prot · FZ09147 · 1975-12-31 00:00:00 — Men alt vi lyckats hållalillbaka den öppna arbetslösheten är självfallet utomordentligt värdefullt. Allvarligaproblem av både kort- och långsiktig natur kvarstår emellertid. Svårighetenför friställd äldre arbetskraft all få nya arbetsuppgifter är påfallande stor.Detta har bidragit lill all öka antalet förtidspensionärer, för vilka delverkliga motivet för pension ofla varil en för dem slängd arbetsmarknad ochinte deras egen personliga arbetsförmåga. Ungdomsarbetslösheten har blivit eltgissel. Den drabbar förhoppningsfulla unga människor, när de för första gångensöker sig ul i arbetslivet, när de efter avslutade studier skall börja byggaupp en egen självständig tillvaro. Att dä finna atl inga arbetsuppgifter stårtill buds eller atl de jobb som finns inte stämmer överens med den utbildningsom myndigheterna rekommenderat kan knäcka den ungdomliga framtidstro ochinitiativkraft som vårt samhälle så väl behöver. Delfinns tyvärr anledning alt befara alt den konjunkturdämpning som vi måsle räknamed ylleriigare någon tid, i varje fall inom vissa betydelsefulla branscher,kommer all drabba främst dessa unga människor. Ochpå har sysselsättningsmöjligheterna snarare försämrats änförbättrats . Svensk industri har drabbats av besvärandepris- och kostnadsstegringar som begränsat våra konkurrensmöjligheter ute påvärldsmarknaden. Även om utsikterna just nu börjar ljusna krävs åtskilligt föratt våra exportföretag skall kunna inte bara återvinna förlorade marknadsandelarulan också - i vår handelsbalans och vår ekonomis intresse - plöja upp nyamarknader. Jagtyckte att finansministern tog alltför lätt på det här problemet. Förlorademarknadsandelar innebär att vår export har förlorat i förhållande lill andra ländersexport. Jag tycker alt man har anledning att peka på just i dagutfärdade kommuniké om diskoniohöj-ning. påvisar där all trots degoda konjunkturerna utomlands och vändningen i produktionstillväxten har densvenska exportnäringen icke lyckats hävda sig på del sätt som man hadeanledning atl hoppas. Vårvälfärd är hell beroende av vårt näringslivs förmåga atl hävda sig i deninternationella arbetsfördelningens och handelsutbytets värld. Det är där ulegrunden för vårt välstånd måste läggas. Vi kan inte -som man ibland påsocialdemokratiskt håll tyckts vilja tro - i längden leva på all skapasysselsättning genom atl enbart bygga ul den skal-tefinansierade delen av vårekonomi; Vi måste också skapa resurser för atl betala denna nödvändiga del avvår samhälleliga verksamhet. Denekonomiska pohtiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. Omvårt näringslivs lidigare produktivitet och konkurrenskraft inte kanupprätthållas, då blir hela samhället fattigare. Jobben blir osäkrare. Dåhjälper inte aldrig så många skattefinansierade insatser. Våra möjligheterminskar atl betala de stigande skatter som då kommer all behövas. Jagtycker det kan vara intressant all med några dala belysa trovärdigheten i denoptimism som finansministern som vanligt och kanske sin plikt likmätigl gavullryck åt. Importprisindexhar ökat och exporlprisindex med5 % medan konsumentprisindex har ökat , vilkel visar atlprisstegringarna inte kommer utifrån. Induslri-produktionsindex har gått nedmed över 2 96, råstålsproduklionen och antalet påbörjade byggnadsföretagmed 19 96. Antalet påbörjade bostadslägenheter har halverats. Antaletarbetslösa har ökat med 6 000 och antalet lediga platser med över 14 000. Jagtycker atl sådana här data bör man hålla i minnet när man uttrycker optimism.Jag skall komplettera dem med elt uttalande som för någramånader sedan gjorde för atl åberopa behovet av ytterligare planhushållning.Han målade upp en ganska mörk bild av den framtida indusirisysselsätlningen:lekoindustrin går lillbaka, byggverksamheten har minskal, skogsindustrin harbyggt ut så att råvarutillgången hotas, bilindustrin kommer inte atl ökasysselsättningen mer, stålindustrin har minskat antalet sysselsatta de senastetio åren och