prot · FZ0935 · 1975-12-31 00:00:00 — Men vi får som sagt hjälpas åt.Ungdomsförbundet gör etl gott arbeie. Hen i (s): Jag är också övertygad om atl ungdomsförbundet gör ett gott arbeie ochalt vi bör hjälpas åt med delta problem. Imitt första inlägg hänvisade jag till framträdande i Pejling. Föratl yllerligare en gång citera statsministern vill jag säga att han också slogfast att varje kommun bör ha en särskild beredskapsnämnd. Därför vill Jag härfråga arbetsmarknadsministern om det inte kunde vara en god åtgärd atl rent avlagstifta om att näringsliv, landsting och kommuner borde ha beredskapsplanerupprättade. Hurser det ut ute i landet? Finns de särskilda beredskapsnämnder somstatsministern ansåg borde finnas och som bl. a. SSU med kraft har efterlyst?Det var som SSU begärde alt kommunerna skulle upprättasärskilda beredskapsplaner mot ungdomsarbetslösheten. Vi måsle vara eniga om altden situation som uppkom I97I-I972, dä vi stod ganska nakna i fråga omberedskap, inte får upprepas. Jag tror inte heller alt den situationen behöverupprepas om alla ansvariga tar itu med ungdomens problem på arbetsmarknaden ochverkligen lar krafttag. Därförvill jag rikta en följdfråga till statsrådet: det jordmån för enlagstiftning på detta område, och kan det förväntas initiativ i den riktningen? Omen ny ekonomisk världsordning Som jag sade i mitt första inlägg har kommunerna ett ansvar förden här planeringen, och genom länsarbetsnämnderna och de regionalaarbetsförmedlingskontoren ser man till att man har beredskapsplaner motarbetslöshet . Men de speciella inriktningarna mot ungdomarna skall vise lill att man får, och del underlättas därav att kommunerna erhåller högrestaribidrag för beredskapsarbete som sker för ungdomar. Menså vill jag göra elt påpekande lill. Och den här gången, i ,står vi inte nakna inför den situation som kommer. Vi har presenterat en helrad åtgärder där kommunerna måsle vara med men där också staten går in. Vilägger stor vikt vid arbetet ute pä arbetsförmedlingarna, som också nu rustasupp, särskill med tanke pä eventuell höjning av ungdomsarbetslösheten, vilkenännu så länge ligger väl till i jämförelse med förhållandena vid den här tidenförra året. Men framöver kan vi fä bekymmer, och det är därför vi har hela denhär beredskapen. Överläggningenvar härmed slutad. § 20 Om en nyekonomisk världsordning Herrstatsministern erhöll ordet för att besvara i (s)anmälda interpellation, 1975/76:37, och anförde: i har i en interpellalion hemställt all Jaglämnar en redogörelse för och gör en bedömning av FN-arbetel kring en nyekonomisk väridsordning och ställningslagande i detta, särskill motbakgrund av den sjunde extra generalförsamlingen. Vidare önskar han att jagmeddelar regeringens syn pä de förändringar på kort resp. som böraktualiseras i svensk politik och utvecklar synpunkter pä hur kraven päpolitiskt ansvarstagande och aktiv opinionsbildning bör mötas. Delinternationella arbetet att förbättra ekonomiska och socialaulveckling har pågätt avsevärd tid men fåll ökad politisk styrka under senareår. FN har varit det centrala organet för politisk opinionsbildning och harbildal ram för de förhandlingar som gällt ekonomiska Omen ny ekonomisk världsordning förbindelser mellan rikaoch fattiga länder. En viktig utgångspunkt "för dessa är FN:sutvecklingsstrategi för 1970-talet som har angivit mål för u-ländernasutveckling och i-ländernas bidrag till denna. Vidårtiondets mitt tvingas man konstatera att resultaten är nedslående. Sjunkanderåvarupri.ser och det höga oljepriset har medfört starkapåfrestningar för finansiella situation. Den kraftigakonjunkturnedgången i västvärldens ekonomier i förening med stark infialion hargjort lägel än mer allvarligt. I de fattigaste länderna, där en miljardmänniskor bor, har per capita-inkomsterna sjunkit . Livetför dessa människor präglas av hunger, sjukdom, orättvisor och hopplöshet.Också de något mera välbärgade har sett sin utveckling stagnera. Depolitiska och ekonomiska omvälvningar som inträffade