prot · FZ09117 · 1975-12-31 00:00:00 — Istället för att satsa på stöd åt utveckling av nya idéer inom byggbranschenoch åstadkomma en varierad bostadsproduktion, där efterfrågan skall styrainriktningen, har den socialdemokratiska regeringen skapat den mestsocialistiska delen av svenskt näringsliv med ell gytler av regler och normersom i detalj skall styra byggandet. Exemplen på orimliga statliga regler ärmänga och förundrar lika myckel varje gång. Kritiken mol del nuvarandestelbenta systemet kommer från alla håll. Senast i nr 4 skrev HSB:s ochhyresgästförbundds tidning på sin ledarsida: "Bostadsslyrelsenälskar sina bestämmelser. Har den en chans sä hittar den på bestämmelser om hurmånga elektriska kontakter det ska finnas i ett kök. Ser den en möjlighet, serden till atl del flnns lånebesiämmelser hur fasaderna skall se ut. De som bygger hus förföljs nu av bestämmelser som ideligenändras. Byggherrarna måste hålla sig med särskilda låneexperler för atl ha enchans all hänga med i svängarna. Detta innebär nalurliglvis att praktiskt tagelall utveckling av bostäderna stoppas upp." Citatetvisar med all tydlighet pä bristerna i det nuvarande systemet, som skaparkrångel, fördyrar och förhindrar utvecklingen av goda bostäder. Det var längesedan någon representant för regeringspartiet vågade sig på atl försvara dessaregleringsorimligheier. Del vore intressant om någon på s-bänken skullevilja ge något vettigt argument för den koloss på lerfötter sombostadsslyrelsen m. fl. försöker släpa fram. Vad är då efterfrågan? Ja.pä få områden har vi väl så lydliga tecken Anslagtill bostadsbyggande, m. m. på hur folk vill ha detsom när det gäller boendel. Fyra av fem oavsett ålder eller politisk hemvist,föredrar enligt samstämmiga undersökningar etl eget hem på marken. Mängasocialdemokrater förhånar denna efterfrågan och påstår atl folk bara är uleefter att göra pengar och atl det inte är fråga om ett seriöst bostads val. Mangår så långt i sin småhusjakt att man utmålar både småhussamhällena och dem sombor där som något avvikande i samhället. I ett nummer av facktidningenBeklädnadsfolket finns en arlikel som heter "Klasskamp" och sombeskriver hur det "egoistiska" småhusfolket reagerar när del finns planerpå etl hem för utvecklingsstörda barn milt i småhusområdet. Smähusfolketbeskrivs som "skyddade och okunniga" och "perverstvälanpassade", medan husen sägs likna "mest välskötta gravmonumentmed lika välansade gravvårdar". Artikeln låter mena atl smähusfolket är"direktörer, disponenter, ingenjörer, köpmän, tjänstemän och en ellerannan välbeställd arbetare som smäll in i omgivningen". Illustrationerna iartikeln framställer småhusfolket som svin i dubbel bemärkelse, vilket jag förriksdagsledamöternas kännedom vill visa på kammarens bildskärm. Detla är ingenengångsföreteelse. Samtliga bilder som illustrerar artikeln framställer småhusägarnasom svin. Denhär artikeln är nu ingen tillfällighet inom den socialdemokratiska rörelsen.För inte så länge sedan gav det socialdemokratiska kvinnoförbundet ut ettnummer av sin tidning med ell tema som gick ul på alt beskriva alltelände med småhusområdena. Jag skall inte trötta kammaren med alla demöjligheter som finns atl ta citat som visar nedvärderingen av folk som vill haoch har småhus. Bara för att kammaren skall förstå temat i tidningen nöjer jagmig med alt visa en bild som föreställer ett varningstecken för småhus med ensprattlande förtvivlad kvinna, bunden vid hemmet. Moderata samlingspartiet har förfäktat uppfattningen alldet måsle vara politikernas uppgift all skapa valfrihet på bosladsmarknaden. Omnu fyra femtedelar av svenska folkel vill bo i småhus, marklägenhd ellerliknande, skall vi också skapa utrymme för ell sådanl byggande. De senasteårens procentuellt sell höga småhusbyggande har gjort all många lycker all vifSr ett alltför ensidigt samhälle med bara småhus i framliden. Verkligheten ärju den all antalet småhus i den kraftigt nedbantadebostadsproduktionen har legat ganska stilla . Men köerna