prot · FZ0978 · 1975-12-31 00:00:00 — Hur kan man ens försöka göra gällande alllönlagarna skulle vara betjänta av att staten får allt mera att säga till om iallt fiera företag, när löntagarna själva kan se hur det går i ell fall somStålverk 80, där staten verkligen har hela ansvaret? Där har vi ell test päsocialdemokratisk näringspolitik - dynamisk när man pratar, kaotisk när manhandlar. Vi kommer alt utnyttja de tillfällen som vi har här att i olikavoteringar rösta emot att slaten skall ha rätt all köpa aktier för yllerligare500 milj, kr. Vi kommer också att göra vad vi kan för alt begränsa fjärdeAP-fonden till att köpa högst 5 "n av aktierna i något förelag. Föratt del skall bli god sysselsällning och utveckling fordras det ett förbättratförtroende inom näringslivet. Socialdemokraternas socialiseringsiver gynnarinte lusten att la risker och salsa på framliden, annal hot mot förtroendetär den skattepolitik som bedrivs av regeringen. förklaraderegeringen i Il-överenskommelsen att ett nytt skattesystem skulle nog tasfram i god lid , så att några nya provisorier inte skulle behövas.Regeringen skrev på detta trots all finansminislern vid olika överläggningarhade sagl att han för sin del trodde att elt nytt skattesystem var mera prat änverklighet. Eftersomvi inle litade på socialdemokraternas vilja och förmåga att få fram ett nyllskattesystem, ville vi inte heller vara med på del myckel dåliga provisoriumsom II utgjorde. Fram emot hösten blev detockså ganska klart all någol nytt skattesystem skulle det inte bli ,Inför kritik på den socialdemokratiska partikongressen svängde man heltplötsligt och började där förkunna alt nog skulle man hinna med att göra eltnytt skallesystem till 1976, men efter den kongressen gick det ju inleförrän vi fick helt klart för oss att någol nytt skallesystem skulle man inlehinna hitta på. Det vilar, herr talman. något av 80 överregeringens skattepolitik. har för sin del i LO-lidningenförklarat att vi kommer att få leva med de olikaskatleprovisorier som inle minst löntagarorganisationerna har ansett alls intevara bra, ur alla möjliga olika synvinklar. Nuförbereder regeringen uppenbarligen elt nytt provisorium, och i det får vi välräkna med att det blir nya kraftiga höjningar av löneskatterna. Vi kan juredan se att olika beslut som den här har fatlat eller kommer attfatta innebär höjningar av löneskatterna med ,Redan dessa 3 96 är mera än hela det reala utrymme som finns förkoslnadsstegringar i verksamheterna. Ovanpå de höjningarna kommersocialdemokraterna att vilja lägga ytleriigare ett antal procentenheter som ledi ett nytt skatteprovisorium. Men en sådan politik kommer att förvärra vårtlands problem i form av inflation och underskott i utrikeshandeln och utgördärmed också ett hot mot sysselsättningen. Regeringens högskatlepolitik bidrarockså, som jag har sagt här , till att öka prisstegringarna. Skattesystemetär den verkliga drivkraften i vår inflation, Imoderata samlingspartiets program mot prisstegringar ingår kravet på lägreskattesatser som en tredje huvudpunkt. Värt partis politik är inriktad på attdet behövs en sänkning av skatterna. När vi kräver della, sä innebär det att vibegär en sänkning av skattesatserna. En sådan sänkning kan man skapa utrymmeför genom alt vara återhållsam med nya utgifter. Det behövs egentligen inte skär ner några verksamheter som finns. Det är inte fråga om, somsocialdemokraterna säger i sin vulgärpropaganda, när vi kräver lägreskattesatser, att vi skulle vilja ställa den ena eller andra kategorin pågatan. Det är frågan om all visa återhållsamhet med nya ulgiftsåtaganden, ochdel är en hell annan sak. Del vore bra om , som är en hederligkari, ville hålla med om det i debatten. Statsinkomsternaökar med 10-15 miljarder . Man behöver inle sälta sprätt på alla demiljarderna. En del av dem kan användas lill all finansiera en sänkning avskattesatserna, men det går förvisso att spara också i de nuvarande offentligautgifterna. Vi anser inte alt man behöver använda en eller