prot · FZ0923 · 1975-12-31 00:00:00 — Det hade kanske varitför magstarki atl göra del lillsammans med representanten för en regim som 1961med hjälp av kulsprulepisloler, hundar och spanska ryllare delade en siad miltilu och där dåd har förövats under hela denna lid mot oskyldiga människor. Kanskeutrikesministern med det exemplet förslår vad vi som kritiserar kommunikén frånBudapest menar med att komma i dåligt sällskap. HenWIJKMAN (m): Jag kan inskränka mig lill all säga till herr statsrådet atl jaguppriktigt önskar lycka till i arbetet alt forma svensk utrikespolitik, framförallt när del gäller arbetet för att stärka demokratin och verka för bättre fri-och rättigheter för enskilda människor varhelst de förtrycks. Jag hoppas attden här debatten - även om statsrådei inle erkänner del nu - ålminstone skallha givit statsrådei den tankeställaren att man -mot bakgrund av vad herrHernelius sade - rimligtvis bör tänka på vilket sällskap man arbetar ibilateralt. Att vi sedan arbetar i FN efter delvis andra principer är jag hellpå det klara med. Överläggningen varhärmed slulad. § 7 Om åtgärder motläkarbristen Herr socialministern erhöll ordet för attbesvara () anmälda interpellation, 1975/76:29.och anförde: har ställt vissa frågor till mig om bristen på läkare ochhemställt om en övergripande redogörelse för läkarsitua-tionen i landei. Anialeiläkare i vårt land har ökal från ca 7 1960 lill ca 16 1975. Mednuvarande utbildningskapacitet beräknas antalet läkare komma att uppgå lilldrygt 1980 och ca 36 1985. Samtidigtsom antalet läkare ökat har en målmedveten prioritering skettav vissa brislområden, bl. a. den öppna sjukvården utanför sjukhusen,psykiatrin och långtidssjukvården. Antalet offentligt anställda läkare harunder ökal från 823 till 1 271 inomallmänläkarvården, från 711 till I 238 inom psykiatrin och från 141 till 555inom långtidssjukvård och rehabilitering. I interpellationen berörs ocksåverksamhetsområdena ögonsjukdomar, aneste-siologi och röntgendiagnoslik.Antalet offentligt anställda läkare har ökatbetydligt även inom dessa specialiteter, nämligen inom ögonsjukdomar från 133till 295, inom anestesiologi från 275 till 598 och inom röntgendiagnoslik från464 till 652. Trotsdetta finns det fortfarande regionala skillnader när det gäller tillgången påläkare och även skillnader mellan olika medicinska verksamhetsområden. Främsten del Norrlandslän har haft svårt att i vissa fall rekrytera läkare. Det ärsjälvfallet viktigt atl man kan komma lill rälla med dessa svårigheter. I detläkarfördelningsprogram för tiden t. o. m. som har utarbetats avsocialstyrelsen och fastställts av socialdepartementetssjukvårdsdelegalion är målel att skapa balans mellan tillgång och efterfråganpå läkare inom olika medicinska verksamhetsområden och att utjämna regionalaolikheter. Programmet innebär att tyngdpunkten läggs på allmänläkarvårdentillsammans med psykiatrin och långtidssjukvården. Även andra områden därsvårigheter föreligger att rekrytera läkare ägnas särskild uppmärksamhet iläkarför-delningsprogrammet. Uppföljningen av alt intentionerna iläkarfördel-ningsprogrammet förverkligas pågår f n. och hithörande frågorbehandlades av sjukvårdsdelegation . Jagvill här också nämna alt i samråd med bl. a. Landstingsförbundetoch har lagt fram förslag om åtgärder iolika avseenden för att öka rekryteringen till all-mänläkarbanan. a. en bred information om allmänläkarens uppgifter ocharbetsvillkor och berör även vidareutbildningen för allmänläkare. Syftetmed de åtgärder som jag har redogjort för är alt skapa en bättre tillgång påläkare bl. a. inom de områden som har berörts i interpellationen. Av vad jaghar anfört framgår också att läkarfrågan fortlöpande följs med sloruppmärksamhet av berörda myndigheter tillsammans med landstingen som huvudmänför hälso- och sjukvården och i kontakt med . Uppföljningen avläkarfördelningsprogrammels genomförande och nödvändiga åtgärder i dettasammanhang genom sjukvårdsdelegation är därvid avsärskild betydelse för att få en bättre fördelning av våra läkarresurser. 