prot · FY0999 · 1975-12-31 00:00:00 — Huruvida det blir i ett eller två företagär av mindre betydelse, och jag instämmer därvidlag i vad har sagt. Vikräver ocksä en hell ny varvspolitik. En samordning av varvsindustrin bör skemed det snaraste. Ett långsiktigt program mäste utarbetas. Och framför allt:redarkapitalels makt över varvsindustrin måste brytas. En nödvändighet för altsä skall kunna ske är alt de slörre varven överförs i samhällelig ägo. Vihar ocksä ansett det nödvändigt och fördelaktigt frän samhällelig synpunkt atten statlig varvsindustri kompletteras med etl statligt rederi. Vänsierpariietkommunisterna har lidigare motionerat om skapandet av ett samhällsägt rederi,som i första hand skulle tillgodose sjötransportbehovet för staten och destatsägda industrierna. Det nämns ocksä i ulskottsbelänkandet. Men manhänvisar till att man inte har någon anledning alt diskutera det, eftersom detmotionsyrkandet avslogs så sent som . Förutom att sjötransporterär att föredra framför exempelvis landsvägstransporter från bäde energi- ochmiljösynpunkt är del också ett billigare transportsystem. Dethar sagts här i debaiten alt sjökonjunkiurerna är vikande. Men vi vel altbehovel av sjötransporter, speciellt för de statsägda företagen, inom en snarframtid kraftigt konimer alt öka. 1 och med beslul om uppförandet avSlålverk 80 och ett koksverk i konimer behovel alt mångdubblas. Somexempel härpå kan nämnas att NJA räknar med all sjötransportbehovet bara fördess egen räkning kommer all öka frän till12 miljoner lon. Vi vel också all det statsägda måste chartra t. o.m. utländskt tonnage för att klara sina sjötransporter. har ocksä etlstort sjötransport-behov. Det finns tre tunga statsägda industrier som med enstatsägd handelsflotta naturligtvis skulle kunna göra siora besparingar pä jusldel här området. belänkande nr 1971 redovisas all de statsägda företagenASSI, och skulle spara in 25 mifi. om det fannslillfredsslällande sjöiransportmöjligheier. Och har utredningen inle tagithänsyn till det privata redarkapitalels profiter, som kanske är lika högaeller högre. Dethär ar förelagstyper som kräver specialfartyg, och såsom redan nämnts idebatten tillhör bäde och den typ av varv som aranpassad för att producera sädana specialfartyg. Dessa förelag behöver såledesvälanpassade specialfartyg för sina produkter bäde när del gäller transporterinom landet och när det gäller export. Dethar framhållits att dessa varv också har en mycket god, ja en ovärderligtillgång i en yrkesskicklig varvsarbetarkår och kunniga tekniker. Jag villbara understryka att detta är riktigt. Vad som har fattats är vifian tillnödvändiga investeringar och behövliga moderniseringar. Det harocksä påtalatsav de anställdas representanter. Men redarkapitalels företrädare har inle haftnågol inlresse av alt lyssna. Man har inle ens velal informera om varvelsekonomiska slällning. Broströmkoncernen har inte varit intresserad av någrainvesteringar. Men detta har inle berott pä att det fattats kapital. Broströmsandra affärer har visat att så inte är fallel. Miljoninvesteringarna i utlandettalar sitt tydliga språk. Inleheller har arbetarnas representanter i bolagsstyrelsen fäll veta nägol.Investeringar i exempelvis transportföretag i är man nämligen inteskyldig alt över huvud taget diskutera med eller Lindholmensstyrelse. Men det är samma ägare. Det är vinsterna frän de goda åren som nuplöjts ned i utlandsinvesteringar. De profiler som arbetarna harslitit ihop åt Broslrömkoncernen strömmar nu ulan nägon som helst kontroll utur landel. ropar kapitalel pä statliga insatser - stöd för att räddasysselsättningen, som det alltid heter i sädana sammanhang. :skattebetalarna skall träda in och klara ut den svåra situationen förprivatkapitalet. Hade regeringspartiei varit mera lyhört för kommunistiskainitiativ och instämt i kommunisternas krav pä stopp förkapitalexporten, hade kanske tvingats investera inom landel, måhändainom den krisdrabbade varvsindustrin. Värtparti har ocksä krävl alt ell förstatligande av de slörre varven ochupprättandet av elt samhällsägt rederi mäste innebära ell slörre inflytandefrån de anslällda. Vi har i motionen yrkat att uttalar sig föratlflerlalel av styrelseledamöterna i etl rederi och i en varvsnäring som ägs avstaten skall utses av de anställda. Dädel redan har yrkats bifall lill våra reservationer, behöver jag inle på nyttgöra detta. Ianledning av varvspropositionen har del väckts ytterligare två motioner som ärvärda alt nägol kommentera. Jag skall böria med molionen 2159. undertecknad avfyra moderalledamöter. 