prot · FY0934 · 1975-12-31 00:00:00 — Min uppgift blir alt söka återföra debatten till att redogöraför finansplanen, som dock är det grundläggande dokumentet och somfinansutskottet i stora stycken ansluter sig till - bara med någrakorrigeringar i kanten har man avvikit från den. Fredagenden i fiol hade vi den senaste finansdebatten här i kammaren. Även dåsade inledningsvis all del inte var särskilt välbetänktav flnansutskottel att i sitt belänkande referera till den överenskommelse somdå hade träffals mellan och socialdemokraterna. var hansomdöme att det var nedsättande för utskottsmajoriteten att la in den nuaktuella överenskommelsen in ex-tenso. Jag har, , träffatmånga människor i delta land som intresserar sig för politik och som har saglalt det var värdefullt att överenskommelsen fanns ordagrant intagen iutskottets belänkande, därför att om så inle hade varit fallet, hade det rörtsig om en presskommuniké som hade seglat omkring som ell löv ute i landet. Nufanns den där. Därför hävdar jag alt även är det värdefullt attöverenskommelsen finns intagen i ulskoilels betänkande. Utskottet bygger sinaslutsatser på överenskommelsen. menade att utskottet inle dragit några slutsatser avöverenskommelsens innebörd. Jag vill då citera vad utskottet har anfört:"Uppgörelsen bör enligt utskottets bedömning underiätta avtalsförhandlingarnaoch bidra till en stabilisering av den svenska ekonomin." HerrBurenstam har en utsökt förmåga att tala om väldigt mycket. Han kretsarän kring del ena, än kring det andra. Under 28 av de i dagkritiserade han förd politik och den utskollsmajoritel som står bakomfinansutskottets betänkande. Man väntade att under deminuter som var kvar skulle komma in på alternativ. Men detta hände lika litetdenna gång som annars. anförande gällde i allmännaordalag sänkning av skatterna, att försvara den svenska kronans värde - kronanär verkligen inte utsatt för någon fara just , - ochåtgärder för industriinvesteringar. Jagbör då i stället ägna åt moderalmotionen nr 1020, som ändå ärgrundvalen för den reservation som har avgivits från mo- Man säger i molionen att den ekonomiska politiken innebär enåtstramning jämfört med . Del är inte riktigt. Itolalbudgelen /76 redovisas etl underskott, dvs. ett upplåningsbehov,på ca 11,9 mifiarder. Det är väl ingen i denna kammare som tror att inte detbeloppet kommer att vara större innan budgetåret är slut. Delär intressant att kunna konstatera hur moderata samlingspartiet av modell 1975fullständigt nonchalerar statsskulden och statsskuldens utveckling. Den går,, alt avläsa på s. 38 i finansplanen. För 1974 och 1975är de beräknade värdena 62 mifiarder resp. 74,5 mifiarder. Ränteutgiften för1960 var 852 mifioner och beräknas 1975 uppgå lill 4 000 mifioner. Ytterligare3 mifiarder i stimulans , eller rättare sagt den , som ni skulle vifiagenomdriva därest ni hade sådan ställning i kammaren att ni kunde göra det, ärverkligen lättsinnigt i den situation vi befinner oss i. Ni säger inledningsvisi molionen all det är utomordentligt svårt att nu bedöma den internationellaekonomiska utvecklingen , men ändå kan ni föreslå alt man fr. o. m.den 1 maj skall minska statens inkomster med 3 mifiarder kronor. Delfinns andra punkter i moderalmotionen som jag inte kan underiåta att ta upp.Man talar om den stora skattebördan för barnfamifier, där den ena maken ärhemarbelande, och man vill använda elt ganska stort belopp som elt extrafamifieavdrag för den typen av famifier. Nog hade det varit klädsamt ommoderaterna, som i alla möjliga och omöjliga sammanhang påstår att del ärmöjligl att spara på samhällets utgifter - budet just nu lär ligga på ungefär 1mifiard! - talat om vad en dylik skallereform skulle komma alt kosta. Nitalar om de mindre förelagens kredilvärdighel och säger att den har blivitavsevärt begränsad nu som en föfid av den förlängda uppsägningstid somföreskrivs i lagen om anställningstrygghet. Del är en cynisk inställning tillde anställda. De skall finnas, men kunna anställas och