prot · FZ0960 · 1975-12-31 00:00:00 — Om det hänt och kommeratl hända någonting pä den svenska arbetsmarknaden av ganska revolutionerandeart är det just vad som skett och håller på att ske . Har jag verkligen mer tid kvar, så att jag vägar ge mig på herrFälldin? (FruTREDJE VICE TALMANNEN yttrade: En hel minut!) Dethinner man ju mycket på. HerrFälldin lar upp frågan om arvsskatten för småföretagen. Den ligger underutredning i förelagsskalteberedningen, och del vet också.Problemet är naturligtvis om man skall hantera del svenska folkel pä olika sättberoende på hur förmögenheten är placerad. Det är på den punklen vi slår inför svårigheternär vi talar om arvsskatten. har för elt par år sedangjort vissa medgivanden - t. o. m. pä regeringens och mitt förslag - somsmåföretagarna själva omvittnar som utomordentligt värdefulla. Jag avser denårliga lindringen av förmögenhetsbeskattningen och den moisvarande lindringennär del gäller arvsskatten. tog upp frågan om de 500 miljonernatill AP-fonden. Jag har ytteriigare ell inlägg; Jag kan ägna mig litet grand åtdet då. Jag har inte hittat någon avvikande mening i moiionerna, vare sig frånfolkpartiet eller . Därför ser del, glädjande nog, ul som om viändå skulle kunna bli eniga pä den punklen. HerrFÄLLDIN (c) kort genmäle: Kort och gott, herr finansminisler, och det får gälla slalsministernockså: när energiprogrammet antogs röstade vi för alt man skulle avbrytautbyggnaden av kärnkraften. Jag har förklarat all vi kommer alt rösta för del iär också. Del förhållandel måste alltså vara känt för regeringen sedan länge.Nog om det. Jag har en viss respekt för synpunkten all inte ärmycket atl reda sig på om man diskuterar med fiera talare. Men Jagvill ändå peka på att finansministern inle har gått in på hur han ser på fråganom egenkapitalei i de börsnoterade förelagen. Lät mig framhålla alt dessaföretag inte drabbas av arvsskatt - har aldrig som företag någraarvsskatteproblem. Finansministernsäger nu att vi för atl se lill att dessa företags investeringar ökar - vilkelär nödvändigt om vi skall nå balansmålei -mäsle hjälpa till via AP-fonderna förall öka egenkapitalei. Vi från och säger i den gemensammamotionen all vi inser problemet men att delta slöd inle kan få begränsas tillatt gälla bara de börsnoterade företagen. Villkoret för all man skall släppalill dessa pengar lill de börsnoterade företagen är enligl vår uppfattning allåtgärderna skall avse både de små och de slora förelagen. Vi kan icke accepteraen sådan ensidighet som man här lydligen från regeringens sida vill hävda. Finansministernlycks fortfarande vara alldeles okänslig för våra ar-gumeni och vidhåller attbara man löser problemen för storföretagen kommer alla småföretagare också atlklara sig. Men finansministern vel ju lika väl som jag och andra all de mångasmåförelagen ur sysselsättningssynpunkt svarar för en myckel väsentlig del.Det mäsle ur många synpunkler - bl. a. med tanke på koncentraiionseffeklen, somherr har lalal om - vara fel atl inrikta näringspolitiken så ensidigt. Jagfick inget svar på frågan om tesen om färre och siörre enheter forlfarandegäller och om del är den som är anledningen till alt man satsar pä detla sätt. HerrBOHMAN (m) kort genmäle: Finansministern opponerade sig mol näsian allting vad jag sagl. Men påen punkl kan väl i alla fall kammarens ledamöter ge mig rätt: nog var han roligalllid. Del blir väldigt tomt den dag lämnar kammaren del kanjag kosta på mig alt erkänna, även om del skulle användas emot mig ivalrörelsen. Jagkan också förstå all är avundsjuk på oss och på mig för atl vigissat rätt. Men Jag är också avundsjuk på för all han kan gissasä fel är och vara så stolt över det som han är. Det tror Jag inte altjag skulle kunna klara av. Jag är alltför anspråkslös för det. Vadsedan gäller de "överbud" som ni lalar om är del helt befängdasiffror ni kastar omkring er i någolslags dubbel bokföring. Jag begriper inteatl finansminisler , som påstår all andra inte kan räkna, självkan slänga luftsiffror