prot · FZ09105 · 1975-12-31 00:00:00 — Det äralltså inle bara så att vi genom detta arrangemang återvinner en del av dearbetstillfällen som skulle ha kunnal gå förlorade om vi hade byggt Kruppvalsverketoch inte investerat som är tänkt, utan vi vinner också en ökadsysselsättning. Sedanär det också möjligt - del har sagts från projektledningens sida - alt man år1973 och 1974 underskattade behovet av arbetskraft i slålämnesverket Jagåtervänder till frågan om ansvarsfördelningen. Vi har all utgå ifrån detmaterial som vi får frän projektledningen och från . Om man där isitt fortsatta arbete finner anledning till en revidering av sina bedömningarnär det gäller sysselsättningseffekterna, så har vi att ta det ad nolam, ochdet är dessa siffror vi har fört fram. HerrLövenborg fortsätter alt säga att åtskilliga - bl. a. landshövding atl 80 enligt den nya målsättningen blir etl invalidiseratstålverk. Landshövding var närvarande i när jag hade minredovisning. Han hade yttranderätt, men han fann vid del lillfället ingenanledning alt säga någonting emot den uppläggning av projektet som föresläsi propositionen och som jag då angav vid värt distriktsmöte. Jag tror attlandshövding ställer sig bakom den nya målinriktningen. Lålmig la upp de många resonemang som förts om planering ochplanhushållning. Vi har inom socialdemokratin den uppfattningen all vi behöveren bättre ekonomisk planering, framför allt en långsikligare planering. Detbestrids i allmänhet inte heller från näringslivets sida. Jag angav i debatlenvid behandlingen av förslaget om ett kapitaltillskott lill attStatsförelag hade en fyraårsplanering för sina investeringar. Det är klart kan inle ange alla detaljerna i en sådan planering, men man kan inrikta sigpå en längre gående planering -en bättre planhushållning. Att ett sådant behovfinns är väl obestridligt. HerrBurenstam bryter slaven över den planering som vi nu har och dendiskussion som vi nu för beträffande 80. Jag har ingen anledning atlförsöka bryta slaven över de svenska varven. säger atldet är en väldig socialiseringsaktion som är i gång, och det är den som han nugår emot Jag skall med intresse följa ställningstagandenär det gäller frågan om varven, som är föremål för prövning i utskott ochså småningom skall avgöras av . Jag kan medge att man har haftsvårigheter inom varvsnäringen, och det befriar naturiigtvis inte företagenfrån det ansvar som de har. Men jaghar ingen anledning alt här säga att eftersom svårigheter har uppträtt inomvarvsnäringen, och som det privata näringslivets företrädare inte kunnal klaraav, bryter vi för den skull staven över den privata företagsamheten över huvudtagel. Men jag kan anföra ulvecklingen inom varven som bevis för en bristandeplanering och också som ett bevis för behov av en längre gående planering. Därsöker vi åsiadkomma en sådan planering i samverkan mellan samhälle, företag ochanställda för att undvika de svårigheter som människorna slälls inför närfenomen av del krisartade slag som vi nu upplever uppträder. Vilka är del somdrabbas ytterst? Jo, det är inle minsl de anställda och deras familjer. Planeringenför en utbyggnad av svensk järn- och stålindustri med 80 har hittillsvarit ett projekteringsarbete. En ändrad inriktning och förändring avprojekteringen påverkar inte sysselsättningen för människorna. Vi garanteraren sysselsättning som svarar mol vad vi utlovade . Jaghar sagt att jag självfallet är beredd atl ta del ansvar som jag har iregeringen för det arbeie som har utförts. En öppen och fri debatt har vianledning att ha och får vi också tåla. Jag har inte försökt atl vid någotlillfälle hävda atl del faktum atl exempelvis Vallenfall, som sorterar underindustridepartementet, lämnar ett överskott på mellan 600 och 700 miljonerskulle bero på all jag är chef för industridepartementet och alt Vattenfalltillhör industridepartementet Det är ju så all det finns duktigt folk iledningen och förutsättningarna för ett bra resultat av verksamheten är goda.De möjligheterna har utnyttjats på etl