ledde lill attFN:s generalförsamling inkallades till ett sjätte extra möte i april 1974.Delta präglades av de oljeproducerande staternas nyvunna maktställning ochu-ländernas inbördes solidaritet och sammanhållning. De betonade kraven päekonomiskt oberoende och kontroll över den egna utvecklingen. Riktlinjer drogshär upp för en "Ny internationell ekonomisk ordning", somsammanfattades i en Deklaration och ell Handlingsprogram. Flertaletindustriländer hade reservationer mot viktiga delar i dessa båda dokument, ochFörenta staterna tog uttryckligt avstånd från tanken på en ny ekonomiskvärldsordning. Västliga industristater kritiserade "majoritetenstyranni" och "konfronlationspo-liiik". Densjunde extra generalförsamlingen ägde rum i en merasamarbetsvillig atmosfär. Man nådde inga lösningar på konkreta problem menenades ändå om riktlinjer för fortsatta förhandlingar. ochEG:s önskan att genom en aktiv insats nå positiva resultat och undvikakonfrontation spelade en stor roll för utgången. Inte mindre viktigt var atlu-länderna hade intresse av att gä in i ett praktiskt förhandlingsskede. Delvar heller inte oväsentligt alt vissa små induslrisialer, däribland ,klart visade vilja all gå lill mötes och kunde bistå parterna allfinna kompromisser. Vadär då den sakliga innebörden av viktigaste krav, och hur slällersig till dessa? Som interpellanten framhåller är del fråga om enmångfald åtgärder på bl. a. det handelspolitiska, finanspolitiska ochbiståndspolitiska området. har framlagt sin syn på dessa problem i eltantal inlägg i FN. I grunden ligger synen på de fattiga ländernasfrigörelseprocess. I denna politiska fråga yttrade jag i FN:s generalförsamlingför i stort följande: Politisksjälvständighet blir ihålig, nästan illusorisk för varje ny stat om denna inteockså får möjlighet att påverka och styra den ekonomiska och socialautvecklingen. är i sin fulla rätt när de med ökad kraft och i fullsolidaritet begär förändringar i den internationella ekonomin och avsevärtutvidgat bistånd från den rika världen. Utvecklingen i de fattiganationerna måste väsentligen vara deras egen Deninternationella ordningen kan inte ensam lastas för brist på framsteg i deninre utvecklingen. I själva verket förblir reformer i den internationellaordningen meningslösa och ofta omöjliga alt uppnå utan motsvarande reformer pådet nationella planet. måste dock de rika länderna acceptera enreform av etl ekonomiskt system som illa har tjänat de fattiga länderna. Jagframhöll i FN atl den hade utlovat sitt stöd för en nyekonomisk världsordning och jag upprepade detta löfte. Jag vill också merakonkret säga all kommer all slåfast vid sina internationella åtaganden om offentligt bistånd; uppnåendet i årav vårtenprocenlsmål utgör elt viktigt led i vår internationellasolidaritetspolitik, verkaför inlernationella förhandlingar för att lätta de fattigaste och hårdastdrabbade skuldbördor, samarbetai förhandlingar rörande vissa råvaror i världshandeln och i arbetet pä eltintegrerat råvaruprogram i syfte all stabilisera rävaru-marknaderna ochförbättra exportinkomster, verkaför ett system för stabilisering av exportintäkter från råvaror, hävdaalt särskild hänsyn måste tas till utvecklingsländernas behov vid reformen avdel internationella valutasystemet, förespråkaen större roll för särskilt inom de internationella institutionersom handhar finansiering av deras utveckling. Dessahuvudpunkter i den svenska inställningen, som Jag framförde i FN, stämmer välmed fiera av viktigaste önskemål. Dessa stater släller emellertidockså andra krav. En del av dessa kan inte siödja. Det är dock viktigtatl framhålla att det här väsentligen gäller en skillnad i synen på metoder.Vissa u-landsförslag har vi bedöml som praktiskt och politiskt ogenomförbaraeller som ekonomiskt betänkliga sett ur en global synvinkel. Men det väsentligaär att vi ansluter oss till de allmänna målen. Låtmig här beröra tre huvudfrågor - internationell handel, bistånd ochindustriellt samarbete. Diskussionenom