omkring sig på det ogenerade sätt som han har gjort närhan talar om överbud på 6-7 miljarder. Vadsedan gäller själva saken, skatterna, ligger bakom resonemang dengamla vanliga statiska synen på skattesystemet. Han bortser från de förödandekonsekvenser för hela vår samhällsekonomi som dåliga skatter medför. Bättreskatter ger en bällre samhällsekonomi. Rimligare marginalskatter skapar lugnarelönerörelser och ökar människornas lust att göra prestationer samt stimulerartill uttag av ersättning för arbetsinsatserna i form av löner i stället för ifrilid som sker, eftersom skatterna lägger beslag på en sä slor del avpengarna. Bättre skattesatser ger alllsä högre skalleinkomster, stimulerartillväxten, vilket också ger högre inkomster, och begränsar inflationstakten,vilket ger pengarna mer innehåll. Omjag inte hörde fel, herr finansminisler, när ni blev intervjuad i SverigesRadio med anledning av budgetpropositionen förklarade finansministern alt ökadtillväxt i ekonomin ger hela folkhushållet ökade resurser. Om jag inle hördefel, var del i sä fall försia gången som vi har fått höra det medgivandet avfinansministern. Jag tycker atl det var bra sagl därför att det var sant. Heladel här resonemanget om budgetunderskottet bygger på etl föråldratbudgetlänkande. Man tar inte hänsyn till all del som är avgörande för ekonominär hela den konsoliderade offentliga sektorn. var överskottet på den 2miljarder kronor, men blir överskottet 5 miljarder. Del är alltså enåtstramning i ekonomin, som finansministern vidtar del år då han egentligenborde stimulera ekonomin. Ävenom man skulle bortse från den konsoliderade offentliga sektorn och börjaresonera om besparingar kan ni väl medge att man på en budget på 110 miljarderkronor borde kunna hitta åtminstone några besparingar. En öppen fråga: Vadkosiar exempelvis I 700 nya styrelseledamöter i bankerna? HenAHLMARK (fp) kort genmäle: Finansministern ger alltså ingel som helst besked när del gällerinflalionsskyddei av skatteskalorna eller om hur han ser på marginalskatternaför folk med vanliga inkomster. Han frågar i stället vad vill ijusl de frågorna. Det har vi redan gett besked om från den här talarstolen ochi vår motion. lovar finansministern att återkomma lill det i denfinanspolitiska debatlen. Vi skall alllsä behöva vänta i ytterligare femveckor, innan regeringen ger någol som helst besked i skallefrågan. Detär klart att finansministern är rätt festlig när han diskuterar den ökademaktkoncentrationen i svenskt näringsliv. Han säger att någon frihet skall manväl ha! Detär bara det alt finansministern går förbi det viktiga spörsmålet: Skall vi iSverige ha ett näringsliv som mer och mer domineras av nägra fä storföretag, avStatsförelag och av investmentbolag? Del är den allvarliga frågeställningen. Dåoch då har den socialdemokratiska regeringen larmat om koncentration ochfinansgrupper. Men , när utvecklingen skjuter fart mycket snabbi - 700-800småförelag såldes - har man ingenting alls att säga i saken. Nuironiserar man över frågeställningen. Någon frihet skall man väl ha -det är vad finansministern säger när han försvarar imperiebyggandet, maktkoncentrationenoch risken för alt vi går i riktning mol en monopolisering inom flerabranscher. Folkpartiethar år lagt fram förslag mot den privata maktkoncentrationen lika välsom mol den statliga, senast i . Lagsliftningen mot monopoloch karteller bör skärpas. De allmännyttiga stiftelsernas inflytande övernäringslivet bör begränsas. Den graderade rösträtten för aktier, som gör detmöjligt att med ett mycket litet kapital kontrollera en mängd företag, börinskränkas. Vi har ocksä andra förslag som verkar i den riklningen. Menfinansministern verkar helt ointresserad. I stället sitter i allhemlighet och ger skatteförmåner ät förelag som går samman utan att behöva gåtill . Statsministern talar i intervjuer om den oundvikligautvecklingen i riktning mot storföretag. Om bara staten får vara med i deslutna rummen i storföretagen lycks han vara nöjd. Påsätt och vis är det