prot · FZ0925 · 1975-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1975/76:25 §1 Meddelande om sammanträdet Enligtfrån utskotten under hand inhämtade uppgifter torde de ut-skotisbelänkanden somföreligger till behandling inte komma att föranleda så långadebatter att det motiverar anordnande av två arbetsplena. Med ändring av denpreliminära planen blir kammarens sammanträde därförett bordläggningsplenum. Därvid besvaras elt stort antal frågor ochinlerpellationer. Tidpunkten för sammanträdets början, , behålls därföroförändrad. Onsdagen den 19 november1975 § 2 Medborgarförsäkringoch medborgarbidrag Föredrogs socialförsäkringsutskottets belänkande1975/76:10 med anledning av motioner om en allmän medborgarförsäkring och ommedborgarbidrag. HerrANDERSSON i (c): Debatten kring ett utbyggt och bättre system för grundtrygghet är inteny. Vi har från sida drivit den här frågan under en lång följd av år.Jag vill nu gärna erkänna att vi är glada över all regeringen tillsatt denutredning som vi länge efterlyst. Detavsnitt av utredningens direktiv som berör behovet av bättre samordning av delnuvarande systemet finns del ingenting att invända mot. Däremot tycksdirektiven begränsa utredningens möjligheter att förutsättningslöst prövaolika modeller till en utbyggd grundtrygghet. Delvore olyckligt om utredningen skulle styras av den rätt ytliga analys av olikaformer av ekonomisk minimigaranti som utförts av den socialpolitiskabidragsutredningen inom . Om den utredningens rapport idelta avseende skulle bli vägledande för den tillsatta parlamentariska utredningensarbete, får denna stora svårigheter att ta det helhetsbegrepp på de framtidaIrygghetsfrågorna som så många länge väntat på. Det är av det skälet som vifrån sida fogat ett särskilt yttrande till socialförsäkringsutskottetsbetänkande nr 10. Densocialpolitiska bidragsutredningen medger att man endast lagt vissa synpunkterpå de olika modeller till allmänt grundbidrag som redovisats i rapporten. Detär alltså inga djupare och mera ingående studier som man ulfört. Del visar bl.a. del faktum att man i sina kalkyler inte 9 Riksdaiens protokoll t975l7(y.24-2> tagit med alla dekostnader som faller bort från samhällets utgiftssida vid t. ex. införandet avett allmänt folkbidrag. Närman utelämnar så stora kostnadsposter som barnbidrag, socialhjälp,bostadstillägg och studiesocialt stöd utgör, så blir givelvis den ekonomiskabilden missvisande. Varför redovisar man inte de ekonomiska vinster som liggeri en förenklad administration? Utredningen medger att dessa vinster kan uppnåsmen avstår från att beräkna dem. Lika obegripligt är det att man inte söktuppskatta de inkomster som samhället får genom att folkbidraget beskattas. Fören stor del av inkomsttagarna kommer 70 ä av delta grundbidrag att gåtillbaka till samhället i form av skatteintäkter. Del är heller inte självklartatt barnbidraget i folkbidragets form måste höjas med 300 å . Enfördubbling av barnbidraget skulle t. ex. ge barnfamiljerna en väsentligt högrestandard. Utredningensslutsatser i vad det gäller alt med olika modeller skapa etl bättregrundtrygghetssysiem har tillkommit på alltför lättvindiga grunder. Därförhoppas jag innerligt all utskottets bedömning av utredningens direktiv ärriktig och all de ger möjligheter att pröva och föreslå långtgåendeförändringar av trygghetssystemet i syfte att uppnå en bättre grundtrygghet föralla. Om vi är överens om all skapa delta heltäckande trygghetssystem räckerdet inte med att förbättra samordningen av de många och rätt splittrade formerav försäkringar och bidrag som vi har . Det krävs någon form avgrundtrygghetssystem, om det sedan skall kallas för en utbyggd socialförsäkringeller garanterad minimi-inkomst har mindre betydelse. Huvudmålet måste vara attåstadkomma en omfördelning, där de sämst ställda får del väsentligt bättre. i (s): Motioner om en medborgarförsäkring och om medborgarbidrag har varitföremål för behandling i en lång följd av år. Förslag i denriktningen har tidigare avslagits