prot · FZ09135 · 1975-12-31 00:00:00 — Riksmöieislog också fast att bör få ekonomiska möjligheter till enriksomfattande verksamhei. Statsrådet uttryckte detta med orden"rikstäckande verksamhei". Manfinner alltså hos fria kristna en alldeles klar inställning iprincipfrågan. Man finner vidare en positiv syn på särart ochen önskan att trygga dess ekonomi inom ramen för kyrkans frihet. Vivet av sammanställningar över remisserna att huvudparten av remissinstansernamed anknytning lill var negaliv till beredningens förslag- dethar klart framgått. Däremot var andra trossamfunds inställning till förslagetstarkt positiv. Jag vill särskilt betona att bland dem fanns de s. k.invandrarkyrkorna. Deras situation i vårt land har ofta kommit bort i debatten.Samma inställning hade de flesta politiska och andra ideella organisationer,och även bland de centrala myndigheter som ansett sig böra la ställning lillförslaget hade en majoritet en positiv inställning till förslaget. Så varfallet också med de flesta kommuner. Jaghar, herr talman, velat la upp tiden med denna redovisning för att i någon mån-jag upprepar det - korrigera kategoriska omdöme att detalldeles övervägande folkflertalet i vårt land skulle vilja följa den linje somhan företräder. Den bilden bör minst sagi nyanseras. Tillgrund för det ställningstagande som jag själv och min organisation står förligger en omsorg om . Vi vill alt kyrkan skall kunna fungera idel moderna samhället. Jag vill gärna nu som tidigare uttrycka min glädje överatt statsrådet - liksom både han själv, regeringen och riksdagentidigare gjort - uttrycker en positiv inställning till samfundens framtidaarbetsmöjligheter. Statsrådet säger i sitt svar att han skall söka en lösningsom främjar och inte försvårar arbetet. Med hänsyn till den positiva anda sominierpellaiionssvaret visar hoppas jag all samtalen skall leda lill resultat,så all del blir möjligl att arbeta från andra utgångspunkter än som nusker. Det nuvarande osäkra läget är faktiskt intebra. Underdetta anförande övertog fru tredje vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. har ställt några kompletterande frågor till mig som jagskall försöka all kortfattat besvara. Denförsta gäller församlingssiyrelselagens bibehållande. önskarhär ett uttryckligt besked om församlingssiyrelselagens bibehållande. Närdet gäller frågan om särskild lagstiflning rörande bör man inte- del tycker jag att jag gjorde alldeles klart i mill svar - ingripa i depågående överläggningarna med några bestämda principuttalanden som kan låsapositionerna. Vi bör i förslå hand låta de re- presentativa företrädareför som deltar i samtalen framföra sina synpunkter, så all vikan komma fram lill en enhetlig, av praktiska hänsyn dikterad syn på frågornaom organisation och lagstiflning. Vi får tids nog tillfälle alt diskutera ochventilera de mera principiella frågorna. Men på uttryckligabegäran kan jag väl ändå säga så mycket alt jag för dagen har svårt att se attdet skulle vara förenligt med de grundläggande principerna om vi bibehöllförsamlingssiyrelselagen i den form den nu har. Denandra frågan var huruvida man kunde länka sig en lagstiftning som innebar attdet inte förekom någon begränsning i tiden för statsmakternas uppbörd avmedlemsavgiflen för . På den punkten vill jag f. n. inte göranågol kalegoriskl uiialande. Vi får ytterligare diskutera frågan. Den är inteisolerad lill , ulan den måste ses i relation till övrigatrossamfunds arbetsförutsättningar. Vi måste se den frågan i samband med vårdeklarerade uppfattning, att vi skall åstadkomma såvitt möjligt likvärdigaarbetsvillkor för de olika trossamfunden. Vadbeträffar lagstiflningen över huvud taget frågade om det varnödvändigt att avvakta kyrkans förslag beträffande sin egen organisation. Jagvill hänvisa lill vad jag härvidlag sagt i interpellationssvaret. Vi har frånregeringens sida inget önskemål om någon särlag-sliflning för ,men om önskar en sär-lagstiflning är vi beredda att överväga ensådan när vi vet vad den skulle innehålla. Del