prot · FZ0946 · 1975-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1975/76:46 §1 Justerades protokollet för den 5 innevarande månad. §2 Upplästes och lades till handlingarna följande från valprövnings-nämndeninkomna Berättelseom granskning av bevis for riksdagsledamot och ersättare har från inkommit bevis om att GunnarOlsson, , utsetts lill ledamot av samt alt ,, , , , , ,Karislad, och , , utsetts lill ersättare för riksdagsledamöter. Valprövningsnämndenhar vid sammanträde denna dag granskat beviset och därvid funnit, att detblivit utfärdat i enlighet med 15 kap. I ! Berättelseom granskning av bevis för riksdagsledamot och ersättare Till valprövningsnämndenhar från inkommit bevis om att , ,utsetts till ledamot av samt att , , , , och , , utsetts till ersättare förriksdagsledamöter. har vid sammanträde denna dag granskatbeviset och därvid funnit, atl det blivit utfärdat i enlighet med 15 kap. 1 Svallagen, Det skulle antecknas atl i (s)fr. o. m. och () fr. o. m. den 10 Januari1976 utsetts all inträda som ledamöter av kammaren i stället för fröken () resp. () vilka båda avsagt sig riksdagsmannauppdraget. §3 Föredrogs och hänvisades 1975/76:88 tilljordbruksutskottet §4 Föredrogs och bifölls interpellationsframställningen 1975/76:74. Föredrogs jordbruksutskottets betänkande 1975/76:28med anledning av propositionen 1975/76:67 med förslag till terrängkörningslagjämte motioner. 1 propositionen 1975/76:67 hade regeringen() föreslagit att anta förslag lillterrängkörningslag. Beträffandepropositionens huvudsakliga innehåll anfördes följande: "Iproposilionen läggs fram förslag till en ny terrängkörningslag som är avseddatt ersätta lagen (1972:606) om körning i terräng med motordrivet fordon. Enligllagförslaget blir körning i terräng med terrängfordon och vissa andra fordonförbjuden i hela landet på barmark. Vidare införs generella förbud mollerrängkörning även på snötäckt mark inom de delar av fjällområdet somregeringen bestämmer och dessulom pä skogsföryngringar. Undantag skall kunnagöras för nyttotrafik. Ifråga om annan mark får regeringen eller myndighei som regeringen bestämmerförbjuda eller meddela föreskrifter för lerrängkörning, om sådan körning inomvisst område kan medföra olägenhet från natur-vårdssynpunkl eller annan allmänsynpunkt. Iproposilionen förutskickas alt jaktlagstiftningen kommer all ändras bl. a. såatt del blir förbjudet att medföra jaktvapen på lerrängfordon," Idetta sammanhang hade behandlats dels den under allmänna motionstiden vid 1975 årsriksmöte väckta motionen 1975:1566 av i Agnas m. fi. (m, c), varihemställts att skulle hos regeringen begära förslag om åtgärder,syftande till ell i princip generellt förbud mot nöjestrafik medlerrängmolorfordon i hela riket under barmarksförhällanden, i enlighet med vadi motionen anförts, delsde med anledning av propositionen väckta motionerna 1975/76:77 av . (c), vari hemställts alt beslutade, atl de i propositionen1975/76:67 föreslagna bestämmelserna om barmarkskörning i terräng endasl skullegälla inom de områden där efter samråd med markägarna ochkommunerna fann del påkallat, 1975/76:87av i m. fi. (s), 1975/76:91 av hen m. (m). 1975/76:92av hen m. fi. (m, fp). 1975/76:93 av (), vari hemställtsalt som Nr 46 sin mening gav regeringen till känna vad i motionen anförts rörande Lördaeen den krav på registerplattor på skotrarnas drivband, 13december 1975 1975/76:106av herrar Stidsman (c) och i Holmgården (c), vari hemställts attriksdagen gav regeringen till känna vad som anförts i motionen belräffandeförbud mot körning i marker med planlskog och ungskog. 