utomordentligt bra sätt. Fråganom ansvaret kommer om och när det inträffar svårigheter i etl företag. Skallman jusl i den situationen säga all ansvaret vilar på industriministern ochhans departement? Jagsöker inte komma undan ansvaret; Vi har ställts inför atl de förutsättningarsom vi arbetade med 1973 och 1974 belräffande 80 inte har hållit Skallvi då begära av att vi envetet skall fullfölja del projekt som vibeslutade , eller skall vi ge oss i kast med att pröva om projektet medhänsyn till de ändrade förutsättningarna? Ni söker alt förbise de ändradeförutsättningarna. Ni försöker se bort ifrån en kostnadsutveckling som ärfaktisk. Ingen bestrider kostnadsstegringarna. Ingen bestrider atl demiljökostnader vi har är 500 milj. kr. utöver vad man kunde beräkna 1973. Sägdä ifrån om ni anser att vi inle skall ta de konsekvenserna! Eller skall vifullfölja projeklel enligt den planering vi hade 1974, med de föriuster vi dåriskerar? förmenar alt det bör man göra. Deborgeriiga partierna ställs , sedan vi lagt fram vårt förslag, införuppgiften att granska del och även la sitt ansvar för om vi skall fullföljaeller om vi skall lägga ner det hela. Eller är ni beredda att acceptera denändrade målinriktning som - jag upprepar det - projektledningen, NJA;sstyrelse. , verkstadsklubbarna vid NJA och 80, m. m. 80, m. m. regeringen ställer sigbakom? Jag har inte begärt något svar på den frågan . Den får nisjälvfallet diskutera när ni läser proposilionen, när ni deltar iutskotlsarbetet och när vi fär den slutgiltiga diskussionen i . Tillsist, herr lalman, finns det väl ingen anledning för attifrågasätta min uppgift när jag säger att jag inte kände till något allernativav den art som vi nu presenterat före . Vilken anledning harherr Ullslen atl ifrågasätta min sanningsenlighet på den här punkten? Atl delförevarit diskussioner om allernativa möjligheler, en etappuppdelning, har jagredan sagt. Jag har sagt att vi hade överiäggningar iindustridepartementet med projektledningen och VD i , liksom dessordförande. Vi var då överens om atl fullfölja projekteringen av detursprungliga beslutet men med en etappuppdelning och inriktning påtvå valsverk. Arbetet fortsattes i projektgruppen, och i departementet togsarbetet med propositionen upp i överensstämmelse med dessa riktlinjer. Del ärförst sedan direklör har anmält silt beslut alt lämna projektarbetet,därför atl han sedan han utformat en rapport som presenterades intelängre ansåg sig kunna fullfölja projektet, som diskussionen ändrat karaktär. Jaghar försökt förklara atl vi hade möjlighet att så relativt snabbt besluta omändrad målinriktning därför att det låg i linje med den etappuppdelning somsyftade lill atl i första etappen bygga för . kommer man upptill 2 1/2 miljoner lon och en integration av svensk järn-och stålindustri iallmänhet, och man ger också vårl nuvarande NJA genom investeringar förstärktamöjligheler. Förhoppningsvis skall det kunna leda till snabbarelönsamhetsresultat än det vi kunnat räkna med. Jag vill bara göra en komplettering av mitt senaste anförande. Jagskulle ha svaral , när han vände sig till mig och sade altdet var nödvändigt att granska det förgångna framför allt från politisksynpunkt, atl jag instämmer i detta. När jag i mitt första anförandedeklarerade att jag inte ville snoka för mycket i det förgångna, försöka fåfram missdådare och syndabockar, rota i vad en person sagt vid ett tillfälleoch vad en annan inte sagt, vad direktörerna haft för sig inbördes osv. avsägjag uteslutande själva planeringen av stålverket och menade att det inte kanleda till något fruktbart att gräva i sådant. När det gäller stålverkels framtidmåsle man se framåt. Däremot, herr talman, har jag och vi från gångefter annan mycket starkt kritiserat regeringens handläggning jag gjort ocksä. Det var ingen tillfällighetatt jag för de icke socialistiska partiernas räkning 1974 begärde återremiss.Det var en klar krilik av regeringens handläggning, och det är regeringen somhar ansvaret. Det har också påpekat. Jag