internationell handel har i myckel kretsat kring rå-varuproblemen. Det äretl gemensamt intresse hos u- och i-länder att råvarupriserna stabiliseras påen nivå som är lönsam för producenterna och skälig för konsumenterna. Genominternationella överenskommelser bör detta mål kunna nås, men vi tvingaskonstatera all de råvaruavial och arrangemang, som har ingålts, oftainneburit missräkningar. Vi måste nu inrikia oss pä all förbättra innehållet idessa överenskommelser, så alt deras effektivitet blir större, somvi arbetar på bredare lösningar som läcker fiera råvaror. Vidare råder relalivistor enighet om atl söka finna former för att kompensera förbortfall i inkomsterna från råvaruexporten som ofta förrycker derasutvecklings-' planering. Ett konkret svenskt förslag om atl täcka sådanainkomstbortfall genom ett system för supplementär finansiering har framlagts iFN. 0/77e77 ny ekonomisk världsordning Omen ny ekonomisk världsordning Delföreligger således behov av alt stabilisera både råvarupriser ochrävaruinkomster. Närdel gäller u-landskrav på ett fast samband, s. k. indexering, mellan prisernapå exportvaror och importvaror går uppfattningarna starkt isär.Sverige har i likhet med andra i-länder inte kunnat stödja ell sådant förslag.Detta förutsätter så slora ingrepp i den inlernationella handeln och i denationella ekonomierna alt det i dagens läge inte är realistiskt. Del skullesannolikt fä en infiationsdrivande effekt. Kort sagt menar vi att metodenskapar fier problem än den löser. Andra vägar finns, bl. a. att biståu-länderna atl själva bearbeta sina råvaror och exportera dem i förädlat skickoch atl rationalisera råvaruproduktionen för all göra produkterna merakonkurrenskraftiga. kräver bättre tillträde till i-ländernasmarknader för sina exportprodukter. De pågående multilateralahandelsförhandlingarna i behandlar detla ämne. Här prövas i-ländernasvilja att främja den ekonomiska utvecklingen i . Sverigeverkar traditionellt för fri handel i det inlernationella varuutbytet.Samtidigt understryker vi behovet av att särskilda förmåner ges lillu-länderna. Det är viktigt, också för oss, atl de större industriländernamedverkar i dessa strävanden. Etl enskilt land - i synnerhet med en så litenmarknad som vår - skulle ha svårt atl bära det importtryck som uppstår vidensidig liberalisering. Genom allmänna tullsänkningar och särskildalullförmåner för , s. k. preferenser, är i runt tal av dentotala importen från dessa länder tullfri i . Då harjag bortsettfrån kaffe, där vi haren obetydlig tull som inte kan anses utgör något hinderför importen. av den tullfria importen drabbas dock avvåra importavgifter på Jordbruksområdet. har vi i stort setl endast tullhinder kvar på textil- ochkon-fektionsområdel. Trots detta är del importen av textil- och konfektionsvarorsom har ökat mest från . Den snabba utvecklingen har gjort Sverigelill den största per capita-importören bland industriländerna av sådana varor.Den har också tvingat oss att av beredskapsskäl och för att uppnå en lugnareutvecklingstakt komma överens med ett fåtal länder om en mera balanseradimportulveckling. Vi har därtill sett oss nödsakade att införa ett särskillimportskydd för skoinduslrin. I sammanhanget vill jag betona att de åtgärdersom vi beslutat lill skydd för skoindustrin inte negativt påverkar u-ländernaskonkurrensläge i förhållande lill andra exportörer lill den svenska marknaden.Jag kan nämna alt den sjunde extra generalförsamlingen uttalade förståelse förbehovet all av beredskapsskäl skydda viss icke-konkurrenskraftig industri. Allgöra en sammanfattande bedömning av utsikterna lill framsteg pä handelsområdelär utomordentligt svårt. Ett politiskt tryck ligger på i-länderna all fullföljaden positiva attityden i FN med konkreta åtaganden i kommande förhandlingar. De rika oljeländernashållning blir av stor betydelse; finansiellt stöd frän dem till en fond förråvarulager skulle stärka producenternas ställning. Råvaruproducenternasinbördes samarbete är ett dynamiskt inslag. Ett