prot · FZ0973 · 1975-12-31 00:00:00 — Jag skall inie gå in på deialjer, men den som skriver ärmycket kritisk. Del heter l. ex.: "Detförefaller inte som om Statsföretaget insett hur astronomiskautvecklingskostnaderna kan bli på ell tekniskt så komplicerat område somkommunikationsradio. Sonab har också fåll växa alldeles för våld-sami ochsjälvsländigi och saknai en förelagsledning som kunde bemästra svårigheierna. Vilken ekonomisk kontroll har Siatsföreiag ulövai?" Jagkan inle gå i god för all den här kriiiken är helt besinningsfull, men delskulle förvåna mig myckel om man vågar skriva sådanl här om man inie-noga hargranskal del. Jag vill för egen del underslryka frågan i slutet av artikeln:Vilken ekonomisk kontroll har Statsföretag utövat? Islutel av den här artikeln i tidningen frågar man sigockså vart medinflyiandet log vägen. Del har här talals så mycket om bristernapå den enskilda sektorn. Hur har del gåti med medinfly-tandei inom den slalligasekiorn? Man skulle kunna diskutera några av de principiella frågeställningarsom i Agnas har tagit upp. Man skulle exempelvis kunna böria medsituationen runt omkring oss med den omfallande arbelslöshelen och gå vidareoch lilla pä våra egna förhållanden, siallig industri kontra privat industri. Vihar någol diskuierat varven. Jag skall nu inie siälla upp delstatliga varvet moi del privata. Men jag har ändå noterat alt i en privatägd verksamhel,som de slora Göleborgsvarven varil. har man lyckals åsladkomma väldigaförlusier. Vad beror del på? Jo,världshandeln har galt tillbaka. Skeppsbyggandel hade ökal i ensådan omfattning att man i anslutning lill oljekrisen och den nedgåendevarvshandeln fick en överkapacitet som prakliski lägel sloppade all nyorderingång och slällde varven inför utomordentliga besvärligheter i delkonkurrenssamhälle vi lever i. Skall vi med utgångspunkt i några stora privataföretag skjuta in oss på det privata ägandet som orsak lill varvens kris? Deltahar vi inte gjort. Men vi har noterat det och drar konsekvenserna av del. Vi ärberedda alt föreslå att salsa åtskilliga hundratal miljoner kronorför att kunna ta konsekvenserna av del här. Jagskulle sedan vilja gå över lill del område vi nu rör oss på, elektronikens. ögonblick den statliga företagsverksamheten går in på ett område medkonkurrens kommer vi att uppleva konkurrensens förutsättningar och villkor.När den elektroniska industrin kämpar med svårigheler i konkurrensen med Japanoch . som har en utomordentligt välutvecklad industri på det här områdetmed teknik och forskning, så har det tyvärr blivit en ojämn kamp, där vi ivissa fall får dra del koriasie strået. Jagbefarar, herr lalman, alt del vi upplevt med Sonab inte blir del enda exempletpå vilken sorts resullal den här konkurrensen kan ge för vårt landsvidkommande. Det är möjligt all vi kan återvinna en del med ytterligaresatsningar, men vi så alt säga inte mäktar med denna konkurrensfår vi ta konsekvenserna av den. Vi kan inte driva en verksamhel i ochLövånger i lomme eller för all producera på lager, ulan här måste vi granskavad som har skett. Ansvaret ligger i första hand på och påStatsföretag, som till regeringen klart har redovisal alt man inle kanfortsälla med förlusier på 50 miljoner eller 35 miljoner varie år, ulan manmåsie åsladkomma en rekonsiruklion. Jagkan dela den uppfallningen all Sonabs slyrelse och i sinbedömning av AGA-köpel 1974 var för optimistiska eller möjligen gjorde enfelaktig bedömning. Meni del ögonblick man slår inför realiteten all en verksamhel inle kan drivaslängre får man liksom inom den privaia induslrin undersöka vad som kan görasoch om det går all åsladkomma en rekonstruktion. Jaghade sett med tillfredsställelse om detla hade skett i närmare samarbete medpersonalen och deras organisationer. Lål mig göra det klan. Jag försvarar inleden attityd som förelagsledningen har visat gentemot personalorganisationerna.När jag fick klart för mig della log jag på mig att söka medverka lill an detdels blev ett uppskov med varslet, dels att