0//7åtgärder mot läkarbristen 0/77ålgärder mot läkarbristen Jag tackarsocialministern för svaret. Mina frågeställningaromfattar fyra punkter: Läkarsituationen totalt iSverige. Hur skall man hävaläkarbristen? Hurskall man stimulera rekryteringen till de specialiteter där bristen är störst? Hurskall man komma till rätta med den bristande balans i tillgången på läkare somfinns mellan olika regioner? Den sista frågan i klartext: Hur skall man kommalill rätta med läkarbristen i Norriand och en del andra likartade områden ilandei? Socialministernhar lämnal ett utförligt svar på min första fråga, om man endast syftar tillatl redogöra för del numerära antalet läkare totalt och för vissaspecialiteter. I svaret ligger också det framräknade antalet en bit in iframtiden med nuvarande läkarutbildningskapacitet. Socialministern redogörockså för atl vissa områden fåtl förtur i tilldelningen på nyutexamineradeläkare och för den ökning i antalet tjänster som della fört med sig . Desiffrorna är intressanta och visar att den centrala myndigheten ägnat intresseåt problemet. Men den viktigaste upplysningen saknas. Hur bedömersocialministern den nuvarande tillgången på läkare, sedd mot bakgrunden avtilldelade tjänster och den efterfrågan på sjukvård som är i ständigt stigandeoch som man rimligtvis måste ha en prognos på för att kunna avgöra behovei förframliden? Jagbetonar i det här sammanhanget atl en framtida prognos av lä-karbehovet intebara kan basera sig på nu aktualiserade behov, utan med i beräkningarna måsleockså finnas den framlida efterfrågan och fördelningen av samhällets resurser.Jag är lacksam om socialministern kan komplettera sin redogörelse med enbedömning av den nuvarande brist-' situationen. Socialministern har ocksåangett det nuvarande antalet läkare inom vissa specialiteter och hur antaletökat lill 1974. Men det jag saknar är svarei på frågan: Hur bedömersocialministern den nuvarande situationen och vilka åtgärder planerar socialministernför atl stimulera rekryteringen till just dessa verksamhetsområden? Förtrots atl socialministern visar på den ökning som skett , finnsfortfarande ell betydande underskott på läkare inom t. ex. specialiteternaögon, anestesi och röntgen. Inom dessa specialiteter är del en betydande bristi landet i sin helhet, men som inom alla bristområden när det gäller sjukvårdenär bristen mest påtaglig i och andra glesbygder i landet. Jag kan baranämna som ett exempel att jag lyssnade till ett jungfrutal iVästerbottens läns landsting av en nyvald spänstig landstingsman frånSkellefteå, där han målande beskrev den svåra siiuationen för de ögonsjuka iSkellefteåområdet, där läkare saknades. Vid ett avhålletlandstingsmöte talade samma landstingsman översamma ämne med i slort settsamma argument. Och man kan förstå att det behövs både spänst och uthållighetför att forifarande kämpa för samma saktjugotalet år senare, utan alt det egentligen hänt någol positivt.Skellefteborna har bara haft korta ljusnande perioder inom ögonsjukvården, mennu är del helmörkt igen. På samma sätt är det inom anestesi och röntgen, vilketinneburit atl den operativa verksamheten på många av de norrländska sjukhusenfåtl inskränkas eller försenas. Här råder det en bristsituation totalt i riketmen särskill uttalad i . Har socialministern något recept för hur manskall stimulera rekryteringen till de här bristområdena? I det fallel innehållerinte socialministerns svar till mig någonting konkret. Jagkan också försäkra socialministern att sjukvårdshuvudmännen känner sitt ansvardjupt. De har redan gjort mycket, och är beredda alt göra ännu mer, för atllocka befattningshavare till de lediga tjänsterna. Man bygger nya kliniker ochvårdavdelningar, skaffar den bästa utrustningen och fyller upp medassisterande personal. Alltsammans är vårdresurser som inte kommer tillanvändning i omsorgen om de sjuka - därför att man inle harläkare. Det är Ju den omsorgen om de sjuka som det hela gälleri Sistskall