inslagna vägen som om den hade varit framgångsrik? Det har den ju intevaril. Är del därför inte nödvändigt att länka om när det gäller de viktigafrågorna om rättstrygghet? Hillillshar det varit de borgerliga partierna som har drivit regeringen framför sig idessa frågor, men är det verkligen dags atl regeringspartiet prioriterarräustrygghetsfrågorna på etl helt annat sätt än lidigare. En sak som ärglädjande i della sammanhang är att vi kan konstatera att alla de tre borgerligapartierna är hell eniga om att rättstrygghets-frågorna måste prioriteras - denslutsatsen har man kunnal dra av den hillills förda allmänpolitiska debatlen. FruFR/ENKEL (fp): Per sade i sill inledningsanförande i gårdagens debatt:"Vi kommer alla i etl läge där vi behöver andras omsorg: vi kan bli sjuka,- . "talade i sitt anförande om förslag omhusläkare åt alla, om patientens rätt att känna trygghet vare sig man är gammaleller ung, om ätgärder för en mera personlig omvårdnad och mänsklig kontaktinom sjukvården. Föratt man skall kunna åstadkomma della fordras atl rekryteringen och utbildningenav personal anpassas till kraven. 1 annal fall drabbas värdpersonalen på etlsätt som gör dess situation fullsländigl olidlig. Jagvill här litet närmare gå in på personalsituationen, framför allt brislen påsjukskölerskor. Jag förulsäller därvid att man är införstådd med all Jag ibegreppet "sjuksköterska" inbegriper såväl manliga som kvinnliga. Detråder en slor brist på sjukskölerskor. kunde vi idagstidningar läsa hur elt landsling i stod inför tvånget allSlänga en hel avdelning på grund av sköierskebrisl. Det är alltså en siluaiionsom kan iniräffa inte bara i semestertider. Antaletsökande till sjukskölerskeskolornas grundutbildning ligger skyhögt överintagningskapacitelen. sökte 6 162. Endasl 1 680 togs in, alltsåungelar en fjärdedel. Och av den av beviljade utbildningskapacitetenpå 970 terminskurser utnyttjades endast 800. Det är förunderligt alt regeringeninte tagit initiativ för all rätta till förhållandena så all allautbildningsplatser har kunnal utnyttjas. För /77 föresläsfortfarande medel till 970 terminskurser. Det är enligl meningnödvändigi all nu hos regeringen begär särskilda åtgärder så att denutbildningskapacitet som beviljas kan utnyttjas fullt ut. Menbehovel av vidareutbildade sjukskölerskor är mångdubbelt större än del antalsom utbildas. Den brislen är verkligen ell allvariigl problem inom sjukvärden. Iblandhar man försökt lösa problemet med personalbrislen genom all ulnyllja ickefullt utbildad personal. Det kan ha varil nödvändigt för alt hälla ell sjukhusöppet, men det är sanneriigen ingenling som är bra. Del skapar otrygghet försåväl den som vårdas som den som vårdar. Även sjukhuspersonal skall haarbelslrygghei genom utbildning för det jobb den skall utföra. i årets budgetproposition anvisar medel för 260vida-reulbildningskurser i stället för lill de av SÖ och socialslyrelsenbegärda 311 terminskurserna, hänvisas som vanligt till riksdagsbeslutom riktlinjer för dimensioneringenav vidareutbildningen. Ungelar 70 "i. avde grundulbildade skall vidareulbildas. De ålerslående 30 ".. förulsälls 3Riksdagens protokoll 1975/76:61-62 nu liksom 1968 avgå föratt gifta sig och bilda egel hem. Men vi har Ju en annan arbetssituationför unga människor. Enligtfolkpartiets mening skall alla ha rätt till vidareutbildning. Ingen ärfärdigulbildad sjuksköterska förrän efter genomgängen vidareutbildning.Utbildningssystemet bör därför byggas ut sä all man klarar den målsättningen.Riksdagen bör alllsä anta nya riktlinjer för dimensioneringen. Inteheller den medgivna utbildningskapaciteten för vidareutbildning har ulnyitjalsfullsländigl under lidigare år. Ett fel kan vara intagningsförfarandet. Varförhårdnackat vägra all försöka lillämpa ell kösystem? Ansökningarna bör sändaslill en central enhet, som sedan överför resp. ansökningar lokalt ellerregionall dil där utbildningen ges. Därigenom skulle dubbelansökningarelimineras, likaså inkallande av reserver i sisla stund innan utbildningenskall börja. Det kan