den ekonomiske konsult som deanställda, begäri fick granska materialet. Och jag anser all inle minsl personalen skall ha rätt och möjlighelall få de uppgifter som de önskar för all kunna bedöma 0/7/sysselsättningen vid Sonabs anläggning i , m. m. 0/7? sysselsättningen vid Sonabs anläggning i , m. m. vad som har skell - ävenom förhållandena ime kan påverkas bakål i tiden. Vadär del för mening alt diskutera om det var rätt eller fel alt köpa AGA 1974? Vikan nu konstatera att det inte löste några problem. Men det ändrar inle eltdyft i den siluation som vi nu upplever. Sedankommer frågan: Hur skall rekonstruktionen genomföras? Där måste en bedömningske av teknikernas och ledningens förslag. Den ursprungligakommunikationsradiotillverkningen planeras bli förlagd till . Där drasverksamheten samman. Detverkar som om de ärade talarna inle hade klart för sig alt vad som skedde 1974var en utflyttning av en del av tillverkningen från lill en meromfallande anläggning i . Men själva kärnan i verksamheien låg kvar iGävle. dras lillverkningen lillbaka igen, beklagligi nog. Somsvar på filosofin av i Agnas om var nedläggningar skall ske villjag säga all del i förslå hand är som vi nu ägnar vår uppmärksamhet åtoch där vi så långl del över huvud lägel är möjligl skall ge garaniier för allhuvudparten av dem som kommer all frislällas får annan sysselsättning. i Agnas säger all detla är elt myckel tunt löfte som man inte kan godtaoch att hans förtroende inle växer för de ålgärder som skall vidtas. Dettahar han rätt att säga, men jag har också räll alt påpeka alt det nu är ungefären månad sedan det fattades beslut i Sonabs och Statsföretags styrelser. Vihar sett till att det blev uppskov med varslet fram till den . Och visäger slulgiltigl - vilket finns noterat i Statsföretags och Sonabsstyrelseprotokoll, om jag är rätt underrättad - all beslutet om personalminskningoch åtgärder för att minska konsekvenserna vid en eventuell personalminskningkommer att fattas först sedan arbetsgruppen lagt fram silt förslag. Denarbetsgruppen har tillkommit uteslutande förati lägga fram förslag om hurpersonalsysselsätlningen skall för dem som blir varslade. Kan mankomma längre, herr talman? Arbetsgruppenhar arbetat med delta. Regeringen har arbetat med delta. Och vi har ellpraktiskt förslag som vi nu studerar och som förhoppningsvis kommer attinnebära en lösning för flerlalel men som jag ime kan säga är klar. Såseni som vid dagens regeringssammaniräde har delta varit föremål fördiskussion. Jaganser mig inle kunna gå längre, herr lalman, men jag tillåter mig ändå hysa enförhoppning om att vi inom en relativt kort lidsrymd skall kunna lösa problemenför flerlalel av de berörda i . Jag skall inte ta upp en vidlyftigdebatt om vad som är gjort och vad som inle är gjort i med herrNilsson i Agnas. Det är bara inlressanl alt iaktta hur utvecklingen harfortskridit i denna fråga. 1 har man kämpat för en stor sak, nämligenall få ell universitet och förmå regering och riksdag attsatsa på Västerbotlen när det gäller ell sådanl område som undervisningen medde konsekvenser för sysselsällning o. d. som della kommer all få. När man nuhar ell universilel lappar man bort frågan om de konsekvensersom della medför. Man nöjer sig med all elt universitet har förlagts lillVäslerbolien, såsom har sken i andra delar av landel. Men man glömmer allförläggningen av ell universilel lill Väslerbolien har skeii i syfte all stärkaden regionala basen för fortsatt industriell och annan verksamhet. Sådanalokaliseringspolitiska insatser kommer regeringen att fortsätta med. i Agnas lycker uppenbarligen all man inle länker myckel på närdel gäller siallig verksamhel. Jag vill då framhålla all vi fått uppvaktningarfrån Göleborg, och andra håll där man begär att vi skall göramotsvarande satsningar som NJA och 80 i dessa områden så alt man kanlösa sysselsättningsproblemen. De borgerliga kommunalråden i harbegäri all vi skall lägga in Göleborg i slödområdei för all man på del sälletskall kunna åsladkomma