här en naturiig inställning för socialister. När ErnstWigforss intervjuades i tidskriften tryckte han justpå delta: om man låter utvecklingen gå mot allt siörre privata förelag och intehindrar den, kommer det all underlätta en framlida socialisering. Attdel är så ser man också i den konsekventa linjen i årets budget. Statsföretagskall få en och en halv miljard i tillskott av riskkapital. De storabörsföretagen skall få 500 milj. kr. Men de mindre och medelstora företagenglömmer man nästan helt bort. Denensidigheten finns del nu en chans atl rätta lill genom atl godta de förslagsom och framlagt i sin gemensamma motion. Hursocialdemokraterna ställer sig till den motionen och till våra andra förslagför att förbättra villkoren för mindre och medelstora företag blir ell test päom ni verkligen vill ha balans i näringspolitiken. i (vpk)kort genmäle: Jag vill bara i all stillsamhet päpeka att i egenskapav ordförande i vår riksdagsgrupp står såsom försia namn pä våra molioner omätgärder mot inflationen. Det är alltså inte särskilt konstigt all han och jaghar samma uppfattning. 11 protokoll 1975/76:59-60 och prisstegringarnatyvärr inte har minskat därför att vpk har bytt partiledare, utan del senasteåret skjutit i höjden på nytt, är våra krav dubbelt viktiga . Jagtror atl finansministern får anstränga sig litet mer för atl försvara dendåliga politiken. Jag har ställt frågan varför regeringen inte vill utvidgaprisstoppet lill alla dagligvaror, och på den har finansministern varken nueller tidigare gett något svar. Omsvarei eventuellt skulle vara att enbart prisslopp inte löser allaproblem, vill jag hänvisa till alt vi i etl liopunktsprogram har ställt förslagom hur inflationen enligt vår mening skall bekämpas. Jag skall ta någraexempel. Vi föreslår bl. a. ingrepp mot monopolistisk prissättning, skärptkontroll över och åtgärder mol de multinationella företagens prispolilik,ingrepp mot märkesvaruraseri och fördyrande reklamjippon, hyresstopp,lågräntepolilik, prisstopp på alla dagligvaror, slopad mervärdeskatt på mat,skärpt beskattning av kapitalel och en ändrad kostnadsfördelning mellan staloch kommun. Deförslagen, menar vi, skulle vara verksamma medel i kampen mol inflationen - eninflation som regeringen liksom tidigare tröstar sig med inle är så slori , därför all omväriden har en högre inflationstakt än vad vi har. Kanske jag ändå skall säga någonting lill i - hanhar blivit litet missgynnad i mitt försök att svara de olika partiledare somhar hafl ordet. Omjag fattade rätt ställde han direkl frågan om regeringensståndpunkt belräffande önskvärdheten av ett allmänt prisstopp på alladagligvaror. Dagligvarorna är ungefär 50 96 av vad folk i allmänhet förbrukar,sä det är ingen liten obetydlig sektor han här talar om; det är hälften av vårkonsumtion. Jag har i , där jag fick bl. a. den här frågan isamband med budgetpresentationen, sagt att jag inle är sä övertygad omvälsignelsen av etl allmänt prisslopp annat än möjligen i en alldeles speciellsiluaiion, och jag anser inle all vi är inne i den speciella situationen justnu. Men vi har elt enormt inlresse av atl följa prisutvecklingen och pä depunkter, där vi kan avläsa atl man har gått längre och höjt priserna mer än vaddel finns sakliga skäl för, slå lill och mföra ell begränsat och partielltprisslopp. Det har varit vår polilik, och del fortsätter vi med. Jagkan ju hänvisa till den senaste cenlrala uppgörelsen mellanLandsorganisationen och . Om han tar fram den, såfinner han där en anteckning där man säger att de avtalsslutande parternaförutskickar alt de prisökningar som är en ofrånkomlig följd av den iräffadelöneuppgörelsen skall få slå igenom, då man i annal fall från företagarsidan -och det har man arbetarsidan med pä - icke skulle kunna fullgöra de åtagandensom man lönemässigt har bundit sig för. Jaghar gjort den deklarationen offentligt, och jag kan göra den ocksä, atlom det vid en noggrann kontroll från priskontrollnämnden visar sig att delöneökningar som har tillkommit på