sparkas ul ungefär somförelagens lager av råvaror och färdiga varor varieras. Det finns tydligen intenågot som helst värde i att ha en personal som känner trygghet. Sedankommer ni in på AP-fonderna och upprepar återigen kravet på att fiärdeAP-fondslyrelsen inte skall få köpa aktier för mer än 5 96 av röstvärdet, ochni vill nu ha en utvärdering av de köp som har gjorts. Jag tycker nogalt del går att vänta tills kompletleringspro-posilionen kommer. Fjärde AP-fondensaffärer kommer då all redovisas, och då har vi möjligheter, , att diskutera de spörsmålen. Del finns ett uttalande idenna motion som är sådant att jag först trodde all jag läste fel. Men jag harläst om del, och jag finner all ni på allvar menar vad som sägs pä s. 22:"Allmänt gäller om den allmänna arbetsgivaravgiften att den är en betungande börda förnäringslivet. Den slår ojämnt; särskilt besvärande är den för arbetsintensivaföretag, liksom för den mindre företagsamheten. Genom de olika skatter ochavgifter som undan för undan lagts på näringslivet har vi fäll en situation därföretagen betalar in större belopp till del allmänna - inklusive derasinbetalningar av de anställdas skatter - än de utbetalar i löner." Detär fantastiskt all söka visa hur svårt förelagen har genom att också tala omatt företagen redovisar innehållen skatt till uppbördsmyndigheten varannanmånad. Det verkliga förhållandel är ju all företagen faktiskt harränteinkomster på de pengarna under den liden. Delskulle finnas myckel, myckel mer att säga till . talade om klasspolitiska frågor och ansåg alt den uppgörelse somträffats har klasspolilisk karaktär. Jäg förmodar att har lästen stor daglig tidning som har talat om klasspolitik och om att medelklassenskulle gynnas av den uppgörelse som har träffats. Vad är medelklass förnågonting i dagens samhälle? När vi har tagit ställning lill skallereformen harvi konstaterat all stora delar av LO-kollektivet 1976 kommer all gynnas av deändringar som vidtas i skalleutredningens förslag. Jag avser alltså den del avskalteutredningen som presenterades av socialdemokrater, centerpartister ochLO-förelrä-dare. Jag anser inte alt man här skall tala om klasser. Det gäller istället att se lill vad människor har för inkomstlägen. lyckades fä en överenskommelse med de tvä miltenpartierna om alt finansieradetta skattepaket med 4 100 mifi. i ökade socialförsäkringsavgifter tyckerjag är en stor framgång. var ju med i överläggningarna ändatills klockan ringde för sisla varvet och vel hur överläggningarna gick och hurstora skillnaderna var vid starten. Jagföreställer mig all finansministern sedermera också kommer alt gå in på frågorsom har ställts sä ; Tjänar samhället iskatteintäkter på inflationen? Delär intressant när talar för de allmänna barnbidragen. Det görjag också. När barnbidragen kom till , utgjordede en avlösning av de tidigare barnavdragen, vilka gynnade särskilt de storainkomsttagarna. Alt komma överens om en höjning av barnbidragen med 300 kr.från var inle svårt frän värt håll när vi också kunde fäfinansiering av de ungefär 550 mifi. som det kostar. Attsedan även i uppgörelsen ligger punklskattehöjningar innebär myckel riktigt,som själv sade, all man för sprit, vin, cigarretter,förpackningar och annat återställer relationen lill de prishöjningar som harskett på andra varor. Menbarnbidragen, , är intressanta. De kostar mycket pengar - detfinns 1 802 000 barnbidragsberättigade barn här i landet. Jag skulle tro attherr och jag har samma uppfattning, näm- ligen att man skulle kunnatänka sig att destinera stödet till barnfamifierna på ett annat säll än som nusker, generellt lill alla barnfamifier oavsett behov. Viär alltså överens om barnbidragen. Men jag tror också att ochjag kan vara överens om alt del finns andra åtgärder all vidta förbarnfamifierna i landet än höjning av allmänna barnbidrag, nämligen ell merariktat stöd. Detkanske är banalt att framhålla att den svenska ekonomin i stor utsträckning ärintegrerad med den internationella ekonomin. Närmare 