prot · FZ0916 · 1975-12-31 00:00:00 — Enligt ulskoltels mening är sådana åtgärder välägnade att direkt motverka hälsoriskerna vid hanteringen. Det är ocksånödvändigi alt genom forskning stimulera framtagandet av ofarligaersättningsmaterial. Somframgår av arbetarskyddsstyrelsens remissyttrande syftar anvisningsarbetettill att användning av epoxiprodukler skall begränsas till områden där lämpligtersältningsmaleriafsaknas. Nödvändigt är också att vid bedömning avanvändningsområde, där lämplig ersättning saknas, arbetstagarens synpunkterkommer in i bedömningen. Enligtvad utskottet inhämtat har inom arbetarskyddsstyrelsen det utarbetadeförslaget till anvisningar om epoxi slor överensstämmelse med de synpunkter somframförts av olika remissinstanser. Motionärernas önskemål synes därmed i alltväsentligt vara tillgodosett. Det har här också understrukiis av . Utskottetvill i delta sammanhang understryka vikten av alt del pågåendeanvisningsarbetet fullföljs så snabbt som möjligt. Angelägel är vidare enligtutskotlets mening atl tillsynsorganen noga övervakar efterlevnaden avanvisningarna, så att erforderliga ålgärder snabbt kan sältas in i de fall anvisningarnaej följs eller om anvisningarna behöver skärpas. Man bör också övervägaskärpta föreskrifter inom ramen för lagstiftningen om hälso- och miljöfarligavaror. Jag delar synpunkter i det avseendet. Tillutskottsbeiänkandet har fogats en reservation av i Borlänge.Reservationen överensstämmer i stort med vad som framförts i utskottsbetänkandetliksom med de synpunkter som i här framfört. sig i stort vid de olika uttalanden som gjorts av olikaorganisationer, men någol nytt i sak framkom inte. Skillnaden mellanreservationen och utskottsbeiänkandet är atl reservanten och iStockholm tror mera på en förbudslagsiiftning med otaliga dispenser än vadutskottet gör. Utskottet förordar anvisningar och en skärpning avföreskrifterna inom ramen för lagstiftningen om hälso- och miljöfarliga varor,vilket är en mera smidig och anpassningsbar väg för atl snabbt komma till rättamed frågan och åstadkomma de skyddsåtgärder som är erforderiiga. Meddet anförda, herr lalman, ber jag atl få yrka bifall till utskottetshemställan. Hen i (vpk): Till utskottets talesman, i , vill jag säga attjag och vpk tror på förbudsbestämmelser när del gäller material som skadararbetarna. Vi skall vara på del klara med att det är fråga om ett material somallvarligt skadar arbeiarna för bestående tid. Jagkan inle undgå alt dra en parallell med asbestprodukterna. Även vid detillfällen då vi behandlade motioner om förbud mot asbest var nöjd med myndigheternas handläggning. Allt var tillfredsställande.Alla åtgärder hade vidtagits och var till fyllest. Debestämmelser som skulle komma var så bra och skulle eliminera alla risker. Menverkligheten är annorlunda. Det har hänt så stora tragedier att det finns skälalt tänka om när det gäller farliga produkter. Det gäller ändå bara de fall somman kommit på genom alt gå igenom ett statistiskt material. Troligen ärasbestskadornas omfattning mycket större. Genom denna parallell vill jag påvisaatt utskottet har den inställning som jag beskrev i milt föregående anförande.Först skall skadorna uppstå. Sedan skall stalistikmaterial samlas in ochvetenskapliga bevis läggas fram, innan förbudsbestämmelser införs. Underden lid som arbetarskyddsstyrelsen har sysslat med dessa bestämmelser har delskett en oerhörd ansvällning av epoxiprodukler på marknaden. Varenda mening somarbetarskyddsstyrelsen har författat i dessa bestämmelser har kanske inneburitatt tio människor har skadats mer eller mindre allvarligt. Jag vänder mig motdenna ordning. Vi i vpk förordar en annan ordning, där materialet skall bevisasvara ofarligt innan det får användas. Jag beklagar alt herrUlander inte ville yrka bifall till sin egen molion. Han har fått ett väldigtfint stöd i sin egen fackförening och dess represenlantskap, som anser