organisationsmässigt sätt tvingar fram enprisstegring för att det över huvud taget skall gå runt - och man kan jukonslalera om det gör det eller inte - får man finna sig i delta. Om däremol enbransch kostar på sig extra lönehöjningar via löneglidningar eller andrayllerligare påslag, då är del, har jag sagl, min uppfattning att det ärmeningslöst atl komma till priskontrollnämnden och begära atl få kompensationför detla, som ligger utanför den reguljära avtalsrörelsens område. HerrBohman kallar både statsministerns och min redovisning av hans överbud förluflsiffror. Jag ställer självfallet det här materialet till . Delta har vi gjort , och det har sannerligen intevaril annat än möjligen någon detalj i marginalen som vid tidigare tillfällenhar kunnal föranleda delade meningar. Sedansäger alt finansministern har en benägenhet atl se statiskt påskatteproblemet. Det hänvisades till vad jag skulle ha sagt i ett TV-utlalande,nämligen atl om nationalprodukten ökar så får alla människor det bättre. Dethar Jag säkeriigen sagt -jag kan aldrig bestrida att två gånger två är fyra,och jag gör det inte heller i TV. Men är det på det sättet, , vågar tro på att sänkta skatter skapar en ökad produktivitet, en ökadvolymtillväxt i samhällel, varför har man inte i någol land accepterat detlasom generallösningen på alla problem? HerrBohman har inte ärvt myckel efler sin företrädare , men det härargumentet har han ärvt efter , som - nu talar jaglitet förenklat - sade lill mig: bara skatten, så blir människorna iSverige sä glada och förnöjda all de knogar myckel mer än vad de gjordelidigare och tjänar myckel mer och betalar myckel mer i skatt lillfinansministern tack vare skattesänkningen. Jag brukade svara; Varför skalldetla vara en engångsåtgärd? Man kan ju sänka skatten i olika etapper, ochslutsumman måste logiskt bli alt svenska folkel överhöljer finansministern medskatteinkomster när vi har kommit ned till noll i fråga om alt ta ulbeskattning. Dethär argumentet med skattesänkningen låter bra i en enkel debatt, ,men la den inte när vi diskulerar nu i kammaren! Jagkommer tillbaka till . När han lalar om alt regeringen står somspeciell gynnare av koncentrationsprocessen, så är det fel. Men vi lever i ennäringspolitisk utveckling där åtskilliga företag - vi har ju flera förelag sommed framgång arbeiar på världsmarknaden - för att hävda sig i en stenhårdkonkurrens måste vara stora och effektiva. Den processen vill vi inle hindra,och jag lycker nog alt skall vara väldigl försiktig när han förfram de här tongångarna - helt enkelt med tanke på koncentrationsprocessen inombondekooperationen. Den processen kallar för imperiebyggande, ochdet är kanske riktigt att kalla den så. Men jag har aldrig rackat ned på denså länge del har funnits rationella och ekonomiska motiv för en sådan ul- Jag gör det inteheller när del gäller den fria företagsamheten. Omherr hade hafl möjligheter till en replik - men det har han tyvärr inte- skulle jag gärna ha velat fråga honom på en punkl lill. Jag får ta honomdirekl mellan skål och vägg och fråga honom om del, och kanske får jag elt svarsom kommer mycket mer från hjärtat än om han skulle ge svaret här fråntalarstolen. Påen annan punkt är jag ändå nöjd med här . Han har givit ettklart besked. Skulle han få fungera som statsminister efter september månadsval, sä får i varje fall åtskilliga tusen byggnadsarbetare räkna med altpallra sig i väg från de kärnkraflsbyggen där de är sys.selsatta -förutom att han ställer hela nationen i en ytterst pinsam belägenhet när delgäller atl kunna ge arbete i avsaknad av den enda reella alternativakraftförsörjningsprocess som vi har , nämligen utbyggnaden av kärnkraften. HerrFälldin talar om motsättningen mellan de små företagen och de börsnoterade urarvsskattesynpunkt. De börsnoterade förelagen har ju sin egendom fördelad påflera delägare. Var och en av dessa delägare betalar sin arvsskatt när densituationen blir aktuell. Det lilla företagel har sitt ägande fördelat på ettfåtal delägare, och