en bälire sysselsällningsbalans. Sådana frågor kommernaturligtvis upp mot bakgrunden av all 70-75 96 av all den satsning som görsregionalpolitiskl och i den slalliga industriella verksamheten görs i norr.Herr i Agnas har glömt detta förhållande eftersom del inte har skellinnanför staketet där han bor. Satsningen har emellertiä skett i den norralandsdelen, där vi försöker påverka ulvecklingen för att få en stabilisering. Jaghar, i Agnas, ändå sysslat med de lokaiiseringspoliliska problemeni , dvs. från den tid då ungefär 10 000 människor flyttade frånde norrländska länen. Del är inte min förtjänst alt vi har vänt utvecklingen,ulan det är samhällsengagemangels och regeringens och . Utvecklingenhar vänt i posiiiv riktning så alt vi haft en ökning avsysselsättningen i praktiskt tagel alla dessa län. Mankan självfallel säga alt vi inle har lyckats lösa sysselsälinings-frågorna ivarie enskill samhälle eller varie enskild kommun. Vi skall emellertid inteupphöra med våra ansträngningar au försöka klara de regionalpoliliska problemenuppe i . Målsättningen är givetvis all de kommuner som vi gemensamt harutformat och som är byggda på näringspolitiskt sammanhängande områden skall fåell någorlunda tillfredsställande differentierat näringsliv. Vi kommer därföralt gemensamt satsa ålskilligl på dessa frågor även i framliden. Vi fåremellertid för den skull inte glömma bort vad som har gjorts somligger bakom oss. Torsdagenden 26 febmari 1976 0/7?sysselsättningen vid Sonabs anläggning i , m. m. Industriministern gjorde i sitt senaste inlägg en slörre utläggning omfilosofin bakom de sysselsäitningsfrämjande åtgärderna i och då i förstahand, i det anförandet, när del gäller . Många av desynpunkter som industriministern där har framfört vill jag instämma i ochockså kraftigt underslryka - bl. a. della med Torsdagenden 26 febmari 1976 0/7?sysselsättningen vid Sonabs anläggning i , m. m. lokaliseringen avuniversileiet lill och vad del har belyli för och förNorriand i dess helhel. Menmed denna utlokalisering följde någol av en psykologisk efier-verkan, som varsynnerligen olycklig för del. När vi uppträdde på arenan ochkämpade med övriga Norrlandsdistriki och övriga regioner i fick vi oftalill svar all vi hade fåll universilelel. Med andra ord: Vi borde, i varie falli. v., vara nöjda med del. har också gjort all vi fick universilelel meningenting annat lill Umeåom-rådei. Insatserna i speciellt Umeåområdel - om jagfår la upp del - har varil mycket små i förhållande lill insatserna i övrigaregioner av samma sloriek och belydelse för ett omland. Del har fört med sigalt vi har fåll en snedfördelning av ijänsier och sysselsäliningslillfällen.Tonviklen ligger på den adminisiraliva sidan och på servicesidan, men det finnsalltför liien sysselsättning i direkl industriell verksamhet. Del här är elthandikapp, som vi har fått kämpa med. Vi hoppas alt statsmakternas syn på juslomfallningen och behovel av insaiser i del här områdel har ändrais och au vikan räkna med slörre uppmärksamhet i framliden. Jagvill också säga all det för en del år sedan fattades ell beslul omutlokalisering av statliga verk. Men när det beslutet nu skulle ha effektueratshar det i mycket hög grad blivit uttunnat: verksamheten vid de verk som skulleflyttas ut har halverats eller också har del blivit dröjsmål och aviseringar omomprövning av beslulel. Del är vi ledsna och besvikna över, och det är ocksåell svårt handikapp när del gäller den kommunala planeringen, som måste liggaåtskilliga år före vad verkställigheten av ell sådant här beslul skallinnebära. Sedanöver till Sonab. Där gjorde industriministern vissa jämförelser mellan desvårigheler som har inträffat vid de svenska varven och de svårigheter somfinns inom elekironikbranschen. Del finns vissa likheter: Det är den mördandekonkurrensen från företag i länder där kostnadslägel är myckel lägre än del vihar i . Del är också stora multinationella företag, som har helt andrakapaciieier när del gäller ulveckling och även marknadsföring