1975/76:124 av i (c), varihemställts atl beslutade atl kommun gavs möjlighet all lämna dispensfrån ler-rängkörningslagen för organiserade motorsportsaktiviteter i enlighetmed vad som anförts i motionen, 1975/76:125 av i (c), varihemställts att beslutade om införande av ett generellt förbud i helalandet mot körning av terrängfordon på snötäckt mark med möjlighet tilldispensgivning i enlighet med vad som i motionen anförts, 1975/76:126 av i (fp), varihemställts att som sin mening gav regeringen lill känna alt den ipropositionen föreslagna lagstiftningen borde tillämpas så all organiserad tävlings-och utbildningsverksamhet med motorfordon inte försvårades, 1975/76:127 av m. fl. (m), varihemställts atl skulle 1. besluta att till i; 1terrängkörningslagen fogades en bestämmelse om all tillstånd skulle erfordrasav markägare för att med terrängfordon och motorfordon ta väg över annans mark, 2. ge regeringen lill känna vad imotionen anförts rörande lerräng-körningslagens tillämpning gentemot enskildmarkägare, 3. besluta alt, inom de områden avfjällregionen där körning med terrängfordon och motorfordon blev tillåten,särskilda färdvägar anvisades och på lämpligt sätt märktes och i förekommandefall stakades. 1975/76:128 av i (s), varihemställts atl skulle ge regeringen till känna vad som i motionenanförts belräffande 1. utformningen avtillämpningsförordningen till lag om körning i terräng med motordrivet fordon, 2. ändring i jaktstadgan, samt 1975/76:129 av herrar () och iHamburgsund (fp), vari hemställts att beslutade anta förslaget tillterrängkörningslag med de ändringar som föreslagits i motionen, innebärandeatt körning med lerrängfordon på snötäckt mark, som ej var att hänföra tillnyt- tolrafik, skulle tillåtasendasl i särskilt avgränsade områden eller längs leder som upprättats förändamålet. 1. belräffande barmarkskörning iterräng avslå motionen 1975/76:77 samt anta lagförslaget i motsvarande del, 2. beträffande körning iföryngringsytor avslå motionen 1975/76:91 samt anta lagförslaget i motsvarandedel, 3. belräffande generellt förbudmot körning på snötäckt mark m. m. avslå motionerna 1975/76:125 och 1975/76:129samt anta lagförslaget i motsvarande del, 4. belräffande tillstånd avmarkägare m. m. avslå motionen 1975/76:127 samt anta lagförslaget i motsvarandedel, 5. anta lagförslaget i återståendedel, 6. lämna utan åtgärd motionerna 1975/76:87, 1975/76:92, 1975/76:106, 7. anse motionerna 1975/76:93, 1975/76:124, 1975/76:126, besvarade med vadutskottet anfört. 1. avherr i (fp) som ansett atl utskottet under 3 bort hemställa attriksdagen skulle belräffande generellt förbud mot körning på snötäckt mark somsin mening ge regeringen till känna vad reservanten anfört med anledning avmotionerna 1975/76:125 och 1975/76:129 samt anta lagförslaget i motsvarandedel, 2. av herrar Krönmark (m) och iVrångebäck (m) som ansett atl utskollet under 4 bort hemställa attriksdagen skulle beträffande tillstånd av markägare m. m. som sin mening geregeringen till känna vad reservanterna anfört med anledning av motionen1975/76:127 samt anta lagförslaget i motsvarande del. 3. av herrar i och , fruOlsson i samt i Holmgården (samtliga c) som ansettall utskottet under 6 c bort hemställa altriksdagen skulle med anledning av motionen 1975/76:106 som sin mening geregeringen till känna vad reservanterna anförl. Tillbelänkandet hade fogals ett särskill yilrande angående det föreslagna förbudetmol barmarkskörning av (). HenJOHANSSON i Holmgården (c): Under 1960-lalel hade vi en explosionsartad utveckling när det gällersnöskotertrafik. Del är inget tvivel om att del ledde lill vissa problem närett sådant här fordon gav människor möjlighet atl komma ut i naturen på ellsätt och i en utsträckning som inte tidigare varit möjligt. Men i början på1970-lalet fick vi den tillfälliga lag som skulle gälla till utgången av år 1975.Under liden skulle man fä möjlighet att överblicka och konstalera hurskoterlrafiken skulle ordnas. Detär hell klart och också omvittnat från naturvårdsenheterna på länsstyrelserna ide län där den här trafiken mest förekommer att det har skett en mycketbetydande förändring till det bättre . Förslagettill ny lag, som vi hoppas skall kunna antas här , innebär för de bygderjag kommer ifrån - kustbygden, och även i mellanbygden - ingen stor förändringgentemot den lag som hitintills funnits. Länsstyrelserna kommer även ifortsättningen alt tillsammans med