prot · FY0920 · 1975-12-31 00:00:00 — Jag förutsätter attsjälvständighet och effektivitet nu berörts på elt sådant Organisationav , m. m. , m. m. sätt i propositionen och ibetänkandet liksom här i kammaren, all kommande lagtolkare förstår vad vi avseroch att vi slipper uppleva några negativa följdverkningar. Vi har ju ibelänkandet pekat på all det här också får bli en angelägen fråga förjusiiliekanslern och justitieombudsmannen att följa. Närdet gäller fastställande av arbetsordning för tingsrätt har utskoltsmajoriielenstannat för alt den fastställs av hovrätt, eftersom de lokala förhållandenavid varie lingsräit är bäst kända av hovrätten. Dessutom föreställer sigutskottsmajoriteten alt bestämmelser.i arbetsordningen kan återverka på dendömande verksamheten, och just av den anledningen bör inle arbetsordningenfastställas av verket. För reservanterna blir detta tydligen en stor fråga,men för regeringen kan den väl ändå inte vara så speciellt viktig, eftersompropositionen ändock säger att uppgiften alt fastställa arbetsordning i regelkan delegeras från centralmyndigheten lill hovrätt. 1 så fall kan man ocksåredan nu besluta att hovrätt fastställer arbetsordningen för resp. tingsrätter.Allmänna riktlinjer och generella anvisningar för arbetsordningarnas innehållföreslås ändå böra utfärdas av centralmyndigheten. Närdet gäller indelningen av chefsrådmännen på avdelning liksom bestämmandel avantalet tjänstemän i domsaga instämmer jag i vad som redan har sagts. HerrNyquist kommer också att vidare utveckla den frågan liksom frågan omnolarienämndens ställning. Förslagetom tillsättande av domartjänster ställde vi oss inom kritiskatill, främst därför att domarulredning inle lagt fram sill förslag. Nukom del förslaget under utskottsbehandlingen och gick i linje medpropositionens förslag. Det är i huvudsak anledningen lill att vi nu följer propositionsförslaget.Della vill jag anmäla för kammarens ledamöter, eftersom yrkandet i motionenkanske i någon mån gick i annan riktning. Tidenför ikraftträdandet, som föreslagits till , ansluter vi osstill, eftersom lokalfrågan nu är löst i . Bostadsfrågorna utgör inteheller något hinder längre. Dessutom är det ett starkt önskemål frånpersonalens sida - och det är egentligen mycket välmotiverat - att beslutetblir gällande fr. o. m. . Med det här kortfattade inlägget yrkar jag bifall till utskottetshemställan i dess helhet. Hen (): som den nya regeringsformen slår fast domstolarnas absolutasjälvständighet i dömandet och rättstillämpningen, sätts också punkt för denlånga och sega kampen för rättslig kontroll av administrativa avgöranden. 3 S andra stycket regeringsformen föreskrivs sålunda beträffande fall närannan myndighet än domstol har berövat någon friheten med anledning av brotteller misstanke om brott, att den som beslutet rör skall kunna få saken prövadav domstol utan oskäligt dröjsmål. Genom uppföljande riksdagsbeslut är, kan mannu säga, den straff-, process- och förvaltningsrälisliga lagstiftningen i vårtland på det hela tagel utformad på ett sådant sätt att den tillgodoserregeringsformens krav på möjlighet till domstolsprövning -eller domslolsliknande nämnds prövning - av straffrättsliga ochstraffprocessuella frihetsberövanden samt andra omhändertaganden som skertvångsvis. Densom upplevt den livliga debatten, särskilt under 1950-lalel, om rättssäkerhetenvid de administrativa frihelsberövandena ser med tillfredsställelse på detangivna rättsläget. Men - och det är en helt avgörande omständighet - dågäller del också all se lill all de vinningar som gjorts, inle minst genomenvisa liberalers agerande, inte äventyras ulan stärks genom all vi nu slårvakt om domstolarnas fria ställning. Ingenifrågasätter den rationella målsättningen i den proposition om domstolsverketsom vi handlagt i juslitieulskoltet och har att la ställning till här ikammaren. Men - och det är närmast en retorisk fråga - har man inte varit på vägau nästan spela bort den allmänna goodwill som