sannerligen vara svårt atl med kort varsel rycka in somreserv framför allt till en skola som ligger utanför hemorten. Jagär väl medveten om alt brislen på praklikplalser utgör eu stort problem för enutökad vårdutbildning på alla stadier. För atl snabbi kunna ökautbildningskapaciteten är del därför nödvändigi alt åtminstonetillfälligt ändrar praktikförhållandena. bör gälla inom såväl grund- somvidareutbildningen. Förvärvsinlensileienbland sjuksköterskorna är extremt låg. Enligl so-cialslyrelsens statistik var1965 37,7 ".i av alla sjukskölerskor helakliva, 1973 endasl 33,9 "n.Del kan inle bara vara en lönefråga, även om lö-neinsalser är vikliga. Delmåste lika myckel vara fråga om arbetsmiljön och om service lill sjuksköterskorna,t. ex. genom en ökad barnomsorg. Sjuksköterskan sliter hårt, har stort ansvaroch hinner inle ge patienter den personliga omvårdnad som hon önskar ge dem ochär utbildad för. Besvärligastoch lyngsl är del inom långtidsvården med ofta gamla och svårt sjuka patienter.Inom landstingsområde finns enligl uppgift I 000 längvärdspalienteröver 90 är. Man kan räkna med atl åldringarnas antal stiger i hela landei, ochJag frågar: Vem vill förneka atl de gamla har rätt lill en god omvårdnad? Ensjuksköterska pä en långvårdsavdelning med gamla höjde ell nödrop ien insändare. Hon kallade sig och sina kolleger för sjukvårdens gruvarbetare.Varför kan man inle ge oss kortare arbetsdagar utan all skiira ned lönen,frågade hon, och en lidigare pensionering? Ja, kanske vore etl flexibelt löne-och pensionssystem en möjlighet alt bällre klara den lunga långtidsvården. Densom arbeiar inom sjukvården har ell hårt, stressande och ansvarsfullt arbele.Effekten av arbeisiidsförkonningen har slagii snett och därigenom drabbat bådepersonal och patienter och ofta lett lill hårdare arbetsprogram förde anslälldaoch därmed sämre kontakt med patienter. har etl stort ansvar för en utökning och förbättring avutbildningen för sjukvårdspersonalen och en förbättring av deras arbetsmiljö,så alt den enskilde stimuleras alt la arbele och stanna Därigenomkan man skapa en mänskligare vård med siörre mänsklig förståelse och kontakt. HenGUSTAVSSON i (c): Trygghet, frihet och valmöjligheier är väsenlliga ling som isill arbele vill förena. Detla innebär att vi gemensamt måste lösa väsenlligauppgifter. Skall vi kunna göra det måste del finnas solidaritet människoremellan. Men del måste också finnas utrymme för personligt ansvarstagande. Vihar ofta från socialdemokratiskt håll hört all samhället klarar allt. Till detvill Jag säga: Vi klarar inle samhällel och vi klarar inle demokratin, om inleden enskilda individen känner ell ansvar. Men vi klarar heller inte problemen,om grupper i samhället känner sig utstölta, känner sig orättvist behandlade -inle känner gemenskap med sin omgivning. Orättvisor föder agg, agg föder våldoch väldet kan ta sig uttryck i de mesl absurda handlingar. Icenierns partiprogram slås fasl atl vi utifrån grundsatsen om alla människorslika värde arbetar för atl skapa etl samhälle där alla skall känna emotionelltrygghet - elt samhälle där gemenskap, personligt engagemang ochansvarslagande stimuleras och där alla garanteras ekonomisk grundtrygghet. fanns i en intervju med statsminister . Hanavslutade denna med alt uttala behovet av ökad gemenskap människor emellan.Del är bra all slalsministern inser detta behov, men samiidigi ullalade han sinövertygelse atl del är socialismen allena som är vägen för alt nå denna ökadegemenskap. Hurär del då beställt med den mänskliga gemenskapen efter alla dessa år avsocialdemokratiskt styre? Har vi efler ell 45-årigl socialdemokratiskt styrefått en ökad gemenskap i vårt samhälle? Jag vill svara nej på den frågan. Vihar ökal vår ekonomiska standard, men har för slora grupper densociala välfärden i dess vidaste bemärkelse, den trygghet människor upplevergenom goda mänskliga kontakter, minskat. Det är ingen liten grupp av vårbefolkning som känner denna otrygghet. Jag har under många års arbele medsociala frågor mött detta. Vadär dä anledningen