prot · FZ0940 · 1975-12-31 00:00:00 — Finansministernsade atl han myckel noga skall följa hur borgerligheten uppträder på det härområdet. Nåväl - vi skall följa hur finansminislern gör också, för i självaverket är det så att ni framför totalfinansierings-kravet när del passar. Mendå t. ex. bostadspolitiken förra årel hade kommit i stora svårigheter, så atlman fick lov atl återinföra del finansieringssystem som förkastats ochdet kostade att genomföra förändringen, var det inte tal om någonlotalfinansiering längre, utan då skulle det gå på sitt eget sätt. Närdet gäller den utländska upplåningen, sä är vi alla överens om att del är ettutomordentligt allvarligt problem. Finansminislern sade - och det var bra - atlhär gäller del att iaktta stor försiktighet. Men del ärju då konstigt att manändå i är har drivit en ekonomisk politik som lett till denna fundamentalaobalans och medfört ett upplåningsbehov långt utöver del som skulle följa avoljeprishöjningar och konjunkturella svårigheter vad gäller vår export. Denhär obalansen är så stor atl långtidsutredningen kallt räknar med atl den skuldsom vi ådragit oss inte skall kunna vara avvecklad förrän långt in på1980-talel. Målet ärju bara alt vi fram lill 1980 skall kunna skapa balans ibytesbalansen. Men om man har underskott hela liden ibytesbalansen, så innebär del au fram lill dess skall vi hålla på attlägga ytlerligare miljarder till vår utlandsskuld. Hur stor den då kommer allvara 1980 kan ju var och en tänka sig. Sedan skall vi under 1980-talei köra igång och försöka återbetala detla. Detär inte, som det har ställ i en del tidningar, så att långlidsulredningenräknar med all vi på något sätl skall ha gjort oss av med den här skulden framtill 1980. Jag anser att det är utomordentligt allvarligt att man inte förraåret eller tidigare i slabiliseringspoliliken log det grepp som vi ifinansutskottet, inkl. socialdemokraterna, nu har enats om för alt verkligen fålill stånd en rimligare utveckling på del ekonomiska området. Om någontingverkligen är kännetecknande för detta utskottsbetänkande och detsammanhållande i den enighet som man här har talat om, sä är det jusl dettakonstaterande atl den förda ekonomiska politiken inte har varit rimligsom stabiliseringsgrund utan att det fordras nya metoder. Isilt första anförande lalade finansministern om industriinvesteringarnasbelydelse, och han sade atl de hade utvecklats relativt väl. Men dä skall vivara medvetna om att del har gjorts ständiga nedjusteringar avbedömningarna rörande hur industriinvesteringarna kommer all utvecklas. Ijanuari sade finansminislern att ökningen troligen skulle bli , i denreviderade finansplanen hade det procenttalet sjunkit, ikonjunkturinstitutets bedömning lalade man om en ökning på , ochnu är man nere vid den bedömningen att det bara skulle bli ökning avindustriinvesteringarna-och därav faller hela ökningen pä byggnadssidan, detblir ingen ökning pä maskinsidan. Detta med investeringarna är väl ingentingsom alla hetsar upp sig över och anser vara så betydelsefullt, men de somhåller på med den ekonomiska politiken och skall bedöma vad som måsle göraslar naturligtvis stort intryck av den nedgång i ökningen som redovisas och vadden innebär för del grundläggande problemet, nämligen alt skapa balans i deyttre betalningarna. Jagupprepar vad jag sade i mitl första inlägg, alt om vi inte skaffar oss.manöverulrymme pä valutasidan, dä hjälper det inte med aldrig så många frommauttalanden om att hälla sysselsättningen i centrum. Atl man inte fästertillräcklig uppmärksamhet vid det är Just det allvarliga. Föratt få en bättre stabilitet fordras, som vi har sagl i utskottet, atl manfunderar igenom skattesystemets roll i infiationssammanhang. Finansministernsäger här atl del inte är någon nyhet all vi skall fundera igenomskattesysiemels roll där, och del är möjligt alt det är klädsamt att nu anläggadet betraktelsesättet atl ni inom socialdemokratin ofta har tänkt så. Men Jagundrar om det verkligen är en riktig