medhundratusentals människor finns där fortfarande. Och del är ju inle såkonstigt, när del är en minoritet i det här samhället som får bo ismåhus. av våra bostäder återfinns trots allt fortfarande ifierfamiljshus. Detensidiga byggande som vi fick uppleva under slutet av 1960-lalel och börian av1970-talet. då man struntade i efterfrågan, har haft sina konsekvenser desenaste åren. Man har från det allmännas sida varit tvungen att på olika sällsöka finna medel för all ta hand om alla de lomma lägenheterna och dekonkursmässiga, mest kommunala, bostadsföretagen som har byggt alla dessabosläder. Vi moderater har sedan visat attvi nu finner det angeläget att upphöra med hy-resföriustlånen för att pressa dekommunala bostadsföretagen att verkligen anpassa sig efter marknaden, vilketde faktiskt har haft på sig att göra. Så länge har del nämligenfunnits allmänna redskap för att hjälpa dessa företag. Nugår civilutskottets majoritet den rakt motsatta vägen. Inle ens departementschefenhar i sin proposition kunnat komma på alla de åtgärder som civilutskottetanvänder sig av för att hjälpa de konkursmässiga företagen. har det ialla fall varit så alt varje gång företagen har fött eftergift av sinahyresförlustlån har de varit tvingade att delta med vad vi kan kalla en visssjälvrisk. Fr. o. m. nu skall den försvinna. Del skall bara bli enengångsbetalning, och sedan skall det väl komma eftergift av hyresföriustlånsom vilket bidrag som helst lill dessa företag. Detbefrämjar, herr talman, på intet sätt en marknadsanpassning av de härföretagen. Utskoiismajoriletensgodkännande av propositionens förslag om att i fortsättningenskall handha dessa frågor och inte regeringen visar dessutom att man nu gör eninstitution av någonting som man påstod sig betrakta som entillfällighet. Den största och värdefullaste bostadspolitiska reform som vi idagens läge skulle kunna åstadkomma är au satsa på ett bostadsbyggande somstyrs av efterfrågan. Det innebär att byggandet måste domineras av småhus. Mensjälvklarl måste vi ha en produktion som möter all efterfrågan, inte minst ialla åldrar. Därför bör vi också försöka erbjuda moderna eftertraktadelägenheter i flerfamiljshus och större variation i byggandet och planeringenän vad som är fallet . Det är en nödvändighet. Menefterfrågan domineras inte bara av att folk vill bo i småhus utan den är ocksåmycket entydig när det gäller hur ägandet skall vara fördelat. Således ärefterfrågan inriktad på enskild äganderätt till både hus och tomt. Det är då såmycket mer oförståeligt hur socialdemokrater även i denna fråga envist hävdaren uppfattning som inle överensstämmer med folkviljan. Riksdagsmannen i (s) har exempelvis uttalat att följden av småhusbyggandet"blir en individuali-sering och privatisering som står i strid medgrundläggande socialdemokratiska värderingar". Statsrådet haruttalat: "Demokratin i liberal mening förutsätter äganderätt. Jag villvända pä det och säga att äganderätten i stor utsträckning är ett hinder fördemokratin." Dettauttalar alltså en representant för den socialdemokratiska regeringen. För ossmoderater är det självklart att mark- och bostadspolitiken måsle följaefterfrågan även när det gäller upplåtelseformer. Den enskilda äganderätten flrman inte tumma på i det sammanhanget. Argumentenmot vår bostadspolitik, och den på kommunalplanet av icke-socialister fördabostadspolitiken, är att vi påstås släppa allt fritt och därigenom övergekonsumenterna. Det är naturiiglvis fel. För att få konkurrens i bostadssektornföreslår vi moderater atl del nuvarande finansieringssystemet skall ersättasmed ett som i kombination med skat- Anslagtill bostadsbyggande, m. m. 6 protokoll 1975/76:117-118 Anslagtill bostadsbyggande, m. m. tesänkningar minskar behovet i nyproduktionen av de våldsamma subventioner som gör all många bara ser hälfien av sin verkliga boendekostnad. Dettaförslag som vi har fört fram under fiera är, har man i pressen under valårelsinledning försökt framställa som ell förslag som medför ända upp lillfördubbling