kommunerna få avgöra var skoterlederna börförläggas och vilka områden man anser är så känsliga atl de bör beläggas medelt generellt förbud. Ietl avseende skiljer sig propositionen från den lagstiftning som hittillsgällt, nämligen beträffande de s. k. föryngringsytorna. Där har statsrådettagit in elt förslag till förbud och vi tycker all det är utomordentligtangeläget att det också kommer att ordentligt följas upp. Detfinns kanske inte anledning alt framföra alltför stark kritik, men vi lyckerändå att det hade varit riktigt att införa ett definitivt förbud. Som förslagetär utformat skall det nu ankomma pä vederbörande förare att avgöra, om det ärnågon risk förenad med atl köra över en föryng-ringsyta. Sådan risk skulle dåinte föreligga, om snötäcket är så tjockt all plantorna inte sticker upp överdetta. Deflesta remissinstanser som har anknytning till skog och skogsvård har förordatett generellt förbud, och vi tycker nog att del är riskabelt att överlåta ålförarna, som i mänga fall är ungdomar, att avgöra om föryngringsytan har denkaraktären all den är känslig för trafik med dessa fordon eller om man kan faraöver den utan att åsamka den någon skada. Det är svårt att fatta ett sådanlavgörande, och när en gång elt spår har dragits över föryngringsytan får manförutsätta, all alla andra förare sedan räknar med att det inte är någon riskmed att köra ut över den. Avden anledningen ber Jag, herr lalman, alt få yrka bifall till reservationen 3. Jagvill också säga några få ord om den förändring i detta avseende som föreslåsske uppe i fjälltrakterna, innebärande att man belägger räll stora områden medett generellt lerrängkörningsförbud. Vi tror atl det är rikligl med elt sådanlförbud och menar framför alll inte atl del. Nr 46 som det har ifrågasatts frän en del häll, kommer alt förorsaka någon olägenhet för befolkningeni dessa områden. Det uttalas klart på s. 38 i proposilionen alt länsstyrelseninom samtliga områden skall kunna besluta om undantag från förbudet för deskoterleder som behöver finnas. Terrängkörningslag Detta har vidare utvecklatspå s. 39. Vi tror inle atl elt generellt förbud i känsliga områden, där ettsådant faktiskt behövs, skall behöva förorsaka några problem vare sig för debofasta eller för turismen, som också lokalbefolkningen är rätt angelägen omalt ge ett visst utrymme. Det framhålls i propositionen också attturistintressena bör kunna beaktas i dessa sammanhang. Någotsom jag tycker är mycket angeläget i denna proposition är vad som tagils uppunder avsnittet barmarkskörning. Snöskotern kom till vårt land främst frånCanada och , och där finns nu också skotrar för barmarkskörning. Det är meden viss oro vi i vår landsända har sett fram mot den'lid när dessabarmarksskotrar får en sådan spridning bland människorna att vi - ungefär som varfallet när vi först behandlade frågan om snöskotrar-inle kaninföra ett generellt förbud mot körning med dessa fordon. Av den anledningen ärdet utomordentligt angelägel atl vi , innan barmarksskotrarna har fåttnågon stor spridning, inför elt generellt förbud. Vi skall inte behöva komma iden situationen att den utomordentligt känsliga vegetationen i dessa trakterblir förstörd av barmarksskoterlrafiken. Jag är rädd för att, om vi avslår frånatt införa den föreslagna lagstiftningen, snart kommer i den situationen attmänniskorna inte anser sig kunna t. ex. plocka hjortron på våra myrar utan attanvända dessa fordon som fortskaff-ningsmedel. Det tror jag att vi under ingasom helst förhållanden kan godta. Dethar ifrågasatts om skrivningen i terrängkörningslagen närdet gäller körning päbarmark skall kunna lägga hinder i vägen för en markägare i hans utövande av deareella näringarna. Jag tycker emellertid för min del att lagen ger markägarefull garanti att utöva dessa näringar och färdas på sina egna ägor - den rättenbör över huvud laget inte kunna ifrågasättas. I förslaget till lagtext ges intenågot fullständigt klart besked på den punkten, men vi har ju tidigare gettregeringen bemyndigande