annan miljard omåret till all socialisera mark. Om man inför lika konkurrens ibostadsbyggandet, minskar behovet av skattepengar för all stötta upp offentligabostadsföretag. Man kan minska det myckel dyra egen-regi-byggandet som denoffentliga sektorn ägnar sig åt och i stället ge slörre utrymme för konkurrens. Vihar krävt att man skall avveckla de allmänna räntesubventionerna inytillkommande årgångar av hus. Det skulle inle, som socialdemokralerna görgällande, innebära att det skulle bli några chockartade höjningar av hyror,Inle alls. Jag betonar att del är för de nytillkommande årgångarna som vi begärdenna avveckling. Det tål alt understrykas att regeringen själv 1967 avveckladesystemet med allmänna räntesubventioner därför att man fann att del var fördyrt och klumpigt och alt det hade alla möjliganackdelar. Alt man sedan har återinfört räntesubventionerna skall inle tastill intäkt för all det har blivit något bälire system. Vihar också krävt att man för alt spara pengar skulle finansiera motorvägsbyggandegenom vägtullar. Därigenom kan del bli mer pengar till länsvägnät m, m, som verkligenbehövs. Mankan minska byråkrati och krångel. Man kan minska behovet av de växandesubventionerna lill förelag i landet. Man kan låta riksrevisionsverketkostnadsberäkna förslag som olika offentliga utredningar lägger fram. På detsättet skulle man t, ex, ha kunnat undvika en del ekonomiska huvudlösheter ivad gäller utlokaliseringen av statliga verk. Lägre skattesatser behövs också för alt de höga skatterna inte skallmotverka sig själva. man skatterna för myckel försämrar man denekonomiska utvecklingen och får in lägre skalleinkomster än annars. Högaskaller skall man ha för att finansiera gemensamma behov, men blir skatternaför höga och den ekonomiska tillväxten därmed dålig, blir del inte den ökning iresurserna som man har tänkt sig. man skatterna med hänvisning till attde offentliga behoven är så slora, kan del bli mindre pengar än annars alttäcka offentliga behov. är del ändå sä - del tror jag ävensocialdemokraterna instämmer i - all reformulrymmet bestäms av de realaresurserna i samhället. De verkliga reformfienderna är de som höjer skatternasä högt alt resurstillväxten avstannar. Närvi moderater framför dessa synpunkter brukar finansministern alltid göragällande alt vi skulle tro alt del var så enkelt att bara man sänker skatternaså stiger statsinkomsterna, I sina ansträngningar att vara rikligt lustigbrukar säga att "moderaierna menar alt om man sänker skatternatill noll så kommer finansminislern att slå i ett av pengar".Men, , del menar vi inle alls. Vi menar - vilket alla människor ilandel gör - att om man sänker skatterna till noll, blir det ingaskatteinkomster alls. Men lika väl som vi begriper det, borde ocksåinse att om man skulle gå åt andra hållet och höja skattesatserna till 100"-, blir det inga skatteinkomster, för då kommer den ekonomiskaverksamheten i landel att avtyna, bör ju räcka till för all göra heltklart alt skatterna förvisso kan bli så höga alt de motverkar silt eget syfte -att man skall få in pengar alt betala offentlig verksamhet för. Kan inle herrSträng i debatten erkänna att skatterna kan bli så höga att de motverkarsträvandena all få in mera pengar till del offentliga? Vi menar altskallesatserna nu har överskridit den gränsen. Det är en anledning till att detär svag resurstillväxt i svensk ekonomi f n. Förden händelse i denna debatt också skulle återvända till sinagroteska påståenden från debatlen , nämligen att istatsbudgeten har överbud på , skulle jag vilja framföra enkommentar i förväg. hargjort en ganska märkvärdig sammanställning. 