än våra svenska förelaghar. Del är vidare salsningar på forskning och ulveckling i slorl - nalionellloch internalionellt -, där vi har svårt all hävda oss i konkurrensen. Desvårigheierna, som hela den här branschen har all kämpa med, erkänner jag, ochjag är helt på det klara med att inte heller företaget kan gå omärkl urden slriden. Men del finns också andra saker som har bidragii lill delnuvarande lägel. En orsak var del påialade fö-relagsköpel. sominduslriminisiern nu förbehållslösl erkänner var ell misstag. Men del var inlebara köpel som var ett misslag. När man gjorde samriianläggningen borde mannaturligtvis sä snabbt som möjligt ha samordnat olika resurser: ekonomiska,personella och produktionsmässiga. Mangjorde upp om köpel , och diskussionen hade väl då pågått i variefall . Man borde naturligtvis snabbi ha vidtagitålgärder för denna samordning. 1974 lillsalies eltsamordningsutskoll för den uppgiften, och dess arbete ledde inle lill någraresullat förrän försl elt bra stycke in på 1975. Jag beklagar denna försening,som väl också har bidragii lill att göra svårigheterna än slörre för de olikaproduktionsenheterna efter samgåendet. Ocksåjag finner det viktiga nu vara att vi får en blick mot framtiden, och där serjag slora svårigheter för del, om inte sysselsättningen på någolsätt kan tryggas. Till har fiyltat ut personal med slora tekniskakunskaper, och dessa människor är genom detla sitt kunnande en myckel stortillgång för fabriken. När man funderar över hur framtiden skall komma all seul vid fabriken i kommer man självfallel fram lill all dessapersonella resurser om möjligt bör utnyttjas. Det betyder i klartext att mangenom Statsföretags försorg till bör lokalisera en tillverkning somligger inom samma område som det nuvarande eller alternalivt upptaförhandlingar med andra företag i som har likartade produkter för attefterhöra, om de har behov av utökad produktionskapacitet eller kan intresserasför att slarta ett förelag i inom den elektroniska branschen eller enlikartad bransch. Företaget är renl lekniskl och byggnadsmässigl hell uppbyggljusl för den lyp av verksamhet som där bedrivs. Delär också angeläget att betona att sådana undersökningar bör ges högsta förtur.Vi är litel oroade över att del skall komma alt dra ut så långl allpersonalen blir nervös och böriar ge sig av från orten, med de svårakonsekvenser del kommer alt få på utbud av fastigheter och med andra socialastörningar som följd. Delär också angelägel - och del säger jag väl med en viss skämtsam anstrykning -alt man om möjligt bör försöka få fram elt resultat innan valrörelsen böriar.Vi ser det som en fördel om statsmakterna och Statsföretag vid avgörandet avdessa frågor också har den poliliska press på sig som ett näraliggande valinnebär. Torsdagenden 26 febmari 1976 Omsysselsättningen vid Sonabs anläggning i , m. m. Hen i Agnas (m): Jag har inle förnekat att världsläget är svårt - kanske mångagångeromöjligl. Jag skulle bli ledsen om industriministern har fattat det såall jag mot honom personligen har någon aversion eller att jag inte har förtroendeför honom. Jag envisas med att hysa förtroende för industriministern. Han äringen skrävlare. Jag lycker också att han ärligt medger saker som inle harvarit så bra. Del är systemet som gör mig orolig och som Jag vill angripa. Detär många olyckliga saker som har hänt innan blevindustriminister eller ens kommit in i regeringen. Man kan absolut inte hellerbegära att alla som arbetar i Slalsföretag eller sitter i regeringen skall vetapå förhand hur det skall gå. Jag medger alltså alt del inte är lätt att ställaprognoser. Men när industriministern säger att vi blir oroliga om vi inle fårnågonting "innanför det egna staketet", lycker jag inte att del är enriktig beskrivning. Visseriigen har jag väl gillat och ibland också deltagit iuppvaktningar, men del innebär ju alt vi så länge som möjligl har visatförtro- 12 protokoll 1975/76:71-74 Torsdagenden 26 febmari 1976 0/77sysselsättningen vid Sonabs anläggning i , ende