prot · FZ09146 · 1975-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1975/76:146 ., . . 2junil976 m.m. Förhandlingarna leddes till en början av herr förste vice talmannen. §1 Arbetsrättsreform m. m. Fortsattes överläggningen om inrikesuiskoiteisbelänkande 1975/76:45. HerrFÄLLDIN (c): Den enskildes rätt till arbete, arbete under trygga och säkraförhållanden och möjlighet att själv påverka och utveckla sin arbetsmiljö,måsle vara grundläggande för det poliliska arbetet. Reformverksamheten i detlaavseende måsle vara inriktad så att den främjar en sådan utveckling. Inompoliliska partier och fackliga organisationer har det förts en myckel breddebatt kring arbetslivsfrågorna och infiytandefrågorna . 1vår parlimotion om miljöfrågorna tog vi också upp frågorna om denenskildes trivsel och engagemang i arbetslivet liksom nödvändigheten av attanpassa arrbetsplatserna till människans psykiska och fysiska förutsättningar.Senare log vi upp frågan om en utbyggd företagsdemokrati genomkonkreta förslag om de anställdas rätt till representation i företagensstyrelser. Vi har hela liden framhållit att detta varil steg på vägen och genom försöksverksamhet måste hitta former för att öka möjligheterna för deanslällda att påverka sin egen situation på arbetsplatsen. Jaghar, herr talman, vid olika lillfällen påmint om att fram till ett gon produktionsresultat finns det elt gemensamt intresse för alla berörda inom varje företag och att man lättast når ett bra resultat just genom samverkan. Jag vill påminna socialdemokraterna om detta. Det lagförslag som vi nu diskuterar och snart går atl besluta om bygger ju just på att det skall öppnas möjligheter för en utbyggd samverkan. Ni social demokrater försöker ofta framställa de här frågorna som områden där del går en skarp skiljelinje mellan er å ena sidan och å andra sidan. Det mesta av lagstiftningen på detta område har ändå kommit till stånd när socialdemokraterna inte haft egen majoritet här i . Det gäller arbetsmiljölagstiftningen, det gäller rätt lill ledighet för studier, lagen om facklig förtroendemans ställning, lagen om anställningstrygghet samt lagen om anställningsfrämjande ål gärder, och det gäller nu medbestämmandelagen och lagen om offenllig 159 Nr 146 anställning. Onsdaeen den Statsministernsegen uppräkning av lagstiftningen på detta område gäll- 2 iuni 1976 uteslutande frågor som beslutat om när socialdemokraterna inte harhaft egen majoritet här i . Arbetsrältsreförm Riksdagenkan givetvis själv aldrig förändra arbetslivet, men riks- m. m. dagen,kan ge förutsättningar för nödvändiga förändringar. ning vi nu går att beslutaom bygger på alt de anställda och företagsledning just genom samverkan skall nåbättre resultat totalt sett . Hur detla arbete i praktiken skallgenomföras ankommer det på parterna att efter hand utforma, och del ankommerockså på parterna alt låta detta komma till uttryck i kollektivavtal. Företagsdemokratiär decentraliserat beslutsfattande ute i företagen. Det är få områden där manså klart kan se decentraliseringens direkta fördelar som just när det gälleratt ge anställda en direkl möjlighet att påverka sin situation i arbetslivetoch därmed också låta sitt kunnande och sin erfarenhet till fullo komma tillsin rätt för att förbättra produktionsresultatet och därmed också öka det somfinns all dela på i löneförhandlingar. Detär inget tvivel om att många arbetsgivare ser den utbyggdaar-betsrätlslagstiftningen som etl byråkratiskt gissel som kan förhindra ochförsvåra ett effektivt arbete i företaget. Del finns i det här fallet mångaöverdrifter i del avseendet. Men det är också klart att lagstiftningen tillviss del har sådana effekter, och därför är det en skyldighet för oss politikeratt följa upp de lagar vi stiftar och förutsättningslöst ta itu med sådanaproblem för alt göra del möjligt att på ett praktiskt och ändamålsenligt sätttillämpa lagsliftningen så som vi vill att den skall verka. Arbeisräitslagstiftningenfår inte bli ett hinder för företagsamheten och