av hyran. Naturiiglvis är del ell orimligt resultat, och del finnsinget parti som någonsin skulle komma med sådana förslag - om det nu är så bland socialdemokraterna verkligen tror all vän förslag skulle innebära såslora hyreshöjningar. I realiteten är del så att del sker enavveckling av subventionerna, är i hela del befintligabosladsbeslåndel. Ingen får på någol säll genom ell moderatbostadsfinansieringssysiem högre hyra än vad man har . Skillnaden är jufaktiskt lill sist att vi säger all del skall vara en avveckling av subventionernaäven i kommande års nyproduktion med den avveckling som redan äri gång i de befintliga bostäderna. Denna reform, som vi föreslår i syfte attjust skapa ökad konkurrens, skall ses i samband med våra förslag om atl sänkaskatten, och detla skall genomföras , så alt ndioverkanav vårt förslag kommer atl bli alll annat än negativ för konsumenterna. Pressenpå producenter och planerare kan aldrig bli tillräcklig om inte konsumenternavel vad bostaden egentligen koslar, inkl. vad man betalar över skattsedeln.Självklart skall samhället garantera kredit till bostadsbyggandet och ocksåmed vissa minimiregler vad gäller ekonomi och standard påverkabostadsbyggandet, men vi måsle komma ifrån dagens orimliga virrvarr av regleroch subventioner. I vår bostadspolitik återfinns nalurligtvis ocksåbostadstilläggen som en grundtrygghet för de grupper som annars skulle tvingaslill en oacceplabel bostadssituation. Jag tänker pä pensionärer,låginkomsttagare och stora barnfamiljer. Enmyckel viktig del i bostadspolitiken som dess värre aldrig fått sin lösning, ärhur konsumenterna skall fä del bästa skyddet när de kanske gör sill livsstörsta satsning och köper ell eget hem. Möjligheter lill snabb hjälp ochrådgivning då fel uppstått är nödvändiga, men i vilka former delta skallrealiseras tycks man inle ha funderat speciellt myckel på. ärkonsumentintressena splittrade på flera myndigheter, och man måste för allasbästa nu fä en enhetlig och smidig väg mellan producent och konsument. I de reservationer som vi moderater har fogat vid utskottsbeiänkandetåterfinns mänga av de principer som jag nu varit inne på. Belräffandeövriga reservationer avser jag dock atl säga några ord speciellt om dem somberör boendeinflytande och vissa frågor rörande sanering. Närvi moderater hävdar fördelarna med alt de boende skall äga, direkt ellerindirekt, sina bostäder är del inle bara fråga om ell principiellt ställningslagande.Med hänsyn lill dagens slora driftkostnader för våra bostäder är det som vilycker nödvändigl all låta fler bli delaktiga i skötseln Således börsamhället erbjuda möjligheter för människor att i ökad utsträckning äga, direkteller indirekt med bostadsrätt, sina lägenheter. går del inte att äga sinlägenhet trots att det i många länder är en självklarhet. Den efterfrågan somkan finnas pä den typen av boende måste mötas. Genom det senaste åretsförändrade ställning för hyresrätterna har dess värre bostadsrätterna kommit iskymundan. Vi föreslår därför i reservationen 1 all man med kreditåtgärderskall underiätta bildandet av bostadsrättsföreningar i hyresrättsfastigheteroch atl möjligheter lill län till kontantinsatser skall öka. Vi har väl trottlidigare år alt socialdemokraterna säg positivt på bostadsrättsföreningen sominstitution. Dess värre har vi r\u sett motsatsen efter den cirkus somsocialdemokraterna bedriver i . Med hjälp av kommunister och förköpslaggör de vad de kan för att stoppa hyresgästernas möjligheter att själva ta överen fastighet Kr att kunna sanera den. Råkar man på någol sätt ramla utanförsocialdemokraternas regler och uppfattning om hur folk borde bo verkar det varaklippt. Isamband med detta också några ord om civilutskottets betänkande nr 26 där vissahyresfrågor behandlas. Vi moderater har där följt upp tidigare förslag om altdet är nödvändigl att stoppa en monopolisering av hyresgästinflytandet till enenda organisation. I stället för att som i lag ge i praktiken endastHyresgästernas riksförbund möjlighel