varven måsle dra ner, vilket också påverkar stålindustrins sysselsättning.Något måste alltså göras. Delär sådant här som brukar kallas svartmålning när andra ger uttryck åt det. Jagtycker kanske att var alltför pessimistisk - men del var väl föratl få motiv för mera planhushållning. Ändå belyser det de problem som vi stårinför. Finansministernförsökte förklara bort förra årets överoptimisiiska kalkyl beträffandeinvesteringsulvecklingen i vårt land. Han grundar, sade finansministern, sinakalkyler på befintligt prognosmaterial, men ibland justerar han prognoserna medhänsyn till vad hans bondförnuft säger honom. Om jag inte missminner mig varjust industriinvesteringarna ett exempel på fall där finansministernsbondförnuft sade honom alt han borde justera upp prognossiffrorna. Därmissleddes han alltså av bondförnuftet. Ochvisst är del väldigt lätt atl i efterhand kritisera felslagna prognoser. Men idet här hänseendet kritiserar vi i varje fall inte i efterhand. För elt årsedan skrev vi i våra ekonomiska och politiska motioner atl finansministernsinvesteringsprognoser sannolikt skulle slå fel. Och del har vi väl allanledning och fullständig rätt att påminna om. Bruttoinvesteringarna skulleöka, sade finansministern 1975. De kommer sannolikt att minska, förklarade vi.Och de minskade. När vi påminner om delta är det alltså inte fråga om någotslags eflerhandskonslruklion. Au situationen på siktblir alltmer bekymmersam lycker jag atl vi har fält fullt klart föross . Några ålgärder för alt åsiadkomma en vändning haremellertid inte vidtagits. har i kalla siffror redovisatden bistra verklighel som vi kommer all leva med under återstoden av dettaårtionde. Åren framöver komnier alt bli magra. Underde har prisstegringarna legal på . Delförefaller som om regeringen belrakiar sådana prisstegringar som ofrånkomliga.Några extra ansträngningar från regeringshåll har inflationen inte föranlett. Ingetsamhälle kan i längden förbli sunt, när penningvärdet sjunker på detta sätt årefter år. Den ekonomiska och sociala tryggheten urholkas, när pengarna varjedag minskar i värde, när man inte vet vad saker och ting kommer att kostai morgon och när man inte vet vilken ekonomisk grund man står på - när mankonstaterar alt enkrona har förvandlats till enfemtioöring. valrörelse som uppenbarligen redan tagit sin början har socialdemokraterna- i konsekvens med vad som lidigare varit vanligt -börjat anklaga oss moderaterför alt vilja rasera vårt sociala trygghels-syslem. Sådana anklagelser är bådebarocka och lögnaktiga. Det vet alla i den har kammaren. Och skall man tala omelt hot mot den sociala tryggheten, då ligger del främst i den inflation somregeringen visat sig inte kunna få kontroll över. Prisstegringarutgör, som jag sade , elt långsiktigt hol mot människors trygghet. Intemot stora och mäktiga kollekliv. Inte för de stora förelagen. De klarar sigalltid. Men för de små i samhället. För dem som sparat för sin ålderdom. Förfamiljerna med små barn. För alla dem som finner dubbla ellertredubbla lager av prislappar på varorna i snabbköpet. Detfinns självfallet ingen patenimedicin mot inflationen. Men åtskilligt mer änvad gjorts hade kunnal göras för att bringa ned prisstegringarna. Vidupprepade tillfällen under de förflutna tre åren har vi moderater lagt framkonkreia förslag i detta syfte. Men varje gång har vi fåll höra alt tidpunktenvarit illa vald. Förslagen har väckts an-lingen för tidigt eller för sent.Ibland både för lidigl och . Närriksdagen beslöt begära att regeringen nu i vår skulle föreläggariksdagen etl program mot inflationen, då blev resultatet bara de nyaHagaöverläggningarna. Etl slags skenförhandlingar, påslår jag, som innebarenklart åsidosättande av vad uttryckligen begärt. Och något samlatförslag lill kraftåtgärder mot prisstegringarnas förödande verkningar har ännuinte - på näst sista dag - framlagts. Dennästan rörande skildring av III som finansministern gav stämmer inte allsmed verkligheten. Del har även med skärpa strukit