attmolionsförslagel är realistiskt och borde genomföras. Man säger också:"Endasi genom förbud som föreslås i motionen kan utvecklingen styras påprojekterings- och konstruktions-nivån." Den organisationen har insett vadsom behövs för att skyddet för arbetarna skall vara verkningsfullt. påstod atl det inte fanns någonting nytt i mitt anförande och all jagbara citerade vad fackliga organisationer har skrivit och sagt. Om herrJohnsson har läsl det materialet och inte drar andra slutsatser, är detbeklagligt. Jag hoppas att en ändring kommer till stånd. Jag trodde ganskanaivt all detta med asbest skulle medföra all en del politiker vaknade upp, menså har tydligen inte skett. HenULANDER (s): i beklagade alt jag inle yrkade bifall lill minmotion. Jag måste säga alt det är otacksamt atl stå här och lala för döva öron,för jag tycker nog atl jag i min motivering till atl jag inle yrkade bifalllill motionen var så utförlig och klar att även borde ha förståttvarför. Men jag skall dra de viktigaste skälen. anvisningar som kommer och som är på slutändan i en remiss till blandandra fackförbunden har man stannat för en annan lösning än den jag föreslagiti motionen, men den får samma resultat som ett förbud. Det kanske inte hadevarit så dumt om gått till upplysningstjänsl och bettall få fram förslaget till anvisningar innan han skrev sitt anförande, för dåhade han förmodligen hamnat på samma ståndpunkt som jag gjort när det gällerden här bilen. säger all vpk har den uppfatlningen försl måsle bevisa all ell medel är oskadligt innan man får föra ul det iproduklionen. Jag uttryckte samma sak i mitt inlägg här, men det gicknaturligtvis inte heller in. Det är inte någonling speciellt kommunistiskt atlha den uppfattning talar om. Hen i (s): Ja, i , ni är tydligen naiv. När jag hör delresonemang som ni gjorde i ert senasie inlägg måste jag göra detkonstaterandet. Vpk tror mer på förbud, säger ni. Det kan man göra, men om vitittar på hur förbudslagstiftningen fungerar på de områden där vi har ensådan, finner vi alt det förekommer otaliga dispenser. I er reservationsignalerar ni också alt del skall ges dispenser. Uiskoltet har funnit attanvisningar är ett mera smidigt sätl att snabbt komma till rätta rnedproblemen. En lagstiftning, som ni har yrkat på, måste behandlas av riksdagenoch godkännas den vägen. Hade ni, precis som sade, studerat deanvisningar som är ute på remiss, så skulle ni ha funnit att önskemålentillgodoses där. pekade på asbestlragedin.Jag delar hans uppfattning alt del aren tragedi, menskadorna har uppkommit långt innan vi diskuterade dem här. Anvisningarna på detområdet, vilka trädde i kraft och som tydligeninte heller har reda på, innebär betydande skärpningar. Och när det gällerepoxi pekade Jag på i mill inledningsanförande att det har kommit utlimningsanvisningar som behandlar epoxin och de lösningsmedel som finns lillepoxin, men de har tydligen inle efterlevts på rätl sätt. Det spelar ingen rollom vi har lagstiftning eller anvisningar, när de inte följs.Tillsynsmyndigheten måste här skärpa sig på hela fältet. Hen i (vpk): De nuvarande asbeslanvisningarna tror jag att jag kan lika bra som herrJohnsson i . Men frågan är ju: Hur många skador har uppstått undertiden från riksdagsbehandlingen och till dess bestämmelserna trädde i kraftalldeles ? säger att de skador som man har konstaterat har uppstått myckettidigare, och han menar för 15 ä . Det stämmer i stort sett, men delkan ju inle förnekas alt riksdagsmajoriteten och däribland iBlentarp bär ansvar för de skador som uppstått fram lill ,då bestämmelserna trädde i kraft. De skadorna kan bara utläsas . Det är beklagansvärt att man inte är villig att slå lill en broms -låt oss säga en nödbroms - när man kommer underfund med alt material ärfarliga. Det verkar som om den behandlingen av en farlig produkt inte var entillfällig lapsus. Den kommer att fortsätta. Det ärjag i och för sig