är för dagen ganska meningslöstall göra ett uttalande i vare sig positiv eller negaliv riktning, eftersom viinte vet vad kyrkan vill att en lagsliflning av den karaktären skall innehålla. Närdel gäller begravningsväsendet tror jag alt och jag, altdöma av hans inlägg, har samma syn. För vår del har vi sagt alt - Och däromtror jag att del råder allmän enighei både inom och utom kyrkan - om manförändrar relationerna mellan kyrka och samhälle, så måste begravningsväsendetbli en borgerlig uppgifl. Det kan inte komma i fråga alt kyrkan i en sådansituation ensam skulle svara för begravningsväsendet. Detta måste alltså bli enborgerlig uppgifl. Praktiska skäl talar emellertid för all kyrkan ändå svararför förvaltningen av begravningsväsendet med hänsyn lill all del i de allraflesta fall flnns en sammankoppling mellan begravningsplatser och kyrka. Jagtror inte alt man skall tolka ordet "förvaltning" så snävt somJohannes gjorde. Det är alltså helt enkelt fråga om att handläggauppgiflen. Jag går här inte in på de särskilda problem som har alt göra medfrågan hur man skall ordna begravningsväsendet för t. ex. andra irosbekännare,men jag förutsätter att vi skall finna någon form av lösning avdella problem. Jag delar alltså uppfattningen au det är praktiskt och klokt attkyrkan får den här förvaltningsuppgiften och att den borgerliga kommunenbetalar härför, i varje fall när det gäller begravningsplatser som ligger ianslutning till kyrkan. sistafråga gällde partiernas roll i detta arbete. Omen redogörelse för överläggningarna i stat-kyrka-frågan Nr 135 kan intese annat än att partierna har alla de möjligheter de vill ha att den diskuleradenna fråga. Jag har tidigare i kammaren förklarat att jag är 24 mai 1976 bereddall lämna redovisningar i den här frågan så snart del begärs. --------------- Jaggjorde det även på det fria kristna i , eflersom Om en redogörelse det dåvar första gången jag fick en framställning om att göra det. för överläggningar- gjordedet senare även här i kammaren, och när nu na i stat-kyrka-frå- iriksmötets elfte timme har ställt en interpellation i frågan, har jag svarat gan så fylligl jag kan. Därmed lycker jag all partiernahar del malerial som behövs för all föra en diskussion i frågan. HenANTONSSON (c): Jag skall villigt erkänna all jag blev en aning konfunderad över herrWikströms, som jag lycker, litet onödigt polemiska attityd gentemot innehålleti min interpellation och mitt anförande . säger sig bl. a.vara överraskad över den iver jag visal när del gällt att få besked omförsamlingssiyrelselagen. Han pekade därvid på inställning all defria samfunden och skall arbeta under likvärdiga förhållanden.Jag skulle ha förstått om jag i min interpellation eller på annatsätt hade intagit en annan ståndpunkt än den som både här geruttryck åt och milt eget parti intagit. Jag har bestämt poängterat all vi villha likvärdiga förhållanden, inte likformiga som jag fäste mig vid iinterpellationssvaret, mellan kyrkans och de fria samfundens möjligheter attarbeta. Sedan kan vi naturligtvis ha delade meningar i vad mån man behöver reformerpå det här området, men när både och såbestämt säger all de fåll den uppfallningen all jag inte önskar reformer utanvill ha kvar den gamla ordningen, måste jag hänvisa till vad jag har sagt,nämligen alt jag inte alls önskar status quo utan all vissa reformer ärmotiverade och önskvärda. Del flnns säkert med i protokollet när det kommer.Men jag har tillagt den reservationen att jag inte kan hitta någrabestämda motiv för mera djupgående förändringar belräffande relationerna kyrka- stat. HerrWikström och i överbetonade helt säkert vad jag har syftat till när jag talade om remisskritiken beträffande ul redningen 1972. Jag sade att del gällde företrädare för kyrkan samt lek män. Belräffande remissvaren vill jag poänglera att kyrkans företrädare och dessutom, och del var vad jag egentligen ville understryka, hela den breda opinion av kyrkliga lekmän som företräds av Pastoratsför bundet, var emot huvudlinjerna