under. Varkenförhandlingarnas förlopp eller uppgörelsens konsekvenser stämmer med vadfinansministern angav. Finansministern sade: III - där de borgerligahoppade av och där vi fick kontakt med löntagarna. Det var ordagrant vadfinansministern sade för en siund Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. var alldeles tvärtom, finansminister . ,alldeles efter del atl fattat sitt beslul upptog regeringen hemligaöverläggningar om dl nytt skalteprovisorium med löntagarorganisationerna, trotsde löften som regeringen vid fiera lillfällen hade givit om alt setill alt skatteulredningen skulle lägga fram en total skattereform och alt viinte skulle behöva några ytterligare skalleprovisorier. När överläggningarnasedan skulle ta sin början vägrade som bekant LO och TCO att vara med, vilketkanske inte är så förvånande eftersom de redan förde hemliga överläggningar medregeringen. Skildringenav de borgerligas påstådda ansvarslöshet för alt de inte ville vara med stämmerinte ett skvatt med de kommentarer finansministern själv gett från olikatalarstolar ule i landet. Oppositionen "snu-vades", hette del ibland.Jag log del av elt referat från Garphyltan. Jag utgår från atttidningsreferatet är rätt. Enligt tidningen skulle finansministern där ha sagt- jag citerar nu tidningen och finansministerns ibland rätt originellavokabulär: "De borgerliga fick fis på lång stång. Aldrig har jag haft såroligt som när det här inträffade." Ochdessa uttalanden skall man bedöma mot bakgrunden av statsministerns i sambandmed överläggningarna väldigt högtidliga bedyrande om öppenhet, om samförstånd,om partiernas gemensamma ansvar för vår samhällsekonomi etc. När man läserdessa två olika skildringar -finansministerns och statsministerns - frågar mansig likt : Vad är sanning? 1 sak skulle jag vilja tilläggabeiräffande själva omläggningen av skatterna, som enligt regeringen själv juinnebär att man skall ta ul 5,5 miljarder mera i höjda arbetsgivaravgifter, allförslaget ändå till sin uppläggning, som också påvisade, följersamma mönster som . En lidigare folkpartiledare var, sadeherr , "kvittrande glad"" över den överenskommelsen.Huruvida kvittrade vet jag ingenting om. Däremoi minns jag all herrHelén beskrev uppgörelsen som "'ett spjärnlag mot inflationen"'. Mensedan det där spjärnlagd togs har priserna i vårt land stigit , ochdetta är dl faktum som jag tycker borde ge anledning lill eftertanke. I varjefall ger det inte belägg för alt en fortsättning av Hagapolitiken är den rättamedicinen mot prisstegringar. Därför lycker jag all finansministern får finnasig i atl vi inte applåderar en fortsalt provisorisk politik. Sedanfäste jag mig vid all finansministern försökte förklara bort prisstegringarna,även det på dt nästan rörande sätt. Finansministern hade lyckats hitta någraländer som , alltså en enstaka månad, hade något snabbare uppgångi konsumentprisindex än vad hade, och de siffrorna var säkert rikliga.Men alll tyder inte desto mindre på att prisuppgången i under hela år1976 blir siörre än genomsnittligt inom och i . Värtär väl all notera, som jag tror atl någon annan talare också gjorde, altfinansministern själv ime lät särskilt övertygad, då han förklarade sig ha förhoppningen omatl prisuppgången skulle stanna vid 8 96. De fyra första månadernasprisuppgång motsvarar på helårsbasis nästan 13 96 - eller lål mig säga 12,5 96,om finansministern blir mera tillfredsställd med det: Vi har sagt altprisuppgången troligen inte kommer all undersliga 10 96, och alll lyder på attvi får rätl. Riksbankensbeslut atl höja räntan med 0,5 96 kommer atl verka uppdrivande påpriserna, främsl bostadskostnaderna. Del gör atl man blir ännu merapessimistisk då man skall bedöma prishöjningarna. Vi vet heller inte, som StaffanBurenslam påvisade, vad de pågående jordbruksprisöveriäggningarna kommerall sluta med. Om regeringen, som jag tyckte mig förstå atl finansministernantydde, försöker dölja de prisstegringar som blir en följd av dessaöveriäggningar genom nya