jag beröra siiuationen inom allmänläkarvården. Här har vi enbristsituation som är mycket svår alt uppleva för den enskilde medborgaren.Många läkarstationer står utan läkare eller har en underbemanning, som tvingartill en stark begränsning av verksamheten med långa väntetider som följd. Jagkan ta några exempel. , en kommun i inland, har längesaknat läkare - ända , då båda läkarna slutade och övergick till förelagshälsovårdeni ett annat område. Man har fått klara sig - del är ändå på en tip-toptvåläkarstation - med kortare vikariat ochmed helgjour av medicine kandidater under ulbildning. Till delta skall också läggas att lill läkarstationen hör 40-talet vårdplatser, som är belagda med långvårdspatienler och med ett mindre anlal akutfall. Jag behöver väl knappast tillägga alt situationen av dessa upplevs som väldigt otrygg. Och tag och , två gruv samhällen som också saknar läkare, orter där större delen av de yrkes verksamma arbetar i den riskfyllda gruvhanteringen. Jagtror alt del förhållandet, atl tjänsterna på läkarstationerna och på sjukhemmenule i periferin inte upplevs som attraktiva, lill stor del beror på att läkarnakänner av sin isolering myckel starkt. Det gäller inte den geografiskaisoleringen - med goda kommunikationer blir den inte så svår - men desto meraisoleringen från kontakt med kolleger, möjligheter att diskuiera aktuella falloch svårigheierna att följa aktuell utveckling inom medicinen. Många landstinghar gjort egna kontakt- och vidareutbildningsprogram för si na allmänläkare,men här borde enligt min mening ta ett samlande initiativ. Dennuvarande bristen på allmänläkare är ett symiom på att denna verksamhetsformupplevs som svår för läkarna och atl en noggrann genomgång behövs av deras arbetsvillkoroch övriga förhållanden, så att man kan skapa ett verksamt åtgärdspakei förstimulans av rekryteringen. 0//7åtgärder mot läkarbrislen 0//7åtgärder mot läkarbristen Minfråga i delta sammanhang är: Vill slalsrådet medverka lill sådana riktadeåtgärder? Med anledning av inlägg vill jag än en gång understrykaden mycket kraftfulla satsning som gjorts, inte minst vad gällerläkarutbildningen, för all få lill stånd en snabb utbyggnad av hälso- och sjukvården. Låtmig erinra om några siffror. Antalet antagna studerande vid de medicinskafakulteterna harökal från 453 under /61 lill 1 026 under läsåret1975/76. Detta har lillsammans med en viss invandring av utländska läkareresulterat i atl vi har ca 16 400 läkare i vårt land. Det motsvarar enläkare på ca 500 invånare, och det är få länder som kan redovisa en så högläkartäthet. Vi får inte heller glömma den snabba utvecklingen då det gällersjukvårdens många andra vikliga personalgrupper. Som framgått av mittinterpellationssvar kommer läget att förbättras ytterligare i snabb takt medden utbildningskapacitet som vi nu har. HerrÅngsiröm har framhållit svårigheterna att besätta vissa tjänster, och jag ärsjälvfallet medveten om att det fortfarande finns problem på en hel delområden. Men jag vill nämna att antalet vakanser minskat under desenaste åren inom samtliga de medicinska verksamhetsområden som i sin interpellation och som han också nämnde i siu inlägg. Ulvecklingenmot en allt bättre tillgång på läkare kommer all gå vidare. Del gäller isynnerhel fr. o. m. då de första stora årskullarna blivitfärdigutbildade specialister enligt det nya utbildningsprogrammet. Om två bör vi sålunda ha en bälire balans vad gäller tillgängen på läkare ivårt land. Vadsärskilt avser distriktsläkarvården - och den är viktig - vill jag också erinraom au läkare inom vissa specialiteter genom övergångsbestämmelser tillsjukvårdskungörelsen är behöriga att söka och inneha tjänster somdistriktsläkare. En hel del läkare har utnyttjat denna möjlighet. Inomlandstingen har betydande insatser gjorts för att rusta upp distriktsvårdenmateriellt och personellt - och det är mycket viktigt i detta sammanhang. Undersenare år har också inom landstingen inrättats särskilda tjänster somdistriktsöverläkare med