vidgat handelsutbyte mellanu-länderna kan bli av stor betydelse. Den ekonomiska utvecklingen i de västligaindustriländerna, som tar emot tre fjärdedelar av u-landsexporten, lorde dock idagens läge vara avgörande för om skall få något avsevärt ökat fiödeav resurser genom sin utrikeshandel. Påbiståndssidan är den internationella bilden ganska mörk. Det samladeoffentliga biståndet från den västliga industrivärlden uppgick lill ca 50miljarder kr. Räknat som andel av dessa länders samlade produktioninnebär detta all biståndet minskade från till är1974. Omde västliga industristaterna skulle lämna ett offentligt bistånd som motsvarar0,av bruttonationalprodukten, skulle bislåndsfiödel frän dessa länder år1975 komma i närheten av . skulle då nästan hellkompenseras för de kortsiktiga effekterna av den ekonomiska krisen. Det är dockorealistiskt att hysa förhoppningar om en biståndsvolym av denna omfattning,eftersom flera i-länder har minskat sina utfästelser om bistånd eller utlovatendast oförändrad volym. Sverigehar ökat biståndsanslagen snabbare än något annatjämförbart land. Som första i-land har 1974 nått FN:s bislåndsmäl pä0,av BNP. Vi driver också på det internationella planet tesen att detofficiella biståndets kvalitet bör höjas, krediter befrias från bindning tillinköp i givarländerna och utvecklingsbistånd i största möjliga utsträckningutgå som gåva. har beslutat ge allt sitt bistånd till de minstutvecklade länderna som gåva. Encentral fråga i dagens läge är kolossala skuldbörda. anseratt en samlad, internationellt överenskommen reglering bör sökas för atlbegränsa och lätta de fattigaste och hårdast drabbade skyldighetatt återbetala statliga utvecklingskrediier. I-ländernas hållning tillgenerella lösningar är allmänt negativ. Vi kan dock notera som ett framsteg atlbl. a. pä svenskt initiativ en konferens om skuldproblemen torde komma tillstånd. U-ländernabegär att deras andel av världens totala industriproduktion skall öka frän f n. till . De hävdar alt i-länderna bör till u-ländernaöverföra industrier i fråga om vilka är mera konkurrenskraftiga. Föratt underlätta detta bör i-länderna anta program för anpassning av sinindustristruktur. Ocksåetl land som har uppenbart svårigheter att i alla delar godta demetoder som här anvisar. Vi kan inte göra generella åtaganden attverka för utflyttning av vår industri till . Däremot kan vi genom enaktiv arbetsmarknads- och näringspolitik medverka till en omstrukturering avsvensk industri som bidrar till att bemästra svårigheter vid ökatmarknadstillträde av u-landsvaror. Etl exempel är de stödprogram som vi harför etl antal industribranscher. De har till uppgift att medverka i enplanmässig'modernisering och om- Omen ny ekonomisk världsordning Omen ny ekonomisk världsordning strukturering inför bl. a.ett ökat importtryck. kommer att engagera sig aktivt i demultilaterala konsultationer som skall föras om överföring av industriell ochteknisk kapacitet från i- lill . vidgat bilateralt industrielltsamarbeie av den typ som har inlett med fierau-länder bör också kunna stimulera utveckling av inhemsk industri och teknik idessa stater. Här är det inte fråga om bistånd utan om kommersiellt utbyte avvaror och tjänster, där svenskt kunnande kan komma till godo genomall del lill väsentlig grad är inriktat pä att främja deras industrialisering. Jaghar här berört några centrala problem inom del internationella förhandlingsarbetetom en ny ekonomisk världsordning. Det finns många andra. Livsmedelshjälp ochu-landsjordbruk är områden där har spelat en viss roll vidinternationella överläggningar. Vi har fåll gehör för eu internationelltkatastrofiager. Vi har också kraftigt vänt oss mot atl livsmedelshjälputnyttjas i politiska syften. Valutaproblemen,frågor om multinationella företag och överföring av teknik, demokratisering ocheffektivisering av FN:s institutioner är andra ämnen som ingår i en nyekonomisk världsordning. Blandkommande internationella möten om detta kan jag nämna ominternationellt ekonomiskt