regeringsformensrältssäkerhetsvinsier givit genom att man har fått en etappvis lurordning avärendet och genom det sätt på vilket man i några fall harbeskrivit och motiverat verkets uppgifter? Förstbestämmer man, som vi alla vel, efter en utredning avdom-stolsverksulredningen, alt en central myndighet för domstolarnaskall inrättas. Del skall närmast ses som elt principbeslut. Sedan beslutar manvåren 1973 om lokalisering och tidpunkt. Därefter, , tillsättsen ny utredning, domstolsstyrelseulredningen, som skall utreda verkelsställning, organisation och arbetsuppgifter. Jagkan inle lycka annat, herr talman, än alt man har kommit alt behandla ärendet ifel ordning och att man därmed också har äventyrat tilltron lill del godasyftet. Varför så bråttom? Varför inle först grundligt klara ul del föreslagnaverkets ställning, organisation och arbetsuppgifter och därefter besluta ominrättande, lokalisering och tidpunkt för start? Viskall inte förundra oss över alt man på vissa håll mot den angivna bakgrunden -visseriigen enligt min mening felaktigt - tolkat in motiv som inte föresvävatförslagsställarna. Det hade varit bra om man hade kunnat undvika alt tala om t.ex. domstols5/>'/'(?/seulredningen och alt den centrala myndigheten skulleleda etc. domstolarnas arbete - allt ordval som leder tanken till ett syslemdär regeringen och regeringen underställda administrativa myndigheter skullekunna ha en möjlighet, i varie fall indirekt, att påverka domstolarna även ideras dömande och rätlslillämpande verksamhet. Nåväl,alla är vi reservalionslöst överens om alt vi skall slå vakt om självständiga domstolar-domstolar för vilka allmänheten hyser förtroende. Detta slåsju fast i många ensartade beskrivningar i både propositionen och utskollsbetänkandet, och talare före mig har hänvisat till del. Låt mig bara understryka del särskilda yttrandet från m, c och fp, där vi har formulerat oss på ett sätt som knappast kan missförstås. Vi säger att "enighet"- dvs. politisk enighet -"råder i fråga om de principiella övervägandena om cen tralmyndighetens ställning och uppgifter. Det är en garanti för alt den självständighet somden svenska författningen av ålder tillerkänner våra domstolar skall kunnauppräuhållas." Organisationav , m. m. Onsdagenden 12 febmari 1975 Organisationav , m. m. Men en helt annan fråga är om det i propositionen föreslagna systemetunder alla förhållanden kan garantera att inte ens en risk - ej alltförosannolik - föreligger för otillböriig påverkan i administrativ ordning. Jaghar inte känt mig helt lugnad på den punkten men är beredd medge att farhågornai många fall kan ha varit överdrivna. Men även om så är fallet - är detföreslagna systemet så "vatteniätt" alt allmänheten reservalionslöstkan få uppfattningen alt ingen risk föreligger för alt kanpåverka domstolarnas egentliga verksamhet? På den punkten är jag inle bereddlill medgivanden över hela fältet. Dådel gäller t. ex. frågorna om fastställande av arbetsordning för tingsrätt ochindelning av chefsrådmän på avdelning föreligger enligt min mening iregeringens förslag risk för konflikt mellan administrativ och judiciell myndighet.Den risken är jag inle beredd att ta, hur liten den än är, och det har förvånatmig att reservanterna på de här två punkterna kan vara så orubbligt säkra.Föreligger inte ens ett rimligt tvivel, a reasonable doubt? Ireservationen beträffande arbetsordningen hänvisas lill bl. a. hänsynen lilldet ansvar för verksamheten som avses få. Ullalandet för lätttanken till att man bortser från de principiella övervägandena och ser heltpraktiskt och kanske något aningslöst på spörsmålet. Eventuellt skulle mankunna förledas tro alt reservanterna menar att om man nu en gång har fått encentral myndighet, så gäller det också alt se lill att den har tillräckligt medarbetsuppgifter och full sysselsättning. Men jag kan inte tro alt man har gjortdel så lätt för sig. Å andra sidan kan vi fråga: Om man i likhet meddepartementschefen och reservanterna anser att fastställande