uppgift atl bl. a. bilräda distriktsläkare i praktiskaoch organisatoriska frågor, varvid samarbetet mellan öppen och sluten vårdsärskill har uppmärksammats. Till della vill jag foga några ylteriigare synpunkier. Som Jag harframhållit i mitt svar är syftet med det fastställdaläkar-fördelningsprogrammet att i förening med del ökade antalet läkare skapabalans mellan tillgång och efterfrågan på läkare inom olika medicinskaverksamhetsområden och alt utjämna regionala olikheter. För alt det skalllyckas är del givetvis av slor betydelse att intentionerna i lakar- fördelningsprogrammel meddess prioritering av bl. a. allmänläkarvården och långtidssjukvården blirförverkligade. Det betyder framför allt atl de s. k. FV-blocken både inrättasoch tillsätts med läkare enligt den fördelning som lagts fast iläkarfördelningsprogrammel. Med undantag för ett landstingsområde harinrättandet av blocken skett solidariskt och plan-enligt. Men del är givet atlförutsättningarna blir sämre bl. a. för allmänläkarvården ochlångtidssjukvården redan om ett enda landsting inte handlar i enlighet med läkarfördelningsprogrammel.Jag vet att denna fråga har behandlats av sjukvårdsdelegalionen och allålgärder här också kommer att vidtas. Närdet gäller tillsättningen av FV-blocken finns en oroande tendens vidansökningsförfarandel, nämligen all läkarna visat mindre intresse för just deprioriterade verksamhetsområdena, och då framför allt i fråga omlångtidssjukvården och i viss män även allmänläkarvården. Del innebär iprakliken all ett betydande antal nya läkare oreglerat skulle gå till tjänster påandra områden än där de största behoven föreligger. Sjukvårdsdelegalionen harmed skärpa reagerat mot detta och därför uppdragit ål socialslyrelsenatt i samråd med och vidta erforderligaåtgärder för atl snabbt få en rättelse lill stånd. Jag vill för egen del understryka den grundläggande betydelsen av atthela läkarfördelningsprogrammel planenligt genomförs för atl vi skall få ensådan fördelning av våra läkarresurser att de mest angelägna behoven blirtillgodosedda. Jaghar, herr talman, därmed också svarat på de mera direkta frågorna från herrÅngström om vilka åtgärder vi avser att vidta. Jag antar att äröverens med mig om all det som Jag nu har anfört är väsentligt och viktigt. HenÅNGSTRÖM (fp): I sitt andra svar till mig påpekade socialministern att läkartätheten ilandet är en läkare per 500 invånare. Med internationella mått mätt är det enrelativt hög siffra - även om del i rättvisans namn också bör erinras om attdet finns länder med större läkartäthet. Närdet nu trols denna stora läkartäthet råder svåra brister på läkareule i landet - vilket jag gav en del exempel på i mitt första anförande - måstedet vara något fel på organisationen. Del som behövs är ålgärder för atl rättalill fördelningen mellan olika specialiteter och mellan olika regioner. Här harjag bara att konstatera att det råder bristande balans och svårabristsituationer. Vadbeträffar tillsättningen av läkartjänster måste Jag som norrlänning säga attjag tror atl en viss generositet vid tillsättandet av allmänlä-kartjänsler inomregioner där det redan finns en relativt god täthet också bidrar till alt delblir färre tjänster över till de regioner som uppvisar de största bristerna.Jag skulle därför vilja föreslå alt socialslyrelsen, som handlägger den delenav planeringen, är observant på detta symtom. 0/77åtgärder möt läkarbristen Nr 23 Jag vill också nämna en annan faktor som är av betydelse i detta Tisdaeen den fall,nämligen relationen till företagshälsovården. Bland de anställda råder "'" " ''' irritation på grund av att företagshälsovården inte ärordnad, 0/77 åtgäråer mot läkarbristen varför depressar på sina förelag för att dessa skall fullgöra den uppgiften. stöter delta påsvårigheter, efiersom det saknas läkare. Företagen reagerar ofta på det sättetatt de går in på del offentliga området och bjuder läkarna där bättre villkorän vad sjukvårdshuvudmännen enligt avtal har rättighet att