produktionen. Det är minövertygelse alt den icke behöver bli del. Tvärtom skall den utformas så att denblir en tillgång som befrämjar arbetslagarnas trivsel och ocksåbefrämjar företagels effektivitet. Del finns inget motsatsförhållande i dettaavseende. En utbyggd demokrati i arbetslivet är en tillgång för såväl deanställda som för arbetsgivarna. Frånvår principiella utgångspunkt är det därför självklart att vi medverkar tillatt ytterligare utveckla demokraiin i arbetslivet. Man kan sammanfattamedbestämmandelagens regler till all gälla rätt alt förhandla före viktigarebeslut, rätl atl påkalla förhandlingar om alla förhållanden i företaget, rättlill informalion om del som är nödvändigt för förhandlingarnas genomförande -och för förhandlingarnas genomförande på likvärdiga grunder -, rätt att tecknakollektivavtal om medbestämmande saml rätt för de anställda att tolka avtalensinnebörd i händelse av tvist till dess arbetsdomstolens utslag kommer. Dettaär, herr talman, en allmän uppläggning av denna lagstiftning som har vårtstöd. Fråncenterpartiels sida har vi när det gäller den privata sidan tre huvudinvändningar,med det är invändningar som inte rubbar den grundläggande principen förmedbestämmandelagen. Våra invändningar gäller all den primäraförhandlingsskyldigheten i de fall där fackklubb eller facklig förtroendemansaknas alltid skall inledas direkt med de anställda Nr 146 i föreiagel, altinformationsskyldigheten inte får inkräkta på den per- den sonliga integriteten ochatt medbestämmandelagens regler inte kan tillåtas atl utan vidare sällaaktiebolagslagen och annan associalionsrältslig lag- _ Sliftning ur spel. Detär vår mening atl proposiiionen i dessa avseenden har sådana m. m. bristeralt den skulle få hell oacceptabla konsekvenser. Då skulle lagen inte bli entillgång i förelagen ulan etl byråkratiskt gissel. Särskilt ui-märkande ärdelta när del gäller de mycket små företagen, de förelag som saknar egnaadministrativa resurser. Del strider mot min uppfattning om vad som kan vara rätt och rimligtatt om företagare och anställda i ett litet företag gemensamt diskuterat sigfram lill en lösning av en fråga - del kan gälla vilken maskin man skall köpa,hur man skall möta en besvärlig konjunktursituation, hur man skall bygga utföretaget eller hur man skall lösa en längre tids vakans inom företaget - såskulle de inte få besluta. Om företagare och anslällda är ense i sådana frågormåsle del rimligtvis vara demokratiskt och principiellt riktigt att de ocksåfår beslula och verkställa besluten. Detta är det decentralistiska sättet allarbeia och beslula. Det borde vara självklart att i sådana situationer - alltsånär företagare och anställda inom företaget är överens - skall ingen skyldighetföreligga atl föra denna förhandling vidare. Det borde vara lika självklart somatt de anställda-om de så önskar-skall kunna begära sin avdelnings hjälp medförhandlingen. Del är också från våra utgångspunkter fullständigt självklart. Viföreslår atl detta förfarande skall komma lill uttryck i lagtext. Atl gå 'denvägen är all förhindra en byråkratisk ordning som, såvitt jag vet, ingen av deberörda parterna har bett om. Attframställa detta som etl försök all försätta de anslällda i små företag i ensämre situation än anslällda i större företag är, herr talman, atl vända uppoch ner på verkligheten. Det är också att förvanska verkligheten all hävda attfackets möjligheter på detla sätt skulle minska. I varje läge kan de anställdaenligt vårt förslag ta sin fackliga organisation lill hjälp. I varje läge kanmed vår konstruktion en fråga som man inte når överenskommelse om på del lokalaplanet naturligtvis föras upp till ceniral förhandling. Det vi anser vara denstora vinslen med en sådan här lilläggsregel är all i de fall då del icke finnsnågon klubb eller facklig förtroendeman skall överläggningarna ellerförhandlingarna alltid inledas direkt med de anslällda. Därvidlag faller jaglillbaka på en synpunkt som arbetsmarknadsminislern framhöll vara riklig,nämligen