av , och även föreslårutskottet att motionerna skall avslås. Närdet gäller folkparlimotionen av , 1975:1203, vari föreslås altfrågan om ett allmänt medborgarbidrag blir föremål för utredning, ställer sigutskottet, i varje fall dess majoritet, skeptisk. De fördelar som förs fram imotionen är säkerligen myckel diskutabla. Om man skulle följa motionärensförslag om elt grundbidrag på t. ex. elt basbelopp, måste man ändå införapåbyggnadsanordningar i princip enligt samma system som vi nu har, om man villge den enskilde medborgaren etl så gott skydd som möjligt. även avstyrker motionsyrkandet kan vi stödja oss påsocialpolitiska bidragsulredningen som har avlämnat sin rapport om kartläggningav samordningsfrågor i det socialpolitiska bidragssystemet. Irapporten har utredningen berört frågan om elt allmänt folkbidrag och liknandeformer av minimistandard för alla medborgare, men avvisat tanken på alt införanågon sådan bidragsform. I fråga om ett allmänt folkbidrag har utredningenkonstaterat att elt sådant inte är ekonomiskt Utredningenanser i stället att man i fortsättningen bör inrikta sig på en samordning avnuvarande bidragssystem. Dessa synpunkter delas av utskoltsmajoriieten. Denparlamentariska utredning som begärde och som skulle få iuppdrag att göra en samlad översyn av det socialpolitiska bidragssystemet harnu tillsalls och påbörjat sill arbete. Denna översyn får visa om och på vilketsätt det kan vara möjligt alt få till stånd en samordning. Visar det sigmöjligt att åstadkomma förenklingar, förbättringar och större överskådlighet,är det väl ingen som har någonting emot detta. Men därifrån och till frågan omen allmän medborgarförsäkring är steget, såvitt jag kan förstå, mycket långt. Närdel klagas över alt våra skatte-, socialförsäkrings-och bidragssystem är såsvåröverskådliga och besväriiga alt många bidragsberätligade går miste om sinarättigheter, vill jag nog påstå att detta är en sanning med viss modifikation.Vi har ju ändå samhällsorgan som är beredda att slå allmänheten till tjänst.Många av bidragsformerna är samordnade till försäkringskassorna som lämnar engod information och där det är lätt all erhålla upplysningar i olikasammanhang. Ävenom de tankegångar som förs fram i motionen och de två särskilda yttrandena harett visst intresse, tycker Jag ändå alt de inte är tillräckligt intressanta förall prövas särskilt i utredningssammanhang. Den tillsatta utredningen har vidadirektiv, och det får bli utredningens sak all pröva och avgöra vilka vägar manskall beträda i detta sammanhang. Deltalas här om minimistandard och grundtrygghet. Del låter kanske bra, men jaghar inte riktigt klart för mig vad som åsyftas och hur långt man vill gå. Omman skall skapa en grundtrygghet för alla medborgare i form av ett allmäntbidrag, som skulle utgå till alla oavsett behovet, måste del bidraget varaganska högt om del verkligen skall ge god grundtrygghet. Då blir det fråga omså stora belopp att man måste ställa sig frågan om delta skulle vararealistiskt. Jag tror inte att så är fallet. Ifp-motionen anförs vissa exempel på vad ett medborgarbidrag skulle ersätta. Ärdet någon som tror eller ens kan begära att en arbetslös eller en som är sjukskulle nöja sig med den minimistandard som man här tycks vara inne på, nämligenbasbeloppet? Vi måste alltså ändå ha en hel del försäkringar kvar:arbetslöshetsförsäkring, sjukförsäkring, arbetsskadeförsäkring osv. Vidaremåste vi ha kvar bostadsbidrag och mycket annat. Jag tror inte all man skullevinna särdeles myckel på ett sådant här grundbidrag. Skulle det ha någon meningmåste det vara så högt att kostnaderna skulle bli svindlande. har beräknat kostnaderna för etl allmänt folkbidrag, ömmedborgare skulle erhålla ett bidrag på . och om medborgareunder ända ned till de nyfödda skulle få avirappade bidrag ned till 2 500kr. skulle kostnaderna belöpa sig till åriigen. Till sakenhör alt inkomsterna under /75 låg på . Frånden summan skall självfallet, som i säger, räknas bort endel bidrag som redan nu