av arbetsordningför lingsräit normalt skall delegeras lill hovrätterna, varför inle då frånbörian låta ansvaret ligga kvar på hovrätterna och snarare diskutera vad manskall göra i de eventuella fall då en fråga i en arbetsordning kan tänkas blikontroversiell mellan en lingsräit och en hovrätt? Punktenom arbetsordning för tingsrätt rymmer också frågan om hur långt man skalltillgodose kravet på likformighet eller om man skall förorda elt system sommedger större hänsyn till lokala förhållanden. Utskottets majoriteisskrivning,som jag biträder, konstaterar alt stora lokala avvikelser kan föreligga som maninle bör bortse ifrån. Vederbörande hovrätt bör ligga närmast till hands attbeakta dessa omständigheter. Detsamma gäller i fråga om beslutsfattare vidbestämmandel av antalet nämndemän vid tingsrätt. Påelt antal punkter har ett enigt utskott intagit en annan ståndpunkt ändepartementschefen och regeringen. Del gäller frågorna om dels stöd i lag förhovrätterna all öva tillsyn över vederbörande tingsrätter, dels tillsättandeav tjänster som assessorer m. fl. som ligger kvar på regeringen, dels också ettundantagande av all rättsbildad personal, som har eller kan förväntas fådömande uppgifter, från befogenheter i disciplin- ochålalsärenden. På den här sista punkten har det nog tidigare förekommit en visstveksamhet om del rådande rättsläget, både bland motionärerna, måste jagmedge, och bland utskottets ledamöter. Men utskottskansliet har på denna punkt- som på så många andra - helt skingrat Imin motion 1989 har jag hemställt att uttalar sig för au nolarienämnden,NON, som självständig nämnd även framgent skall svara för antagning avnotarier. I propositionen föreslås att nämnden, även om den skall vara kvar förbedömning av vissa principiella frågor, skall inlemmas, som det heter, idomstolsverket, dvs. ärendena skall generellt handläggas avcentralmyndigheten. NON skall dock vara kvar för bedömning av vissa principiellafrågor. Utskottet har biträtt mitt förslag, socialdemokraternas ochvänsterpartiet kommunisternas representanter har reserverat sig till förmån förförslaget i propositionen. Jag kan medge att man i detta fall inle kan andranågra betänkligheter beträffande propositionsförslaget med hänsyn tilldomstolarnas oberoende ställning. Det har reservanterna mycket riktigt påpekat.Jag har inle heller påstått något sådant. HerrLarfors menar alt skillnaden i själva verket inte är så stor mellan milt ochregeringens förslag. Jag upplever förvisso saken så att del är rätt storskillnad - det är nämligen fråga om var man lägger huvudmannaskapet. Men - ochdel vill jag konstalera - del nuvarande systemet har fungerat bra, och NONsjälv anser att det inle finns någon anledning till ändring, så varför ändra?Om inga ölägenheter kan påvisas blir del ju en ändring för ändringens skulleller för att man vill stärka centralmyndighetens ställning, med hänsyn - somdel brukar heta - till del ansvar för hela den administrativa verksamheten somdomstolsverket skall ha. Jag menar att NON i det sammanhanget varken gör tilleller från. NON:s självständiga ställning - sammansättningen föreslås inleändrad - kan snarare vara lill förmån för och vara en garanti för en så allsidigbedömning av notarieärendena som möjligt. Del är inle minst viktigt då den s.k. utbytestjänstgöringen är i slöpsleven. Frågan;Varför ändra, då några ölägenheter ej visat sig? kan man ställa ocksåbeträffande andra förslag i propositionen. Del gäller över huvud tagetrelationerna mellan hovrätterna och tingsrätterna. När något fungerar bra - somdet oslridigt gör nu - förstår man oron i domarkåren och hos enrätlsinlresserad allmänhet, då man konfronteras med förslag som reducerardomstolarnas befogenheter. Del gäller t. ex. viss personaldisposition. Manöppnar med andra ord dörren för onödig kritik om medveten styrning uppifrån. Sånågra randanmärkningar och påpekanden i anslutning lill den löpandeulskottstexlen. Inledningsvis redovisas, som här harangens,deutred-ningarsom