prot · FZ09113 · 1975-12-31 00:00:00 — Granskningsarbetetsomfattning och inriktning, m. m. anledningarna lill densiarka ökningen. Besvärsrättenär i och för sig en viktig rällssäkerhetsgaranti, som självklart bör finnas,eftersom den ger möjlighet till rällelse av felaktiga beslut. Men del allrabäsla är naturiigtvis om de bestämmelser som skall gälla är utformade på ettsådanl sätt atl ingen tvekan kan råda om hur de skall tillämpias redan i förstainstans. Ett utdraget besvärsförfarande är ofta en belydande olägenhet för denenskilde och ocksä för berörda myndigheler. En stark ökning avbesvärsfrekvensen inom etl ämnesområde bör således ge anledning till enbegrundan av om de bestämmelser som gäller inom området i fråga har fått en såkorrekt och klar utformning, att tveksamhet inie skall behöva råda om hur deskall tolkas. Ytteriigareell par refiexioner i anledning av den omfattande undersökningen avbesvärsärendena. För den som anför besvär - oavsett om det är en enskild personeller t ex. en kommun - är det självklart ett mycket stort intresse atl ärendetavgörs inom rimlig lid. Utskottsundersökningen visar atl handläggningstidernaofta är mycket länga. Det finns exempel pä att det tagit upp till attavgöra besvärsärenden, och de fall där handläggningen tagit bortåi två är ärmånga. Remissbehandlingen av besvärsärenden kan i en del fall ta betydandetid. Del är viktigt aU ocksä den liden kortas ner. Mensammanställningen i KU:s betänkande visar att man ingalunda bara kan skylla päalt remissbehandlingen drar ut . Det finns gott om exempel på alldepartementen legal på ärenden efter del allremissbehandlingen avslulals. Särskill makabert blir det onekligen, när denlänga handläggningsliden medför att det ärende som besvären gällt hunnitförlora all aklualilel när avgörandet äntligen kommer. Det finns flera sådanaärenden redovisade i ulskottets sammanställning. Etlallmänt krav måsle således vara alt handläggningstiden kortas ner. 1 annat fallförlorar besvärsinstitutet i värde och kan i en del fall vara till mera skada ännylla. Del finns all anledning all stryka under vad utskottet skriver på denhär punkten på s. 10. Men det finns också all anledning au foga lill vad somdär står om del utdragna remissförfarandet, all departementen själva bör setill alt handläggningen inom departementen skyndas på när remissbehandlingenväl är klar. Näravgörandet slulligen kommer i ett besvärsärende är det självfallel vikiigl som anfört besvär får klart besked om motiven till beslutel oavseil omdella innebär avslag eller bifall. Utskoilelsundersökning visar all praxis härvidlag är mycket skiftande mellandepartementen och mellan olika ärendegrupper och all molive-ringarna när deförekommer ofta är myckel korifallade. Utskottet framhåller pä s. 13 ibeiänkandel au det behövs en skärpning härvidlag även om en viss förbättringkan noteras under senare är. Motiveringarna bör vara sä utförliga ochklargörande som möjligl. skriver utskottet Del är bra. Man borde kansketillfoga att de ocksä skall vara utformade pä ett sådant sält au de ärbegripliga för den som besluiel rör. Del är en upp- maning som det f ö. kanvara befogat att vidarebefordra till myndigheter av vad slag de vara må. Det ärett allmänt klagomål som man som riksdagsman ofta möter att den enskilde fårlägga ner mycken möda på all lolka innebörden i olika myndighelers beslut. 1 de inledande avsnitten f ö. i belänkandet behandlas en rad frågor sommer eller mindre konlinuerligl bevakas av ulskottet och som i en del fall harkommit eller kommer under behandling även i andra sammanhang. Jagskall för den skull bara hell kortfattat beröra ett par av dem. Avredovisningen av lagrådsgranskningen framgår att lagrådsremisser förekommit inågot större utsträckning än lidigare år. Men är detendast en lilen del av proposiiionerna som behandlas i lagrådet och även iövrigl finns det alltfort goda skäl för den krilik mol regeringen i den härfrågan som oppositionen framförl år efter är och som vi upprepar i ett särskiltyttrande i det nu aktuella betänkandet Det är uppenbart att det fortfarande ärganska godtyckligt vilka proposilioner som går till lagrådet för granskning.Del brukar anföras som försvar för den rådande ordningen alt utskotten numerahar möjligheter all rälla till regeringens försummelser genom att självabesluta om lagrådsremiss. Del är riktigt, men denna möjlighet har, såvitt jagvet, ännu inte utnyttjals i någol fall. Remisserfrån ulskott lill lagrådet är också en ganska