1 denna kan man redan frånbönan se alt för det budgetår som vi har anledning all diskutera - nämligennästa budgetår - är del inle fråga om en överansträngning med 7 miljarder, ensi finansministerns egna beräkningar, ulan finansminislern anger 4 miljarderkronor. Vadkan man då säga om dessa 4 miljarder? Till att börja med skall man göraalldeles klart alt de 4 miljarder finansminislern talar om inle innebär krav påutgiftsökningar från vär sida. På de punkler där vi har föreslagit utgiflshöjningar - t, ex, för försvaret med 200 milj, kr, - finns molsvarande besparingarpå olika häll. Det erkänns också i finansministerns sammanställning. Det äralltså inte fråga om några ökade utgifter, ulan det är fråga om att vi harbegärt skattesänkning. Och vad kan man säga om dessa skattesänkningar? Hurmycket skulle de kosta? - Vi har krävt en indexregleringav skatterna, så att inflationen inte skärper skatterna pä ett oförutsett ochorättvist sätt. Regeringen säger nu att det förslaget blir myckel dyrt, alt deskulle kosta mycket pengar att indexreglera skatterna. Men, , del ärsamma sak som alt säga alt finansministern inte skulle ha råd alt avskaffainflationen - för om inflationen plötsligt upphörde skulle vi inte få någonautomatisk skatleskärpning. När finansministern säger all det är dyrt med indexregleringmåste del onekligen innebära att han är en stark vän av inflationen; han harinle råd med någonting annat än inflation, ur skat-tesynpunkl, eftersom denskärper skatterna. Vihar krävt all man skall återinföra dels, k, taket på socialförsäkringsavgifierna.När finansministern räknar fram hur mycket den avgiftssänkningen skulle kostaglömmer han att det skulle innebära en hel del besparingar för staten själv omdella tak återinfördes, eftersom staten faktiskt själv betalar olikalöneskatter, Finansminislern lar inte hänsyn lill alt vi är motståndare lillolika lättvindiga rullningar med pengar i olika statliga företag som sker. Vidarelar man inte hänsyn till alt vi här kommer att rösta mot all staten skallfä en finansfullmakt på . Vi anser nämligen att man kanbättre stimulera ekonomin med skattesänkning - enligt del förslag vi har lagtfram - än genom ytleriigare slora statsuigifter inom ramen för en sådanfinansfullmakt. Kvarslår alltså att vi har föreslagit en del skattesänkningar - vi anser nämligenatt de behövs, att de vore en bra stimulans och skulle ge en stabilaresysselsättning. Man kan inle bara lila till den offentliga sekiorn i allasammanhang. Vikan se vilka slora svårigheler särskill ungdomen har alt få arbele.Regeringen brukar alllid berömma sig av alt den har skapat så många nyaarbelstillfällen; det har vi redan hört från , Och ochherr kommer all upprepa att sysselsättningen har ökat mycket i ,Men om man tittar på internationell statistik ser man alt sysselsättningen harökat snabbare än i i en rad andra länder , ja, över huvudtaget. Vi ligger någonslans i mitten bland länderna när del gäller ökning isysselsättningen. Det är ett för- hällande som regeringenstalesmän borde lägga på minnet. beklagade i sill inlägg avsaknaden av borgerlig enighet.Men jag finner, när jag studerar del betänkande som vi sedan skall rösta omhär, all de borgeriiga partierna är samstämda i vad gäller riktlinjerna för denekonomiska politiken. Endast i två slycken har vi en avvikande mening. Vi ärför det första motståndare till en gradvis socialisering av näringslivet genomatt tillförs mer pengar för aktieköp. För detandra anser vi att man bättre stimulerar ekonomin genom en skattesänkning ängenom all ge regeringen en fullmakt all ulan hörande öka utgifternamed . Mot den här bakgrunden ber jag all få yrka bifall till reservationernaI B och 7 saml i övrigl lill vad den borgerliga majoriteten i utskottet haranfört. Idelta anförande instämde herrar , i Vrångebäck, Leuchovius,Nyhage, , , i Gäddvik, och , fruSundberg, herrar i . i , Hovhammar, iTrobro, , och , saml herrar Ringaby ochFridolfsson (samtliga m). Hen (vpk): Med anledning av de här uppresningarna från (s) och (m) vill jagmeddela alt vår riksdagsgrupp alltid brukar ha förtroende för vad dessförelrädare säger här i kammaren. Jag har därför bett ledamöterna i vårriksdagsgrupp alt inle resa sig upp efteråt - det skulle jag fatta som någolegendomligt, I andra partier är del tydligen på ett annat sätl. HerrBurenslam har här talat om hur inflationen tilltagit, hur det brister ifråga om