att utfärda kungörelser, varför jag utgår från attregeringen också i detta fall kommer atl se till att markägare inte hindras attutföra de uppgifter som de har på sina marker. Skulle del visa sig att så inteblir fallet, har vi givetvis möjlighet att återkomma i ärendet och kräva att riksdagenändrar reglerna. har ifrågasatt huruvida de som finner det intressant ochtrivsamt - och kanske också nyttigt - att fara omkring i terrängen pä sinamotorcyklar kommer alt mista den rätten. Jag tycker dock att utskottetsskrivning även på den punkten ger besked om alt denna sport skall ges sädanamöjligheter även . Meddetta vill jag, herr talman, yrka bifall till reservationen 3 och 8 i övrigt till utskottets hemställan. Hen KRÖNMARK (m): Den nuvarande lagen om lerrängkörning med motordrivet fordon gäller Jubara lill instundande årsskifte, varför det är hell naturiigl att regeringenhar framlagt ett förslag i ärendet. Jag vill redan från början säga attintentionerna i det förslaget, nämligen att söka komma till rätta med deölägenheter som är förknippade med framför allt användningen av snöskotrar, ärnågonting som vi alla ställer oss bakom. Enligtuppgift lär det finnas ungefär 43 000 snöskotrar i landet. Del är välingen - i varje fall inte inom mitt parli - som vill hindra den motiveradereguljära skoterlrafiken. När fordonen används i närings-utövning och för sådantrafik i övrigt som kan anses befogad finns det naluriigtvis anledning atltillåta körningen, men när det gäller okyn-neskörning krävs en reglering pågrund av de miljöproblem som kan vara förknippade därmed. Jag är - liksom herrJohansson i Holmgärden här lidigare - beredd att understryka vikten av att mani den utveckling som kan förutses, med nya fordonsmodeller som även är lämpadeför barmarkskörning, med lagens hjälp skall kunna stoppa sådan olämpligkörning. Snöskoterproblemet hade aldrig blivit det problem som det nu är, om vihade uppmärksammat frågan , men har som sagt den utvecklingen gåttlitet för långt. Tyvärrmåste jag konstatera att proposilionen kom väl sent . Jag vetvisserligen att man har myckel att göra i departementet och vill i och för siginte kritisera tjänstemännen där för förseningen, men det har gjort att ocksåbehandlingen i utskottet har skett under stor lidspress och all ävenoppositionspartierna har känt av denna tidspress. Jag vill redan från börjandeklarera att när jag nu efteråt uppmärksammat en del problem har jag funnitganska allvarliga svagheter i konstruktionen av den föreslagna lagen. Man harsålunda gått in för ell generellt förbud för att sedan i tillämpningskungörelsege en mängd undantag frän lagreglerna. Personligen anser jag att en modell medselektiva förbud hade varit rimligare. Jagvill - herr jordbruksministern behöver inte la illa upp - dra en litenparallell till vad som har hänt när det gäller den s. k. sophämtningslagen. Vitog en generell lagbestämmelse här i , och det var välingen i kammaren som trodde all den skulle fä de konsekvenser som den sedan harfått med en mängd indrivningsmäl, processer osv. Det innebär en fara att ha engenerell lagstiftning, ty även om man sedan gör vissa modifikationer kan denleda till hell orimliga förhållanden, som på det område jag just nämnde. Jagvill betona atl om vi inför etl generellt förbud mot lerrängkörning medmotordrivet fordon, kan del finnas en viss risk för att vi får motsvarandeproblem på det området. Det är nämligen inle departementet som handläggersådana frågor; del ger bara ut anvisningar, och sedan bestämmer de olika lokalamyndigheterna - och vi vet all omdömet och intentionerna kan växla. i debatten kommerdel att framställas elt äterremissyrkande. Personligen har Jag i ochför sig ingenting att erinra mol det, men eftersom Jag har behandlat ärendet iutskottet och undertecknat dess betänkande kommer jag icke att rösta för ellsådant yrkande, utan avslår. Jag vill emellertid deklarera att omålerremissyrkandet vinner kammarens bifall, kommer jag under en nysakbehandling atl föreslå en förlängning