subventioner, kräver del nya skattehöjningar, om interegeringen själv skall göra sig skyldig lill överbudspolilik av del slag somden anklagar oss andra för. Men nya skallehöjningar kommer liksom nyaprishöjningar alt leda till kompensationskrav från löntagarna. Inte löser maninflationens problem på det sättet. Och prisstegringskurvan är hos oss, somsagt, klart brantare än vad den är på flertalet håll utomlands. Vi kan inteskylla på impulser därifrån. Del är den egna kostnadsuppdrivande politiken somär den avgörande orsaken lill vad som sker. Ävenpolitiker utanför den moderaia gruppen är nog vid del här lagd beredda allmedge, alt det är omöjligt att få kostnads- och prisutvecklingen underkontroll utan en rejäl skattereform. Vi har marginalskatter så konstruerade allen vanlig hellidsarbetande inkomsttagare måste höja sin lön med för att inte hans eller hennes levnadsstandard skall sjunka. Det blirsom kattungen som försöker hinna i fall sin egen svans. Skattespiralen skruvarupp prisspiralen. Den samhällsekonomiska balansen går förlorad. Progressivildenslår, sade finansministern, i de högre inkomsllägena. Visst slår den där också,men de marginaleffekter som progressivilden utlöser drabbar den alldelesöverväldigande delen av vanliga helårsar-belande löntagare. Detta är etlfaktum. Vi har krävt marginalskatlesänkningar, en åtgärd som skall genomföraspä sikt. En hellidsarbetande normal inkomsttagare måste få behålla åtminstonehälften av sin löneökning och sina extrainkomster. Och vi måste regleraskatteskalorna så all inte inflationen automatiskt ökarskattebelastningen. Del ligger något skrämmande i all staten skall tjäna på altpengarna förlorar i värde. I stället för all angripa problemet vid roten harregeringen sökt bemästra svårigheterna genom en lång serie av provisorier. Mendärmed har skattesystemets lapptäcke blivit än mer besvärligt, än svårare atlöverskåda och all förändra och reformera. Del hela fungerar helt enkelt intelängre. Och fortsall pålappning skapar bara nya problem. Alladessa provisorier på skåneområdet - de nya orimlighelerna, de nyakrångligheterna, Pomperipossorna och skalleaffärerna - utgör dl av desocialdemokratiska regeringens största misslyckanden under dessa ire år. All rättatill denna den socialdemokratiska regeringens kardinalför- Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. summelse blir en av deallra viktigaste uppgifterna för en ny regering. Socialdemokraternasjälva har ju inte - ens nu inför vald - givit oss någon som helst ledning förhur de tänker sig all lösa denna för samhällsekonomin och de enskildamedborgarna viktiga fråga. Det enda vi vet om socialdemokraternas långsikligaambitioner är den näringspolitiska rapportens tankar om något slagsfickpengssocialism. Alla löner lillhör staten som sedan delar ul erforderligafickpengar lill medborgarna så all de kan klara det nödvändigaste. Och del endavi vet om socialdemokraternas kortsiktiga planer är att ytterligare lappverkoch provisorier är att vänta. Regeringen tänker dl laxeringsår i taget. Dentycks ha givit upp. Dessatre utomordentligt viktiga problem, herr lalman -jobben ,prisstegringarna, skattesystemet - har icke funnit sin lösning under de gångnatre lolleriåren. Man har vidtagit brådskande räddningsaktioner. Man harplåstrat på, när svårigheterna blivit överhängande. Men själva problemalikenkvarstår. Vårtförsämrade konkurrensläge på världsmarknaden, företagsnedläggningarna, bristenpå nyföretagande pekar på ökad otrygghet i sysselsättningen för kommande år.Den av oss moderater drivna frågan om en allmän arbetslöshetsförsäkring harförhalats och försenals. Vi tycks få vänta pä de principförslagriksdagsmajorileten klart uttalade sig . Trotsalla spådomar och löften om motsatsen är vi på väg in i dl nyttprisstegringsskede. Något genomarbetat program för alt komma till rätta medinfiationens härjningar har vi inte sett ens tillstymmelsen till. Och vårtframlida skattesystem vet vi ingenting om. Men,herr talman, politik är inte bara - och