göra. Dennakonkurrenssituation förvärrar naturligtvis yllerligare situationen på denallmänna sektorn. Delär klart att man här slår inför myckel svåra avvägningsproblem då det gällerresursfördelningen mellan företagshälsovården och den all-mänläkarservice somallmänheten har rätt all fordra av sjukvårdshuvudmännen. Jag har velal påpekajust detta konkurrensförhållande och atl företagen har möjlighel all överbjudasjukvårdshuvudmännen i fråga om anslällningsvillkoren för alt visa att balansenmellan tillgång och efterfrågan på allmänläkare inle kan uppnås förrän ocksåförelagshälsovårdens behov av läkare har fyllts. F. n. krävs -enligt desenaste siffror jag sett - för företagshälsovården ytterligare 2 000läkartjänster. Såvitt jag känner till har företagshälsovården en programmeradökning med 45 tjänster , vilket jag anser vara alldeles för litet för attinom rimlig lid kunna fylla del behov som finns. Ytterligare en faktor har kommit in i bilden underhösien, nämligen tillkännagivande all man ämnarsatsa på ell husläkarsystem och en övergång lill mindre vårdenheter somkomplement till de större vårdenheterna med mera utvecklade specialiteter.Denna nya satsning kommer atl ställa ytterligare krav på tillgången på läkaredådet gäller primärvården. Jag iroratt delta syslem med husläkare kräver ännunoggrannare planering och fördelning av de tillgängliga resurserna. I annatfall kommer situationen i de tidigare bristområdena all förvärras, och denregionala balansen kommer alt bli än mera snedvriden. Som jag redan har framhållit finns det fortfarande regionalaskillnader i fråga om tillgången på läkare. Det är främst skogslänen somuppvisar högre vakanssiffror än vad som gäller för landet i genomsnitt, menäven mellan skogslänen varierar vakanstalen. Jagtror att kan hålla med mig om att läkarsituationen harförbättrats . Med den målmedvetna styrning som sker frånsamhällets sida i fråga om byggnadsinvesteringar, läkar-fördelning ochplanering av vidareutbildningsblock har förutsätiningar skapats för en bättrebalans både mellan olika geografiska områden och mellan olika medicinskaverksamhetsområden. Jaghoppas atl noterade vad jag med viss skärpa framhöll i mitttidigare inlägg, nämligen att det är viktigt alt de olika landstingsområdenaverkligen sluter upp solidariskt när det gäller den planmässiga utbyggnaden ochFV-blockens inrättande. Sedanvill jag gärna försäkra alt vi självfallet följer utvecklingenmed största uppmärksamhel. I det här sammanhangei vill jag också nämna atlsocialdepartementels sjukvårdsdelegation genom beslutet haruppdragit ål socialslyrelsen atl fortsätta analysen av det långsiktiga behovetav läkare, att med uppmärksamhel följa utvecklingen avseende vidareulbildningoch fördelning av läkare samt alt genomföra den fortlöpande översyn avläkarfördelningsprogrammel som kan visa sig vara erforderlig.Läkarfördelningsprogrammel är sålunda ett rullande programarbete, där nyaplansiffror kan las fram vartannat är. HerrÅngström log upp förelagshälsovården. Vad denna viktiga sektor beträffar kanjag nämna att antalet läkare inom områdel ökat frän 200 är 1968 till ca 500 nuår 1975. Under de senasie åren har utbildningen av företagsläkare dubbleratsoch omfattar f n. Delta har medfört atl lidigare anställdaläkare nu i regel har föreskriven utbildning och alt rekryteringen tillförelagshälsovården underlättats. I det av socialdepartementetssjukvårdsdelegation fastställda läkarfördelningsprogrammel beräknas 90 läkarekomma atl tillföras företagshälsovården fram t. o. m. Det böralltså finnas goda förutsättningar för en fortsatt utbyggnad avföretagshälsovården. Vihar på detta område också inrättat en särskild företagshälsovårds-delegation -med representanter för berörda parter, sjukvårdshuvudmännen elc. - varsuppgift också är atl ingående följa utvecklingen, så alt den blir balanserad ifortsättningen. Det är en viktig sak i detta sammanhang. var judelvis inne på den frågan. Jaghar, herr talman, framhållit att den kraftiga satsning som vi har gjort päutbildningssidan