30 96 av den samladeproduktionen av varor och fiänster - vad vi kallar BNP - avsätts påutlandsmarknaderna. Det innebär att vår ekonomi, och därmed vårekonomiska politik, blir kraftigt beroende av utvecklingen i vår omvärid. Närvi nu i finansutskottet har utarbetat vårt betänkande över finansplanen, harproblemställningen varit alt bedöma den internationella konjunkturbilden. Idebatten har härvid gjorts ell stort nummer av all vi skulle ha bedömt lägelväsentligt mer pessimistiskt än regeringen har gjort. Jag delar inte denåsikten. Vi har, precis som man gjort i finansplanen, kunnat konstalera all f.n. en kraftig avmattning dominerar vår omvärid . Vi har ivår bedömning sagl att vi finner tendenser till uppgång under andra halvåret1975. Man kan kanske uttrycka det på elt annat sätt. Men vi har kommii överensom all säga alt dessa tendenser till uppgång finns ,och jag tycker all både och borde erkänna att della ärutskottets mening. Allakonjunkturbedömare vel all del är svårt all pricka rätt på kvartalet när envändning skall komma. Vi har haft elt par månaders statistik mer än regeringenatt bygga vår bedömning på, och vi har därför framför allt funnit allvändningen i kan bli något försenad. Personligen tror jag dock all man fåren uppgång i lill hösten, och enligt vad som ryktas angående senasterevidering av prognoserna tycks man där komma till samma slutsats. Altden ekonomiska politiken läggs om i expansiv riktning ute i världen är för migalldeles; klart. Jagavser inte att uppta kammarens tid med en längre debatt om della. I ställetvill jag fästa uppmärksamheten på de konsekvenser för som man hardragit i finansplanen beträffande den internationella konjunkturen. Man har sålundaräknat med alt exportvolymen skall öka med 3 96. Detta innebär allvi får gå ganska långt tillbaka i liden för att finna etl år med lägretillväxttakt. Jag tycker att det ger ett visst perspektiv på debatten omregeringens påstådda överoptimistiska syn på världskonjunkturen. 1 självaverket tycker jag att del är en myckel balanserad bedömning av våraexportniöjligheter som regeringen har gjort. Jagkan inle låta bli all i sammanhanget peka pä all svensk export ibland kan hävdasig väl även pä svaga marknader. Under de två första månaderna i årrapporterades försäfiningen av på den amerikanska marknadenha ökat med mer än en fiärdedel, och ökade sin försäfining avpersonbilar på samma marknad . Jag vill också understryka all Sverigeligger mycket väl framme när det gäller alt få order från de nya köpstarkaländerna. Flera stora kontrakt har tecknats med ofieländer. Meddella vill jag inle ha sagl all vår exportindustri inte kan få vissaavsältningsproblem . Självfallet kan förelag inom en del branscher fåproblem, men bör möjligheterna vara goda föratl regeringensexportprognos skall kunna realiseras. Statistiken över utrikeshandeln för i årtäcker hitintills - såvitt jag kunnat finna -januari, och värdemässigt låg dåexporten ca 30 96 över exporten under motsvarande månad i fiol. Hur mycket avdetta som motsvaras av en volymökning kan man kanske inte direkt säga.Exportprisprognosen för året som helhet talar om en uppgång på ca 11 96. Vadsom är väsentligt enligt min mening är att konstalera all vi fortfarandebefinner oss i en ekonomi, kännetecknad av en mycket hög aktivitet. Vi vet altvi har att kämpa mot många problem när det gäller vår ekonomiska framtid. Vifår inle tveka att sätta in nödvändiga åtgärder för alt upprätthålla den fullasysselsättningen, vilket är del primära målet för den ekonomiska politiken. 