uiredning. Jag måste fråga om inte han också kan dela uppfattningen att försam lingssiyrelselagen, enkannerligen dess beskattningsrätt, dock ger den bäs ta garantin för att den skall kunna få möjligheter all, märk väl poängteringen, i hela landet bedriva sin verksamhei. ström som är engagerad i de här frågorna måste veta att det inte minst i glesbygderna uppslår svårigheter att bedriva en bra kyrklig verksamhei, 214 om jag får använda ett så enkelt uttryck, om manicke har någon form av stöd när det gäller attuppbära de medel som kyrkan måste grunda sin verksamhei på. Delbetyder inte alls all jag har en annan inställning då det gäller de friasamfunden. Jag beundrar deras arbete och den offervillighet som vi faktisktunder decennier har upplevt från deras sida, men vi måste se de geografiskarealiteterna i vårt land. Jag tror att det gäller både de tungabefolkningskoncentrationerna och glesbygderna. I de senare behövs mera än inomandra områden ell markerat statsstöd, och då tycker jag allförsamlingssiyrelselagen med dess beskattningsrätt, och jag isolerar det tillalt i della sammanhang gälla den saken, är den bästa framtidsgarantin. Jag skulle kanske inte bemöta i , men han kundeinte låta bli att partipolemisera och tala om att jag hade skrivit i mininterpellation om del övervägande folkflertalet. Jag syftade på kyrkans lekmäni , men han drog dén konklusionen att jag menar all del övervägandefolkflertalet håller på linje. Del har inte fallit mig in altpåstå delta, även om det kan ligga någonting i del. Jag vill inie la upp enparlipolemik här, men att del ligger någonting väsentligt i den ståndpunkt viintar visar väl ändå det förhållandet att regeringen inte fortsatte arbetet på1972 års utredningsförslag, en uiredning där den framståenderegeringsförelrädaren var ordförande, utan när iLuttra lämnat sin reservation och efter ett visst övervägande sköt man detankar ål sidan som utredning hade kommit fram lill. Slutligen,herr kommunminister, har jag tolkat saken så, all vi delvis har olika synsäll.Jag får respektera att kommunministern inte lämnar mera konkreta besked i dag.Jag kan delvis förstå det, t. ex. när det gäller beskattningsrätten. Kyrkansföreträdare bör ha rätten att vid överläggningarna med regeringen framförasina synpunkter. I fråga om vikten av likvärdiga arbetsvillkor för fria samfundoch intar vi emellertid samma ståndpunkt. Beträffandebegravningsväsendet säger kommunministern alt om man förändrar relationernamellan kyrka och stat är det naturligt att begravningsväsendet övergår tillden borgerliga kommunen. Jag måste säga au såviit jag förstår måste det bero påhur djupgående man gör förändringarna. Om man anser - del har kommunministernsagt - all det flnns praktiska skäl för att begravningsväsendet också ifortsättningen ligger på församlingarna, så har jag svårt alt förståmotiveringen för all göra någon förändring. Eflersomherr i log upp frågan om partiernas ståndpunkter och herrWikström har relaterat inställning skall jag göra ett försök attsammanfatta uppfattning. Vi menar att förhållandet mellan statenoch bör reformeras så alt kyrkan får så stor frihet som möjligl,att man garanterar all det grundläggande draget av folkkyrkabibehålles genom bättre arbetsvillkor, all strävandena till likvärdighet medandra trossamfund bör full- Omen redogörelse för överläggningarna i stat-kyrka-frågan Nr 135 följas, att del bör finnas en grundläggande lagstiflning samt altkyrkan Måndagenden ''"r ha en säker ekonomi. 