alt de direkl berörda - de i vardagsarbetet berörda - också vet bästvilka förändringar som gagnar dem bäst. Det är för atl direkt ge de anställda iföretaget denna möjlighet som vi har velat ta med denna kompletterande regel. Närdet gäller informationen har vi velat slå fasl de regler som finns med i propositionens motivunalanden, nämligen om jäv, skydd för den '"' I I protokoll 1975/76:145-146 Nr 146 personliga integriteten, gängse principer för anbudsgivning under kon- den kurrens,hemligt utvecklingsarbete osv. Jag tycker inte atl del borde 2 iuni 1976 finnasnågra motsatsförhållanden i detta avseende, men det är angelägel --------------- alllyfta fram dessa ställningstaganden ordentligt så atl företagare och Arbetsrältsreförm anställda vet vad som gäller. Del är alldeles självklart atl medbesiäm- m. m. mandel inte kan gå in på privata förhållanden. Likasjälvklart är alt i vissa situationer måstepartsförhållandet upprätthållas. När del gäller frågor av hemlig natur måsteman kunna hålla dessa inom en liten krets. Medbeslämmandelagens anknytning lillaktiebolagslagen är enligi min mening en slarvig del i propositionen. Härnoterar man problemaliken, noterar vad lagrådet framfört, men säger sedan allingenting behöver göras . Det är enligt min mening alldeles nödvändigt alträttsläget fastställs av i detta avseende. Vi har i vår motion följtpropositionens huvudlinje att speciallag går före medbestämmandelagen. Detinnebär att avtal som ändrar aktiebolagslagens regler om t. ex. ansvarighet ochbeslutsordning är ogiltigt tills dessa regler ändrats. Det är därför viktigtatt arbetet med att klarlägga de områden som kan beröras av dessa bådalagstiftningar slutförs . Oberoendeav i vilken uppgift en individ verkar i ett företag har han etl intresse av attföretaget kan fortbestå och utvecklas. Ägare och anställda har ett gemensamtintresse och ett gemensamt ansvar i detla avseende. En lag om medbestämmandemåste vara uppbyggd så att samarbete och samförstånd i alla företag främjasgenom förhandlingar och överläggningar inom företagen med de anslällda ellerderas representanter. Våra förslag bygger på alt detla krav skall tillgodosesoch alt kraven pä effektivitet och smidighet i beslutsfattandettillgodoses också i de små företagen. Dengrundläggande uppfattningen om nödvändigheten av att den anställde kan påverkasin arbetsmiljö och arbetssituation och alt del är en lillgång förarbeisgivaren att före beslul ha tillgång till de anställdas kunskaper ocherfarenheter måste självfallet gälla också för de offentliga arbetsgivarna. Menhär sätter den politiska demokratin sin gräns. Om delta är alla som accepterardemokratin som arbetsform ense. Denlagstiftningstradition vi har bjuder all formerna för demokratins arbetssättfasilägges i grundlag och i vanlig lag. Enligt min mening är det direktolämpligt att i detta sammanhang frångå denna princip som vi är noga med atlfölja i övrigi. Vi föreslår av den anledningen en lagregel som innebär all denpoliliska demokratins beslutsområde inte görs beroende avarbelsmarknadsparlernas styrka. LO sammanfattade detta i sitt remissvar överutredningen på dl enligt min mening utmärkt sätt: "Landsorganisationendelar uiredningens principiella syn på alt avtalsfriheten måsle vika förgrundläggande demokratiska principer. Den politiska demokratin kan inte varaförhandlingsbar."" Jag vill tillägga atl lika litet som det finnsanledning ifrågasätta arbetstagarorganisationernas vilja alt slå vakt om denpoliliska demokratin - och jag tror inte atl '" det finns anledning till detta - finns delanledning att formellt göra den poliliska demokratinavialsbar. Del är mot denna bakgrund som Nr 146 vårinställning till denna fråga skall ses. Del har under senasteliden blossat upp en diskussion om denna ar- m-?