ökningen av produktiviteten och om hur otillräcklig sysselsättningenär. Ja visst, , sådan är kapitalismen. Del är det systemsom moderaierna slår vakt om. talesman låtsas här varamotståndare till alt staten ger subventioner och gåvor lill de privaiaföretagen. Det är med förlov sagt ren demagogi. och de övrigaborgerliga partierna kräver ju , enligt vad de skrivit i finansutskottetsbelänkande, höjda investeringsavdrag och bidrag lill förelagen. försöker vilseleda allmänheien när han påslår någonling annal. Delär ire månader sedan vi senasl diskuierade ekonomisk poliiik iriksdagen. Även då låg eii belänkande från finansutskoiiel som grund. Dengången var alla partier ulom vpk eniga i bedömningen av den ekonomiskaulvecklingen och om vilken politik som borde föras. Från moderater tillsocialdemokrater var man överens om att representanter för staten,arbeisköparna, de fackliga organisationerna och de politiska partierna skullesätta sig tillsammans vid del runda eller avlånga bord. som de borgerliga längetalat om, och träffa en uppgörelse om priser, skaller och löner.Man var överens om en statlig inkomstpolitik riktad mot fackföreningsrörelsensfrihet. Vänsterpartietkommunisterna bekämpade dä och bekämpar en sådan statlig inkomstpolitik.Erfarenheterna från andra kapitalistiska stater visar entydigt all den innebären tvångströja på fackföreningsrörelsen och gynnar kapitalet. Vpk förespråkar istället stöd till lönearbelarnas kamp och åtgärder som begränsar monopolensmaktfullkomlighet, som begränsar inflytande för spekulations- ochvinstintressena. Endast med en sådan inriktning av poliliken kan man effektivtbekämpa inflationen. har denna borgerlig-socialdemokratiska koalition splittrats i vissa frågor.Man säger sig inte längre ha den eniga bedömning av den ekonomiskautvecklingen, inte den eniga uppfattning om den ekonomiska politiken som manhade sedan. har man ju kommil in i ett valår. Men skallregeringspartiet kunna övertyga lönearbetarna om all del handlar om någonlingannat än taktiska förskjutningar, sä måste man ju rimligen här också taavstånd från den uppgörelse man träffade med de borgerliga partierna idecember. Gör man inte det finns det ju alll skäl att tro att dagens oenighetendasl är taktiskt betingad. Ivissa delfrågor framförs i finansutskottets betänkande fyra olika ståndpunkter- från , från mittenparlierna, från socialdemokralerna och frånvänsterpartiet kommunisierna. Jag vill redan här tala om hur vi kommer allrösta. Vårt parti har i alla frågor egna alternativ, som enligt vår uppfallningbäst motsvarar del arbetande folkets inlressen. Om våra krav slås ul i deinledande omröstningarna, kommer vi i slut-omröstningarna att i allmänhet röstamot de borgerliga partierna och med socialdemokraterna. Undanlag är uttalandeom kommunernas ekonomiska situation, där vi anser att den socialdemokratiskaskrivningen är utomordentligt dålig. Där [ägger vi i slulomröstningen ner våraröster. Vilar denna ställning i slutomrösiningarna utan all känna någon entusiasm för desocialdemokratiska ståndpunkterna. Del är ingen grundläggande skillnad mellande socialdemokratiska och de borgerliga linjerna i den ekonomiska poliliken.Bägge är varianter av en och samma huvudlinje som går ul på att med olikamedel söka bevara och slärka kapitalägarnas makt över näringslivet. Dennapolitik söker alt med subventioner, med skattelättnader, med gåvor och medlampor få kapitalisterna att göra det de måste göra för all kunna förblikapitalister: öka sitt kapilal och investera. Dess syfte och verkan blir därföratt trygga och förbättra kapitalets profilulsikter. Ensådan inriktning av den ekonomiska politiken vill vi inte alls stödja. Men medhänsyn till röslförhållandena i är vi tvungna att lägga våra rösterpå den ena eller andra sidan. Även om vi är kritiska mot den nuvarandegrundlinjen för socialdemokratins politik känner vi självfallel slörregemenskap med elt parti som tillhör arbetarrörelsen än med herrar ,och partier. Vi känner också ell slörre ansvar förarbetarrörelsens