ligger till grund förpropositionen. Det varsjälvklart onödigtutmanande då domstolsstyrelseulredningen med hänvisning till ettuttryckliglöns-kemål från justitieutskottets sida om utredning i fråganuttalade alt en utredning om gränsdragning mellan den dömande verksamheten ochden administrativa skulle vara, som det hette, meningslös. Eftersom departementschefeninte har tagit avstånd från uttrycket, så har det följl med genom hela ärendetoch gett det ett drag av misstänksamhet mol förslagsställarens motiv. Även omdet är grundlöst är det fortfarande eti uttalande helt i luften utan någon somhelst exemplifiering eller försök lill analys. Organisationav , m. m. 6 protokoll 1975. Onsdagenden 12 febmari 1975 Organisationav , m. m. Fråganom effektivitet i dömandet har också här tidigare lagils upp och behandlats.Under förarbetena har det gjorts gällande att effektiviteten också skulle avsesnabbhet i dömandet. Visst är del väl så all utdragna processer, där bevis såatt säga kallnar, kan medföra felaktiga slutsatser och även felaktiga domslut.Men utskottet slår helt klart fast all tidsaspekten inte får styra dömandet.Dömandet måsle få la den lid som rättssäkerheten och de processuellagarantierna härför kräver. I första hand, fastslår utskollet, avses medeffektivitet säkerheten i dömandet. Men man skall ha klart för sig att i deprocessuella regler som vi har ligger redan bestämmelser om tidsfrister ochtidsgränser. Endastpå två punkter, herr talman, hade jag velat ha en omformulering, en lättarejustering av ulskottstexlen. Jag hänvisar till s. 17 där del talas om all delbör finnas utrymme för samråd mellan hovrätt och centralmyndigheten i olikaprincipiella frågor om arbetsordningarnas innehåll. Jag menar all det inte barabör finnas utrymme härför, utan att vi bort uttala oss för att ett sådantsamråd alllid bör ske. Jag får nu nöja mig med alt låta min mening föras tillprotokollet, till den verkan del hava kan. Jagtänker också på en - principiellt sett - mycket viktig fråga. På s. 29 ipropositionen talar departementschefen om alt ytterst får del ankomma på detillämpande myndigheterna all själva se till all gränserna för vad som ansesböra vara förbehållet domstolarna inle överskrids. Jag menar att domstolarnaverkligen inle skall behöva slåss för sin självständighet och sitt oberoende.Lag och författning skall vara så klara alt domstolarna inle själva ängsligtskall behöva bevaka sitt kompetensområde. Jag har dock nöjt mig medformuleringen i ulskottstexlen, att vid den praktiska lill-lämpningen är detgivelvis av stor betydelse alt domstolarna och centralmyndigheten värnaromdomstolarnas självständighet i den dömande verksamheten. Helst hade jag, herrtalman, velat se en formulering som lägger mindre ansvar på domstolarna ochmera ansvar på de administrativa myndigheterna. Allrasist några ord om den föreslagna tjänsteförslagsnämnden, som jag personligentror blir ett ändamålsenligt instrument. Men jag vill gärna deklarera att jaginte hyser några som helst betänkligheter mol alt låta chefen fördomstolsverket ingå i den självständiga nämnden. Däremot har jag svårt att sealt kopplingen mellan domslolsvejkel och domstolarna är så stark i just det härfallet att vederbörande skulle vara självskriven ordförande i nämnden. Å andrasidan kan jag inte heller se att han i sin egenskap av chef förcentralmyndigheten automatiskt skulle vara diskvalificerad som ordförande förnämnden. Att nämnden inom sig skall utse en ordförande, som några reservanterföreslår, synes mig kunna bädda för ställningstaganden i personfrågor som kankomma att kännas myckel besvärande för ledamöterna och dessutom måhända integer frågan den betydenhet som uppdraget innebär. Mot den bakgrunden har jagfunnit utskottets formulering alt "regeringen - med hänsyn till sakensgrannlaga natur - bör utse ordförande" helt tillfredsställande. Meddet sagda, herr lalman, ber jag att i alla delar få yrka bifall lill utskottetshemställan i juslilieulskotleis betänkande nr 1975. HerrLARFORS (s) kort genmäle; känner tydligen en viss oro inför inrättandet avdomstolsverket eller kanske snarare inför de uppgifter som kommer att tilläggasverket. Jag vill erinra om alt vi sida upp och sida ned i betänkandet talat omdomarnas och domstolarnas självständighet och integritet. Jag tror knappast altdet finns något annat land i väriden där man skrivit så mycket om dessa sakerunder som vi gjort här i landet. Här finns ett klartställningstagande från alla berörda parter - från regeringen, utredningarna,utskottet, och jag tror att del också kommer alt bli riksdagensställningstagande; har ju tidigare givit uttryck för den meningen - för att man skall slå vakt om domarnas ochdomstolarnas självständighet. sade alt domstolarna inte skall slåss för sin självständighet. Vi har en högtkvalificerad domarkår. Vi kan väl därför lugnt räkna med att domarna kommer allbevaka den självständighet som de enligt regeringsformen har i domstolarna. Jagvill också säga ett par ord om motion om NON. Man måste här tahänsyn till praktiska förhållanden. har haft säte i . Del nyadomstolsverket skall däremot - enligt del beslut vi har faltal - ligga i . Jagtror att det kommer alt bli svårt att upprätthålla samma myckel nära kontakt mellan NON och som tidigare förekommit mellan NON och domstolsväsendets organisationsnämnd. Jag tror därför alt del av rent praktiska skäl är nödvändigt att del blir ennärmare samordning mellan NON och än det varit mellan NON och . HerrNyquist sade också några ord om fastställandet av arbetsordningarna och frågadehur man skall förfara om hovrätt och skulle ha olika meningarrörande arbetsordningens innehåll. Jag vill bara säga att vi något berört dellai utskottet och kommit fram lill alt del är mycket svårt att finna någon vettiglösning av vissa gränsfall, om man lägger den slutliga bestämmanderätten hoshovrätten och del sedan skall anföras besvär i någon form mol hovrättensbeslut. Organisationav , m. m. () kortgenmäle: Som jag sade har det i många sammanhang - i föregående utredningar, ipropositionen och av reservanterna i utskottet -framhållits att domstolarnaskall vara självständiga och att det på olika sätt skall ges garantier fördelta. Det är ingen som helst diskussion på den punkten. Vadjag har velat ge en bakgrund och förklaring till är den oro som man har märkt -den har kommit fram i artiklar, diskussioner och debatter i dessa frågor, ochden har bl. a. tagit sig uttryck i att man ifrågasatt för-slagställarnas motiv.Jag menar att den oron inle bara kan ha uppstått ur Organisationav , m. m. luften, utan den har istor utsträckning varit betingad av det säll på vilket ärendet har handlagts. Närdet gäller nolarienämnden vill jag säga till att det självfalletinle är någonting som hindrar alt man rent administrativt förlägger den ianslutning till . kommer ju oavsett vilket förslagsom bifalles att få samma sammansättning som f n. HenLARFORS (s) kort genmäle: säger att del har funnits en viss oro inför förslaget ochall den har framkommit i vissa tidningsartiklar. Detta är i och för sig sant,men jag har uppfattat det så, att denna oro hyser man inom vissa begränsadekretsar, närmast sådana kretsar som är myckel nära knutna tilldomstolsväsendet. Det kan vara naturiigt, eftersom man där är så att sägauppfostrad med det tidigare domstolsväsendet sådant del har varit hitintills.Men jag har inle märkt att det skulle ha framkommit någon större oro hos denbreda allmänheten eller i pressdiskussionen utöver de ganska begränsade inläggfrån fackkrelsar som åberopade. Jag vel att det också inomdomarkåren finns många som tycker att det är vettigt att tillskapa ettdomstolsverk och som alltså inte hyser samma oro som har talat omhär. Närjag ändå har ordet vill jag något kommentera del särskilda yttrande som herrNyquist nämnde i sitt inlägg. Jag vill framhålla att del råder fullständigenighet i utskottet om domstolsverkels principiella ställning och värnandet omdomstolarnas självständighet och integritet i den