beskrivning. Ni har väl i stället alltidförnekat atl del skulle finnas någonting som kan betraktas som skattesystemetsroll i infiationssammanhang. När vi övergav Haga-överläggningarna var det justdärför atl vi tyckte att del var alldeles klart att den skattepolitik somutformades där inte skulle komma au bidra till den ekonomiska stabiliteten, ochdel har den inte heller gjort. När jag hört vad som sagts i utskottet hoppadesjag att hade tänkt om och att han nu hade en annan uppfattning omskattesystemets roll i infiationssammanhang; annars finns det ju ingenanledning tro atl de förnyade ansträngningarna för all skapa ekonomiskslabilitet verkligen kommer all bli framgångsrika. Hen (): är verkligen duktig närdet gäller alt uppträda tvärsäkertoch göra påståenden. Han säger fortfarande att jag har fel. Ja, del må varahänt att har den uppfattningen. Men jag har aldrig sagl att demänniskor som har anledning atl anmärka är nöjda. De är sannerligen intenöjda, utan de är i högsta grad missbelåtna med infialion och herrSträngs sätt alt via skatterna ta en så betydande del av löneökningarna atl sålitel blir kvar atl de finner det meningslöst att fortsätta med den ordning somman haft vid förhandlingarna. Närjag av inte ens fär en antydan om all han har uppfattat betydelsenav vad vi har föreslagit i form av forum för samråd som en väl förbereddinstitution under en tillräckligt förati alla frågor skall bliordentligt belysta, utan bara talar om en förhandling -Ja, dåmisströstar jag faktiskt om goda vilja all verkligen komma tillrätta med de allvarliga problem som vi har att brottas med. Jag trodde attmeningen var att man skulle lyssna till rörelsen. Jag har en känsla av attrörelsen är de många människorna. Jag har många bevis för all de är bekymradeöver utvecklingen här i landet. Jag vill närmast ge en replik. Kammaren håller mig säkerträkning för att jag inte lägger ut texten med anledning av inlägg. HerrÅsling sade att han höll finansministern räkning för att han nu inteifrågasätter de 400 000 nya jobben. Det är den lyp av diskussion som iblandförs ute på valmöten som inte är av del allra bästa slaget. Jag tror inte allnågon som lyssnade på mig kunde undgå atl göra iakttagelsen att Jag myckelstarkt ifrågasatte möjligheterna alt åstadkomma 400 000 nya jobb. Ytterligare400 000 personer står över huvud taget inte lill arbetsmarknadens förfogande,inte ens om man tar med de latent arbetssökande. Kan man sysselsätta 400 000personer till måste man hämta dem frän andra länder. HerrÅsling säger att vi skall ha samma sysselsättningsiäihet ute i bygderna som iskall vi säga . Ja, det kan man kosta pä sig att säga. Men herrÅsling är tillräckligt realistisk för att veta atl man inte kan omsätta detta iverklighet som något slags valprogram , och inte på ensex- eller nioårsperiod heller. Stockholmsstad har en hög sysselsättningsgrad för kvinnor på grund av det siarka inslagetav administration, utbildning och andra ijänsle-mannauppgifier. Inte finns detpraktiska möjligheter att åstadkomma detsamma i varie region av vårl land, inteens om man gör regionerna relativt slora. Man må ha hur god vilja som helst -sä fungerar inte verkligheten. Det är mycket mera realistiskt, , altsäga sig alt vi får vara mer än nöjda om vi i fortsättningen får samma sysselsättningsökningbland kvinnorna som vi haft . Jag tror det blir svårigheteratt mobilisera dem. Närdet gäller manfolken har del förekommit en sänkning av sys-selsättningsaktiviteten. a. av sänkningen av pensionsåldersgränsen,som jag nämnde. Det finns också andra inslag i den bilden. Man måsle stå påverklighetens grund när man diskuterar detta. 