övertygadom. Åtskilliga katastrofer kommer alt inträffa därför alt man negligeraruttalanden på arbetsplatserna och från fackliga organisationer. HerrUlander säger att han talar för döva öron. Jag frågar mig varför denna molion. Redan på det stadiet kunde han ha inhämtai upplysningaromvad bestämmelserna skulle innebära. Antingen från upplysningstjänsteller direkt hos arbetarskyddsstyrelsen kunde ha fått detta klartför sig. Det är inte så, , alt del beträffande epoximaterial harinträffat något alldeles speciellt nytt med de anvisningar som är underutarbetande. Det har de varit . Det sade jag redan i mitt inlägg. Jaghoppades att skulle höra del. Redandå motionen skrevs kunde man alltså få veta vad anvisningarna skulle innebära. Manmåste väl ändå tolka en motion på det sättet att motionären har tagit reda påde sakskäl som finns och utifrån delta formulerat eii krav. Jag var övertygadom alt det var så del hade gått lill med motion. Jag tror i varjefall att Byggetlans represenlantskap trodde att det förhöll sig så. Annarskunde ha sagt lill dem: "Det kommer nya fina bestämmelser, sådet finns ingen anledning att stödja min motion." 1 så fall skulle hannaturligtvis över huvud taget inte ha skrivit motionen. Hen ULANDER (s): Man skulle kunna stå och diskutera med iStockholm. Låt mig bara ta upp det sista som säger om anledningentill alt Jag skrev min molion. Det var helt enkelt därför atl jag har iniresseför frågor som sammanhänger med skydd för människorna på arbetsplatserna. skulle kunna sia om vad del skulle komma för förslag lillanvisningar är olänkbart. Det fanns nämligen ingetförslag, utan man talade om att det skulle komma förslag lill anvisningar. Nuhar sådani förslag kommii. Jag ställde som krav i min motion alt "förbudutfärdas mot epoximaterial när annat ofarligt ersäiinings-maierial finns".Jag har i förslaget till anvisningar från arbelarskyddsstyrelsen fåtl dettakrav intäckt. Dessutom innebär anvisningarna andra fördelar, t. ex. det som jagberörde förut, nämligen all arbetsgivaren tvingas samråda med arbetstagareninnan man börjar använda de här materialen. Jagvidhåller fortfarande atl det hade varit lill fördel för debatten om herrOlsson i Slockholm hade gjort sig omaket att plocka fram de här uppgifternasjälv. HenJOHNSSON i (s): Jag skall inte fortsätta denna debatt längre. Jag vill bara göra ettpar korta kommentarer. i menar tydligen atl vi måste varaberedda på katastrofer, med den inriktning som utskottets behandling av dessafrågor har. Ärdet absolut omöjligt, , att någon kan komma till skada när manbeviljar dispens? partikamrater i utskottet förordar möjlighet attmeddela dispens i vissa fall. Då är tydligen produkten fullständigt ofarlig.Så är Ju inte alls fallet. Produkten är precis lika farlig under allaomständigheter. Det gäller för tillsynsmyndigheten atl hela liden följa uppdenna fråga. Vårt förtroende för tillsynsmyndigheten är slörre än vår tilltrotill en förbudslagsiiftning med dispens. Överläggningenvar härmed slutad. Propositionergavs pä bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen av herrHagberg i , och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan i begärt voteringupplästes och godkändes följande voleringsproposition: Den som vill att kammarenbifaller socialutskottets hemställan i betänkandet nr 4 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen av i . Vidomröstning genom uppresning förklarades flertalet av kammarens ledamöter haröstat för Ja-propositionen. Då i begärde rösträkningverkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gav följanderesultat: Vissafrågor rörande psykiskt utvecklingsstörda §17 Vissa frågor rörande psykiskt utvecklingsstörda Föredrogs socialutskottets betänkande 1975/76:5 medanledning av motioner om vissa frågor rörande psykiskt utvecklingsstörda. Idelta belänkande behandlades molionerna 1975:346av () och i (s), vari hemställts atlriksdagen hos regeringen begärde