samarbeie, Väridsbankens och Valutafondens möte ijanuari och den fjärde sessionen med för handel ochutveckling, , i . FN måste också självt fortsatt spelaen viktig roll i detta sammanhang. Vilkaär då utsikterna till framsteg i dessa internationella förhandlingar? : Finnsdel här hos oss och i andra rika länder en vilja och beredskap till deförändringar som internationell solidaritet kräver? Jagtror att en realistisk bedömning leder till slutsatsen atl delta är enutveckling på lång sikt. kan inte räkna med några snabba resultat.De är medvetna om detta men vad de begär är att redan nu praktisktbetydelsefulla steg tas' i rätl riktning. Dessa måste motverka tendensen allklyftan mellan rika och faltiga länder ökas. De måste också ge enbättre andel av välståndsutvecklingen i världen. Del är vår plikt att arbetaför att de politiska åtaganden som gjorts vid de senaste årens FN-möten följsupp och att i-länderna i kommande förhandlingar visar kompromissvilja ochberedskap att i konkreta frågor gå lill mötes. Jagvill också peka på del klara samband som föreligger mellan strävandena efteren ny ekonomisk ordning och nedrustning. De mänskliga, materiella ochteknologiska satsningarna på upprustning utgör en oerhörd reserv av tillgångarför utvecklingsändamål. Om vi lyckas med att stoppa kapprustningen och inledanedrustning, skulle denna reserv kunna utnyttjas för framsteg på vägen motekonomisk och social rättvisa. Utsikternaför de mera grundläggande förändringar som behövs på hör ocksåsamman med frågan i vilken grad de rika länderna över huvud är beredda alt geupp sina privilegier. Vi får då inte blunda för att de ökandeklyftorna mellan nationer kan leda till skärpta konflikter och kanske t. o. m.till väpnat våld. Redan i sitt eget upplysta självintresse borde de rikastaterna därför tänka om. Vihar i utgått ifrån att insatser lill förmån förde fatliga ländernakräver elt brett folkligt engagemang. Här i landet flnns också ett sådantopinionsstöd. Folkrörelsernas aktiva informationsarbete spelaren central rollhärför. Det har starkt bidragit lill dagens uppslutning kring vår utvecklingspolitik.Kyrkornas insatser harockså haft stort värde. De statliga bidragen till deenskilda organisationernas program för u-landsinforma-lion har kontinuerligtökat. Etlallmänt stöd i opinionen blir dock svårt all vinna, om vi inte samiidigi för enpolitik som minskar inkomst- och förmögenhetsskillnaderna i vårt egel land.Utjämning och solidaritet måste praktiseras både hemma och .ute. De bördor somvi tar pä oss måste fördelas rättvist. För all nämna etl exempel så skall intenågon grupp ensam behöva drabbas, om import av u-landsvaror konkurrerar ulsvenska företag. Detla är ett gemensamt ansvar. För att kunna föra en progressivu-landspolitik måste vi då ha en beredskap i form av en aktiv närings- ocharbetsmarknadspolitik, en hög grad av social trygghet och en politik inriktadpä gemenskap mellan människorna. Försl därigenom får våra internationelladeklarationer full trovärdighet. Detär också nödvändigt att överväga hur vi i ett längre perspektiv skall hushällamed knappa resurser och forma ett samhälle där en god del av de samladeresurserna styrs över till de falliga länderna och där samarbetet med dessakraftigt utvecklas. Det räcker inte atl vi knappar in.på vår konsumtion om viinte skapar möjligheter all effektivt föra över detla sparande lillproduktiva investeringar eller ökad konsumtion i . Vårlmedvetande om förhållandena i världen måste påverka vår syn på begreppetlevnadsstandard och vår förbrukning av materiella resurser. Inte minst i denunga generationen finns ett växande intresse för att söka en bättrelevnadsstandard främst i gemensamma sociala behov och i krav på en mänskligare miljöoch en högre livskvalitet. Det är ett viktigt ullryck också för eninternationell solidaritet. 