1utskottet har vi därför dragit slutsatsen att del föreligger skärpta krav pä enhög ekonomisk-politisk beredskap. Det råder inle några delade meningar pä denpunkten. Vi har tillstyrkt de av regeringen föreslagna vidgadefinansfullmaklerna, och härigenom har regeringen möjligheter att disponerasammanlagt 1,6 mifiarder för finansiering av statliga investeringar, förberedskapsarbeten samt till bidrag lill kommunala projekt. Vi har bedömt delsom så angeläget alt ge regeringen denna ökade aktionsmöjlighet att centernsläppt sitt yrkande om avslag på fullmakten - ett yrkande som man ändå fördefram i sin parlimotion. Menatt nu sälla in kraftiga stimulansåtgärder skulle vara att saboteramöjligheterna att på lång sikt upprätthålla den fulla sysselsättningen. Densvenska arbetsmarknaden kännetecknas fortfarande av mycket hög sysselsättning.Enligt arbetskraftsundersökning var antaletarbetssökande endast 77 000-jag troralt harnämnt den siffran - och det innebär en relativ arbetslöshet på mindre än 2 96,noga räknat 1,9 96. Motsvarande månad i fiol var 115 000 personer arbetslösa,vilket svarade mol 2,9 96 av arbetskraften. statistiköver arbetslösa kassamedlemmar visar samma bild. Arbetslöshelsprocenten var ijanuari 1,7 96, motsvarande 44 500 personer, vilket innebär att antaletarbetslösa minskade med mer än 15 96. Antalet lediga platser uppgicksamtidigt till närmare 43 000, en ökning med 12 000 eller ca 4096. Inte heller för februari visar arbetskraftssiffrorna några tecken på att viskulle ha fåll känning av lågkonjunkturen. Sysselsättningen har ökat med 127000 personer under etl år. Bordevi då inte alla, oavsett var vi hör hemma politiskt, vara glada över vårarbetsmarknadssituation? Nej, så är tydligen inle fallet. I encenterparlitidning kunde man för en månad sedan läsa en ledare med rubrikenVäljarsympatierna. Artikeln kommenterade valbarometer för januari ochredovisade myckel ulföriigt de förskjutningar som skett sedan föregåendemätning. Inte heller minskning med 6 96 stackskribenten under stol med. Menså kom förklaringarna! Inför valet var del starkasteoppositionspartiet och blev efter valet ännu starkare. Enligt ledaren beroddeframgångarna på att framträtt med krav på åtgärder som stimuleradeekonomin och sysselsättningen. Det välbekanta slagordet "100 000 nyajobb" lanserades, erinrade man om i ledaren. Därefterblev - fortfarande enligt tidningsartikeln - 1974 ett bra år. Sysselsättningenökade, arbetslösheten minskade och flera för löntagare och anställda gynnsammareformer genomfördes. krav pä åstadkommande av 100 000 nya jobbinfriades. Såkommer då bitterheten. Vem fick äran härav? Jo, skriver ledarskribenten, delblev regeringen! Medanledning härav uttalar chefredaktören föfiande: "återspeglas dellaförhållande i SIFO-siffrorna. För centerledaren personligen innebär 1974 årshögkonjunktur att hans främsta Iriumfkort, bristen på sysselsättning, smuladessönder. I denna situation är det inte lätt att snabbi hitta nya. Vidareheter det i ledaren: "Oppositionen kan ju inle gärna halsstarrigt körarned samma taktik, när sakargumenlen genom den faktiska utvecklingen smulatssönder." Del är trist all behöva läsa något dylikt. Besvikelsen över attcenterpartiet förlorat etl slagord är tydligen större än glädjen ochtillfredsställelsen över all 127 000 fler människor fåll förvärvsarbete. Närjag läser statistiken över utvecklingen i vår närmaste omvärld kan jag inleundgå all göra reflexionen alt den svenska konjunkturen just nu pä etl myckellyckosamt säll ligger fasförskjuten i jämförelse med vad som gäller för störredelen av våra viktiga handelspartner. Från tid till annan utsätts regeringenför kritik frän borgerligt häll angående denna fasförskjutning. Ordel är hämtatfrån och samhälles s. k. konjunkturråd, där mantalar just om "ur fas", och ordel har upprepats i denborgerliga politiska propagandan. Men måste vi inle i sanningens namn erkännaalt vi nu skördar frukterna av den här fasförskjuiningen? Genom att vårakonjunklurloppar inte inträffar som ullandels besparas vi en läng radöverhettningsproblem, såsom onödiga pris- och kostnadsslegringar ochpåfrestning på bytesbalansen. Attvi 1973 och 1974 kunde driva en stimulanspolitik som resulterade i attsysselsättningen i fiol ökade som den gjorde berodde på all vi hade möjligheterall bedriva en fullsysselsättningspolitik. Under börian av 1970-lalel - deförkättrade förlorade åren - förde regeringen en relativt försiktig politik vadgällde