behandlas de likadant som de andra så skall de betalaarvsskatt när den saken är aktuell. I praktiken medför detla vissa skildaeffekter när det gäller del lilla och del slora företaget. Men del ärsannerligen inte så lätt som atl bara gä fram och säga: Varför länker inleregeringen på de små förelagen i arvs-skalleavseende? Vi har gjort del, mentiden medger inte atl jag går in på della. Fru lalmannen börjar snegla åtklubban, och följaktligen skall jag avsluta själva dialogen medopposilionsförelrädarna. Menjag vill ändå som slutkommentar lill den här lilla övningen i afton säga, attden ekonomiska prognos som vi nu ställer är försiktigt positiv mot bakgrundenatt så är prognosen för vår omvärld. Vi har tagit konsekvensen av detta. I vårprognos ligger därför en exportökning. Jag förmenar all genom denskattesänkning och den lönehöjning som vi kommer atl få uppleva harvi garantier för alt den privata konsumtionen hålls uppe. Förelagen kommerattfå ett nyvaknat intresse för investeringsaktivitet när efterfrågan stiger - dethar aldrig slagit fel - och är det rätt att efterfrågan stiger, så kommer dennaaktivitet lillbaka. Och märk väl; Efter 14 96 uppräkning av volymen iindustriinvesteringarna ligger vi på en enormt hög nivå. Vi bibehåller den ochhöjer den något - kanske rätt hyggligt - om denna efterfrågan kommer som nualla tror på. Fören gångs skull har ju regeringens prognos fått ell stort instämmande av heladen ekonomiska sakkunskap som uppträder i delta land. Det gäller kommentarernafrån den speciellt högt kvalificerade professorsgruppen sorn arbeiar inom vadjag brukar kalla och samhälle, det gällerkommentarerna från LO;s ekonomiska avdelning och TCO:s ekonomiska avdelning ochfrån alla övriga som sysslar med det här. Del är inga egentliga differensermellan regeringen och den om- Jaghar ägnat mig åt alt resa omkring i landet ochdiskutera dessa frågor med den ekonomiska sakkunskapen - för tjugoförsta året iföljd - och jag har aldrig förut upplevt en sådan samstämmighet som jusl i år.Men jag är litet orolig för framtiden och orolig för reaktionen i del här husetsedan jag läst igenom oppositionens molioner och sett hur myckel pengar man därkräver att statskassan skall betala ul för expansion på reformsidan. Riskernahärar ju uppenbara i dagens och framlidens ekonomiska situation. Oppositionenger mig alltså litet onda aningar - förlåt, fru talman, men är mittanförande faktiskt slut. Låt mig ändå som den optimist jag är, fru talman,hoppas på det sunda förnuftet som har åberopats så mänga gånger i debatten häri dag. Hen (); Herr finansministern sade i sitt huvudanförande: Del sker ingenmisshandel av de mindre förelagen. Och litet senare sade han; Ingen regeringsitter och rullar tummarna om de mindre företagen får svårigheter. Jag hadetänkt, fru lalman, atl i del här anförandet be att få ta upp nägra av de mindreoch medelstora företagens problem, och del tycker jag passar alldeles utmärktmol bakgrund av de uttalanden av finansministern som jag här åberopat. Fråntalarstolen i gamla , liksom från denna talarstol, har jag ochmånga med mig från moderata samlingspartiet gäng efter annan erinral om värdetav elt fritt, konkurrenskraftigt och expanderande lönsamt näringsliv. Det ärförutsättningen för sysselsättning, framåtskridande och välstånd. Vi harerinrat om all del svenska näringslivet byggts upp av små förelag. Och än i dagspelar de mindre och medelstora företagen en betydande roll i det svenskanäringslivet och den svenska samhällsekonomin. Inom sektorerna hantverk,industri, handel och service har enligl senasle förelagsräkningen över 700 000personer sin sysselsättning i företag med mindre än 50 anställda. Detmotsvarar av de sysselsatta inom dessa sektorer. Samhällsekonominsulveckling och sysselsättning är således i slor utsträckning beroende av demindre företagen. Från regionalpolitisk synpunkt spelar de likaledes enbetydelsefull roll. Delar mol denna bakgrund ytterst angeläget med ennäringspolitik som skapar goda förutsättningar för alla