en utredning om 1. tillämpningen av omsorgslagens intentioner i vadgällde normalisering och integrering av vissa utvecklingsstörda, 2. upphävande av landstingskommuners rätl att uppbärafolkpensioner och barnbidrag, 3. överförande av huvudmannaskapet för särskolornalill primärkommunerna, samt 1975:1254 av m. fl. (fp), vari, såvitthär var i fråga, hemställts att hos regeringen begärde en översyn avomsorgslagen i enlighet med vad som anförts i motionen. attriksdagen skulle avslå motionen 1975:346 och motionen 1975:1254, såvitt här vari fråga. Reservation hade avgivits av herrar ()och i (vpk) som ansett att utskottet bort hemställa all med anledning av motionen 1975:346och motionen 1975:1254, såvitt här var i fråga, gav regeringen till känna vadreservanterna anfört om en översyn av lagen angående omsorger om vissapsykiskt utvecklingsstörda. Det råder ingen oenighet om alt landstingen har gjort stora insatsersedan omsorgslagen kom för att ge de utvecklingsstörda bättrelevnadsförhållanden. Men jag tror inte heller all det är många som villbestrida att del finns väldigt myckel ytterligare som behöver göras. Mångautvecklingsstörda lever under förhållanden som inga andra i vårt samhällebehöver acceptera. Vissa frågor rörande /}sykiskt utvecklingsstörda I ett remissyttrande som socialulskoilel fick från , när vi skickat några motioner föryttrande, påpekar föreningen att del ärmånga utvecklingsstörda barn och ungdomar som inle får så mycket träning som de skulle kunna tillgodogöra sig. Man pekar framför allt påatt utvecklingsstörda, som också har kroppsliga handikapp, faktiskt får sämre serviceför sina kroppsliga handikapp än vad normalbegåvadepersoner får med samma kroppsliga handikapp.En del av deni som är på vårdinstitutioner får lägga sigtidigt . De kommer utomhus lördagaroch , och väldigt mångaär utan sysselsättning, helt enkelt därför att det finns för litet av kvalificerad personal. Familjer som självatar hand om sina utvecklingsstörda barn harofta en myckel pressad situation. Vi vet alla atl otn familjen själv kan ta hand om ett utvecklingsstört barn, ärdenna lösning oftast att föredra framförinstitutionsvård. Men då måste denfamiljen verkligen fä ett stöd. Ett barn som kanske både är svårt handikappat fysiskt och dessutom utvecklingsstört medföroerhörda påfrestningar, naturligtvis framförallt för föräldrarna. Därför måste de fåett stöd av en helt annan omfattning än vad som ärfallet . Ävenvuxna utvecklingsstörda får för lilet fysisk träning och försmå möjligheter lill vuxenundervisning. framför i den partimoiion om de utvecklingsstörda som vi väcktei våras ivå förslag. Vi föreslår för det förstaatl man skall höja anslagel för vuxenundervisning för utvecklingsstörda till det belopp som hade föreslagit. Vi röstade om detta anslag i anslutning lillbudgetbehandlingen. För det andra föreslår vi attriksdagen skall begära en översyn av omsorgslagens tillämpning och en karlläggning av dagens situation och av landstingens planer på området. Vi är i utskottet och var ense omatt en översyn av omsorgslagen måste komma till slånd.Det är .sedan lagen antogs, ochutskotlets ordförande sade vid förra årets debattatl en sådan översyn borde göras . Jag vill instämmai det uttalandet, dock med den skärpningenalt översynen bör göras redannu. Det är visserligen det gjordes, och vi närmar oss följaktligenden punkt där vi är helt överens, men det finns ingenanledning att vänta med denna översyn. Vi kan redan se att lagen behöver omarbetas. En ny syn på deutvecklingsstörda sprider sig alltmer. Atl man så långt som möjligt skall integrera de utvecklingsstörda med andra människori samhällslivet och försöka kommabort från institutioner var i och för sig ingen okändtanke 1967 när lagen antogs, men den har nuslagit igenom myckel mer i det allmännamedvetandet. Lagen och bidragsbestämmelsernaär dock inte anpassade till densynen. Man kan t. ex. få stöd till