/: beisrättslagstifining ochdess inverkan på strejkvapnel. Jag vill i det sam- manhanget säga altarbetsmarknadsminister i sitt Arbetsrältsreförmhuvudanförande gjorde värdefulla deklarationer därvidlag som jag gärna m. m.vill instämma i. Grundinställningen måste vara alt alla anslrängningar skallgöras för all parterna skall la itu med konfliktungar för att på detla sätt tabort risken för vilda strejker. Men om det visar sig att missnöjd riktar sigmot gällande avtal som upprättats genom förhandlingar mellan arbetstagare ochföretaget eller genom kollektivavtal, då måste också i fortsättningen gälla allingångna avtal skall hållas. Del är mycket viktigt att denna värdefulla grundinte får rivas upp. Att riva upp denna grund i ett skede när vi väntar osskollektivavtal på fler områden än , atl riva upp denna grund i dl skedenär de anställda och deras organisationer skall ges ökade möjligheter tillinflytande och ansvar - del vore helt ohållbart. Det är, herr talman, ganskaavslöjande för kommunisterna och dess inställning lillsamhällsarbetet när de vill arbeia för atl riva upp denna grund. Del vi nu har all la ställning lill är en ramlagstiftning. Den skallgälla intill dess parterna på arbetsmarknaden ingått avtal på områden somfaller inom denna lagstiftnings ram. I många fall har verksamheten i olikaförelag i praktiken utvecklats så atl lagen inte innebär någon egentligskärpning. Om vi vill främja en utveckling i lagens anda skall vi inte frammanadl motpolsförhållande på arbetsplatserna. Jag upprepar att fram till ett gottproduktionsresultat tjänar alla på samverkan. När det gäller fördelningen avdetla produktionsresultat är partsförhållandet uppenbart och ostridigt. Förall lösa dessa frågor finns ett väl utvecklat och väl fungerandesyslem som denna lagstiftning inte berör. HertBOHMAN (m): förvandling från en fattig jordbrukarsiat till-en riktutvecklad industrination och övergången från klassamhälle lill en öppendemokrati har skett utan hårda slitningar. Vårt sociala trygghetssystem harutformats steg för sleg under allmän anslutning. Reformsträvandena har - somPer en gång uttryckte del - byggt på all del ""finnsgrupper och partier som i alla fall vilja detsamma, nämligen atl göra detbästa för landet, men divergera i fråga om metoderna all åsiadkommadetla"". De samlande lösningarna har krävt - och jag citeraråter-""borgerlig framsynthet och socialdemokratiskmoderation"". Gemenskapsandaoch kompromissvilja har också kännetecknat den svenska arbetsmarknaden. lagstiftning om kollektivavtal och arbetsdomstol möttes visserligen vid sin tillkomst av protester och de monstrationer från arbetarrörelsens sida. Den nya arbeisräitslagstiftning en var - sades det - ett hol mot arbetarrörelsens strävan alt förbättra 163 Nr 146 sina villkor och alt hävda sina intressen. Onsdagenden °'' '"' minst till följd av den vidsynta praxis som utformades avar- 2 iuni 1976 belsdomstolensförste ordförande-visade sig de nya lagarna kunna utgöra engrundval för en utveckling i arbetsfred och samförstånd mellan par- Arbetsrättsreform terna på arbetsmarknaden. 1930-talets förenings- och förhandlingsrätts- m. tn. lagsiiftning och Sallsjöbadsavialförstärkte samförståndskänslan. Genom avtal ochrekommendationer skapades en anda av ömsesidig respekt och hänsynstagande. Denarbetsfred som därmed grundlades och respekten för ingångna avtal utgjorde enstarkt bidragande orsak lill den välfärdsutveckling som kännetecknatvärt land. Den ""svenska modellen"" blev ett honnörsord.Del som delta begrepp innefattade togs som förebild på många håll utomlands. Jagmåsle säga, herr talman, alt mot den här bakgrunden var det ett understatementOlof gjorde sig skyldig till eller en grovt orättvis skildring hanlämnade när han före middagsuppehålld gjorde gällande alt vi , efter nära 45års socialdemokratisk regeringsutövning, skulle befinna oss ""ibegynnelsen av en social omdaning och demokratisering av det svenskaarbetslivet"". Del var verkligen inte en sann skildring somstatsministern gav. Motslutet av 1960-lalet har den bild jag tecknat börjat förändras. I alll högregrad har löntagarorganisationerna begärt statsmakternas ingripande för atlgenom poliliska beslut snabbi få sådana krav tillgodosedda som lidigare kunnatförverkligas genom fria förhandlingar ulan statsmakternas inblandning. Den framflytiningav löntagarnas positioner som har ägt rum har lett tillbetydelsefulla resultat. Löntagarnas ställning på arbetsplatserna harförstärkts, insynsmöjligheterna fördjupats och arbetsmiljön och arbetarskyddetväsentligen förbättrats. Reformverksamheten har genomförts under stor politiskenighet. 