gemensamma sak än de socialde- mokratiska ledare ochchefredaktörer som förkunnar all ett av socialdemokraternas viktigaste mål äralt krossa vpk i valet. Sedandeballen har flyttat sig en liten bit i det ekonomiskaekorrhjulet. Men ingen vel med säkerhet hur den närmaste lidens utvecklingblir. Det finns risk för ökad arbetslöshet . Prisstegringenkan bli starkare än man räknal med. Produktionsutvecklingen är också osäker.Det avslöjar brislen på verklig ekonomisk planering avsocialdemokraliskl regeringsinnehav. Regeringenställer som målsättning för den ekonomiska politiken att driva fram en nyhögkonjunktur. En sådan kommer väl också enligt de lagbundenhelersom gäller för kapitalismens utveckling. Men vi vet också att därefter kommeren ny ekonomisk kris. Den ekonomiska politik som bara ställer som sitt målatt driva fram en ny högkonjunktur driver därmed också fram en kommandekonjunkturnedgång. Det är della man kan kalla kapitalismens ekorrhjul. Dentid ligger emellertid bara ett årtionde tillbaka när de socialdemokratiskaideologerna gick ut och lovade alt det aldrig mera skulle bli en omfallandearbetslöshet i . Massarbetslöshet är i fortsättningen förbjuden, sademan. Och man hittade på ett nytt långl ord och sade: "Vi lever numera ifullsysselsättningssamhället." tag fanns det folk som trodde på detdär. Den som främst förfäktade den nya teorin hann 1. o. m. att bli professorpå den. Den nya arbetslösheten drabbade andra. måste alla erkänna att de kapitalistiska ekonomierna långt ifrån lyckatslösa sina problem. 17 miljoner arbetslösa och en stark inflation visar allkapitalismens kris fördjupas. Den kapitalistiska ekonomin är oförmögen att lösade växande problem som dess egen ulveckling skapat. Teknikens och övrigaproduklivkraflers utveckling kräver samordning och planering, kräver enmedveien hushållning med knappa naturresurser, kräver att arbetsförhållandenaförmänskligas så all förstörelsen och ulslagningen av arbetskraft stoppas.Kapitalismen har i stället gett människorna växande arbetslöshet, tilllagandeinflation, ökad hets och stress i arbetet, minskad ekonomisk tillväxttakt. Dessatendenser framträder som vi vet också i den ekonomiska och sociala utvecklingeni . Det har uppkommit en kronisk, en bestående arbetslöshet som ökalför varie konjunklurperiod. Prisstegringen, inflalionen har också gått alllsnabbare för varie tidsperiod och framträder numera även under de ekonomiskakriserna. Takten i utvecklingen av produktionen har däremol saktat av. Dessaomdömen gäller om man jämför femårsperioderna och framål. Del äralltså ingen ljusnande bild som utvecklingen visar. För mig är detoförklarligt hur företrädare för regeringen kan stiga upp och slå sig förbröstet och tala om hur förträffligt alll enligt deras mening är i detta land. Vänsterpartietkommunisierna begränsar sig inle till allmän kritik av del kapitalistiskasamhällssystemet. Vi tar upp kampen för konkreta ål- gärder som värnar om dearbetandes inlressen och visar vägen till ett förnuftigt samhällssystem. Vi harsammanfattat våra förslag, vilka gäller kampen mot arbetslösheten och åtgärdermot inflalionen, i två omfattande molioner till årets . Den senareföreligger lill behandling . majoriiet skriver nu allålgärder "för all begränsa prisstegringarna måste prioriteras högre vidutfromningen av den ekonomiska poliliken", dvs. på vanlig svenska all delär viktigt att bekämpa prisstegringarna. Men de ålgärder som föresläs i denkommunistiska motionen passar inte. Man säger bara alt utskottet ochriksdagsmajoritelen avvisade samma krav och au ingeniinghänl som bör föranleda ell annal ställningstagande. Närman läst det går man förslås lill den utförliga diskussion om våra förslag somnnansutskottel troligen förde i sitt betänkande . Jo, följande: "Vad utskotlel i del föregående anfört beiräffandeinriktningen av den ekonomiska poliliken innebär alt utskottet avstyrkermotionen 101", dvs, vpk:s motion. Ja,det var verkligen utföriigi och övertygande, Alla begriper ju efter detta attvåra