företag - stora somsmå. Vissa förbättringar har, det erkänner vi gärna, skett. Mensamtidigt har genom en mängd nya lagar och förordningar nya krav ställts påföretagen - krav som i regel drabbar de mindre, ofta arbetskraftsintensivaförelagen hårdare. Som exempel kan nämnas: Uppgifts-och uppbördsskyldigheten, som jag motionerat om och där jag alltjämtväntar på resultat. Jag hoppas verkligen att det kommer under årets . Jagskall återkomma till den litet senare i inlägget. Rätten lill avdrag förutbildningskostnader. avsättningtill investerings- och självfinansieringsfonder. Rällen till konkurrens pålika villkor. Allmännaarbetsgivaravgifter, den s. k. löneskatten, som drabbar småarbetskraftsintensiva förelag i kronor räknat lika mycket som en storprocessindustri med betydligt högre omsättning. Ryckigheten i denekonomiska politiken. Principerna för säkerhetvid statliga län. Bestämmelsernaom arbetslöshetsersätlning för företagare som förutsätter alt vederbörandeskall ha gjort konkurs eller i varje fall avyttrat eller Hell skilt sig frånsill företag för all över huvud taget komma i fråga förarbetslöshetsersättning. Åmanlagensutformning i 5 S angående praklikanställning som gör alt företagare hur gärnade än skulle vilja inte vågar anställa arbetslösa ungdomar som vill hapraktik. Lagen om rätt lillledighet för utbildning. Detaviserade förslaget om medbestämmande, grundat på den s. k. Deselekliva åtgärderna som innebär att de mindre företagen helteller delvis ställs utanför del system av ekonomiska förmåner som ställs lillde siörre företagens förfogande. Delär, herr lalman, gamla - för kända - problem för de mindre företagen,problem som skapat oro för framtiden, som minskat intresset hos förelagarna attutveckla sina rörelser, som minskat intresset för nyföretagsamhet och verkathämmande pä sysselsättningen. Dessa problem påtalas i molioner lill åretsriksmöte av representanter i moderata samlingspartiiet m. fl. Jag hoppasverkligen, herr talman, all ärade ledamöter såväl vid behandlingen iutskotten som i kammaren kommer alt medverka till att undanröja dessa problemoch skapa den goda miljö som de mindre förelagens ägare och anslällda är värda.Ge dem tillbaka tron . Håll de löften som finansministern i sittinledningsanförande påpekade. Lål ocksä de mindre företagarna känna trygghet isamhället. Låt dem inte känna sig motarbetade. Tillåtmig, herr talman, ta upp ett nytt problem som inte har påtalats här i riksdagenförut, men som vi numera ofta möter - ett problem som hotar all bli siörre ochsiörre med den nuvarande socialdemokratiska närings-, skalle- ochavgiftspoliliken. Engod förelagsmiljö innebär all det skall vara meningsfullt atl vara företagare.Lika naturligt skall det vara alt alla, såväl företagare som övriga medborgare,fyller de krav som samhällel ställer på dem. Del gör de ansvarskännande seriösaförelagarna! Skulle de inle göra det kan de dömas lill böter eller fängelse.Tyvärr, herr lalman, uppfyller inle alla medborgare som utför arbele ellerijänsler åt någon annan mot betalning dessa krav. utsätts isligande omfattning för en illojal konkurrens i form av yrkesutövning på fritidbåde av i seriösa företag anställda och avicke reguljära företag. Detta sker genom att dessa s. k. fritids- ochhelgarbelare, "månskensförelag", ofta undandrar sig de krav somställs på dem frän samhällel när del gäller exempelvis redovisning avmervärdeskatt, direkta skatter, sociala avgifter och den allmänna arbetsgivaravgiften.Dessa frilidsjobbare konkurrerar ofta illojalt med de seriösa förelag i vilkade är anställda under ordinarie arbetstid. Dessutom följer de inte de allthårdare, kostnadskrävande bestämmelser som gäller för arbetsmiljön. De arbetarofta i undermåliga lokaler. En utredning som gjorts i vårt län visar all de därkan ådra sig ohälsa som sedan belastar det företag där de har sin ordinarieanställning. Dellaär en följd av de höga skatte- och avgiftssatser som vi har här i landei. Genomdenna marknad undanhålls statskassan betydande belopp.