inte ens främsl - frågor ommarginalskalldabeller och sysselsällningsprognoser. Långt viktigare är devärderingar vi menar skall vara vägledande vid vårt fortsatta samhällsbyggande.Socialdemokraterna har trots - eller kanske på grund av -sin minoritelssilualion i intagit en hårdare och merakonfrontalionsbetonad inställning i allmänhet än lidigare. I annonser,debattartiklar och böcker samt från lalarlribuner lalar socialdemokraternaklartext. är del dags au genomföra den s. k. ekonomiska demokraiin. Nuskall socialismen införas. Den demokratiska socialismens samhälle skallförverkligas. Så låter del. Fackföreningsrörelsen,som under de gångna årtiondena varit verklighetens fasta ankare inomarbetarrörelsen, spelar nu en pådrivande roll. får man en känsla av allLO-kanslid ockuperats av den gamla sludenlvänslern. Del krävs socialisering ochförstatligande, planhushållning och statlig styrning och dirigering i en taktsom måste få många gamla socialdemokraler atl grubbla över vad som egentligenhar inträffat. Visst skulle vi moderater kunna slå oss lill ro och hoppas atlalll detta bara är prat för galleriet och atl den lunga delen av delsocialdemokratiska partiet kommer atl fullfölja samma förnuftiga balansgångmellan vad som är praktiskt möjligt och vad som är önskvärt som under gångna Vi skulle naturligtviskunna intala oss all de högröstade kraven inte är allvarligt menade. Atl densocialdemokratiska partistyrelsens och den socialdemokratiska partikongressensuttalanden och beslut inte är avsedda att las på allvar. All de kan hänvisastill plymernas och dekorationernas gemak. Mendetta vore alt underkänna socialdemokraterna: har lärt oss alt man inomsvensk arbetarrörelse brukar länka först och lala sedan. Au man menar vad mansäger, när man väl säger del. Även vi har därför ansett oss böra lyssna pårörelsen. Och vi har studerat kongresshandlingar och protokoll: Vi harfunderat över vad däri intagna beslut kan komma atl innebära. Vilkakonsekvenser de måsle få för vårt samhälle och den samhällsstruktur somvi har . Och, herr talman, vad vi läst och vad vi dragit slutsatser avhar varit djupt oroande. har den socialdemokratiske partiordföranden ägnaten stor del av sin lid åt all meddela väljarna atldel som sagts inte var menat som del sagts. Och att del som skrivits inte bordeha skrivits. En partiordförande i del stora socialdemokratiska partiet intaruppenbarligen en hell annan ställning än en vanlig partiledare. I varje fallskulle jag själv aldrig ha vågat drömma om alt ha något slags självskrivenrätt alt efter eget tycke och skön la tillbaka och ändra mitt eget partiskongressbeslut. Även om jag - vilket självfallet kan hända - tyckt att beslulibland varit illa formulerade, taktiskt mindre väl genomtänkta eller kunnalleda lill missförstånd i det ena eller det andra hänseendet. HerrOlof spelar tydligen en alldeles egen roll inom sitt parti. När jag larupp uttalanden som både partistyrelse och kongress obestridligen har gjort,far statsministern ul i anklagelser mot min poliliska heder. Anklagelser vilkasenda grund är all han själv tidigare här i påstått atlpartikongressen inte menat vad den sagt. Jagtar illa vid mig av sådana här anklagelser. Jag har nämligen aldrig tidigarekunnal drömma om atl det skulle kunna betraktas som ohederligt eller skamligtatt återge offentliga uttalanden av den socialdemokratiska partistyrelsen, ävenom partiordföranden själv ansett sig ha rätt atl ta avslånd ifrån dem. Jaglycker del hade varil mer anstötligi, om jag tagit dementier förgott och förutsatt atl han haft rätt att med ett penndrag dödförklara vikligakongressbeslut eller partistyrelseuttalanden. Och del beslut som jag hadeåberopat var viktigt. Del var inte bara frågor om en Sibbhullsmotion ulan om enklar principdeklaralion om socialdemokratisk långsiktig näringspolitik. Jagkommer därför, herr lalman, alt framhärda. Jag kommer att utgå ifrån all densocialdemokraliska partikongressen menar allvar med sina deklarationer. Jagkommer alt göra delta