till den utvecklingen i samhällel? En starkt bidragande orsakär den koncentrationsprocess som drivits fram under de senasle årtiondena.Denna process och den befolkningsomflyttning som följl i dess spär har skapatsvårigheter för många människor. För många har della betytt kontaktlöshet,otrivsel, brist pä gemenskap. Släktskap och gemenskap i de gamla miljöerna harbrutits sönder utan alt ersätlas med en ny gemenskap. Det är inte alla sombesitter den psykiska styrkan all klara en sådan omställning. Densnabba uibyggnaden i expansionsorierna har också inneburit alt man inle hunnilmed nödvändig ulbyggnad av social och kullurell service. har inie minsldrabbal barn och ungdom. De ungdomsproblem som så ofta rapporterats, inte minstfrån de sterila bostadsområdena, skall vi inte förvänas över. Sannolikt kommerde inte atl minska, utan i stället all öka årenframöver. 1960-lalels koncenlralionspoliiik får dyrt betalas, inle endasl genomskattepengar, utan av lusenials människor som kommil på livets skuggsida.Utslagningen på arbetsplatsen bonar för mänga av dessa människor innan de harkommit i beröring med arbetslivet! Dennaulveckling har vidare resulterat i minskade och ibland obefintliga konlakiermellan olika generalioner och samhällsskikt. Expansionsorierna har inle hunnilmed uibyggnaden av olika serviceinrättningar, skolor och vårdmöjligheter. Människornahar inte getts möjlighet att växa ihop i en aktiv invånargemenskap. Iflera regioner och deras glesbygder har Iblkavflyttningen inneburit minskalbefolkningsunderlag, vilkel ryckl undan grunden för service, kommunikationer,undervisning och andra väsenlliga ling för människornas lill\'aro ochgemenskap. Utvecklingen har lett lill atl människor har sökl kompensera brislenpå emotionell trygghet med materiella ling. Statusjakt och konsumlionshels harinneburit all ansvarel för och solidariteten med människor inle riktigt passarin i mönstret. Om del inle finns en gemenskapskänsla, om del är ovidkommandeför mig hur min medmänniska har del, då blir samhällel otrivsamt - det blirfattigt mitt i överflödet. Detlaslår hårt mol alla dem som inte orkar med i jakten på materiella ting och inteorkar vara hundraprocentigt produktiva. Så har samhällel måst vidta olikaåtgärder pä del sociala området för att rälta lill de skador som uppstått pågrund av all del centraliserade samhällel inte lagil nödvändig hänsyn lillindividens behov och möjligheler atl fungera när del har planerats. Föratt återknyta till statsministerns nyärsullalande vill jag upprepa: Vi skaparinte gemenskap genom socialismen. Den socialism som företräder har driviten koncenlralionspoliiik som inle är oskyldig lill dagens samhällsproblem.Eflersom den socialism som socialdemokraterna har utövat i 45 är inle harskapat den gemenskap människor emellan som är önskvärd, vill Jag frågastatsministern vad del är loren socialistisk mönsiersiai han vill skapa somskulle ge oss den gemenskap han lalade om i sin nyårsinlervju. Del skulle varamycket värdefulll att få ell svar på den frågan. Nalurligivislåler del bra atl lala om vilka insatser på del sociala fältet som görs Ibr althjälpa. Men del är bättre all förebygga. Del hjälper inte all bara registreraproblemen och konslalera alt de finns. Del är också vikligi all man analyserarorsakerna lill dem. Vi måsie inrikla vårl samhälle på au förebygga uppkomstenav sociala problem och alt skapa etl samhälle där trygghet och gemenskap ulgörgrunden. Har vi det som utgångspunkt kommer vi fram till allom människor skallfungera i samhällel och känna trygghet - materiellt och emotionellt - måstevissa grundläggande behov tillgodoses, all människor har behov av goda miljöersom utformas med utgångspunkt i människors psykiska, fysiska och socialaIbruisällningar samt atl alla behöver mänsklig gemenskap och möjligheter all utvecklasin personlighel och känna samhörighel och uppskattning. Om inte samhällel kantillgodose dessa grundläggande behov hos människorna får vi störningar ochproblem. Utvecklingenhar klart visal atl det av socialdemokraterna omhuldade