den inhemska efterfrågan. Härigenom kunde vi maximalt ulnyltja deninternationella högkonjunkturen och nå stora exporiframgängar. Den inhemskaeflerfrägepoliliken ledde till en jämförelsevis låg pris- ochkostnadsutveckling och 1973, en klar förbättring av vår internationellakonkurrenskraft och en kraftig ökning av valutareserven. Detvar dessa tvä faktorer - den stora valutareserven och det fördelaktigakostnadsläget - som utgjorde förutsättningarna för stimulanspolitiken underfiolåret. Vi hade det handlingsutrymme som var nödvändigt för all uppnå måletfull sysselsättning tack vare den förnuftiga politik som vi fört under denärmast föregående åren. Närdet gäller framliden skall vi självfallet fortsätta att slå vakt om den fullasysselsättningen. Men vi skall göra det på ett sätt som tillåter oss att klaradenna målsättning även på läng sikt. Detta innebär att vi måsle akta oss nogaför att föfia den typ av ansvarslösa råd som de s. k. SNS-ekonomerna ochmoderaterna för fram angående en kraftig stimulans av den privata konsumtionen. Pengarför konsumtionsstimulans måste skaffas fram genom upplåning pä deninternationella kapitalmarknaden. Jag vill inle förneka alt en sådan politik iett kortsiktigt perspektiv skulle leda till ett visst ekonomiskt uppsving, menjag står mycket undrande lill det långsiktiga resultatet. All lånapengar utomlands till en importintensiv privat konsumtion leder mednödvändighet lill ell läge där man inom ett par är måsle skära ner den inhemskaaktiviteten och därmed sysselsättningen för att klara balansen iutrikesbelalningarna. Den kortsiktiga stimulanspolitiken kan med andra ord blifullsysselsältningens dödgrävare i det längre perspektivet. Vi har fleraavskräckande exempel på denna kortsiktiga ekonomiska politik i vår omvärld. Specielltonödig och fariig ler sig en generell stimulans av den privata konsumtionen närman ser på vad som händer i vår ekonomi just . Detafihandelns omsättningsurfar fortfarande på högkonjunklurvågen, enligt vad som förfiudes i pressen.Volymökningen i fiol var hela 6 96, och uppgifter som man nu kan fä från KF ochICA, som tillsammans svarar för en myckel betydande andel av omsättningen,tyder pä att volymen hållits väl uppe - ökningen var drygt 3 %.Personbils-försäfiningen har varitrekordartad. Totalt har registrerats mer än 43 500 personbilar, vilket är tvåtredjedelar mer än 1974. Jämfört med de tvä första månaderna1973 ligger ökningen pä 10 96. Samtidigtböriar handelsbalansen visa en hotfull utveckling. Som vi framhållii i vårtbetänkande uppgick handelsbalansens underskott oktober1974-januari 1975 lill ca 2,5 mifiarder kr. Delta talar för att efterfrågansutveckling måste ägnas stor uppmärksamhet och understryker vådan av etloansvarigt propagerande för konsumtionsstimulans. Balansrubbningenunderstryker också det nödvändiga i att våra resurser ulnylfias för insatser sombidrar till att skapa balans i våra utrikes betalningar. Det gälleralltså all bygga ut exportindustrin och våra im-portkonkurrerande förelag samtatt spara energi pä olika sätt. Endast därigenom skapas möjligheter att pä sikttrygga sysselsättningen. annat viktigt element i politiken måste vara attbevara vår internationella konkurrenskraft. sistnämnda avseende viktig grundslen anser jag ha lagts i och medöverenskommelsen med mittenpartierna. Det är en överenskommelse varsviktigaste innebörd jag anser har kommii bort i den allmänna debatten. Det harmest talats om skatteskalornas utseende och skatie-lättnader i olikainkomstklasser. Självfallet har della sitt intresse, men det centrala anser jagvara all man genom överenskommelsen bör ha skapat förutsättningar för en snabbuppgörelse på arbetsmarknaden, en uppgörelse som möjliggör en fortsallförbättring av inkomstlagarnas reala levnadsstandard utan att man därmedbehöver kräva inflationsdrivande brultolöneökningar. Attgarantier för vår fulla sysselsättning i del längre perspektivet på sä sättskapas - del anser jag vara del viktigaste resultatet av överenskommelsen. Jagber, herr