ända lill dess en ny partikongress ändrar sill lidigarebeslul. Intilldess så sken har vi både rätl och skyldighei alt utgå ifrån all kongressbeslutär giltiga och bindande och att det är fullt legitimt för politiska moisiåndareall åberopa dem, att kritisera dem och all dra slutsatser av dem. Närpartistyrelsen förklarar all de ålgärder som so- Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska pohtiken m. m. cialdemokraterna håller påall genomföra innebär atl vi är på väg bort från biandekonomin och atl denutvecklingen kommer atl forlsälla, då måsle vi alltså tro på del. I allsynnerhet som partikongressen ställt sig bakom styrelsens deklaration. Jag har redan påtalat all deballlägel redan nu - -har börjat nå de nivåer som eljest brukar vara reserverade för valrörelsenssista hektiska veckor. Detta tyder på atl valrörelsen den här gången kommer attbli hårdare än på myckel . Del må vara beklagligt för de medverkandepersonerna. Men jag tror atl det är en naturlig konsekvens av allsocialdemokraternas politik under dessa kompromissernas år i många hänseendenhar skärpts ideologiskt. Alll pekar på att en socialdemokratisk valseger den 19september skulle innebära ett förverkligande inte av en socialdemokratiskpolitik ulan av en socialistisk politik. Del bör därför inte förvåna någon atlvi moderater betraktar del som vår skyldighet all peka pade följder som dåmåsle komma all inträda för vårt nuvarande samhälle och för våra medborgare,för deras valfrihet och oberoende. Men,herr lalman, trots dessa motsättningar måsle ändå till grund för den valrörelsesom den svenska demokratin nu gått in i ligga medvetandet om atl dengrundläggande solidariteten mellan människor och grupper av människor utgörvårt samhälles stora styrka. Inom vårt folk finns en djupt förankrad känsla avsamhörighet. Den självklara nationella gemenskapen har utgjort en grundval förde samarbetslraditioner på vilka vi har byggt upp del moderna . Och viförenas alla i en önskan alt - för att återgå till en formulering som jaganvänt bl. a. i debatter med och som jag lill min glädje häromdagenigenkände i socialdemokratiska valannonser - göra dl bra samhälle bättre. Vi ärövertygade om all de socialdemokratiska poliliska strävandena inte kommer altleda lill alt vårt fina samhälle blir bättre. Men vi ifrågasätter inte ett endaögonblick socialdemokraternas uppriktiga tro på alt de skall kunna åstadkommadelta. Det är alltså inte uppriktigheten i uppsåt som vi ifrågasätter, men viifrågasätter starkt alt del samhälle som kommer alt växa fram ur deras politikverkligen blir dl bättre samhälle för de enskilda människorna. Ochdärmed är förutsättningarna givna för den valkampanj som vi efter några veckorsvila kommer all gå ul i, nämligen alt göra ett bra samhälle bättre. En strävani vilken varje parti och varje engagerad partimedlem vägleds av den uppriktigatron all de medel och de åtgärder han eller hon förordar är de rätta. 1 öppenoch fri debatt skall våra olika föreställningar om hur detta skall kunnaåstadkommas mötas och stötas. Syftet bakom detta är alt ge väljaren på valdagenen så övertygande bild som möjligt av de alternativ som väljaren har atlbestämma sig för . Herrandre vice talmannen, som under detta anförande övertog ledningen av kammarensförhandlingar, tillkännagav alt anslag utfärdats om sammanträdels fortsättandekl. Valet handlar i första hand om hur vi skall forma vårtsamhälle under resten av 1970-lalet. Oavsett vilken regering vi har kommer delatt bli år med många svårigheter. Sverigehar klarat sig hyggligt i ett i ekonomisk kris. I någon mån beror del påall vi gick senare än andra länder in i högkonjunkturen och därmed också senareur den. Men avgörande har varit all del i rått bred politisk enighei omall kampen mot arbetslösheten måste sällas främst. har ofta kunnalsamlas lill handling för all stimulera ekonomin och trygga jobben. Det har haftovärderiig betydelse för människorna i och för förtroendet för vårdemokrati. har här tagit etl aktivi ansvar.