24 mii 1976 reformer som vi är beredda att biträda måste utgå ifrån alt svenska --------------- kyrkanskaraktär av öppen folkkyrka skall bevaras. Om en redogörelsefolkkyrkans ställning får inte äventyra den ekonomiska grundvalen. En- ,fÖr överläggningar- ligt uppfattning utgör, som jag redan sagt,den i försam la / stat-kyrka-frå- lingsstyrelselagen grundade beskattningsrätten den bästagarantin för gan folkkyrkans ekonomi. Jag är medveten om attalternativ kan diskuteras, men jag kan för min delinte ge min anslutning till tidsbegränsade provisoriska åtgärder. Vidare måstestaten även medverka lill en grundläggande lagsliflning för , som fastlägger huvuddragen i dess demokratiska organisation ochgrunderna för dess ekonomi. Jag tror alt vi i församlingslagen rent allmänthar en god grund. Därtill kan läggas vissa regler för stifts- och riksnivå. Jaghar också sagt att jag anser att praktiska skäl och även vissa ideella skältalar för att man bibehåller begravningsväsendet under kyrkans huvudansvarockså för framtiden. Slutligenvill jag konkludera med att säga alt jag hoppas att ingen tror allcenterpartiet har någon annan inställning än den jag framfört, nämligen altlikvärdiga arbetsvillkor för och olika trossamfund är enhörnsten i del framtida arbetet. HenWIKSTRÖM (fp): tyckte sig uppfatta mitt inlägg som polemiskt. Del vardet faktiskt inte avsett att vara. Del var ett försök till enprincipdeklaralion från min och sida i dessa viktiga frågor. Detvar också ett försök att analysera de tankegångar som låg bakom , och slutligen var del ett försök all precisera var f. n. står - eller rättare sagt vart är på väg. Dethär kan man illustrera med den fråga som ställde lill mig: Ärinte fortsatt beskattningsrätt del bästa medlet att klara svenska kyrkansekonomi? Del finns många, inte minst inom , som anser det,men jag har ändå uppfattat det så all de ledande inom f. n.arbetar med frågan om det finns andra alternativ. Avigsidan medbeskattningsrätten är ju all ett irossamfund med statens hjälp och med fiskalamedel driver in kyrkoskallen. Inom har man då funderat över omen kombination av en kraflig ökning av frivilliga offerinsalser, en förbättradavkastning av den kyrliga egendomen, medlemsavgi fler i någon form. eventuellt inkasserade genom statlig förmedling, och direkta statsbidrag skulle kunnavara ett alternativ till den nuvarande beskattningsrätten. Jag tror att jag har rällnär jag säger att man inom söker efter en lösning sominte har den principiella svagheten att svenska kyrkan skall finansierasin verksamhei också på del sättet att staten åtar 216 sig alt med fiskala medel driva in skall från dem som är medlemmar. Hen i (s): Nr 135 , tycker jag, ovanligt suddig i sitt den Den fråga somdet gäller är ju om man står fast vid del 24 nni 1976 förslag som 1968 årsberedning kom med 1972, eller inte. pade principerna är detsvårt all tänka sig alt ha församlingssiyrelselagen Omen redogörelse kvar med kommunala valtill kyrkan, med uttaxeringsrätt, och som herr .fÖr överläggningar- säger ocksåmed möjlighet att med fiskala medel kunna ta nai stat-kyrka-frå- ui denna skatt. Del ärju det som frågan gäller i grunden. Deremissinstanser som jag redogjorde för och även den grupp som samtalar medregeringen har ställt sig positiva till della principförslag. Därför måste visöka andra lösningar än dem som med all säkerhet är ute efter,nämligen i stort sett status quo. HenBURENSTAM (): Från moderata samlingspartiets sida har vi utomordentligt stortintresse av hur frågan om sambandet mellan kyrkan och staten skall utformas förframliden. Vår utgångspunkt är att del i ell modernt samhälle med alla depåfrestningar som förvisso människor utsätts för flnns ett oeftergivligt kravpå att det skall finnas en lättillgänglig kyrka och ett stöd i den mänskligatillvaron som den kan ge. mån de överläggningar som har ägt rum och som äger rum rörande sambandetmellan kyrkan och staten kan leda fram till samförstånd om hur relationernaskall utvecklas är det självfallet bra. Men vad som är betydelsefullt är attdessa överläggningar inte leder fram till en mer eller mindre förpliktande"lösning" ulan att en bred folkopinion har fått göra sig gällande. Eflersomdel system som har valls för överläggningarna har den egenheten alt depolitiska partierna inte har någon särskild möjlighet att göra ståndpunktergällande där är det av visst intresse all begagna delta lillfälle för en kortdeklaration. Och jag kan göra den mycket kort, helt enkelt därför att vi frånvår sida kan uttrycka ungefärligen de ståndpunkter