lalman, att på samtliga punkter fä yrka bifall lill finansutskottetshemställan i betänkandet nrl. Hen ()kort genmäle: ansåg att det var så bra att den här uppgörelsen fannsordagrant, inom citationstecken, återgiven i utskottets betänkande. Del gjordedet lättare för människor att hitta uppgörelsen, vilket skulle vara svårt omden seglade runt som stencil. Jagundrar om inle utskottets ordförande borde ta avstånd från en sådan ganskalättvindig motivering för att rycka in överenskommelser av det här slaget iutskottsbetänkandet. Och vad skall man då, , säga om människornafrågar efter de många hemliga konlo-kuranter som seglat runt i luften under denhär perioden och som inte kommer alt finnas redovisade någonslans? Del är i säfall en allvariig nackdel om vill se på utskottets belänkande somen sorls biblioleksfiänsl. HerrEkström ville gärna återvända lill finansplanen i debaiten. Ja, låt oss göradel och bl. a. titta i bilaga 1. Där finns på s. 170, , en tabell,i vilken räknar fram alt regeringens politik jämförtmed regeringens politik föregående är innebären åtstramning. varju så upprörd över alt delta konstaterades i motion. Om herrEkström verkligen vill återvända lill finansplanen, bör han i stället skällapå , ifall det känns skönare. HerrEkström var synnerligen upprörd över att jag i mitt inlägg hade i så hög gradgisslat motståndare i stället för att redogöra för vad vi själva skulle vifiagöra. Jagframförde ganska många synpunkter på vad man borde göra. Inom skattepolitikenanser vi från moderat sida att det gäller alt få till stånd en verkligskattesänkning, inte någonting som utgives för att vara en skattesänkning, fastdet i själva verket är fråga om en omfattande skallehöjning. Molbakgrund av den debatt som har drivits och vad som verkligen behöver göras föratt få stopp pä inflationen vill vi ha en sänkning av marginalskatterna i destora löntagargrupperna. Vi vill att man skall erkänna alt inflation ledertill automatiska skalteskärpningar, som måste motarbetas. Vi anser all manskall eftersträva besparingar för att på det viset skapa utrymme för verkligaskattesänkningar. När man funderar ut hur man skall ha del med skattesystemet,skall man ge utrymme för en verklig förhandlingsfrihet för parterna påarbetsmarknaden. Som det framgick av olika citat jag gjorde, är denna förhandlingsfriheli fara . Omkonjunkturen har vi sagl all del gäller alt inle driva ensyssel-sätlningsfientlig politik, utan sälta in stödåtgärder i lid, när redanutskottets majoritet själv ser atf del bär nerför. Vivill stimulera investeringarna, bl. a. för att hålla tillbaka prisstegringarna.Vi vill att man skall lätta på kreditpolitiken. Vi har framfört bra många förslag. Det finns flera, men tyvärr tillåterinte tiden just nu att jag fortsätter denna presentation. Hen (vpk) kortgenmäle; frän sade att hans parti inle kände någonskadeglädje över den här uppgörelsen. Nej, varför skulle man göra del? Men nogmåsle erkänna att hans parti känner stor glädje över altsocialdemokraterna snällt krupit in och ställt sig under ochcenterpartiets paraply. HerrLöfgren talade också om barnbidragen och om hur nödvändigt det var att bygga ulbarnomsorgen, daghem, förskolor. Det är någonting som vårt parti mycket hårthar tryckt på och som vi förde fram också under förhandlingarna, men då möttevi inget gensvar för de synpunkterna. Delavgörande, och det som är skillnaden när det gäller inställningen till dessafrågor, är alt och , liksom nu socialdemokraterna, villskjuta på dessa åtgärder för barnfamifiernas del till . De kanmöjligen tänka sig att lägga dem tidigare, om del ekonomiska lägel blir sämre.Del tycker jag är en myckel cynisk uppfattning. Så länge vi har nuvarandeekonomiska läge skall man alltså inle göra någonting för all hjälpabarnfamifierna, höja barnbidragen eller bygga ut daghemmen. Varför skall manskjuta på dessa åtgärder? Vi anser det nödvändigt alt genomföra dem snarastmöjligt. Jag tror delta också är kvinnornas och barnfamiljernas åsikt.