centraliseradesamhället inle klarar av uppgiften atl tillgodose dessa grundläggande behov.Den uppgiften kan endasl i del decentraliserade samhället, ett samhälledär människorna känner medinflytande och gemenskap. Den gemenskapen måste barnoch föräldrar få möjlighet alt utveckla. Det är föräldrarna som har ansvaretför barnens vård och utveckling, men samhället måste skapa förutsättningarnaIbr föräldrarna all fullgöra denna vikliga uppgift och ge dem sill slöd påolika områden. Del måste ges möjligheter för föräldrarna att få uppleva denstimulerande uppgiften all följa ell barns ulveckling ,under skolåldern och upp till vuxen ålder. Får föräldrarna den möjligheten ärförutsättningarna goda för bra relationer och en helt annan öppenhet mellanföräldrar och barn under besvärliga tonårsperioder. Därmed skulle många av deungdomsproblem som vi nu har aldrig behöva uppkomma. Detär med utgångspunkten atl vill skapa goda förutsättningar för barnensuppväxt som vi har lagt fram vårt familjepolitiska program. De tre första åreni elt barns liv anses som grundläggande för person-ligheisulvecklingen. Avallra största belydelse för barnels ulveckling under dessa år är möjligheternatill en omfattande föräldrakontakt. Del är därför angelägel all man på allasätt underlättar för föräldrarna all ägna så slor lid som möjligl åt sina barn.Vi vel också all många föräldrar önskar själva svara för barnens omvårdnadunder dessa betydelsefulla år. Andra föräldrar önskar förkorta sin arbetstideller arbeta dellid. Därigenom kan de ägna en slor del av dagen åt barnen,ulan alt lör den skull släppa kontakten med förvärvslivet. För all föräldrarnasjälva skall kunna avgöra hur de vill fördela sin lid mellan förvärvsarbete ocharbete i hemmet med barnens omvårdnad är det enligt uppfattningnödvändigi au införa elt vårdnadsbidrag. Därigenom skulle man kunna hjälpamånga familjer över den ekonomiska tröskel som del innebär atl avstå frånförvärvsarbete hell eller delvis. Vårdnadsbidrag skall enligl förslagutgå lill alla familjer med barn under tre är under den lid då ersättningenfrån föräldraförsäkringen ej utgår. Vårdnadsbidragel bör utgå med ell beloppsom motsvarar en Ijärdedel av lönen för en normalinkomsttagare. Detla svararmot del inkomstbortfall som uppkommer lör en normalinkomsttagare när någon avföräldrarna utnyttjar rällen till sex limmars arbetsdag för småbarnsföräldrar.I dagens löneläge skulle delta innebära att vårdnadsbidragel bör vara 10 000kr. Vårdnadsbidraget är all betrakta som ersättning för del arbete manutför med vården av de egna barnen, och därför skall del liksom andraarbetsinkomster beskattas och ligga lill grund för beräkning av ATP-poäng. Deltaär, som slog fasl i gårdagens debatt, en familjepoliiik somger trygghet för barnen och valmöjligheter åt föräldrarna. Inriklningen av centernsfamiljepoliiik är klart redovisad. Vårdnadsbi-drageis finansiering är ordnad.Ingel annal parli har givil sä klara besked om sin familjepolitik. Värt förslagom värdnadsbidrag, som vi förde fram första gången , har är efler är fållalll siörre uppslutning. Också och vill nu införavärdnadsbidrag. Bara socialdemokraterna har inte givit någol klart besked omfamiljepoliliken. Vi har endasl mött de mest negativa reaktioner. Del är högtid atl även socialdemokraterna ger nägra positiva besked. Barnens rätt till goda uppväxtförhållanden är - vilkel jag har givitullryck för i mitt anförande - utgångspunkten för förslag tillåtgärder på det familjepolitiska området. (vpk); Själva ordel familjepolitik är egentligen missvisande. Del finns ingenfamiljepolitik. Del finns däremot en stor och allmän social fördelningsfråga isamhällel. Men den berör inle bara hushåll med barn. Den har belydelse för allamänniskor som är drabbade av de ekonomiska och sociala orättvisorna isamhällel. Dessa orättvisor kan drabba människorna i deras egenskap avlågavlönade, utslagna, arbetslösa eller handikappade. Orättvisorna kan drabbadem därför alt de är kvinnor. Man kan drabbas oavsell om man är ensamståendeeller lever i en familjegemenskap.