ville bara ha dettasagt. När det sedan gällerdebatten säger industriministern att jag är en person som tändermycket snabbt på nya idéer. har jag läst och fått en idé där.Det är möjligt, herr lalman, att jag tänder snabbt på nya idéer. Jag vet inteom det kan vara en belastning. Jag tror inte det. Just den idén som jagframförde, och som jag mycket riktigt angav återfanns i en hörnartikel i , är emellerlid inle ny på någol sätt Den framfördes för många årsedan, om jag minns rätt av den dåvarande - jag tror förste - ordföranden iNJA, riksdagsmannen m. m. i De . Han ansåg atl man skulle försökamed ungefär motsvarande inriktning, att man skulle framställa speciellaprodukter som skulle kunna vidareförädlas av mindre industrier. Nusäger industriministern atl det är omöjligt att framställa produkter i stålverksom lämpar sig för småindustrier. Mot bakgrund av atl så framstående expertersom först De och sedermera professorn i metallurgi harhävdat motsatsen tror jag inte att det här är en idé som man bara kan slänga ålsidan och säga atl den är omöjlig alt genomföra. Jag tror att den idén i varjefall är värd en myckel omsorgsfull prövning. Såviii jag vet så har inle den häraspeklen varil med i planeringen. Om man tror på della, sade jag, finns delmöjlighet alt visa politisk vilja och få den inriktningen av produktionen. Jagbegär inte all industriministern skall slå här i kammaren och säga: Dethär är bra, O.K., vi går in för det, - Jag menar att han kan visa en posilivinställning åtminstone till atl vidarebefordra de här idéerna lillplaneringsgruppen. 80, m. m. Först frågan omStålverk 80 och de mellansvenska stålverken. Det var ett bra besked vi fickfrån industriministern. Som jag sade frän början är jag inte branschman, ochdet är tydligen inte heller industriministern. Men det har sagts mig att medden leknik och den omfattning som 80 skulle komma att få skulle manegentligen bara kunna göra s. k. slabs, dvs. sådant som kan användas lill plåtoch endast plåt. Det är möjligt att det är industriministern som har rätt. Jag menarbara all mina sagesman är personer, synnerligen väl placerade för att kunnabedöma. Jag har ställt min fråga till dem. Jag har upprepat frågan och fåttsamma svar. Jag har även konsulterat expertis på Jern-konioret, och desynpunkter som då framkommit är de jag redan nämnt, nämligen att tekniken vidStålverk 80 kommer att vara sådan att det bara går att göra ämnen som kananvändas lill plåt Det skall bli mycket intressant att fä föra diskussionen motbakgrund av vad fackkunnigt folk har atl säga fortsättningsvis. Man vill försöka all få del att låta som om del nyavalsverkel vid NJA skulle kompensera det bortfall som uppkommer genombantningen av stålverket. När jag var i gjorde jag gällande i ettutlalande att det nya valsverk som man lalar om inte skulle innebära nyaarbetstillfällen utan endast atl man, om 5 protokoll 1975/76. 80. m. m. inle detta valsverk görs,skulle behöva plocka bort valskapacilet och arbetstillfällen. Rikligheteni del uttalandet bekräftades av presschefen, en för industriministern intehelt obekant person, när ringde och frågade. Jagvet inte vem som har räll -jag bara rapporterar vad jag har hört Vadsedan beträffar frågan om säger industriministern, att man tydligen intelämnat något besked lill om alt man under ett visst planeringsskede hadelänkl sig att det i själva verket skulle bli mycket flera anställda än vad manförst angett. Vi har här alltså elt exempel på all samhället tydligen inteinformerar samhället. Trots atl industriministern menar alt det skall bli såmyckel bälire därför att man skall ha något slags samråd mellan olika förelagoch industridepartementet om planerade investeringar, är man inte själv i ståndalt förmedla informationer pä etl rimligt sätt. BeträffandeLuleå är det vidare uppenbarligen så - och del är bra att man i får detlaklart för sig - atl induslriminisiern inle har sagl det som NorrländskaSocialdemokraten i sill reportage menade atl industriministern hade yttrat,nämligen följande: "Forlsällplaneringen och uppbyggnaden manade induslriminisiern kommun ochlänsstyrelsen. De medel som krävs ska regeringen hjälpa till med." Delskulle alltså endast vara fråga om all hjälpa kommun, andra kommuner däromkring och att få ytteriigare lån utöver övriga mycket omfaUandesådana. Är del på det viset? Vill man inle ge något annat löfte i detsammanhanget? Ominduslriminisiern inte vill nicka bifall, blir del lillfälle all göra ettdefinilivl klargörande av huruvida reporlagel i NSD är missvisande och allredovisa exakl hur man har länkl i detta fall. Härhar också resonerats om miljöfrågorna, bl. a. med utgångspunkt i atl de ökadekoslnaderna på det området skulle vara en förklaring till att de lolalakostnaderna för stålverket har stigit Men miljökostnadshöjningarna kanomöjligen ha varit någon nyhet. Om del skall vara någon mening med samhälleligplanering måsle samhällel ändå känna lill sina egna miljöbestämmelser. Vidarehar man i den ursprungliga propositionen gjort myckel klaraulfästelser om all man har länkl sig den allra mest avancerade tekniken. Det äralltså etl svagt argument som man i efterhand kommer stickande med. Attjag i slutet av denna debatt tar upp denna fråga beror på att det ochtydligen även vid industriministerns besök i har förklarats, att manskulle tänka sig alt staten övertog kostnaden för åtminstone delar av denmyckel stora miljövårdssatsning som måsle göras. Jag undrar om det här är frågaom att införa en helt ny miljökostnadsprincip. Jag har själv varit med om enutredning om miljökostnader och deras fördelning och vet, alt den ulgångspunklsom gälll varil atl producenten i princip skall bära miljökoslnaden. Det tyckerjag är rikligt Nedsmutsning av miljön ären produktionsfaktor bland andra produktionsfaktorer, och den skallverksamheten betala för. Är det alltså en ny princip som industriministern nuslår fast eller är det endast en speciell favör till ett statligt företag somhan tänker ge? Ett klargörande på den punkten tror jag skulle vara synneriigenbehövligt. Heltkort skulle jag också vilja säga något om en fråga som jag slällde i mininterpellation men som egenlligen inle besvarades alls av industriministern,nämligen beträffande sjöfarten. Industriministern har i en debatt tidigare häri sagt att han med allra största intresse följer de utredningar somgäller sjöfarlsfrågorna. Men uppenbariigen har det inte krävt så mycken lid allmed allra största intresse följa dessa, eftersom ingenting alls tycks ha hänt ifråga om utredningarna på delta område. Åtminstone finns det ingenting attredovisa här, sä det kan inte ha varil så tidskrävande. Men dä gör det ju ocksåelt något märkvärdigt intryck när man säger att man med allra största intressehar följt någonting som är ingenting. Att jag ändå tar upp detta spörsmål berorpä att jag har den uppfattningen, efter att ha talal med många människor, atthär finns en allvariig risk för att man underskattar sjöfartsfrågorna ochsvårigheterna att hantera dem. Är industriministern säker på att ni verkligenhar varit tillräckligt uppmärksam på svårigheterna alt få isgående tonage, allfå redare som verkligen är beredda atl satsa ulan att man skriver mycketinvecklade kontrakt? Jag tror atl detta är en sida som ändå förtjänar någonform av kommentarer frän industriministern. Slutligenhar vi planmässigheten. Industriministerns utgångspunkt har ju varit den skall dra slutsatser från en förändrad verklighet. Och visst kan man göradet. Det tycker jag ocksä är riktigt. Men varför gjorde ni inte del långttidigare? Det som rubriceras såsom en förändrad verklighet är ju inte någotsom har inträffat i början på detta år. Att kostnaderna skulle bli heltannoriunda, vissle vi; att konjunkturen var annorlunda visste vi; att man hadediskussioner med en del andra storföretag visste vi. Det är ingenting av dettasom är nytt. Det enda som är nytt är alt projekleringschefen hotade med attavgå. Industriministernfrågade, med adress till de borgeriiga partierna: Skall vi fortsätta med detlatrols att kostnaderna