alt företräda hyresgästerna isaneringsfrågor, hyresfrågor m. m. bör man, som vi föreslår, låta även enmajoritet av hyresgäster i en berörd fastighet få bli motpart lill hyresvärden.Det måsle vara fel all som först göra en apparat för inflytande och sedanlala om för folk: skall ni bli medlemmar där, annars blir det ingetinflytande för er. annan motion, nr 1919, har jag föreslagil att vi skall lagstifta mot allmedlemskap i en organisation av hyresgäster skall kunna medföra särskildaförmåner vid hyressättning. Det senaste årets uppträdande av den s. k.hyresgäströrelsen med krav på rabatter och annat lill egna medlemmar kräver enåtgärd av lagstiftarna. Utskottet har inle följt min motion men väl gjortungefär samma uttalande som statsrådet gjorde i en debatt i kammarenförra året. Med det som torde bli dagens beslul, att uttalar att denlar bestämt avstånd från särskilda rabatter, så att det blir särskildahyresnivåer beroende på medlemskap eller ej, är det väl dags även för destridbara i atl ge upp. Ändasedan markvillkoret kom till i riksdagsbeslut har vi verkat för dessavskaffande. Markvillkoret är bara ytterligare ell instrument för den s. k.funktionssocialismen, där samhällel till tar bort allt värde aväganderätten. Nästa steg är ett övertagande av all mark från de enskilda. Ochdet dröjde som bekant inle länge förrän socialdemokraterna i LO också kom meddet förslaget. Förutom all socialdemokrater säger att det kravet inte äraktuellt, eftersom det inte står i partiets program, har vi ännu inte hört varesig statsministern eller bostadsminislern ta avstånd frånmarksocialiseringsförslaget. Allt kontroversiellt skall ju skju- Anslagtill bostadsbyggande, m. m. Nr 117 las över valet enligt den underiiga taktik som regeringspartietbedriver Onsdagenden '' ''''- 5 mai 1976 uppfattning är atl man med etl byggande som möter efterfrågan .-------------- blir avmed de fantasipriser på mark som finns runt storstäderna. Anslag till bostads- Viskall bygga ifatt efterfrågan och i övrigt med planmonopolels hjälp byggande,m. m. se till att vi får det byggande som är bäst. Markvillkorets och även konkurrensvillkoretsför dess anhängare oväntade följder har också böriat komma i dagen.Tveksamheten är nu så stor bland byggare om de verkligen vågar satsa på saneringalt åtskilliga saneringsprogram, inte minsl i , kanföljas. Det är trist alt behöva se hur angelägna saneringar skall stoppas baraför att dogmatiken har lagit överhanden. Det är nu bara min förhoppning, efterutskottets uttalanden, alt sanering i förnyelse- och förtätningsområden inteskall stoppas på grund av de nya lagarna utan att man skall finna rimliga vägarför att kunna bygga ul i den takt som så väl behövs. 1 del sammanhanget kanockså nämnas den moderata reservationen om att öka möjligheterna till lån vidköp av äldre småhus. I övrigt i vår markpolitik följer vi upp tidigare ställningstaganden,som naturiiglvis innebär all statlig stimulans av kommunala markköp inte börförekomma. Den inställningen följs också upp i våra olika reservationer ibetänkandet. Tillsist några ord om det beslul vi nu äntligen skall fatta om all ingångsvärdet pågamla fastigheter skall kunna komma in i låneunderiaget för att på det sättetsaneringsverksamhelen skall stimuleras. Det är då . bara så mycket tråkigareall man inte i regeringen kunde låta bli alt göra idépolitik även i dennafråga. Således föreslär man nu atl räntesatserna skall vara olika mellanprivata och andra byggherrar. Redan genom andra regler om lånegränser ochräntegarantier i andra sammanhang har man lyckats skapa orättvisor mellanolika kategorier, vilket sannerligen inte befrämjar konkurrensen ellermöjligheten för konsumenterna atl få billiga bosläder. All erfarenhet lyderpå, inle minsl här i , atl det inte finns någon grund för atl tro attde s. k. allmännyttiga bostadsföretagen skulle klara saneringarna bättre änprivata byggherrar. Det blir inte billigare eller bättre kvalitet eller bättrekontakt med hyresgästerna för att en sanering sköts av