utgår.Sifferuppställningen visar dock klart att väsentliga kostnadsökningar skulleerfordras om vi skulle införa ett medborgarbidrag som något så när skulle täckagrundkosinaderna för vederbörande. Nej,jag tror att vi även i fortsättningen måste ha differentierade bidragsformerför att åstadkomma största möjliga utjämning inom ramen för tillgängliga resurser.Men detta är självfallet, herr talman, en fråga som den nu tillsattautredningen får syssla med och i sinom tid lägga fram förslag om. HerrANDERSSON i (c): Jag vill påminna i om all utskottet i sinskrivning har tolkat direktiven så, all utredningen skall ha möjlighet attpröva ett grundtrygghetssysiem som omfattar alla människor. Del är intesärskilt klokt alt i ett så här tidigt skede såga av de förslag som utredningenbör pröva i sitt arbete. Jag tror dessutom att drar felaktigaslutsatser av departementsutredningens rapport. I den medger man att man hargjort vissa ansatser till utvärdering av de olika modellerna till enminimiinkomsl. Men det är bara ansatser. Del skulle vara djupt olyckligt om manutifrån denna rätt ytliga genomgång drar slutsatsen att del inte är möjligt attkomma fram denna väg. Delfinns, del vill jag upprepa, ingen beräkning av de kostnader som på en radområden faller bort för statskassan-barnbidragen, socialhjälpen, studiesocialastödet och delvis även bostadstilläggen. Om man dessutom tar hänsyn till deekonomiska vinster som ligger i etl administrativt förenklat syslem och till deskatteinkomster som följer med denna uppläggning är det fel alt nu dra denslutsatsen att denna reform är omöjlig all finansiera. Om vi är överens omsjälva målsättningen i denna reformering av det sociala trygghetssystemet, omvi är överens om att täppa till luckorna och skapa ekonomisk grundtrygghet föralla, tror jag att problemställningarna blir rätt likartade oavsett om viförsöker gå vägen via en allmän socialförsäkring som omfattar alla eller viaett allmänt folkbidrag. Båda modellerna måste få en sådan inriktning att manbättre än fn. kan omfördela resurserna till de sämst ställda i samhället. Delär här huvudproblemet ligger. Därutöver är det naturligtvis också fråga om ettadministrativt enkelt system. I del avseendet har arbetsgruppen isocialdepartementet givit ett rätt högt betyg ät det allmänna folkbidragel ocherkänt att del har klara administrativa fördelar. Min förhoppning är alltså, herr talman, att maninte i delta tidiga skede, när utredningens arbete knappast har påbörjats, drarförhastade slutsatser. i (s): Utredningens direktiv är ganska vidsträckta i den bemärkelsen, att viskall röra oss över praktiskt tagel hela fältet när det gäller samordningen avde olika sociala bidrag som utgår. Däremot framgårav direktiven att vi skallhålla oss inom de nuvarande ekonomiska ramarna. i påslår att jag sagt alt bidraget skulle komma att uppgå till72 miljarder kronor och all därmed tanken på elt medborgarbidrag är avsågad.Så är ingalunda fallet. Min personliga reflexion var all den nuvarandeekonomiska ramen för de sociala bidragen inte räcker för en sådan häruträkning. Del var detta jag ville visa när jag sade att elt medborgarbidrag på10 , som successivt nedlrappas, skulle innebära en utgift på 72miljarder kronor. Jag tillade att man från denna summa givetvis måste dra debidrag som utgår, men beloppet ger ändå en klar antydanom vilka fantastiska belopp vi i detta sammanhang rör oss med. Men utredningenskall undersöka hur en sådan här samordning kan ske. Jag ber all få yrka bifall till utskottets enhälliga hemställan. Studiesocialtstöd vid sjukdom och handikapp m. m. Överläggningen var härmedslutad. Utskottets hemställan bifölls. §3 Studiesocialt stöd vid sjukdom och handikapp m. m. Föredrogs socialförsäkringsutskottets betänkande1975/76:11 med anledning av motioner om förbättringar i del sludiesocialastödet vid sjukdom och handikapp m. m. HerrBÖRJESSON i (c): belänkande nr 11 behandlar bl. a. motion1975:1195 av och mig, i vilken vi påtalar att hörselskadadeungdomar på grund av sitt