5 protokoll 1975/76: 401 gäller även ,såvida han inte har några andra, speciella syften med silt programmatiskauttalande. HerrBurenslam ställde en fråga lill mig som Jag gärna skall svara på. Hanfrågade: Kommer herr finansministern att yrka pä motsvarande skattehöjningarnär man bygger ut eller 80? Jag räknar med attden utbyggnaden i allt väsentligt skall ske pä samma premisser som all annanindustriell utbyggnad. Den fär finansieras pä den kapitalmarknad som står tillförfogande för industriell expansion. Däremot menar jag att man får varauppmärksam pä att man inte bygger in en automatiskt ökad kostnadsutveckling ivad jag kallar de statliga drifiutgifterna. Det påverkar helareformverksamheten. Jag kommer i fortsättningen all vara mycket uppmärksam pähur oppositionen agerar när det gäller att följa upp den i och för sigglädjande deklaration som man gjort i betänkandet . Någonav de senaste talarna - kanske var det ocksä faktum alt man lidigare rekommenderat en stark utlandsupplåning ochkritiserat finansminislern för att han var rätt återhållsam i det avseendet.Han motiverade det med att pengarna då var mycket billigare. Man skulle halånat dem då i stället för . Ja, när den aktiviteten var som mest högröstad,var pengarna dyrare än de är . Vi har haft enpåtaglig räntesäkning på den internationella marknaden. HenBURENSTAM (): Jag noterar med tillfredsställelse att finansminislern säger alt deprojekt som vi här har talat om skall finansieras-som alla andra på den öppnakapitalmarknaden. När det gäller lånen var del fakiiski inte jag somframförde den synpunkt som finansministern tog upp. Vad som är mestbekymmersamt i fråga orn upplåningen är emellertid att lånen inte har använtsför att finansiera en investeringsökning. som vi på detta sätt lånat,här nämligen de totala investeringarna i landet minskat. Trots atl finansministerni sill ursprungliga inlägg gjorde etl stort nummer av att det var säförskräckligt viktigi att lånen gick till invesieringar och inte tilldriflutgifter visar den realekonomiska samhällskalkylen alt parallellt med denökade upplåningen utomlands har de totala investeringarna i landet minskat. Hen (): Finansministern gjorde i sitt första inlägg etl försök lill mytbildningi fråga om diskussionen om upplåning utomlands, och Jag tror att detär viktigt att han får klart för sig att han också i fortsättningen kommer atlfå mothugg om han försöker sprida den. Densvenska oljeräkningen blev pä dyrareän före oljekrisen. När man skulle sprida den minskning av våra tillgängligaresurser här hemma som den nya situationen krävde var det viktigi att iinledningsskedet ta upp länen till gynnsammaste villkor och snabbi skapa elttillräckligt investeringsutrymme både för kommunerna och för de enskildaförelagen. I det läget vägrade finansministern alt ställa upp och sköt endastde enskilda förelagen framför sig. tillät man även vissa kommuner,där var pionjär, att la upp sådana lån. Först sedan denuppläningsperioden var klar begagnade man den högre kredilvärdighet som svenskastaten har haft och länge behållit på den internationella marknaden till alt gäut och ta upp lån av skilda karaktärer som indirekt ändå medförde en friareinvestering på den svenska marknaden. Detvar en felbedömning alt i det första läget inte utnyttja den högrekredilvärdighet som staten hade. Atl del finns en sådan verklighet harfinansminislern pä elt mycket förtjänstfullt sätt medverkat lill att belysa isitt arbeie vid tillskapandet av den nya nordiska invesleringsbanken. Där harfinansminislern på ett skickligt sätt bakom kulisserna verkat för att denordiska länderna på toppen av de enskilda ländernas upplåningsprogram ochovanför dessa skall med utnyttjande av dessa länders samlade högrekredilvärdighet kunna ta upp län på gynnsammare villkor, mot bättre förräntningoch bättre amorteringsvillkor. Vihade alltså kunnal sköta denna väldiga statliga upplåning skickligare, och detär detta som kritiken gäller. Beträffandefrågan om att utsträcka upplåningen råder enighet om alt man måstevara mycket försiktig och att den nordiska investeringsbanken i del nuuppkomna läget är ett bra argument. Del hör bara lill bilden att den skullesocialdemokraterna i aldrig ensamma kunnat genomföra. De kastade framförslaget utan alt ha undersökt möjligheterna, trots att de vid del här lagetbara har 25 av 78 mandat i . Det var mittenpartierna