1motionen försöker man klara ut orsakerna lill att varv har hamnat iden nuvarande situationen. Efter all ha poängterat att den svenskavarvsindustrin inte har samma statliga stöd som i den övriga Nr 99 väriden antyder man, att staten borde engagera sig på samma sätt som Lördaeen den tidigaregjorts vid de tillfällen då Uddevallavarvet och ham- 31 mai 1975 "' ekonomiska svårigheter. Slutligen kommer man från fram till att industriministerns Verksamheten vid bedömningav varvens framtidsutsikter varil alllför optimistisk -ja, man Meka-hävdar t. o. m. "överoptimistisk, för att inte säga direkl felaktig".Delta niska vill man att skall besluta ge regeringentill känna. Vidaresägs: "Del är inte omöjligt att industriministerns fiusare syn bidragit till att den nuvarande varvskrisen blivit svårare än vadden- annars behövt vara." Manvill härmed skjuta över ansvaret, eller åtminstone en del av ansvaret, påindustriministerns eventuella felprognos. Därmed försöker fritaBroströms från ansvar - men därmed sätter de också den nuvarande varvsledningeni en besynnerlig dager. Ingen i denna ledning skulle ju kunna göra en något sänär riktig prognos. Man måsle helt sätta sin tillit till industriministernsprognoser. Ivanliga fall är det ju brukligt - speciellt från moderat håll - all ifrågasättaoch, oftast, starkt kritisera de statsägda industriernas företrädare. Men detpassar tydligen i detta fall att låta en socialdemokratisk minister framstå somlandets enda tillförlitliga varvsexpert - när det går utför. Detta gör man naturligtvishelt enkelt för att överskyla missgreppen frän den nuvarande varvsledningen ochdess ovifia att investera och att modernisera varvet. Man vill med andra ordskyla det kapitalistiska samhällets verkningar och döfia dess rätta ansikteför de anställda. Man vill att någon annan skall ta ansvaret. Imotionen underkänns också regeringens bedömningar i fråga om minskningen avarbetstillfällena. uttalar den meningen, all varvskommissionensberäkningar på en minskning med ca 3 500 arbetstillfällen är mera realistiska,och yrkar att skall hemställa om ytterligare arbetsmarknadspolitiskberedskap, så alt ätgärder kan sältas in om sysselsättningen vid blirlägre än vad regeringen nu räknat med. Menmoderaterna har säkert inte frägai varvsarbetarna, teknikerna och fiänsiemännenvid varvet om det är beredskapsarbeten de vill ha. De 1 500-2 500 som mantydligen förutbestämt skall ställas utanför varvsportarna nämner man inte allsi motion. Det är ett klart bevis för hur ser påtryggheten för varvens anställda. Parollen är: "Gå när det passarkapitalet!" Sedan skall samhället träda in med beredskapsarbeten ellerarbetslöshetsunderstöd eller förtidspensioneringar. Del är moderaternasmedicin för varvsarbetarna . Denna medicin har t. o. m. varit så stark attmoderaternas representanter i näringsutskottet inte har avlämnat någonreservation. Det finns också en annanmoiion i den här frågan, nr 2160. Den är undertecknad av en centerpartist och en folkpartist, båda från bänken. 