vårdhem men inle på samma sälltill ett integrerat boende. En annan viktig punkt, där vi redan nu kan säga alt enomedelbar översyn behövs, är de oklaraförhållandena när del gäller primärkom- Landstingetsansvar är angivet, men de utvecklingsstörda själva, barnfamiljerna ochlandstingen upplever del i ålskilliga fall så att primärkommunerna tar ettmindre ansvar för utvecklingsstörda barn och ungdomar än för de andra, och detvar inte meningen med omsorgslagens bestämmelser. Man känner t. ex. inte ansvarför att ordna fritidsaktiviteter och liknande verksamheter förutvecklingsstörda, och del gör att dessa kommer i kläm. Viden sådan översyn - som bör komma snabbt - bör man också ta upp de problem närdet gäller de utvecklingsstördas ekonomiska självständighet och annat sombehandlas i motionen 1975:346. Självfallet bör man när man gör en sådan översynengagera dem som är verksamma här, alltså inte bara landsting, läkarvetenskapoch andra personalkategorier, utan också , som har gjort en pionjärinsats på detta område. Vi anser alt översynenkunde börja med en kartläggning av siiuationen och en samlad redovisning av deplaner som landslingen nu har gjort upp samt den utomordentligt värdefullainspektionsverksamhet som utövar. En samlad redovisning avdetta skulle kunna komma rätt snabbt såsom en första etapp i ettutredningsarbete. På det sättet skulle man få underlag för en diskussionsamtidigt som en utredning arbetar vidare. Det är en metodik som vi ifolkpartiet har förordat som önskvärd när del gäller reformarbeteti samhället. Med detta berjag att få yrka bifall till reservationen. Vissa.frågor rörande psykiskt utvecklingsstörda och Jag häri motionen 346 begärt en översyn avomsorgslagsiiflningen bl. a. då det gäller utvecklingsstörda boende påinackorderingshem. Dagenslagstiftning utgör ell hinder framför allt då det gäller att träna denulvecklingsstörde till ekonomisk självständighet. Utskottet säger i sittbetänkande atl en översyn av omsorgslagen torde bli aktuell inom en iniealltför avlägsen framlid. Utskottet säger vidare all den då kommande översynenäven bör ta upp frågan om den utvecklingsstördes ekonomiska självständighetlika väl som andra frågor av betydelse för handikappgruppens normalisering ochintegrering. Vidare påpekas att frågan om rätt för huvudman att uppbära pensionför dem som är intagna på institutioner har behandlats vid den karlläggning somföregått till-sätlandet av den utredning som skall se över samordningsfrågornai det socialpolitiska bidragssystemet. Dellaskulle alltså vara ett svar på vår molion, som därmed föreslås bli avslagen. Vivill framhålla au vi är helt på det klara med att tiden kanske inte är heltmogen för en genomgripande översyn av hela omsorgslagen, men då det gällerinackorderingshemmen har man erhållit så stor erfarenhet att man snarastbör göra denna begränsade översyn. Lagstiftningen utgör ett så slort hinderför den uivecklingsstördes möjligheler Vissafrågor rörande psykiskt utvecklingsstörda lill ekonomisksjälvständighet och därmed ökad jämställdhet med andra människor i samhälletalt som lagen bibehålls i sin nuvarande utformning mångautvecklingsstörda hindras från del som vi anser vara väsentligt i livet: socialoch ekonomisk självständighet. Vihar inte i det här sammanhanget tagit upp frågan om huvudmans rätt att uppbärapension för den som är inlagen på institution. Vi har nämligen haft denuppfattningen att inackorderingshemmen ej enligt lagen skulle fungera sominstitution. Men utskottet gör tydligen den tolkningen av lagen all de är eninslitulionsform. Jagskulle för kammarens ledamöter vilja ge en beskrivning av hur lagen på dettaområde fungerar i piaktiskt arbete. De flesta som flyttar lillinackorderingshem kommer från institutioner, men allt fler kommer frånföräldrahem eller annat enskilt hem. Utvecklingsstörda som flyttar tillinackorderingshem har erhållit och tillägnat sig oerhört varierande grad avsocial