fram till nästa halvårsskifte avnuvarande terrängkörningslag för alt vi icke skall få elt laglöst tillstånd ochför att vi under den tiden på ell bättre sätt skall kunna bereda frågan ochnästa år lägga fram ett förslag till en annan modell för lagstiftningen. Närdet gäller rätten alt färdas på annans mark föreligger stor oklarhet. Delfinns en urgammal allemansrätt, men vilka sätt all färdas skall inbegripas iden? Vi har lidigare behandlat den frågan i , och Jordbruksulskoltethar dä ifrågasatt huruvida det innefattas i allemansrätten all kunna färdasmed motordrivet fordon på annans mark. I den remissomgång som har förevarit medanledning av den akluella proposilionen har faktiskt vissa rätt lungaremissinstanser - bl. a. tvä länsstyrelser, den ena i mitt eget län, LRF,, och ochSkogsindustriernas samarbelsutskoll - också ifrågasatt huruvida allemansrättenskulle gälla på denna punkt. Tillutskottsbelänkandet har i Vrångebäck och jag fogat enreservation nr 2, där vi föreslår att hos regeringen skall begära ettförslag om att allemansrättens innebörd i det här avseendet skall klargöras inuvarande naturvårdslag. Detlagförslag som vi behandlar riktar sig rent generellt både motallmänheten och mot markägaren. Enligt departementschefens uttalande skalllagen icke hindra yrkesutövning inom jordbruk, skogsbruk, rennäring osv., menjag skulle ändå vilja slälla en fråga till jordbruksministern: man, omlagförslaget nu går igenom, alt i tillämpningskungörelsen ha några som helstrestriktioner för markägarens rätt att fritt färdas på sin mark? För mig är detfaktiskt principiellt ganska orimligt alt man helt skulle förbjuda en markägareatt köra etl motordrivet fordon t. o. m. på barmark. Visserligen är del klartatt han skall få köra pä sin mark i samband med yrkesutövning, men jag vågarsäga att det är rimligt att han får göra det även exempelvis förrekreationsändamål o. d. Markägaren har ju alltid elt intresse av att vårdamarken, och Jag anser alt han är en bättre förvaltare av det ideellamarkintresset än samhället. Han har nämligen etl direkt personligt intresse. Voredel så, herr talman, att man hade en klar lagregel med definition avallemansrätten i detta avseende, så skulle man i stort sett kunna lösa deproblem som lerrängkörning med motordrivet fordon innebär. Jag vågar påstå atlom markägaren i princip avgör det hela, kommer man ifrån alla olägenheter. Delfinns fall - det skall erkännas - där samhället kan behöva ingripa. Det kangälla särskilt känsliga områden - fjällregionen och vissa andra områden som harspecielll naturvärdsintresse. Men ger nuvarande naturvårdslag,såvitt Jag förslår, länsstyrelserna möjlighet att utfärda vissa föreskrifter. För den händelse ålerremissyrkandet icke vinner bifall. Nr 46yrkar jag bifall till reservationen 2, som jag lycker på ett betydligtbällre den sätt än ulskollsmajoriieiens förslag kommer till rättamed dessa problem. HerrNORRBY i (fp): Terrängkörningslag följer den tekniska utvecklingen banor som är oförenliga medgrundläggande hänsyn till miljön. Terrängfordon och särskilt snöskotern ärexempel på detta. Då måste vi med olika medel styra den tekniska utvecklingenså alt den verkligen håller sig inom de ekologiska ramarna. Redani varnade förterrängfordonens allt större utbredning. Man kan här peka på den tidigareutvecklingen i . Kommersiella intressen tenderade atl styra utvecklingen.År 1968 togs problemet upp av folkpartislen i en inlerpellalion iriksdagen. Statsrådet , som då var kommunikationsminister, gavbeskedel atl snöskolerfrågan skulle behandlas i två sittande utredningar,rennäringssakkunniga och molor-redskapsulredningen. Dellaresulterade 1972 i ett förslag från regeringen om en terrängkörningslag, somriksdagen dock gjorde tidsbegränsad t. o. m. har vi alltså attbehandla förslaget till permanent lagstiftning. Proposition nr 67 innehåller enprincipiellt och från naturvårdssynpunkt viktig del, nämligen del generellaförbudet mol lerrängkörning på barmark. Med de dispensregler som proposilionenoch