1 den motionen las frågan om permitteringarna upp - men det 68 är naturligtvis ett felaktigt uttryck, för det ärju avskedanden det gäller. Motionärerna konstareraratt man inte kan komma ifrån dessa och instämmer i regeringens bedömningar,dvs. all sysselsättningen mäsle skäras ned med mellan I 500 och 2 500anslällda. Motionärernaifrågasätter om permitteringarna - jag kallar det avske-dandena - inle kundefördelas på ett annal säll och säger: "Helanedskärningen av arbelsstyrkan behöver inte nödvändiglvis föreläs vid EMV ochLindholmen." Sedanframför motionärerna tanken att nedskärningen skulle kunna delas upp på de trestorvarven , och , om man hell och hälletöverförde utbildningsverksamheten till . Det betyder alltså all endel av avskedandena skulle kunna överföras till för alt lindraverkningarna på de andra tvä varven. Man vill med andra ord dela påfattigdomen, på arbetslösheten-det är och folkpartiels ställning idenna fråga. Vadtror ni varvsarbetarna säger om en sådan "lösning"? Jag är övertygadom att varken eller kan räkna med nägon slörre entusiasmför detta "geniala" förslag. Det är bäde "liberalt" och"framsynt". Nej,vad de anställda kräver är att fä behålla sina arbelen, all få en tryggadframtid. De accepterar säkert inle en fördelning av arbetslösheten, som cenlernoch folkpartiels ledamöier här föreslår. De accepterar säkert inte moderaternaspropåer om beredskapsarbeten i stället för sina nuvarande anställningar. Delär endast kommunisterna som i denna debatt har fört fram deanställdas krav på ett konkret sätt. Vissa instämmanden i en del av våra kravhar gjorts av exempelvis . Vi accepterar inte heller någon av deskisserade lösningarna. Kravet på ett samhällelligt övertagande av storvarvenstöds av bl. a. och verkstadsklubbar. Det borde i vafiefall stämma till eftertanke, särskilt hos de socialdemokratiskariksdagsledamöterna. Jaghoppas att man också tar en riktig ställning när vi slutligen kommer tillomröstning pä denna sista dag av årets vårriksdag. När man fär ordet så här långt ned på talarlistan, skall man ju undvikaatt upprepa vad som redan är sagt, och jag skall göra ett försök. Jag har intenågot skrivet anförande att läsa upp. Jagvill böria med all instämma till vissa delar i i Malmöinledningsanförande. Han sade bl. a. att produktionsinriktning varmindre känslig än de andra storvarvens, och jag ger honom rätt i det. Eriksbergär det varv som har byggt de flesta produkttankfartygen i väriden, och justsådana väntas tillhöra de mest efterfrågade typerna under det närmastedecenniet. Produkttankfartygär dyra och komplicerade att bygga, och det fordras slor erfarenhei för altlyckas med den dyrbara och krävande specialbehandlingen av lastlankarna.Eriksbergs varv torde ha mer erfarenhet 6 protokoll 1975. på detta område än någotannal varv i världen. Varvet har alltså goda förutsättningar att bygga just defartyg som i dagens läge förefaller att bli de mest efterfrågade under överskådligframtid. Dåvill jag ställa samma fräga som i ställde: Varför offrajust de anställda vid ? Medutgångspunkt i andra värderingar än i vill jag ändåinstämma med honom när jag säger, att vid kriser av del slag som har inträffatvid måsle kapitalet ta stötarna i högre grad än har skett isådana sammanhang. Det kan inle vara rimligt att arbetstagarsidan alltid skallta stötarna när det blir fräga om nedläggningar och nedskärningar. Detta arenny värdering, och därför måste rederikapitalet i delta sammanhag accepterasatsningar så att arbelslagarparten inte drabbas. Avherr anförande - och det representerar väl moderata samlingspartiet -fattade jag att han inte var inne pä sådana tankegångar alls. Men jag tror attvi i de andra fyra partierna är ganska klara över detta. Och jag vill gärnaavsluta denna passus av mill anförande med att klart uttala mitt stöd för dennanya värderingsiankegång, att kapitalet måste i slörre utsträckning ta stötarvid sådana kriser än vad del gjort. Arbetarna skall drabbas mindre änhittills i sådana här sammanhang. HerrTorwald och jag har motionerat i en fråga som jag tycker är väsentlig. Vi villmed vår motion poängtera behovel av att skapa trygghet för de anslällda när detgäller deras sysselsättning. Vi har i motionen särskilt understrukit något sombåde och varil inne på, nämligen att det finnsmycket god kompetens, mycket god laganda och stabilitet hos de anställda vidLindholmens Varv. Det är ingen som har bestritt detta faktum. Men