kommunala förelag. Medregeringens och ulskottsmajoritetens förslag förhindras många saneringsprojektytterligare. Belräffande småhussanering är del välkommei au ulskollel uttalatslörre intresse för stimulans åt de åtgärderna än vad regeringen gjort. Del ärvår förhoppning att man i berörda myndigheter följer upp den här frågan, inteminst efter inledda kontakter med bl. a,riksbanksfullmäktige. Om inget händer bör ta nya initiativ . Med det anförda, som faktiskt skulle kunna summeras i den enklauppmaningen till politiker och planerare runt om i landei au bygga som folkvill bo, ber jag att få yrka bifall till reservalionerna 1-3, 5a, 6-10a. ,12-14, 17a och 19 vid CU:s betänkande nr 22 samt till reservationerna 3 och 4vid CU:s betänkande nr 26. 1detta anförande instämde i (m). HerrSTRÖMBERG i (fp): tog de storabostadspolitiska besluten. Mot den bakgrunden kan dagens bostadsdebatt intebli särskilt upphetsande. Viktiga beslut måsle verka. 1förra veckan fick vi den s. k. kompleileringspropositionen. Den meddelar allvolymen av bostadsbyggandet beräknas minska 1976 i förhållande till förra åretmed 10 96. Orsaken är främst den låga igångsättningen , bara 50 000lägenheter. Litet bättre blir del , då vi beräknas närma oss 60 000. Pälång sikt är dessa siffror oroande. Troligen behöver vi ell slörre byggande föratt nå våra bosladssociala mål. Ännu slörre anledning till oro har man då vivet, atl planberedskapen på många håll är förfärande låg. Kommuner som haft ochhar tomma lägenheter är självklart mycket försikliga när del gäller alt startanyproduktion. Ekonomiska svårigheter och hård kritik gör all kommunerna länkersig noga för. Nyproduktioneninriktas nu till övervägande del mot småhus. Marknaden styrs av konsumenternasönskemål, inle av vad planerarna och politiker lycker är räll och riktigt. Delhårda trycket mol småhusen har säkerl också den förklaringen att de alltförlänge hållits tillbaka till förmån för hyreshus. Bättre låneregler inverkarockså. Bostadsmarknadenskall styras av konsumenternas önskemål. Del lycker är riktigt. Menäven i denna situation bör samhället la sitt ansvar och söka hjälpa till att fåområden, som fungerar ur skilda aspekter. Desenasle åren har den bostadspolitiska debatten styrts mol vissa speciellaföreteelser. Hyresområden med dålig miljö och outhyrda lägenheter har kommit iskottgluggen. ibland hell orättvist. Undervåren har jag haft tillfälle atl ganska noggrant studera en del av de mestkritiserade bostadsområdena och deras problem. Sedan någon lid lillbaka har manpä fiera ställen satt in en rad konkreta åtgärder med förvånansvärt gottresultat. Ofta är åtgärderna ganska enkla, men väl planerade, noga förbereddaoch omsorgsfullt utförda. De initiativ som tagils genom olika organ hartydligen gett förvånansvärt gott resultat och i regel mötts med slor entusiasmi kommunerna. Vissaspeciella bostadsområden utsätts för en ofta förkrossande kritik. blirockså bostadsförvaltarna helt inkompelenlförklarade. Vi är alla överens om allvi skall undvika segregation. Låt oss ta ett konkret exempel frånStorstockholm. Myndigheterna har här gjort stora ansträngningar all placera ulzigenare i olika kommuner. Överallt har man mötts av förståelse. Vissl skallzigenarna ha saiTima räll lill lägenheter som Anslagtill bostadsbyggande, m. m. Anslag till bostadsbyggande, m. m. Men, på grundav / Just denna kommun alldeles speciella förhållanden kan man just nu inteskaffa lägenhet. Så hamnar zigenarna i några få kommuner. Där bor de nästanuteslutande hos allmännyttiga företag. Var bor invandrarna? Vilka företag lämnar lägenheter tillkommunens socialförvaltning? Jag behöver inte svara. kanske del är de s.k. välskötta bostadsområdena ulan tomma lägenheter och sociala problem somborde stå vid skampålen, inte och Na-vestad. Visst är detla enkättersk tanke för många. Men om bostaden är en social rättighet och allamänniskor har lika värde, så borde vi inte ha vissa av de fenomen som vi i dagser på bosladsmarknaden. Dessamera socialt inriktade tankegångar