förslag är kass. Risken är bara, herr lalman, all en del människor - somkallas väljare - när de lar del av della böriar fundera över hurdet går lill i utskott och om del inle rent av var meningen frånbönan all utskotten skulle sakbehandla förslag från riksdagsledamöterna. Vihar emellertid denna debatt, och då skall jag begagna tillfället lill all frågatalesmännen för den socialdemokratiska gruppen och för mil-lenpartierna vad detär för punkter i vpk:s program för kampen mot inflalionen som de lycker så illaom eller som är så dåliga all man kan avfärda dem med bara en rad. Jag uppreparpunkterna, som i vår motion är utförligt motiverade: "1, Ingrepp motmonopolisiisk prissältning, 2, Skärpt kontroll över ochålgärder mot de multinationella företagens prispolitik, 3, Ingrepp mot märkesvaruraserioch fördyrande reklamjippon, 4, Slut på gåvopoliiiken lillförelagen, 5, Ålgärder moi markspekulaiion, 6, Hyressiopp, 7, Lågräntepolitik, 8, Prisstopp på alla dagligvaror, 9, Slopad mervärdeskatt på mat -skärpt beskattning av kapitalel, 10, Ändradkostnadsfördelning mellan stal och kommun," Tilldessa krav på det ekonomiska planet bör också läggas ell krav med vidaremotivering men som har belydelse också för kampen mot inflalionen, nämligen enkraftig nedskärning av militärutgifterna, Enligi uppgift i en lidning pålisdagen skulle de fyra s, k, slora partierna ha bestämt sig för alt det inteskall föras någon försvarsdebatl i årets valrörelse. Om uppgiften är riklig ärdet ett svek mot väljarna. Försvarels utformning och de höga militärutgifternahör alldeles självklart lill de frågor som väljarna skallha rätt att la ställning lill i riksdagsvalet. De samverkande partierna kommerheller inle alt kunna smita ifrån en försvarsdebatl. Den kommer bl, a, allgälla förhållandel mellan militärt slöseri och kvalitetskrav. När del byggsell bostadshus eller framställs en maskin för civilt bruk är del ett självklartkrav alt produkten skall gä att bruka för sill ändamål. När säljermililära flygplan lill siaien anses del lydligen inle lika självklart alt deskall kunna flyga. Jagåtervänder till vårt 10-punklsprogram mot inflalionen. Vilken eller vilkapunkter i delta program är del företrädarna för mittenparlierna ochsocialdemokralerna tycker så illa om? Är det fel på alla punkter? Är deteventuellt så all ni egentligen inle vill la upp en verklig kamp motinflationen utan bara lala om den? Ellerhar ni samma ståndpunkl som för fram i sin stortpåkostade och grovt förljugna propagandakampanj, som också påslås gällainflalionen? Jag vill klart deklarera all del krav som arbeisköparna slällersom del avgörande för all sioppa inflalionen, del finns inie med i vpk:sprogram. Det kravet är lönestopp. Och hela det stora propagandajippo somArbetsgivareföreningen nu driver under en förment objektiv mask är uteslutanderiktat mot lönarbetarna och de fackliga organisationerna. Man påstår hellfrankt att orsaken lill den nuvarande infialionen är ökningen av lönerna ochandra kostnader för de anställda. Inte ett ord om profiterna! Inle ell ord ommonopolen! Inte ett ord om spekulationen! Nej, lönerna är busen, ochkonsekvensen av arbetsköparnas propaganda är också kravet på lönestopp,"Statlig inkomstpolitik" är enda lösningen, säger den ekonomiskeexpert som anlitats. Heladen s, k, analys som presenteras i arbetsköparnas material är grundfalsk. Detär inte alls lönerna och lönekampen som är orsak lill inflationen. Avgörande äri stället den tilltagande monopoliseringen, den uppdrivna spekulationen,militariseringen av de kapitalistiska ekonomierna, ökningen av alll slagsimproduktiv verksamhel, kapitalismens skärpta motsättningar och begynnandeförfall. Arbetsgivareföreningenvräker ul miljonbelopp i sin nya propagandakampanj, som är riktad både moilönarbelarnas kamp och moi de poliliska parlier som söker ulveckla kampen motinflationens orsaker. Del är ulomordeniligl vikligi att arbetarrörelsen gårtill bestämd moialtack mot arbetsköparnas propaganda, som sprids päbiblioteken, i skolorna osv.