som ipraktiken svarade för att delta projekt kunde genomföras. Jag vill som sagtgärna ge finansminister en komplimang för det förarbete som han gjorde,men det är inte hans förtjänst all förslaget nu kan föras fram till de nordiskaparlamenten för ratifikation med en så pass bred och stark slällning som delhar. Detta,herr talman, bör bli sagl i kammaren så atl finansministern inte ifortsättningen kan ge en felaktig bild av hur diskussionen om den svenskautlandsupplåningen har förts. Diskussionen om sysselsättningen kräver atl man fullföljerdebatten om de 400 000 nya jobben. Man skall ha klart för sig - vilketfinansministern erkänt - atl del finns en potentiellarbetskraft till elt antal av 380 000-400 000 personer. De vill ha etl arbete,och de har rätt att kräva ett arbete enligl den övergripande målsättning somvi har. Vikan från debatten utmönstra talet om immigration som finansministern var innepå tidigare. Minfråga är huruvida man över huvud tagel kan hävda principen om regional balansoch ge den reell innebörd om man inie också är beredd all erbjuda arbete för demänniskor ute i regionerna som vill ha arbete även om de inte står i dagensarbetslöshetsköer. Finansministernsäger atl resurserna är knappa och inte kan mobiliseras för detta ändamål. Mendet beror också på den politiska viljan. Där bör diskussionen kringlångtidsutredningen ta vid för alt prioritera de resurser som skall användasför all utveckla näringslivet och den offentliga sektorn 'på så sätl alt ävendel nödvändiga underlaget för sysselsättningen skapas. Delfinns en motsättning i finansministerns argumentering. Vi skall prioriteranäringslivet och aktivera exportansträngningarna, säger han. Men det ger juarbete, ja, är en nödvändighet med hänsyn till bytesbalansen. Varför har dåsocialdemokratin en så låg ambitionsnivå? Jag fortsätter gärna debatten med ett litet ögonblick till. Detgörs f n. en arbetskraftsundersökning , och det material som liggertill grund för den undersökningen är inte lokaliserat till storstäder ellertätortsområden - där kvinnosysselsättningen är hög -utan del är jämnt fördelatregionvis över hela landei. Där fär vi reda på hur många som är arbetslösa, ochdel antalet ligger någonstans mellan 60 000 och 70 000 personer f n. I denräkning som görs vid arbetsförmedlingarna ligger antalet arbetslösa pä ungefärhälften av den siffran. Iarbetskraftsundersökningen tas folk som inte är fackligt organiserade med, ochden är ganska representativ. Där tas också med alla som är s. k. latentarbetslösa - sådana som förklarat sig vilja ha ett arbeie. Därutöver finns delsådana som inte vill ha något arbete och inte anser sig stå tillarbetsmarknadens förfogande av skäl som jag inte känner till. Att använda enplan för sysselsättning som inbegriper fiera än dem som vill ha elt arbetemenar jag är en överambiiion. De s. k. latent arbetslösa - eller potentielltarbetslösa, för att använda uttryck - som vill ha etl arbeie ärmellan 50 000 och 70 000 personer enligt denna grundligaarbetskrafisundersökning som görs månatligen. Omdel antalet läggs till antalet arbetslösa är vi uppe i det tal långtidsutredningenanger, och vi har följaktligen så långt det är möjligt vetenskapligt ochslaiistiskt bevisat hur stor arbetskraft inom den egna folkstammen vi har atlröra oss med . Och det är helt andra tal än i rentteoretiska diskussion. Jagsvarade påen fråga som ställde. Jag utgickifrån all var närvarande så atl han kunde tillgodogöra sigsvaret. Till vill jag yllerligare säga, när han talar ominvesteringarna, atl vi stimulerar invesieringsutveck-lingen så gott vi kan.Den har varit ganska bra, t. o. m. myckel bra, i värt land i jämförelse medomvärlden. Självfallet spelar den utveckling vi har haft med en nedåtgåendeefterfrågan sin roll för investeringsam- Om nu menar atl den svenskaföretagsverksamheten, därest man hade en riktig finansminister, skulleinvestera i precis samma takt oavsett om den producerar på lager ellerproducerar för direki leverans, går han för långt