kan få många utlöpare. Ett enigt utskott harbegärt en översyn av de äldres boendeförhållanden. Denna begäran ligger väl ilinje med grundsyn. Statistiska uppgifter visarali vi har allanledning alt noga följa dessa frågeställningar. motion som har behandlats och avslagits av har jagbegärt all de som bor i hyreshus och tillsammans vill köpa huset och bilda enbostadsrättsförening skulle få använda sig av förköpslagen. För flerfamiljshus är bostadsrätten en upplåtelseform som med gällandelagstiftning ger de boende den största möjligheten lill inflytande.Bostadsrätten möjliggör beslul i gemensamma angelägenheter och läggerkostnadsansvaret på de boende. Majoriteten har sagt att en lagändring äronödig. Om hyresgästerna vill förköpa fasligheten, så behöver man inle ändralagen. Kommunen använder sin förköpsrätt och överför sedan fastigheten lill dennybildade bostadsrättsföreningen. Detta låter bra. Men hur är det? FastighetenTomtebogalan 50 här i köptes av de 42 boende i huset. Manskulle bilda en bostadsrättsförening och rusta upp fastigheten. Men de boendehade gjort upp räkningen utan socialdemokrater och . De partiernaanvände i förköpslagen för att la huset ifrån de boende. Dettaär en underlig politik. I talar man om medinflylande och demokrati iboendet. 1 hindrar man 42 hyresgäster från atl köpa den fastighet debor i. Här är del fråga om maktövergrepp och ingenting annat. Makten skallcentraliseras till . De boende skall inle själva få besiämma.Tomtebogalan 50 har 48 lägenheter. Hyresgästerna villeändralill41.Kommunen vill ha 32. För nio lägenheter är alltså majoriteten beredd all taifrån de boende alll inflytande. gör man vackra uttalanden omboendedemokrati, eller man gör som vpk i reservationen 5 till civilutskoitetsbetänkande nr 26, där man begär uiredning om formerna för förvaltning avflerfamiljshus med syfte atl skapa ökat hyresgästinflytande. Lålhyresgästerna köpa sina fastigheter, så får de ökat inflytande! vet vivarför socialdemokrater och vpk går emot all hyresgäster skall kunna användaförköpslagen. Vill ni inte ha ökad demokrati i boendel? Skall boendeinflytandei hyreshus förbehållas dem som kan betala . i insats för en lägenheteller som är tillräckligt lagkloka för all kunna bilda ell handelsbolag ochpå så sätt komma undan skallen? Kan jag fa ell svar på de frågorna här ? Enständigt återkommande stridsfråga är bostadslånets storlek. Här har ganskaslora orättvisor förekommit, och fortfarande finns en del av dem kvar. Försmåhus som bebos av låntagaren är problemet löst. har där längearbetat för en bättre belåning. De nya reglerna, som ger 25 96, är tillsammansmed sammankopplingen av låneunderlag och pantvärde ett stort steg mol att kunnaerbjuda en slörre grupp medborgare möjligheten att välja småhus. Enskiltägda flerfamiljshus har dock fortfarande ell bosladslån pä endast 15 96, dvs.den totala lånegränsen är 85 96. Om man som anser del önskvärt allfå konkurrens i byggandet och förvaltandet mellan olika byggherrekategorier, såmåste man få låna pengar på något så när lika villkor. Från våra principiellasynpunkter är det omöjligt med etl lånesystem som slår ut en kategori företag,i del här fallet de privata. Resullalel blir bara all konkurrensen minskar. Detkommer de boende inte atl tjäna på. Folkpartietreser principiella invändningar mol de olika länereglerna när man byggerflerfamiljshus. Samma principiella invändningar har vi mol räntebidragen närdel gäller ingångsvärdet vid ombyggnad av flerfamiljshus. De seriöst arbetande enskilda företagen kommer i strykklass.Varför? Vi har ell stort behov av sanering. Del är en slor, en växande och enintressant marknad. Det är en marknad som kräver speciellt kunnande och därerfarenheten är viktig. Mänga enskilda förelag har skaffat sig både detlakunnande och denna erfarenhet. Varför skall inte de få vara med? Är del överhuvud laget möjligt all inom rimlig lid sanera innerstaden i Slockholm, om inlede enskilda företag som är verksamma i branschen får fortsätta? Jag tror delinle.