för all Slalsföretagoch regeringen skulle kunna hjälpa oss i situationer där vi inte har sett någonutväg. Jag medger också all del är många goda saker som har skell. Del vore enunderlig poliliker som skulle stiga upp och säga negativt all en regering somlänge har suttit vid makten i bara har gjort del som är fel. Del menarjag långl ifrån. Det som har hänt har ju varit ett resultat av ell samspelmellan riksdag och regering och många goda parter, och myckel är utomordentligtbra. Mensedan är ju läget alt den privata företagsamheten, som jag innerst största tilltron lill, befinner sig i ett mycket svårt skede. Jag hoppasutvecklingen skall vända. Och jag är av den uppfattningen - det kanindustriministern inte undra över - att den förda politiken i stort sett intehar varit nog förutseende. Vad jag vänder mig emot är framför alll all man intetidigt tänkte på all hela landet skulle ha sysselsättning och tidigt gick inmed åtgärder som upphävde eller minskade de stora avståndens svårigheter. Dethar gjorts mycket i rätt riktning också, i form av transportstöd och annat. Jaghar fortfarande den uppfaitningen att vi inte kan ställa det så all vi en dagbara har ell enda kapital som går in och skapar sysselsättning. Vi måste setill att det finns slora företag som och andra och att framför allt demänga små företagen finns kvar och kan fortleva och gå i arv från generationtill generation. Man har inom dessa företag utbildat en speciell kunnighet påvissa områden, som är myckel svår att ersätta eller använda om företagenombildas så att de får en annan struktur. talade om varven tyckte jag inte att den jämförelsen var heltlyckad. Industriminstern sade visserligen alt både statliga och privaia varvhar svårigheler, men den verksamheten har väl fått särskilda svårigheter genomvad som hände i samband med oljekrisen. sade också att "vi är beredda att satsa skattepengar". Detmåste man naturligtvis göra, men för min del menar jag att i längden går detinle på annal sätt än alt vi får en verksamhet som är lönsam så att vi intebehöver sätta in skattepengar i lid och otid. Beträffandeden elektroniska industrin delar jag industriminslerns uppfattning attifrågavarande företag inle är det enda som kommer i svårigheter. Man kämpar enojämn kamp, sades det. Jag tror det är riktigt. Men jag vill också delaindustriminslerns optimism all vi kanske hittar en lösning. Del är bara det atthär har ett företag först flyttat upp lill och måste sedan flyttasdärifrån. Skulle detta upprepas på många ställen, blir det en dålig tröst föross där uppe. Och när jag hör att företrädare för hänger på handtageti kanslihuset och frågar om man kan komma med i stödområdet, blir jagallvarligt orolig. Var har vi hamnat? Det är prisutvecklingen, inflationen ochmyckel annal som medför svårigheter. Men kan inte den trenden vändas vet jaginte hur del skall gå. Jagtalade för en lid sedan med ell par unga makar som hade skaffat sig tomt ochbyggt ett hus i . Jag vill inle säga att de var för- tvivlade, men att de varoroliga är klart. Det finns säkert många sädana fall. Jag vill upprepa all jagtycker inte att industriminstern hade något recept i sitt svar som ger oss ivårt län tröst. Närdet gäller i kan jag inte förstå annat än att alla partierhar varil eniga om att vi ville ha och att vi också är medvetnaom att det har betytt oerhört mycket men är tveksamma till om satsningen varittillräcklig. Det finnsju vissa lokaliseringar som indirekt har att göra meduniversitetets möjligheter all utvecklas men som antingen inte har blivit aveller som har inskränkts eller fördröjts. Därför vill jag säga att jaginstämmer med när han säger att han har en känsla av att manibland nöjt sig med det som var och sagt: Ni har ju fått högskolan i , ochde utbildningsmöjligheterna får väl räcka! - Det räcker absolut inte! 0/77sysselsättningen vid Sonabs anläggning i , m. tn. Jagtog upp problemet med varven i den principiella diskussionen omkonkurrensproblemet, dvs. att olika industriella områden råkar ut förkonkurrens