handikapp till övervägande del har väsentligt längrestudietid än normalhörande. Hörselskadade ungdomar kan sålunda gå igymnasieskolan även efter myndighetsålderns inträde. En icke ovanlig studiegångär på statlig specialskola, som ibland lar in barn först , etl år vid rehabiliteringsklinik och tre till gymnasium. Denlånga studietiden gör del ibland nödvändigt med etl års studieavbrott. Enligtmin mening måste man i större utsträckning än vad som sker beakta dehörselskadades behov av att vid gymnasiala studier erhålla ett samordnatstudiesocialt stöd under såväl studietid som ferier. Jaghar full förståelse för önskvärdheten av största möjliga likformighet iutformningen av del studiesociala stödet, men man kan inte bortse ifrån att dengrupp jag här talar för på grund av sitt handikapp i viss mån är diskrimineradgentemot dem som icke är handikappade. Jag anser därför att starka skäl talarför etl samordnat studiesocialt stöd för dessa hörselskadade ungdomar underhela studietiden - även efter och under ferier - med hänsyn tillden väsentligt längre studietid som hörselskadade på grund av sitt handikapphar jämfört med normalhörande. Rätttill sjukpenning vid förlust av idrottsinkomst Trotsatt jag anser att starka skäl talar för motionen avslår jag från att yrkabifall till denna med hänsyn till att utskottet anfört all de utredningar somnyligen påbörjats dels om samordningsfrågor i det socialpolitiskabidragssystemet, dels om del studiesociala stödet först måste avvaktas.Eftersom de frågor som avser ekonomiskt stöd till handikappade elever blirföremål för fortsatta överväganden, anser jag i likhet med ulskoltel altanledning inte finns att bifalla motionen 1195. Jag kommer givetvis att följadenna fråga i fortsättningen och ber att få återkomma om skäl därtillförefinns. HerrNILSSON i (s): De motioner som behandlas i detta utskottsbetänkande tar upp dehandikappades situation i det sludiesociala systemet. Två motioner önskar ensamordning av studiestödet och sjukförsäkringen. Samtliga motioner utmynnar ikrav på utredning eller översyn. Enstatlig utredning och CSN har tidigare framhållit att de handikappadessludiefinansiella situation bör utredas. Då de aktuella frågorna kommer all bliföremål för prövning inom siudiestödsutredningen och den socialpolitiskasamordningsulredningen, föreslår ett enhälligt utskott avslag på motionerna. Jag yrkar bifall till socialutskottets hemställan i dess betänkande nr11. Överläggningenvar härmed slutad. §4 Rätt till sjukpenning vid förlust av idrottsinkomst Föredrogs socialförsäkringsutskottets betänkande1975/76:12 med anledning av motion om rätt till sjukpenning vid förlust avidroitsinkomst. 1 detta betänkande behandlades motionen 1975:76 avherrar i (fp) och i (fp), vari hemställtsatt hos regeringen begärde förslag till sådan ändring av 3 kap. 2>; lagen om allmän försäkring att idrottsinkomsier av i motionen omnämntslag gav rätt till sjukpenning. Utskottet hemställdeatt skulle avslå motionen 1975:76. Reservationhade avgivits av herrar Hylländer (fp) och i (vpk) vilkaansett att utskottet bort hemställa attriksdagen med.anledning av motionen 1975/76 hos regeringen begärde förslag.tillsådan ändring av lagen om allmän försäkring all idroitsinkomst kunde grundarätt till sjukpenning i enlighet med vad i motionen anförts. i (vpk): har idrotten i kommit att utövas underalltmer~professionella former. När det gäller stjärnidrottsmän kan ofta helainkomsten för livsuppehället utgöras av idrottsinkomsier. Det vanliga är attidrottsmännen har en delinkomsl av idrotten. Det innebär oftast att de uppbären reducerad lön från det ordinarie arbetet. Motdenna bakgrund förefaller det mig obegripligt att den ena inkomsten, alltsåden från idrotten, inte är sjukpenninggrundande. Avgörande för om en inkomstskall ligga till grund för sjukpenning är om etl anställningsförhållandeföreligger, dvs. om det finns två parter, en anställd och en arbetsgivare.Kriterierna för om anställningsförhållande föreligger är specificerade i åttapunkter. Fördel