stigit så myckel? Det är en intressant fråga, alldelessärskilt mot bakgrund av att industriministern uppenbarligen själv i februarisvarade ja på den. Män skulle fortsätta. Det var ju en huvudpunkt i talet iMetall atl trols att det hade blivit så mycket dyrare skulle man fortsätta. Nusäger industriministern att på grund av att det har blivit så mycket dyrareskall man inte fortsätta som man hade länkt. Det finns i varje fall inget måttav planmässighet över detta. Industriministernhänvisar till att det finns svagheter i vad gäller planeringen inom en delprivata företag. I alla debatter som vi har haft har jag varit den förste atterkänna att del finns både det ena och det andra exemplet på dåligt planeradeförelag. Men - och det är det som 80, m. m. 80, m. m. är utgångspunkten för minasynpunkter - det förefaller som om man i genomsnitt inom den slatliga sektornvar mindre inriktad på att planera än man är på den privata sidan. Vidare,och ännu viktigare: Man måste bedöma erfarenheterna av ochandras framfart mol bakgrunden av de anspråksfulla ulfästelser som man gör,nämligen att bara ni pä den statliga sidan fär hand om det här, skall det intebli fier vanskligheter, utan dä skall allt på något sätt löpa.Socialdemokraternas nya näringspolitiska program är präglat av del tonfalletliksom alla era anföranden. Och det är med del som vi här jämför. Vissthar enskilda varv gjort missar - omfattande missgrepp. I det sammanhangettycker jag att skulle påminna sig Uddevallavarvets senastsituation. Den är ju inte alldeles enkel. Jag slällde en fråga lillindustriministern om del för någon tid sedan. Industriministern förklarade attdet var egentligen inga problem med Uddevallavarvet. Några veckor senareframgår det av verkställande direktörens årsredovisning att hela den nyaomfattande speciella anläggning, som man där har investerat i, löper risk attstå väsentligen oanvänd. ruskar på huvudet, men det måste beropå att han inle har läst redovisningen. Del är omöjligt för socialdemokrater, hur energiska de än är, att i senaretids erfarenheier av den slatliga verksamheten söka något stöd för tanken attSverige skulle behöva mer av planhushållning. (vpk): Jag citerade i milt andra anförande kritiska röster från ,bl. a. för att illustrera den misstro som finns mol det här nya projektet ochden vrede man där känner över det till nära hälften nedbantade projektet. Bl.a. citerade jag några intervjuer med landshövding . Dä sadeindustriministern, att del var väl ingenling, eftersom Lassinantti befann sigpå den socialdemokratiska distriktskongressen i och hade yttranderättdär men inte sade någonting. Men vad Lassinantti inte sade på densocialdemokratiska distriktskonferensen tycker jag är föga intressant; vad hanverkligen har sagt tycker jag är betydligt intressantare, och därvidlag har haninte kommil med någon dementi eller "ställt in sig i ledet", ellerhur jag skall uttrycka det. Han har bl. a. sagt; "Det nya förslagetinnebär, som jag ser det, en tillbakagång till 50-talels NJA-politik. Vi byggerupp en orationell S 80-enhet där man av sysselsättningsskäl försöker pressaupp antalet anställda." Det sade han i , ochden sade han i Norrskensflamman: "Jag tror inle att det blirbilligare all bygga stålverk annorstädes, del är inte bara hos oss sorninfiationen gjort allting dyrare. Det är tragiskt all vi som har malmen,elkraften och arbetskraften sä här hastigt slås ner, men jag tröstar mej medatt ännu har inte sista ordet sagts." Den förhoppningen vill jag själv geuttryck för. Jag vill även passa påtillfället att säga i huvudsak följande: Nuanvänder de borgerliga detta tillfälle för atl anklaga regeringen förhandläggningen av 80, och del fälls t. o. m. en och annan krokodillårpå den kanten, också av företrädare för moderata samlingspartiet, som aldrigblir upprörda över vilka krascher, vilka misstag eller vilka missgrepp som änbegås av det privala storkapitalet. Men i själ och hjärta är de ju nöjda medvad som sker när det gäller 80. Så liten satsning som möjligt, omdet