1 de fall då avvikande meningar har gjort sig gällande - bl. a. frånmoderat håll - har dessa inte rört grunddragen i reformarbetet. Det har meravaril fråga om praktiskt och ekonomiskt betingade justeringar för undvikandeav byråkratisering, en alltför stor kostnadsbelastning, försvagadkonkurrenskraft eller för alt förstärka de enskilda individernas integritet ochtryggheissträvanden. Denarbelsreform som går atl besluta om ligger i stort sett i linjemed utvecklingen . Arbetsrätten skall alltjämt utformas på grundvalav förhandlingar och kollektiva avtal. Därmed anknyter vi till traditioner sommedfört betydelsefulla positiva resultat för hela det svenska samhället. ' Denallmänna motivering och den argumenialion för den nya arbels- rällslagsiiftningen som statsministern anför i den av honom underteck nade propositionen är i långa stycken helt invändningsfri. Vi moderater har emellertid inte kunnal acceptera lagförslaget i dess helhet, bl. a. därför att det i viktiga hänseenden enligt vår mening slår i strid just med de tankegångar som statsministern sjiilv utvecklat. '"4 Svensk industri kännetecknas av hög teknisk nivå,förmåga till för- nyelse och skickligföretagsledning. Våra sociala ambitioner får icke Nr 146 sträckas längreän vad som i varje skede är ekonomiski möjligt. Industrins denslagkraft och utveckling har berott på den lugna och stabila samhälls- 2juni 1976 utveckling som ställtSverige i främsta ledet. Därför bör vunna ---- erfarenheter ligga tillgrund för våra anslrängningar atl komma till rätta Arbetsrättsreform medden industriella utvecklingens problem. Vi bör angripa de problem- m. m.som människorna upplever i ett praktiskt, sleg för steg genomfört reformarbete.Därmed kan vi förena en fortsatt industriell utveckling med de,.ökade kravmänniskorna ställer. Allade bedömningar som jag nu föredragit är hämtade ur statsministerns egetuttalande i proposiiionen. Men lagförslaget speglar inte lill alla delar denförsiktiga reformistiska grundsyn som siaisminisiern lalar om. I själva verketinnebär de nya lagreglerna en genomgripande och snabb omgestaltning av deförhållanden på våra svenska arbetsplatser som växt fram i takt medsamhällsutvecklingen och med människornas ökande krav på medinflyiande ochmedansvar. I vissa hänseenden slår förslaget i strid med behovet av ""snabbhetoch effektivitet i besluts-fatlandet"" som statsministern självunderströk som ""nödvändigt för atl bibehålla konkurrenskraft ochulvecklingsduglighet"". Och regeringsförslaget slår på viktigapunkter också i strid med de riktlinjer för en ny arbelsrältsreform somutarbetades av arbetsrältskommittén under ordförandeskap av förre viceLO-ordföranden, sedermera landshövdingen . Kommitténsförslag - vilkel som bekant godtogs även av de socialdemokratiska ledamöterna- kan i allt väsentligt anses motsvara just kraven på en praktiskt""steg för steg genomfört reformarbete"". Del innebar enbetydelsefull förstärkning av löntagarnas ställning utan atl för den skullradikalt bryta mot det mönster som läggs fram i vårt näringsliv. I förhållandetill kommitiéns förslag företer proposiiionen betydande skärpningar, vilka intehar remissbehandlais och inte varit föremål för noggrann praktisk och ekonomiskanalys. Denkritik som riktade mot oss bör alltså i förstahand riktas mot arbetsrättskommittén, inte mot oss. Angreppen träffar intesitt mål. Den moderata kritiken, sade , speglar moderaternasinlresseförankring hos kapitalägare och arbetsgivare och är ett ideologisktförsvar för kapitalismen som system. När säger sådani tycker jag altarbetsrätiskommitténs ledamöter indignerat borde gå upp i replik