som redovisatför del. Viser del som mycket betydelsefullt att man först och främst strävar efler alt gesvenska kyrkan möjligheter till en större frihet i del egna inomkyrkligaarbetet. Här har funnits en lång rad förslag, och del är beklagligt alt man,när kyrka-stat-beredningens idéer föll, inte utnyttjade tillfället all ändåbedriva ett visst reformarbete på det plan som jag här har angetl. Sedanvill jag också understryka alt strävan måste vara att ge alla irossamfund goda arbetsvillkor. Det hinrar inte alt vissa särskilda hänsyn - som också sägs i interpellationssvaret - måste tas lill ställning, framför allt mol bakgrund av den rikstäckande verksamhet som måste bedrivas. måste vara en öppen kyrka även för människor som inte är intensivt religiöst engagerade, människor som kanske pendlar mellan tro och tvivel men som ändå i de hårda påfrest ningar som tillvaron innebär vill söka del religiösa stöd som ges i kyrkan. Nr 135 Man får inte glömma de särskilda krav som måste ställas för att kyrkan Månd'igen den undernya förhållanden skall kunna vidmakthålla denna öppenhet även 24 nni 1976 'geograflsk synvinkel. Det är någonting som kommer alt ställa alldeles --------------- särskilda ekonomiska krav. Mol den bakgrunden kan man inte lättvindigt Om en redogörelse avfärda- som en del här har gjort - de möjligheter som den nuvarande Jöröverläggningar- lagstiftningen ger. na i stat-kyrka-frå- Del skulle kanske också vara intressant att höra kommunministerns gan uppfattning om när förhandlingarna kan ha nått ettsådant stadium att man kan lägga fram någolmer än den redovisning som här har getts. Jag vet inte om kommunministern harnågon möjlighet att ange en sådan tidtabell. Jag har all respekt för all delinte är så lätt alt göra del, men det skulle ändå för den fortsattadiskussionen vara av intresse all vi flck någon sådan uppgifl - mot bakgrund avden risk som ligger i att man här överlägger och eventuellt kommer fram till lösningarsom blir, som jag sade , mer eller mindre förpliktande utanatt meningarna har kunnat brytas i kammaren annat än i lösa termer, som ärmöjligt, när vi inte deltar i diskussionen. Låt mig säga ett par ord med anledning av vad även har tagit upp, nämligen frågan om den rikstäckandeverksamheten och frågan om folkkyrkokäraklären. Jag har berört de frågorna imilt interpellationssvar men kanske inte på ett sådanl sätl all deltillräckligt klart har framgått hur jag ser på dem. Jaghar alltså den uppfallningen alt samhället i sina överläggningar med kyrkan börförsöka uppnå all kyrkan även i framliden blir en folkkyrka och att denbedriver en rikstäckande verksamhet. Sammainställning hade beredningen . Beredningen föreslog bl. a. med denutgångspunkten att kyrkan skulle få överta den nuvarande kyrkliga egendomen såall säga i utbyte mol alt kyrkan fortsatte alt vara en folkkyrka. Det gällerför oss, såsom jag framhållit i mill interpellationssvar, all försöka finnavägar att ge kyrkan denna möjlighet att disponera den kyrkliga egendomen. Omvi skall uppställa kravet på en rikstäckande verksamhei - och det lycker jagatt vi skall göra - kommer del alt kräva en ekonomisk medverkan från slalenssida även i framliden. En sådan medverkan förekommer i form av ellskaiteuljämningsbidrag lill församlingarna. Jagföreställer mig alt vill vi ha en rikstäckande verksamhet även i framliden får man länka sig en sådan medverkan. Men dä får man också tänka sig au vi - för au uppfylla kravet att likvärdiga förhållanden skall råda mellan rikets irossamfund - också för övriga irossamfund ställer ell häremoi svarande belopp lill förfogande. Vi får finna gemensamma former för hur det skall beräknas. 