nu prompt måste bli någon - det måsle väl vara deras innersta tankar. Deborgerliga partierna, framför allt moderata samlingspartiel med BurenslamLinder i speisen, har ju hela liden varit motståndare till idén med Stålverk80. Detta är också ganska naturligt, eftersom de är storfinansens ochkapilalintressenas politiska instrument. De vill inte ha en starkföretagssektor, utan de vill i själ och hjärta behålla Lapplandsgruvorna sområvaruförsörjare av deras egen förädlingsindustri. Visst vill vi att statenskall engagera sig i näringslivet men inte som ägare utan som en bekvämkapitalförsörjare, ungefär som . Tyvärrvisar också spelet kring 80 hur hårt kedjad regeringen är lill denrollen. Den befinner sig i ett maktpolitiskt dilemma och känner trycket från enmedveten progressiv opinion inom de egna parlileden och inom väljarskarorna.Den ställer krav på regeringen att problemet skall lösas och att statenskall spela den avgörande rollen när det gäller industriuppbyggnad ochframtidsplanering. Dä har alltså regeringen gjort ett utbrylningsförsök - omjag fär kalla det så - men beslutsamhetens friska hy går snart i eftertankenskränka blekhet över när de som verkligen besitter den ekonomiska makten i dethär landet säger ifrån. Problemet är atl vi alltså har två regeringar i del härlandet. Vi har dels en regering som besitter den ekonomiska makten, dels enannan regering, som är tillsatt i enlighet med valresultaten. Den förstnämndaregeringen - även della visar det här spelet - väger tyngst i de ekonomiskasammanhangen, och dä innebär det ju också att den ekonomiska regeringen slyrvitala delar av samhällsplaneringen. Regeringen kan visserligenformulera visioner och program för framtiden, men dessa blir ju maktpolitisktmeningslösa så länge man inte tar ifrån storfinansen dess avgörande infiytandepå det ekonomiska livels område. Det är egentligen den problemaliken som liggeri botten på del som vi här diskuterar. Nuhar regeringen lagt fram sin nya proposition om 80. Den följeregenlligen de intentioner som dragits upp av 80;s motståndare, och deuttrycker också belåtenhet över det. Vi anser, precis som landshövdingLassinantti, att det sista ordet inte är sagt i och med det här. Vi kommer altslåss för 80 enligt disponent ursprungliga idéer, som riksdagenlidigare har beslutat om. Vi anser att 80 skall byggas så all det början producerar och atl staten skall upphöra alt förhandlamed och Grängesbergskoncernen om valsverk och förverkliga också den idéni statlig regi. 80, m. m. 80, m. m. Låt det bli utgångspunktenför en statlig industrialisering. Vikräver också atl man snabbt samordnar statsföretagen, för det är lika viktigt.En stor del av NJA:s nuvarande bekymmer emanerar jusl från motsättningar mellanolika statsföretag. För visst har det väl varit en grotesk situation när delstatliga NJA har kunnat köpa malm billigare från än från gruvorna påmalmfälten? Det är ju inte klokt när SJ tar sådana roffarpriser för malmfraktenatl det skulle bli billigare atl köra malm med lastbil, vilket den dåvarandedisponenten också påvisade. NJA har befunnit sig i elt sämre läge,eftersom de privata i branschen har haft egna gruvor, egna järnvägar, egnafartyg och egen kraft. 80, låt NJA expandera och slå ihop NJA, , och däruppe i norri Då kommer vi att skapa ett av världens resursrikaste och starkastemalmföretag. Nufrågar slalsrådet i olika repriser: Var skall man skaffa pengar? Fördet första finns det pengar i AP-fonderna. För det andra kan ni upphöra altgöda privatkapitalet med den enorma fiora av subventioner och bidrag som nuförekommer. Det skulle frigöra mycket pengar till långsikliga investeringar avtyp 80 med den fortsättning som vi tycker skall finnas med i bilden.Frigör en del av miljarderna från militärbudgeten lill nyttigare ändamål.Upphör att slösa med pengar på Viggenplan som kostar 25 milj. kr. stycket.Visst finns det pengar i det här samhället. Del är en fråga om prioritering -eller, som lär ha sagt i ett inspirerat ögonblick: Politik är enfråga om vilja.