mot herrPalme, eftersom vårt förslag så helt överensstämmer med arbeisräiiskommitténs. Såenkelt är det faktiskt inte heller att det parti jag företräder skullerepresentera en liten klick av kapitalister och arbetsgivare. Majoriteten avvåra väljare och sympatisörer är faktiskt löntagare. Om damerna och herrarnainte vet det, kan jag tala om det från denna talarstol. Alllönlagarnas krav på medinflyiande och möjlighet att påverka ar betsprocessen inom företagel tillgodoses och atl förmågan till initiativ och viljan till ansvar hos alla anslällda las till vara är enligt min mening '65 Nr 146 en given förutsättning för.en väl fungerande företagsamhet inom ramen Onsd'igenden '' " modernt folkstyre. Och en lika självklarsträvan måste det vara 2 iuni 1976 '"''"'godogöra sig den yrkesskicklighet och de allmänna kunskaper och --------------- erfarenheter som finns på alla nivåer i företagen. Arbetsrättsreförm kraftiga och anpassningsbara företag utgör etl villkor för alt skall m. m. kunna hävda sig i den växande internationellaarbetsfördelningens alll Dettautgör också en grundläggande förutsättning för de anställdas trygghetoch sysselsättning och även för del svenska Jagtycker uppriktigt sagt att det är dt fattigdomsbevis när socialdemokratiskatalare gång på gång och från talarstol till talarstol tillskriver mig ettuttalande om atl en metallarbetare skulle sova illa om natten om han fick meraatl säga lill om på sin arbetsplats. Detta har jag naturligtvis aldrignågonsin sagt! Har man en stark sak att tala för - och det har man i del här fallet,menar jag - blir den saken inte starkare om man måste stärka den medfalskcitat. Enarbetsrättslagstiftning som inte i tillräcklig grad bygger på balans ochsamspel mellan de olika för företagandets bestånd och utvecklingsmöjligheteravgörande faktorerna kan befaras motverka de intressen som den nyalagstiftningen ytterst söker tillgodose. Enligt min mening har propositionen såstarkt skjutit kraven på de anställdas - eller rättare sagt på de anställdasorganisationers - formella medinflyiande och medbestämmande i förgrunden altföretagens möjligheter alt falla snabba beslut och att anpassa sin verksamhetefter växlingar i konjunkturer och konkurrensförutsättningar kan komma allhämmas. I och för sig berättigade krav på insyn, på information och på redovisningav olika dala balanseras inte i lagförslaget av motsvarande förpliktelser ifråga om tystnadsplikt. Även jag förutsätter - liksom flertalet andra talare -alt de fackliga organisationerna kommer att vara medvetna om sitt ansvar ochsin solidaritet gentemot de förelag vilkas anställda de företräder. Menriskerna för uppkomsten av etl tungrott och fördröjande förhandlingsmaskinerisaml för en byråkratisering av beslutsprocessen kan inte uteslutas, och inteminst inom de mindre förelagen är den risken påtaglig. Den naturligaarbetsgemenskap som där växt fram kan komma att förstöras. Del är ju för atlförstärka - inte för all försvaga - demokrati och samhälle som vi har begärtökat direkt inflytande för de anslällda själva på de mindre arbetsplatserna. Svårigheteroch osäkerhet uppkommer, särskilt om förhandlingarna inte bara skall baseras pålagens regler om primär förhandlingsskyldighet utan därtill gälla tvister omden rätta innebörden av avtal om medbestämmanderäll också i utprägladeföretagsledningsfrågor. Dethade, herr talman, enligt min mening varil klokare och rikligare om man i dagnöjt sig med atl ta del i och för sig stora sleg som arbeisräiiskommitténsförslag innebär och avvakta erfarenheter av den förnyelseprocess somdet förslaget öppnar vägen för, för atl sedan, om det visar sig motiverat, gåvidare på vägen mot en iinnu mera för- Defarhågor som vi hyser har förstärkts av den debatt om den nya denlagstiftningen som har förts . Däri har begrepp 2juni 1976 som ""maktenöver företagen"" spelat en stor roll. Del gäller - har del --- hetat - att flytta övermakten från kapitalet, från elt fåtal iigare lill de Arbetsrättsreformmånga som arbetar i företagen.