första skall arbetstagaren utföra arbetet personligen och, för det andra,helt eller så gott som helt utföra arbetet själv. För det tredje skall hanställa arbetskraft till arbetsgivarens förfogande och för det fjärde varaknuten till arbetsgivaren och förhindrad att utföra liknande arbeteav någon betydenhet åt annan. Närdel gäller punkten 4 kan man bara hänvisa till de kontrakt som föreligger föralla allsvenska fotbollsspelare och ishockeyspelare. Fördel femte skall arbetstagaren vara underkastad arbetsgivarens kontroll ochledning och ha att följa dennes anvisningar i fråga om arbetets utförande,arbetsplats och arbetstider. Även detta stämmer helt in pä idrottsmännen närdet gäller matcher och matchtider. Möjligen kan det hända att någon misslyckasmed en dribbling ibland, men han torde fortfarande vara kvalificerad enligtdenna punkt. Fördel sjätte har den anställde att i arbetet använda arbetsgivarens maskiner,redskap och råvaror. 1 detta fall är det fråga om idrottsul-rustning ochliknande. Fördel sjunde gäller att arbetstagaren får särskild ersättning för direkta utläggi arbetet - även detta stämmer helt in på idrottsmännen - och för det åttondeskall han ha åtminstone någon garanterad lön. Såvittjag kan se är alla dessa villkor uppfyllda när del gäller kontraktsbundnaidrottsmän. Spelarkontrakten är väldigt detaljerade och fastställer klart vadidrottsmännen har rätt till och inte rätt till. Spelarna har också ganska svårtatt byta arbetsgivare - här gäller ettårskarens när man byter klubb, osv. Detkan nästan sägas all de är hårdare bundna till sina arbetsgivare än vanligaarbetstagare är. Iulskottsbeiänkandet sägs alt det finns fall uppe hos försäkringsdomstolen, därdel skall avgöras huruvida inkomster från fotboll är att anse som inkomst avanställning. Under hänvisning till all sådana ärenden ligger hosförsäkringsdomstolen menar utskotlsmajorileten alt man inte behöver taställning. Jag måste säga all del är minst sagt ett dåligt argument. Del finnsingen som helst anledning att avvakta vad en domstol tycker i del här fallet,när saken är alldeles klar. Dessa inkomster borde vara sjukpenninggrundande ochdel är myckel lätt för att nu uttala sig för det. Idrottsmännensjälva ställer också starka krav på att Rätttill sjukpenning vid förlust av idrottsinkomst Rätttill sjukpenning vid förlust av idrottsinkomst deras idrottsinkomsterskall bli sjukpenninggrundande och berättiga till övriga sociala förmåner. Deser del som helt fel - och däri har de stöd från vpk och även från folkpartiet- att de under en följd av år skall offra en massa tid och få en viss inkomstför del och all den inkomsten inte ger rätt till sociala förmåner. Ettargument emot kan möjligen vara att utgifterna för idrottsklubbarna ökar. Mendet är inget hållbart argument därför att klubbarna borde ha råd med deutgifterna om de skall ha idrottsmän bundna med kontrakt på del sätt som dehar. Dessutom ökar utgifterna bara skenbart för klubbarna. Det handlar ju omförsäkringar, och pä lång sikt torde idrottsföreningarna i själva verket tjänapå all teckna försäkring, även om de får betala avgifter till den. Det är ju såförsäkringar fungerar. Meddelta vill jag, herr talman, yrka bifall till den reservation som är fogad tillutskottsbetänkandet. i (fp): i har ulföriigt redogjort för försäkringsprincipernanär del gäller idrottsmän som har betydande inkomster av sin idrotlsutövning -utskottet har för sin del skrivit "en viss inkomst" - och i motionenhar vi anfört att om "en väsentlig del" av inkomsten kommer frånidrottsutövning .så bör denna inkomst, som idrottsmannen betalar skall på,också ge rätt till sjukpenning. Bakgrundentill motionen är att jag kommit i kontakt med ett flertal idrottsmän som ärkontraktsbundna och som har gott och väl halva sin årsinkomst avidrotlsuiövningen. Ungdomar är väl inte alltid så observanta när de skriverkontrakt att de får klart för sig att de inte erhåller någon sjukpenning. Ivissa av de fall som jag har varit i personlig kontakt med har