dömande verksamheten. Delsärskilda yttrandet kan ge en antydan om all så inle skulle vara förhållandet.I vart fall kan inga berättigade invändningar ur .självständighetssynpunktriktas mot de reservationer lill utskottets betänkande som har avgivils avsocialdemokraterna och vpk-ledamolen i utskottet. Hen (); Justitieulskoiteis ordförande framhöll alt delställningstagande som vi skall göra till förslaget om organisation avdomstolsverket är det fiärde som gäller detta verk, dennacentralmyndighet för domstolsväsendet. Någotkortfattat och förenklat kan man väl säga att del vid de tidigare tillfällenaför myndighetens del har gällt om, var och när. Med samma kortfattadeuttryckssätt skulle man kunna säga alt nu gäller del hur. Somen röd tråd i debatten om en centralmyndighet för domstolsväsendet har gåttfarhågorna från många håll för att en sådan instans skulle, ulan att det i ochför sig behövt vara meningen, kunna innebära att man åsidosätter den viktigaoch grundläggande principen om domstolarnas självständighet i deras dömande ochrätlslillämpande verksamhet. Dethar tidigare i dagens debatt påpekats att de tre icke-socialistiska partier,som 1972 var i minoritet men företräder hälften av ledamöterna här ikammaren, reserverade sig mol beslutet om inrättandet av verket. a. på grund avprincipiella betänkligheter. Tillräckliga garantier saknades då för attsjälvständigheten för domstolarna inte skulle kunna komma i fara genominrättande av centralmyndigheten. Domstolsverketbör enligt den nu föreliggande propositionen få ledande och samordnandefunktioner samt ha rätt att meddela föreskrifter och anvisningar för domstolarnasverksamhet. Det är uppenbariigen i vad man kan kalla gränsområdet mellandömande och administrativ verksamhet som problemen kan uppstå. Tillåts enförvaltningsmyndighet all ge föreskrifter och direktiv för domstolarnas sättall arbeta, innebär del lätt att man också - i varie fall indirekt- påverkareller kan påverka deras dömande verksamhet. Propositionen har här inle på elttillfredsställande klart sätt markerat nödvändigheten av domstolarnassjälvständighet. Emellertidinnebär utskottets skrivning en uppstramning och en konkretisering iåtskilliga delar som betyder alt självständighetsprincipen blir betydligtklarare fastlagd än i propositionen. Som framgår av molionen 1991 är vi ettantal företrädare för moderata samlingspartiet som har haft åtskilligainvändningar, både principiella och praktiska, mot propositionen. Vihar i åtskilliga fall fått tillstyrkan till våra yrkanden av elt enhälligtutskott och i andra fall av majoriteten i utskottet. Med hänsyn till del och deprincipiella ultalanden som utskottet gör skall jag inte ställa någotavslagsyrkande. Vi får ta verket med de uppgifter som utskollet föreslår attdet skall ha; dock bör den förbättring som ett bifall till de moderatareservationerna skulle innebära vidtas. Jagvill emellertid påpeka all man kan hysa viss oro för den tendens lill en ökadomfattning av verkels personalstyrka som kan spåras. När verket först nämndes -det var väl 1972 - talades det om 75 tjänster och föreslås 115 tjänster Omden tendensen skall fortsätta är den något oroande. Idiskussionen om domstolarnas självständighet har det sagts vid någratillfällen, t. ex. av domstolsstyrelseulredningen, alt det i sista hand ankommerpå domstolarna själva att värna om sin rätt. Och i propositionen sägs all det ide enskilda frågorna till slut måste vara de tillämpande myndigheterna självasom ser till alt gränserna för vad som anses vara förbehållet domstolarna inleöverskrids. Jag vill nog där framhålla att det är utomordentligt viktigt attdessa gränser är klart angivna i lag och förfaUning. Del kan - del behöver inlegöra det men det kan - ställa sig svårt för en enskild domstol alt hävda dessaprinciper i en länkbar meningsmotsättning mot en central myndighet inomdomstolsväsendet. Och det kan, om fasta gränser inte är uppdragna, också tänkasalt olika domstolar kommer alt ha en olika tillämpning.