i sina anspråk påfinansministern - finansminislern må sedan vara av vilken politisk färg somhelst. Sådanahär omständigheter spelar en roll för investeringsaktiviteten. Vi har hållitvår investeringsaktivitet hög. Internationellt är den mycket hög. Jag talar nuom den privata sektorn, men jag kan även lala om den offentliga seklorn. Närefterfrågan kommer igen ökas aktiviteten på nytt. HerrBurenstam citerade vissa prognossiffror från den senastekonjunkturrapporten. Jag är inte beredd alt svära på den, eftersom jagerfarenhetsmässigt alltid är väldigt reserverad när ekonomerna spår omframliden. Jag är tillräckligt erfaren för att vela att verkligheten inteföljer prognoserna. Jag är underrättad om alt förändringarna i konjunkturinstitutetsrapport är en följd av en allmän fundering av konjunkturinstitutet.Ändringarna har inte sitt underlag i några förändrade investeringsplaner utebland företagen. HerrHeléns inlägg uppfattade jag inte som någonting annat än en verifikation av denuppfattning som jag deklarerade i mitt första anförande, nämligen att det ärklokt atl vara återhållsam när det gäller utlandsupplåningen för den offentligasektorn, eftersom de pengarna har en benägenhet att gå in och täckadriftuigiherna. I den mån de läcker kapitalutgifterna har de samma permanenssom om det skulle vara fråga om driftuigifter. Som jag sade i mitl förstainlägg är det annorlunda om det ligger en företagskalkyl i botten. Då ärriskerna för utlandsupplåningen betydligt mindre. Jag driver den linjen. Jagvel atl ogillar den, och där har vi skilda uppfattningar. HenBURENSTAM (): säger att företagen inte investerar därför atl de har svårtau sälja. Men försäljningssvårigheterna har ju i hög grad uppstått genom ekonomiska poliliken driviis så alt har fått ett försämratkonkurrensläge och svårare all göra sig gällande på utlandsmarknaderna. Om maninte fört en sådan ekonomisk politik, hade det i dag-enligt vad finansminislernjust har sagt-uppenbariigen funnits siörre lust att investera. Sedan, herr finansminister, skall man förvisso varaskeptisk inför olika prognoser. Jag har fått den uppfattningen förstärkt efteratt ha läst finansministerns prognoser. Det avgörande för svenska statens och de nordiska ländernas sätt att ifortsättningen agera pä den internationella kapitalmarknaden är naturiigtvisatl bakom de lån som las upp på den inlernationella kapitalmarknaden i enstatlig banks regi skall ligga mycket nogranna kalkyler för de invesieringarsom pengarna skall användas till. På den punkten har vi inte olika mening,hoppas jag. Jag tror inte att finansminislern skulle bli glad om en sådaninvesteringsbank lånade upp internationellt kapital för lättsinnigainvesteringar. Påsamma sätt hade det varit möjligt att stärka den svenska kredilmarknaden underdet första halvårets knappheisperiod efter oljekrisen. Det är alltså intefrågan om att det skulle ha skett någon statlig upplåning i syfte huvudsakligenatt underiätta höjda kommunala eller statliga driftsutgifter, utan det varfrågan om att stärka den svenska kapitalmarknaden så att de rättainvesteringarna kunde ha gjorts eller i varje fall underlättats ochtidigarelagts. Det skulle ha kommit oss alla till glädje i en situation däarbetslösheten under en kommande vinter är en realitet för många. Nukan finansministern säga att det här är en diskussion om påvens skägg nu iefterhand. Jag har bara velat stämma i bäcken för att inte skalllåta det här rinna ut till en stor fabulös fiod i framliden, när jag intelängre har någon möjlighet att stå här och sälla slopp. begår våld pä sitt goda förstånd - jag skall vara,litet vänlig mot honom - i sitt senaste inlägg, när han säger atlsvårigheterna för vår ullandsförsäljning - malm, stål, Järn, massa, papper,sågad vara - beror på atl finansminister har fört en felaktig ekonomiskpolitik. Jag tror inte all någon av dem som avlyssnar den här debatten ärberedd att skriva under på det konstaterandet från . Del vore litet genant för kammarens ledamöter om Jag utvecklade