år börjar ge resultat. Jag har pekat på alt 1977 bl.a. är ett viktigt år i sammanhanget och alt vi därför om ett par börkunna ha bättre balans på delta väsentliga område. Självfallet är delutomordentligt angeläget att vi också får en riklig fördelning av läkarna -det gäller såväl fördelningen på specialiteterna som den regionalafördelningen. Här spelar läkarfördelningsprogrammel och FV-blocken en centralroll. Jag kommer tillbaka till dessa utomordentligt väsentliga frågor eftersomdet här gäller de instrument som samhället har skaffat sig för alt lösade problem som har tagit upp. 0/77åtgärder mot läkarbrislen Hen (): Jag vill lacka socialministern för hans senaste inlägg. Som ensammanfattning av den här debatten vill jag notera att socialministern harvaril myckel noggrann i sin genomgång av de olika problemen och att han ocksåi en positiv anda har svarat mig på de frågor jag ställt. Detfinns väl en del frågeställningar som fortfarande kvarstår. Men jag skall inteenvisas med all upprepa dem och därmed förlänga debatten, ulan Jag förutsätteratt socialministern har dem i åtanke när han går atl förverkliga de intentionersom och 0//7åtgärder moi den illegala handeln med narkotika har då del gäller att fåen bälire balans mellan tillgång och efterfrågan på läkare. SåvittJag vet sluter landstingen solidariskt upp kring den resursfördelning somsocialstyrelsen har fastställt, och det är självklart att främst de län som haren bristsituation är särskilt noggranna när del gäller alt följa dessainlenlioner. Vi är ibland tvungna att la vissa okonventionella grepp när viskall försöka värva läkare. Men dessa grepp får man betrakta som tillåtna motbakgrund av den bristsituation som vi har. Jag hoppas att den samverkan som nusker mellan , de enskilda landstingen och socialstyrelsenskall kunna ge del resultat som socialministern bebådar alt vi skall kunna seklara bevis . Överläggningenvar härmed slutad. § 8 Om åtgärdermot den illegala handeln med narkotika Herrsocialministern erhöll ordet för alt besvara iGöteborg (c) den 21 okiober anmälda interpellation, 1975/76:34, och anförde: i har frågat mig dels om jag vill lämna en redogörelse övernarkolikasituationen och dels, om jag anser all lägel inle är underkontroll, vilka åtgärder regeringen ämnar vidta. Morfinbashar enligt förekommit ytterst sporadiskt efter ett störrebeslag . Del uppmärksammade heroinmissbruket tycksinle ha vunnit utbredning. Ingripandet mot en försäljningsorganisationkan ha bidragit lill att heroinmissbrukei - åtminstone kortsiktigt - harstoppats upp. även om detta inte betyder alt införseln av heroin till Sverigehelt upphört. LSD förekommer i allt mindre omfattning. Förekomstenav centralstimulerande medel ökade , vilket kan antas ha haftsamband med aktiviteten hos den försäljnings-kedja som sprängts efterett omfattande och framgångsrikt spa-ningsarbele av polisen. Det harhuvudsakligen rört sig om amfetamin. Enligt polisen finns det i landei relativtbetydande kvantiteter cannabis, och det förekommer också en betydandeorganiserad smuggling av cannabis. Särskill tycks detta ha varil fallet iGöteborg . Generaltullstyrelsensuppfattning om läget överensstämmer med . Del bör i deilasammanhang underslrykas alt uppgifter om stora narkotikabeslag av tull ellerpolis inte utan vidare kan las som tecken på ökal narkotikamissbruk, lika litetsom uteblivna beslag behöver lyda på en nedgång i missbruket. Missbruksbildenär inte heller entydig. Socialstyrelsensbedömning av narkotikamissbrukets omfattning överensstämmer med de redovisadeerfarenheterna hos övriga berörda myndigheter. Styrelsen anser att någramarkanta förändringar inte har inträffat. Frekvensundersökningar tyder på attantalet ungdomar som bru- kar narkotika har minskat.Socialslyrelsen baserar sina bedömningar bl. på de fortlöpandefrekvensstudier av missbrukets utbredning i vissa ungdomsgrupper som harpågått och pä fortlöpande kontakter med de särskildanarkomanvårdsenhéierna saml med social-och sjukvårdsenheter.