med de resultat som vi upplevt för varven och som vi nu uppleverockså då del gäller en del av vår elektroniska industri. Jaghar också en tilltro till privat företagsamhet - Jag uppskattar den i myckethög grad - men jag klandrar inte den del av den privata företagsamheten som idagens situation ser det angeläget med ett samarbete med samhället på områdendär inte minst kapitalanspråken är så stora att det praktiskt tagel är omöjligtför privata företag att klara dem. Då, menar jag, är del vår skylidghet alt isamverkan mellan samhället och privat och kooperativ företagsamhet se till attvår industriella kapacitet är på sådan nivå att den kan lösakonkurrensproblemet. Tillsist - jag upprepar det - vill jag säga att man naturligtvis kan ställa mycketlångtgående anspråk på besked i en fråga. Jag har försökt göra klart att vi skallvidta alla ansträngningar som är möjliga för att klara sysselsättningen iLövånger, att vi nu är inne i mera direkta förhandlingar om ettsysselsäliningsobjekt där för all rädda huvudparten av dem som kan komma ifråga Kr varsel om avsked. Längre kan jag inte gå, herr talman! är debesked som jag också vill lämna till människorna uppe i : Vi hoppas attsysselsättningen där skall kunna , så att vi kan ge dem detbesked som de nu Önskar få. Överläggningenvar härmed slutad. Torsdagenden 26 febmari 1976 Omåtgärder med anledning av holländskt förslag om avkriminalisering av innehavav cannabis § 21 Omåtgärder medanledning av holländskt förslag om avkriminalisering av innehav av cannabis Herr socialministern erhöll ordet för attbesvara () anmälda interpellation, 1975/76:98,lill herr justitieministern, och anförde: har till justitieministern ställt vissa frågor angåendeföreslagna ändringar i den holländska narkotikalagsliftningen. Enligtfastställd ärendefördelning ankommer del på mig att besvara interpellationen. Detförslag till ändringar av narkotikalagstiftningen som den holländska regeringenhar lagt fram innebär i fråga om innehav av cannabis en minskning avstraffmaximum från fyra till fängelse. I fråga om brott medinternationell anknytning bibehålls dock fängelse som maximistraff Förinnehav av cannabis för personligt bruk föreslås det högsta straffet bli 500holländska floriner i böter eller fängelse en månad. Innehav av upp till av substansen skall anses som innehav för personligt bruk. Enligt vad jag har inhämtat holländska regeringen f. n. inga planer pä att helt avkriminalisera innehavav cannabis. Föratt en avkriminalisering av t. ex. innehav av cannabis skall kunna ske i ettland som i likhet med och har anslutit sig till 1961 årsallmänna narkotikakonveniion krävs att konventionen ändras. För detta krävs isin tur att en viss i konventionen föreskriven ordning iakttas. Något initiativtill ändring har såvitt känt inte tagits. Eftersom ratificeratkonventionen kommer vi att få kännedom om eventuella förslag tilländring av den och har dä som medlem av FN:s möjligheteralt påverka ärendets handläggning. Enligt min mening finns del inte någotunderiag för ett beslut om ändring av konvenlionen när det gäller cannabis. Hen JADESTIG (s): har en fin tradition att försvara när det gällerinternationellt narkoiikakontrollarbete. Dess agerande för att få frågornakring centralstimulerande medel internationellt reglerade var föredömligt, ochSverige har därigenom etablerat sig som en av de mer initiativrika länderna närdet gäller internationella narkolikaåtgärder. Detmåste därför vara angeläget för att stärka denna sininternationellt respekterade position genom ett kraftfullt agerande när detgäller cannabisfrågan. Försök all genom tillägg till allmännanarkotikakonveniion införa särlagstiftning för cannabis så att detta medel kanutnyttjas för privat konsumtion som njutningsmedel måste tillbakavisas medkraft. Den vetenskapliga rapporteringen om missbrukets skadeverkningar ärnumera så gedigen alt det klart framgår att cannabis är ett beroendebildandeämne som bör vara omgärdat av samma strikta skyddsbestämmelser som andranarkotika.