textenlängre i det här avseendet. Närdet gäller den nordiska banken fick Jag etl erkännande som jag gärna vill delamed mig av till många skickliga medarbetare, som kanske t. o. m. gjort störreinsatser än finansminislern för bankens tillkomst. På finansminislern harnärmast kommit den beslutande funktionen, och eflersom del var en bra sak vardel inte så svårt att besluta i del här fallet. Den nordiska investeringsbankenskall i allt väsentligt vara till för att bygga ut näringslivet i de nordiskaländerna. Från den utgångspunkten finns det väl inga delade meningar om skall skaffa pengar. HerrHelén sade i sitt senaste inlägg att när han uppmanade finansministern alllåna skulle finansministern ha lättat pä den svenska kapitalmarknaden, så altde svenska industrierna hade fått entrébiljett dit. Det negativa i en sådanoperation hade varit att staten då till en början dragit på sig storalåneskulder och förmodligen även haft ännu större skulder än vad som nuär fallet. De privata företagen hade Ju tillgång till den internationellalånemarknaden, visseriigen med ett par procents högre ränta vilkel gjorde altde var väldigt angelägna om att komma in på den svenska kapitalmarknaden. för dem atl finansiera deinvesieringar som de vid de här tillfällena var intresserade av. Tvärtom, viförsökte hjälpa dem med detta genom att hänvisa dem bl. a. till möjligheternaatl finansiera sig utomlands. HenHELÉN (fp): kom äntligen det vikliga medgivandet att de lån som svenskföretagsamhet tog upp pä den inlernationella marknaden under första halvåretefter oljekrisen fick lov att tas till ett högre pris än vad svenska statenhade behövt göra. Men observera: dessa län kunde endast las av myckel slora,internationellt kända och därför kreditvärdiga företag. Hela den breda sektornav mindre och medelstora företag hade inga möjligheter att i del läget lånapengar ulomlands. Det betydde atl vi av förelag som normalt vänder sig tillExportkredit och Industrikredit fick en lång otillfredsställd kö som inte kundegöra de investeringar som var önskvärda och nödvändiga. Men Jag är glad över dereträtter som finansministern har gjort. Jag skall inte fortsätta den härdiskussionen. Finansministern skall i fortsättningen inte behöva höra min röstmera. Jagtror ändå att det är värdefullt att inse att det är angeläget atl den statligaupplåningen behandlas som etl alternativ till den upplåning som ivissa speciella lägen inte bara stora industriföretag och kommuner kan görautan som man även måsle försöka skapa nya möjligheter lill. Där kommer den nordiskainvesteringsbanken indirekt att ge ell motsvarande tillskott, något som mankunde ha gjort genom en mer aktiv upplåningspolitik i inledningsskedet. Jag skulle inte ha återkommit till diskussionen om vad som harframkallat de nedjusteringar som har gjorts i olika investeringsplaner om detinte var för att det är en oerhört central fråga för den ekonomisk-politiskasituation som vi befinner oss i och för den bakgrund mot vilken överläggningarså småningom skall äga rum om den ekonomiska poliliken. Närfinansministern säger alt denna nedrevidering av investeringsplaner harförorsakats av försäljningssvårigheter och sedan fortsäller att säga att dessaexportsvårigheter inte har att göra med hans ekonomiska politik samt all det ärtokigt när sådana som jag försöker påstå all del fakiiski är den dåligaekonomiska politiken som har lett till detta, så är det förvånande, herrSträng. Vi har förioral marknadsandelar på våra viktigaste exportmarknader,säger , och del beror på att kostnadsstegringarna i Sverigehar gäll sä snabbi i förhållande till andra länder. Finansministern måsteju haläst konjunkturinstitutels redogörelse i det stycket. All kostnaderna harstigit sä mycket beror på att man inför förra avtalsrörelsen lade en så dåligstabiliseringspolitisk grund atl nu t. o. m. socialdemokraterna ifinansutskottet skriver under på atl del måste tas bättre initiativ nästaomgång. I långtidsutredningentalar man om att det finns en grundläggande