utskottets betänkande ger riktlinjer för bör vi kunna få en bra avvägningmellan nyttotrafikens behov och miljökraven pä begränsning av nöjeskörning -och okynneskörning, bör man kanske tillägga, för det är den som mestkritiseras. Närdet gäller körning pä snötäckt mark däremot har vi från folkparlihåll en annanuppfattning än den som proposition och uiskottsma-joritel ger ullryck för. Vianser - och vi stöder oss här pä remissinstanser som företräder naturvårdensintressen och även på remissyttranden från LRF och -att det generella förbudet bör gälla även körning på snötäckt mark. Riskernaför markskador är visserligen mindre än vid barmarkskörning. Men riskerna förstörning av djurlivet, för olaga Jakt, som inte nödvändigtvis behöver ske medskjutvapen, riskerna för buller, nedskräpning, intrång i orörda naturområden,är så stora atl de inte kan accepteras, om körningen blir tillåten överallt därden inle har förbjudits genom särskill beslut. Ireservationen I redovisas denna uppfattning. Men där sägs också att har förelagts propositionen så sent att beslutet måste tas innan nuvarande provisoriska lag upphör atl gälla. Tillämpningen av den i reservationen förordade lagstiftningen kräver så mycket förarbete atl det inte är verklighelsförankrat alt föreslå att den införs redan från årsskiftet I975-I976, Därför tvingas jag som reservant förorda att den av regeringen föreslagna lagen antas eftersom den innebär förbättringar i jämförelse med nu gällande lag, men att dess giltighet ,. Nr 46 begränsas lill utgången av år 1976.Under våren 1976 bör fö- reläggas förslag enliglmotionerna nr 125 och 129, innebärande generellt förbud även för körning påsnötäckt mark på samma sätt som propositionen föreslår för barmarkskörning.Terrängkörningslag Herr lalman! Jag yrkar bifall lill reservationen 1. Detär djupt otillfredsställande att måste behandla ett lagförslag understor tidspress och utan att förslag till följdförfallning redovisats. Detgäller Ju ändå en ramlagstiftning som förutsätter detaljeradeföljdförfallningar. Pä sä sätt minskas inflytande över lagstiftningsarbetet.De allmänna riktlinjerna för tillämpningen anges i propositionen och iutskollsbetänkandel. Dessa kan ligga till grund för erforderlig kungörelse.Tiden innan lagförslaget träder i krafl är kort, men Jag förulsäller att det ären självklarhet atl den följdförfallning som regeringen måste utfärda kommeratt föreligga i tryck , så att det kompletta lagkomplexet finnstillgängligt när lagstiftningen skall fungera som avseiis. 1debatlen kring denna proposition har snöskotertrafiken dominerat. Menprincipiellt är - som jag antydde tidigare - det generella förbudet molbarmarkskörning det väsentliga. Mot barmarkskörning har vi enlagstiftning som är svag i förhållande till de skador som orsakas. Pä sammasäll som vi har regler för trafiken på våra vägar måste vi ha regler förtrafiken i naturen. Detta beror dels på atl lerrängtrafiken ökat snabbt, delspä all alltför mänga människor missbrukar den relativa frihet som vi hittillshar haft. De många skötsamma får då som vanligt finna sig i restriktioner somriktar sig mot dem som inte sköter sig. Lagstiftningen måste då utformas så inte hindrar nyttotrafik och annan angelägen verksamhet, t. ex. träning ochtävling för motorungdom. Terrängfordon, och då framför alll snöskotern, harinneburit nägot av en revolution när det gäller kommunikationsmöjligheterna imänga glesbygder. Ofta nämns i detta sammanhang fjälltrakterna, men i t. ex.Stockholms skärgärd har snöskotern lika stor betydelse. De misskötsammamänniskor som tvingar fram en skärpt lagstiftning utgör i dubbel bemärkelseett hot mot glesbygderna. Detkan också finnas anledning att nägot beröra markägarnas ställning vad avserlerrängkörning. För den som tar väg över annans mark innebär den nya lagen hären stark begränsning. I den män körning över huvud taget blir tillåten ärrelationen till berörd markägare med den nya lagstiftningen densamma som mednu gällande lagstiftning och allemansrätten.