att vipoängterar delta innebär inte att vi på något sätt vill spela ul, som herrHugosson sade, anställda mot anslällda, utan vad vivill undersiryka är att man bör tillvarata det förnämliga kunnande och denförnämliga arbetarstam som flnns vid . Vi vill inte att denskall brytas ned, och eftersom det parti jag representerar lika litet somcentern är representerat i kommissionen vill jag begagna delta tillfälle allsärskilt understryka behovet av att kommissionen beaktar den kompetens somfinns hos de anställda vid . HerrHallgren ironiserade något över vär motion och sade att vi var med pä vissanedskärningar av personalstyrkorna vid varven i . Men han sade inlehela sanningen. Del slår också i motionen att vi menar alt den nedskärning somkommer till stånd skall i första hand drabba den s. k. grå arbetskraften. Deltastår mycket tydligt i motionen, vilket inle tyckte sig haanledning all säga. Närdet gäller invesleringsproblemen är del faktiskt så - och det var på - att det i propositionen slår all varven över lag bedömtkonjunkturerna optimistiskt för någon tid sedan. Det heter: "De av storvarven redovisade investeringsplanerna för femårsperioden 1973-1977 var omfattande -med ett iögonfallande undantag, EMW." HerrSiegbahn nämnde vad som bl. a. framförts i , attegentligen är läget det alt har investerat mera under tiden 1963-1972än vad Gölaverken och var för sig har gjort. I dagens läge, med denpräktiga överspekulation i del framtida tonnagebehovet som orderstockarnautvisar och med den betydande överkapacitet som föreligger inom väridensvarvsindustri, kan man ju faktiskt instämma i Dagens Nyheters fräga, om inteEriksbergs underlåtenhet att investera 1973 och 1974 mol denna bakgrund rent avutgör ett av de klokare beslut som fattats i svensk varvsindustri de senasteåren. Sedanmåste jag säga nägra ord om kommissionen och dess sammansättning. Jagvet att min kollega tidigare haft en debatt med industriministernom det förhällandet, att inte är representerat ivarvskommissionen. I propositionen står det dock direkl skrivet: "Berördakommuner, i första hand , skulle komma att drabbas hårt." Jagtycker att det är något av ett maktövergrepp från regeringens sida att intelåta få utse en representant i denna viktiga varvskommission.Betydelsen av att varvsproblemen löses är för oerhört stor. Det kanskevisas därav att Göteborgsbänkens riksdagsmän i stort sett varit samlade ikammaren under denna debatt och att inte mindre än fem av dem återfinns påtalarlistan. Här bör en ändring komma till stånd inför den långsiktigaplaneringen för varvsindustrin. Sedanär det intressant att läsa vad de anställda har skrivit i sin PM av ,vilken överlämnades till industriministern i börian av maj av SIF:srepresentant i . Där säger de anställda justvad jag inledningsvis underströk: "Vi anser att MekaniskaVerkstad är mest flexibelt av de svenska storvarven". Man fortsätter medatt säga att varvet därför är väl lämpat för den situation som möter underandra . Likaså säger de anställda alt kommissionenspåstående att varvet skulle vara hårt nedslitet innebär en stark överdrift.Jag tycker att detta, kombinerat med uppgifterna i om deinvesteringar som gjorts vid under det gångna decenniet i någon månrättfärdigar aktiviteten hos den styrelse som har funnits vid . Jagskall inte på något vis försöka bestrida alt den styrelsen har gjort missgrepp.Men jag tycker att det är litet för grovt att beskylla ledamöterna i styrelsenför att ha handlat av cyniska iniressen. Det är inte korrekt att i dennakammare med sä härda ord angripa medborgare som inte har någon möjlighet atthär försvara sig. Missgrepp har förekommil, det råder inga tvivel om det. Mensädana missgrepp i företagsledningar har gjorts på många andra håll - även inomstatlig företagsamhet; jag skall där inte ta några exempel - och jag vet inteatt man i något annat fall har sagt att missgreppen är en föfid av en cyniskinställning till de anställda osv. En sak är helt klar,nämligen all arbetsdemokratin inte har fungerat