vederbörandeblivit sjuka. Några av dessa idrottsmän har studerat, och de har bildat familjoch då levt på idrottsinkomsten. När de blir sjuka, får de . , ochdel är helt orimligt och omöjligt att klara sig på det. Självklarttecknar idrottsföreningarna försäkringar när det gäller skador under självaidrottsutövandet, men vid vanlig sjukdom är sjukpenningen bara . och det ärsom jag sade helt omöjligt all leva på det när man har familj och bostad altklara av. i har redogjort för alt vi får en allt större kader avidrottsmän som är helt beroende av den här inkomsten. Del är, såvitt jag kanförstå, ingen skillnad på förvärvsinkomst från vanligt arbete och frånhalvprofessionell idroltsverksamhet. Jaghar på samma sätt som väldigt svårt att förstå att utskottet intelar ställning. Trots alt det ligger två överklagandeärenden hosförsäkringsdomstolen borde utskottets majoritet haft möjlighet alt"tycka" någonting själv och inte bara hänvisa tillförsäkringsdomstolens beslut. Med dettavill jag bara yrka bifall till reservationen. iVikmanshytlan (c): Jag kan fatta mig kort i den här frågan. Vi har i ut-skotlsbetänkandet,som del här erinrats om av både i och iÖrebro, hänvisat till att försäkringsdomstolen f n. prövar två fall. De bådafallen gäller hur man bedömer arbetstagarförhållandet för idrottsmän. Nukan man säga att utskottet borde ha tyckt någonting innan försäkringsdomstolengår alt pröva detta. Men här finns en princip som man brukar tillämpa, nämligenall när försäkringsdomstolen har ett ärende under prövning bör man avvaktaförsäkringsdomslolens beslut. Vi har alltså menat att del måste vara rimligtatt avvakta domstolens utslag. Tilldelta kommer all del ligger en proposition på bord - 1975/76:46 -som kommer att behandlas i socialförsäkringsulskoltel under morgondagen och ikammaren . I den propositionen framläggs förslag om attuppdragsinkomst skall ingå i beräkningen av sjukpenning- och pensionsgrundandeinkomst och den skall alltid anses som inkomst av anställning. Vad jag kanförstå av den föreliggande propositionen så bör den rimligen lösa de problemsom motionärerna med sin hemställan strävar all lösa. I det lägel finns det ingen anledning för utskottet att göra något annat än att avvakta besluteti den fråga som kommer under höstens lopp. Jag tror propositionen löser deproblem man vill ha lösta. Meddessa få ord, herr talman, ber Jag att få yrka bifall till utskottetshemställan på denna punkt. Rätttill sjukj)en-ning vid JÖrlustav idrottsinkomst i (vpk): i Vikmanshytlan höll sitt inledande löfte att intetillföra debatten något nytt utöver vad som är sagt i utskotts-betänkandet. Mennär han säger att detta att avvakta vad försäkringsdomstolen tycker är någotslags fastlagd princip håller jag inte med. Jag tror inte det finns någon grundför det. Del är inte och får inte vara sä att som är lagstiftandeförsamling skall behöva avvakta hur en domstol dömer i det ena eller andrafallet. Propositionenom uppdragsinkomsier kan i och för sig också betyda någonting. Det vet vi inteför propositionen är inte anlagen ännu och har inte kunnat träda i kraft. Althänvisa till de här två sakerna tycker Jag bara är ett sätt att krypa undansakfrågan. Jag kan instämma i vad i sade tidigare,nämligen att försäkringsdomstolens beslut inte borde hindra utskottet från alltycka någonting i sakfrågan. Man borde kunnat säga alt man uttalade sig fördetta, men all man ville avvakta det ena eller det andra utslaget eller hurpropositionen kommer alt behandlas i . Ännu bättre hade det varit omman hade gått rakt på sak och sagt att betydande idrottsinkomster är att ansesom inkomst av anställning och därmed sjukpenninggrundande. Rätttill sjukpenning vid förlust av idroitsinkomst iVikmanshytlan (c): När etl ärende av det här slaget ligger i domstol är del praxis att manavvaktar domstolens beslut, som blir prejudicerande. Skulle det bli på detsättet att man inte är nöjd med domstolens beslut har man att genom enframställning i söka få rättelse. Det är så man får agera här också.