träning. Därför är också inackorderingshemmen uppbyggda för altfortsätta den sociala träning som syftar lill att så många som möjligt skallkunna klara sitt sociala liv i ett egel boende. Här har man ofta utarbetat ettmycket fint träningsprogram, och man har också erhållit mycket goda resultat. Dådet gäller den ekonomiska träningen har däremot ingen av de utvecklingsstördasom kommer från en institution kunnat erhålla någon sådan, eftersom huvudmannenhar hand om pensionen. De utvecklingsstörda som kommer frän föräldrahem ellerannat enskilt hem har mycket bristfällig träning. Många av dem känner inle enstill alt de har pension. Omsorgslagenär oerhört detaljreglerad. Detta är naturligtvis en bidragande orsak till atlomsorgsverksamheten nått en så positiv ulveckling under de få är lagen varil ikraft. Då det gäller inackorderingshem för vuxna finns det i lagen normerangivna för hemmens utformning, ytinnehåll, placering i samhället, antalboende, personalkategorier som skall vara verksamma där och vad som skall ingåi den utvecklingsstördes omvårdnad. Den utvecklingsstörde har enligt lagenavgiftsfria resor till och från dagcenlerverksamhet liksom avgiftsfri sjukvård,tandvård, tal-behandling och sjukgymnastik samt skälig beklädnadsutrustning.Eftersom lagen ej är detaljreglerad beträffande omvårdnad på inackorderingshemoch skälig beklädnadsuirustning har socialslyrelsen utformat direktiv fördessa två områden. I omvårdnade ingår gratis glasögon, fotvård och artiklarför personlig hygien. Beklädnadsutrustningen omfattar kläder för alla årstider,och de skall vara moderna och väl utprovade. Den ulvecklingsstörde som bor påinackorderingshem har Ju dessutom mat och hyra betalda. Iprakliken fungerar del hela så, att maten och andra hushållsartiklar inhandlasav personalen på räkning. Kläderna och de personliga hygienartiklarnainhandlas även de tillsammans med personalen och på räkning. Det enda denulvecklingsstörde behöver tänka på är alt hans pensionsandel plus eventuellhabiliteringsersättning, som varierar . , skallräcka till kosmetika, tidningar, bio och andra fritidsintressenliksom om han vill köpa några prydnadsföremål lill sitt rum. Självainventarierna i rummet lillhör huvudmannen och har ofta inhandlats utan samrådmed den ulvecklingsstörde. Även detta är oerhört negativt i en integrerings-och normaliseringsfas. Kannågon av kammarens ledamöter tro att en människa som så väl omhändertagits avsamhället i ekonomiski hänseende har en möjlighel att klara sig i ett egelboende? Jag har personlig erfarenhet av att delta är oerhört svårt och au deluppstår många och långvariga ekonomiska och därmed ibland också socialaproblem. Jag har vid fiera tillfällen varit med om atl utvecklingsstörda fåttflytta lillbaka till inackorderingshem, därför atl den psykiska påfrestningenblev alltför stor då de i det egna boendel skulle ta ansvar för och planera sinekonomi. Delär väl inte meningen atl en människa på grund av dålig ekonomisk träning skallbehöva utsättas för så drastiska metoder som lillbakaflyl-tande till ettinackorderingshem, om man i övrigt fungerar i samhället både arbetsmässigt ochsocialt. Det är väl heller inte meningen atl man skall behöva gå tillsocialvården och begära tillskott lill sin ekonomi för att man inlefått lära sig alt mat, hyra och kläder skall inrymmas i budgeten. Detsyslem som på försök provat, och som innebär alt denulvecklingsstörde har samma rättigheter lill bostadsbidrag som andra isamhället och tillsammans med personalen på inackorderingshemmet lär sig läggaupp sin budget och i denna la med alla de utgifter som finns för oss andra, harfungerat mycket bra. har för avsikt att överföra detta systemtill alla sina inackorderingshem. En sådan verksamhet ligger dock f n. ulanförde befogenheter lagen ger och måste i fortsättningen bedrivas försöksvis. Personalenupplever den här försöksverksamheten som arbetsam men oerhört stimulerande.