Inomnäringslivet har man pä mänga håll stora svårigheter med att kunna förverkligaarbetsdemokratin. Vi har haft sädana problem också på den statligaföretagssektorn. Vi vet att företagsdemokratidelegationen bad attfä lägga ned sin verksamhet därför att man inle hade mött den förståelse somman ansåg sig behöva. Verksamheten där är också numera nedlagd. Jag vill passapå tillfället att berömma industriminister för all han för denslalliga förelagssektorn har inrättat ett nytt råd med uppgift att försökaförverkliga arbetsdemokratin och t. o. m. engagerat sig så hårt att han för attge tyngd åt arbetet i det nya rådet har satt sig själv som ordförande där. Detär etl riktigt grepp. Den statliga företagsamheten bör gå före när det gällerförverkligandet av arbetsdemokratin. Viarbetstagare är givetvis inte nöjda med att del när det gäller arbetsdemokratinhänder sädana olyckor som vid . Vi fär inte vara nöjda med nuvarandeläge. Därför ser jag fram mot att § 32-utredningens betänkande efterremissförfarandet skall resultera i en ny lagstiftning som garanterar rätt förde anställda till medbestämmande i företagens ledning. Det är den lösningen vibehöver på lång sikt. Missöden som det vid och på andra håll får inleupprepas. Jag ber attfå yrka bifall till utskottets hemställan. HerrHALLGREN (vpk) kort genmäle: ondgjorde sig över min ironi när det gäller fördelningenav arbetslösheten och hänvisade till att jag inte redovisade att det i förstahand var den grå arbetskraften som avsågs. Men, , det är inte frågaom den grå arbetskraften när man bedömer avskedandena. Jag talade om deanställda pä varv . Av de fast anslällda vid varvet berörs nu 1500-2 500 av hotet om avsked. Om man dessutom tar med den grå arbetskraften iberäkningen, blir det naturligtvis fler. Men jag anser alt det är en självklarsak all man i första hand sopar undan den grå arbetskraften - det råder välinga delade meningar om det. HerrHörberg försökle försvara företagsledningen. Men det är faktiskt så att dengjort stora missgrepp när den vägrat lämna de anställda fullödig information omförhållandena på varvet, när den vägrat lyssna på de arbelandes representanterdä dessa fört fram krav pä att öka investeringarna och modernisera varvet föralt överhuvud taget kunna effektuera inneliggande order. Del var så det lågtill. Det var dessa krav de anslällda framförde. Men dem har intevarvsledningen lyssnat pä, därför att det inte har varil av intresse attinvestera i varvet. De utländska invesieringar som man har använt pengarna lillhar givit större profiter, och det är del som har varit avgörande. HenHÖRBERG (fp) kort genmäle: Jag medger att det är svårt att hänga med i länga anföranden idebatten. Men jag tycker ändå all replik var onödig. Förstoch främst har vi i motionen uttalat alt man genom fördelning av arbetskrafteni skulle kunna undvika att eventuella friställningar särskilt drabbarEriksberg och , vilket vi tycker är orimligt. HerrHallgren sade ocksä att vi två är överens om att i första hand den s. k. gråarbetskraften skall drabbas, om det skall göras nedskärningar av arbetsstyrkan.Vi är alltså ense på båda dessa punkter. Jaghar inte försvarat ledning. Jag sade klart och tydligt att det hargjorts missgrepp, att arbetsdemokratin inte har fungerat och att jag inte ärnöjd med de nuvarande förhållandena i detta sammanhang ulan ser fram emol dennya lagstiftning som skall ge de anställda medbestämmanderätt i företagen såatt vi kan undvika sådana här incidenter. Debattens huvudfråga har inte varit proposilionens förslag om etllångtgående statligt engagemang. Alla tycks inse det nödvändiga i dettaåtagande. Det är alltså elt långtgående och allvarligt åtagande vi gör. Jagskall därför inte ägna bakgrunden till krissituationen sä stort utrymme utanbara göra några randanmärkningar till vissa frågor som lagils upp - i minarandanmäkrningar ligger kanske ocksä svaren på de frågor som bl. a. har ställt. Låt mig i all korthet angenågra siffror. Denvärldstankflotta som finns har en storlek