0/77en ny ekonomisk världsordning Hen i (s): Jag ber all till statsministern få rikta ell varmt lack för hansutförliga svar på min interpellation om en ny ekonomisk världsordning. Det kankanske synas förmätet att ta upp en fråga av denna storleksordning, men jag gördet i den förvissningen atl den angår oss alla här i , den angår minaväljare hemma i likaväl som alla andra medborgare i vårt land.Naturligtvis angår den här frågan inte minst dem som saken främst gäller,nämligen folk. Vår värid är trots allt en helhet. .Låt mig, herr talman, börja med en dikt som både statsministern och Jag harhört vid högtidliga tillfällen: 0/77en ny ekonomisk världsordning Del finns en nödvändigsorts galenskap: att tro attjust du Du kan det och du gör det tillsammans med andra. Bara genom atl blunda kan vi tro alt fred råder och atl frihet finns Bara genom atl inte blunda kan vi se lill all fred kommer att råda öch altfrihet kommer att finnas. Ordenstår som bekant för. Låt mig citera en annan känd sentens: DenGud vill förgöra den slår han med blindhet. Ettav mina motiv bakom interpellationen var naturiigtvis att åstadkomma ellnedslag av den här diskussionen hemma hos oss och i vår riksdag. Vi är mångasom med intresse, för att inte säga med spänning, har följt vad regeringen ochinte minst statsministern har sagl inför internationella fora. Jag vill gärnainledningsvis uttala min glädje över den attityd som visat vid dessatillfällen. Det bestyrker vad statsministern säger i sitt interpellationssvar,nämligen atl ansluter sig till de allmänna mål som självasatt upp, bl. a. vid sin konferens i , då deltog somobservatör. Om metoderna kan det ibland råda delade meningar, men uppfattningenom målet delar vi med . Del är skönt att det har blivit sagt. Kyrkornahar Just genomfört sitt tredje ekumeniska u-vecka. Det har väckt betydandepolitisk uppmärksamhet, inte minst utanför kyrkorna, att man där förespråkatganska långtgående förändritigar till fördel. Även om u-veckansmanifest är oklart i sina enskildheter finns inte där någon tvekan om målet. Igrunden ansluter manifestet sig till vad själva framfört i den s. k.77-gruppen. Vad det nu gäller på det hållet är alt konkretisera manifestetsallmänna krav. Vi arbetar med det inom och vi har ocksåinbjudit samtliga samfundsledare till en överläggning om den saken den 12januari . Jag hoppas att vi då tillsammans kan få fram etl handlingsmönster. Jagtror att vi är många som känner ett behov av den här konkretionen. Världen har,sade Dom Helder Camara, tillräckligt med manifest och uttalanden. Ändå hoppasvi att proklamationerna driver oss framåt, öppnar våra och andras ögon. Somjag framhållit i min interpellation är det bara den ekonomiska och socialaanalysen av verkligheten som kan ge oss de kunskaper som behövs för att i grundenförändra attityder som vi har. Del kan vara skönt all blunda, och skygglapparhar det alltid funnits gott om. Behovet av att gä udenom finns där alltid. Menbara genom att inte blunda kan vi se verkligheten och gripa oss an den. Detär något nytt och viktigt som har hänt i . Den sjätte ochsjunde extra generalförsamlingen kom att behandla ekonomiska och sociala frågor.Tidigare har dessa extrasessioner behandlat krisfrågor rörande någon bestämdplats eller något besämt land: , , och . Förtjänstenav att delta övergripande perspektiv nu har tagits upp ligger hos u-ländernasjälva. Det är de som krävt dessa extra sessioner. Men det är också de som harformulerat kraven, och diskussionerna har sedan förts på deras villkor. Jagnoterar med tillfredsställelse atl i motsats lill en del andraindustrinationer - ingen nämnd och ingen glömd - redan från början ställde sigpositivt till krav. Viför den här debatten Just när västvärlden upplever sin värsta kris sedan1930-talet, med mycket stor arbetslöshet. Man frågar sig i denna situation omdet över huvud taget är möjligt att organisera en vettig mänsklig tillvaro iett vidare världsperspektiv när länder med hög utvecklingsgrad misslyckas pädet här sättet. Men det är ändå viktigt alt märka skillnaden mot u-länderna.Det finns ett skyddsnät av sociala åtgärder, som hindrar att folk svälter. Dehar ändå mat och husrum för dagen.