218 Jag tror alltså inie all vi ulan vidare kan lasamhällets hand från kyrkan och därmed heller intefrån trossamfunden när det gäller de ekonomiska Nr 135 förhållandena . Jag har verkligen inte-jag är inte säker på om det var det ,-,y,\ \gif, renslam menade -försökt se på de här frågorna lättvindigt. har verkligen försöktoch beflilai mig om all tränga in i del här pro- Om en redogörelse blemkomplexet så gott jag kan. Jagtycker att partierna har alla möjligheter att få insyn genom att na istat-kyrka-frå-jag så öppet som det över huvud taget går försöker redovisa dedis- gan kussioner som pågår och ställa malerial till förfogande för endiskussion. Beträffandetidsplanen har jag sagt att detta arbete måste få la ett par tre år.Det betyder att man får räkna med att i varje fall 1977 går åt för de häröverläggningarna, innan man kan nå resultat som gör alt man säkrare kan bedömahurudana förutsättningarna är-antingen bli överens eller konstatera att delinte går att komma fram den här vägen. Sedanmåste jag säga några ord till , även om jag hade litet svårtall följa med i hans senaste inlägg. Han ställer upp kring alla välvilligaprinciper som över huvud taget flnns i den här frågan. Men han måste ha klartför sig att anslutning till allmänt välvilliga principer måstemedföra konsekvenser - eftersom principerna skall förverkligas. Det går inteall göra på del sättet, som jag ofta flnner au företrädare för JohannesAnlonssons parli gör, att man ansluter sig till två mol varandra stridandeprinciper på en gång. Om man säger att man vill åstadkomma likvärdigaarbetsförhållanden mellan samfunden och vill ha kvar beskattningsrätt ochförsamlingsslyrelselag för del ena av dem har man anslutit sig till två molvarandra stridande ståndpunkter. Så kan vi ändå inte la ståndpunkt i de härfrågorna! Vill vi åstadkomma - det har deklarerat all hanvill, och jag tror honom - likvärdiga förhållanden mellan trossamfunden kommerdel all påverka kyrkans relation till samhället. Då måste vi ta konsekvensernaav del, och därvid får var och en, utifrån sina utgångspunkter, göra sinslutgiltiga bedömning. HenSVENSSON i (s): Jag fäste mig vid ord om alt det fanns sådanahär i kammaren som hade tagit lättvindigt på frågan. Delta kan väl inte gällaherr , så del kanske var mig åsyftade. Men, nej,det har jag inte gjort och inte heller den rörelse som jag företräder. Närprincipförslaget lades fram tog vi också upp frågan om den eko nomiska situationen för . Här har nämnts all principför slaget innebar att man skulle ha en övergångstid med antingen uppbördshjälp avseende en avgifl eller också någon sons skatt. Vi sade lill au börja med alt del måste vara alldeles klart att del skulle gälla en avgift, som människor skulle betala till , men alt be- griinsningen lill var onödig. Vi ansåg att man finge la ställning 219 Nr 135 lill del . Fungerade uppbördshjälpen från samhällets sidaväl. den frågadevi oss varför samhället inte skulle kunna vara generöst och lämna 24 mii 1976 dennauppbördshjälp även i fortsättningen. --------------- vara -jag upprepar det - att det var en avgift och att del inte skulle Om en redogörelse varamöjligl au sälla in flskala åigärder för att driva in den. för överläggningar- Jag vill också påminna om, fru talman, au vi na i stat-kyrka-frå- talade om alt det bör vara en grupp människor med så slort förtroende gan som möjligt inom organisation som skulle tala direkt Vi känner jualla de konslilulionella besvärligheterna i det sammanhanget, men vimenade all del var viktigt alt frågan om statens förhållande lill inte gjordes upp över Jagville bara säga, fru talman, att detla är en fråga där man givelvis får visastor varsamhet. Men del är klart att många människor och även jag blir otåliga.År 1958 - eller om del var - fattade beslut om altutredningen skulle tillsättas. Det är alltså som vi har arbetat meddessa frågor, och del är klart alt man i varje fall vill se någon ljusningskymta i samband med alt ett resultat eller en uppgörelse nås. HenWIKSTRÖM (fp): Det är mig alldeles främmande att beskylla någon annan förlättvindighel i den här frågan. Jag har stor respekt för både engagemang och kunnighet i dessa frågor. Jag villbara till säga all såviii jag har uppfattat del är allapartier överens om alt vi skall visa respekt för önskan att iframliden vara en öppen folkkyrka och alt kunna bedriva sitt arbete i helalandet.