på 270 miljoner dödviktston. Den 1januari 1975 var orderläget på varven 170 mifioner dödviktston nytttanktonnage. Denkris som uppstått för skeppsfarten har medfört att nya beräkningar gjorts avinternationella organ. Dessa beräkningar pekar närmast på att tankflottan förframtiden bör vara ca 100 mifioner dödviktston mindre än jag här har angivit.Man skulle alltså kunna säga att av de 170 mifioner dödviklslon som fanns iorder kunde mer än hälften betraktas som överflödigt. Detta har lett till attvarven runt om i världen fäll avbeställningar pä upp till 30-40rnifioner dödviklslon. Dettahar drabbat också de svenska varven, och - exempelvis - ännu härdare de norska.Alt de svenska varven trots allt kommit relativt lindrigt undan berorbl. a. på deras konkurrenskraft. De är effektiva, de är skickliga. Det råderinget tvivel om det. Omman parallellt med denna utveckling ser till uppläggningen av lanktonnagel,anges att tanktonnage f n. är upplagt i en omfallning av mellan 30 och 40mifioner dödviklslon. - kanske borde ha varit med mig ,när vi stannade till i för alt se pä varvel och situationen där. 1fiorden låg dä 19 tankers upplagda - ulan möjlighet att . ta frakter. Tyvärrär också situationen den att nya order på våra varv nu är mycket, mycket ringa,möjligen med undantag för gastankers. Där har vi bl. a. varv, somligger bra till. Nr 99 Efler dessa kortfattade anmärkningar om situationen och bakgrunden .... , tillden noterar jag krissituationen - den som redan är verklighet och Lordagen den ' * , .n-ic densom vi har att beakta - för företagen och de långtgående konse- kvensernaför de anställda, för samhället och för kommunerna i fråga. Verksamheten vid Om denfär, har fått eller kommer att få en "normal" fullföfid - dvs. EriksbergsMeka- om man i detta fall med "normal" fullföfid menar att den lederfram niska till konkurs - följer också konsekvenserna därav förden svenska varvsindustrin, dess pålitlighet i internationella sammanhang,dess kreditvärdighet osv. Det är ju det som har lett fram lill de engagemangfrån statens sida i varvsverksamheten som vi föreslagit. Jag vill gärna säga att jag tror att även om detta engagemang- som vi , hoppas jag, kommer att besluta om -är omfattande och ansvarsfullt,så ligger ändå de slora problemen förmodligen framför oss när slaten övertarEriksberg inkl. för att söka en vettig rekonstruktion för dessavarv, vilken skall ge ökad trygghet i arbete och konkurrenskraft i en allt merahårdnande marknad. Det torde vara ytterst angeläget att samverkan mellan varvenoch kanske också en viss samordning dem emellan kommer till stånd. Kommissionensarbete inriktas på allt detta. Hänsyn skall tas till marknadens möjligheter nuoch framöver. Det är ju fråga om all söka åstadkomma ett meningsfullt arbete.Skeppsfartsmarknaden är pressad somjag nämnt. När kommer någon fiusning? Det ärden fråga som ställs. Flertalet bedömare säger: , för tankfartygsenare, kanske försl framåt 1980. Idet perspektivet fär man då iaktta att de svenska varvens orderbeläggning gerarbete för de bäst ställda varven fram t.o. m. , i någon mån in på 1978.För dem som har den kortaste orderstocken - till dem hör Eriksbergsvarvet - gerbeläggningen möjligheter till arbete in pä , åtminstone om man beaktarhela arbetsstyrkan. Tyvärr finns det då inte en orderbeläggning som ger utrymmeför och möjligheter till arbete för hela arbetsstyrkan. - Del är del ena. Delandra är att skall man kunna trygga sysselsättningen 1977 och framöver, behövsorder nu och inom den allra närmasle framtiden. Det blir svårt att fä sädana. Kommissionenhar vid sitt arbete diskuterat möjligheterna att i alldeles särskild ordninglägga ut beställningar eller order för att kunna trygga jobben. Del finns enbeställning pä två båtar som ingår i åtagandet. Men detta räcker inte.Kommissionen överlägger med de övriga varven om möjligheter till samarbetemellan dem om beställning av ytterligare nägra båtar, som självfallet då skall varafartyg för ändamäl som man finner angelägna.