opraktisk ordning. Den innebäratl lagrådets yttrande inte föreligger , och den innebärförseningar av utskottsbehandlingen av ärenden. I vad gäller proposilioner somkommer mot slutet av riksdagssessionen innebär en lagrådsremiss fränvederbörande utskott i realiteten att tvingas skjuta sakbehandlingentill nästa session. Den bäsla ordningen är således otvivelaktigt attpropositionerna behandlas i lagrådet innan de avlämnas lill . Ulskottelssammanslällning av propositionsavlämnandet visar vad som är väl känt och sompåtalats av utskoilel och här i kammaren etl otal gånger. Regeringen har inteföljt de anmaningar som ulskollei och gell år . Anhopningenav proposilioner mol slulskedet av våren fortsätter, och de i riksdagsordningenangivna propositionstiderna överskrids utan hänsyn lill alla de problem somdetta medför för partierna, ulskollen och kammaren och för hela sakbehandlingenav propositionsförslagen. protesterar återigenenhälligt mot denna orimliga ordning i ordalag som är betydligt skarpare ännågonsin tidigare - till den verkan det hava kan. Jagvill ytterligare understryka den protesten. Om del skall bli möjligt all fålill slånd en vellig arbetsordning i och en ordentlig sakbehandlingav alla regeringsförslag så är del nödvändigl med en uisprid-ning avproposiiionerna över riksdagsårel som helhel på ell hell annal säll än vad somskell . Det minsta man kan begära härvidlag är att regeringen följer debestämmelser som finns i riksdagsordningen och de ullalanden som göri enlighel med konslilulionsui- Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbetetsomfattning och inriktning, m. m. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbetetsomfattning och inriktning, tn. Slutligen,fru talman, några ord om elt ärende av annan karaktär. Det behandlas pä s. 18 iutskottsbetänkandet och i reservaiionen 1. Det är en fråga sorn gällertillämpningen av de principer som skall råda för den information lill massmediaoch allmänhet som del åligger departementen att stå till tjänst med, bl: a.genom förmedling av särskilt anslällda informationssekreterare. Det framgår avutskottsbetähkandel att Ulskollet enhälligt hyllar den åsikten atlinformalionen skall ges en så vid spridning som möjligl och att "ett urvalav informalionsmottagare på politiska grunder inte får förekomma". Mendet är just detta som har skett i det fall som aktualiserats i utskoilel.Informationssekreteraren i hade observerat att detförekommit artiklar och insändare i tidningarna om pensionärernasskatteförhållanden. Han fann det av den anledningen angelägel all spridainformalion som klargjorde sakläget i dessa frågor. Detta var självfallet i ochför sig vällovligt. Men han valde att rikta denna information till A-pressenschefredaktörer. Den avgränsningen menar vi reservanter inte var lika vällovlig.Den var inte väl förenlig med principen att "urval avinformationsmottagare på politiska grunder inte får förekomma".Pressekreterarna är anställda av slaten för atl förmedla informalion lill alla.De är inle anställda av A-pressen eller socialdemokratiska partiet för att gedessa särskilda favörer. Jag ber, fru talman, altfå yrka bifall lill reservaiionen 1. i (m); Jag vill ocksä säga all jag är litet förvånad över det inledningsanförandesom ordföranden i höll. Del skulle gällaGranskningsarbetets omfattning och inriktning, m. m. Men det blev ett anförandemest om "m. ", tyckte jag. Viskall kanske inte falla för frestelsen atl nu böria med repliker belräffandeden sakbehandling som i Trollhällan gav en rad reservationer.Han var vänlig nog att gå i svaromål innan vi börjal våra anklagelser. Det ärkanske en praktisk ordning, och det visar att känner vårinställning väl och kanske också känner svagheterna i regeringens agerandeutan att vi har nämnt någol om dem. Fårjag, fru talman återgå till granskningen, till dechargens innebörd och allvar.Det finns en lakonisk lydelse i 1 kap. 3 § regeringsformen: "Riksdagengranskar rikets styrelse och förvaltning." harverkställt sin del av denna granskning, och del är det arbetet som härpresenteras. I en dechargedeball slälls ju frågan om man är nöjd medregeringens tjänsteutövning, om man är beredd att avlasta regeringen ansvaretför det gångna förvallningsåret Egentligen borde en dechargedeball vara enallvarlig och med spänning emotsedd debatt Sä är nu inte fallet mera. För liololv är sedan var regeringsledamöter intresserade och därför närvarande, mendet var som sagl eu bra tag sidan. Därefter har del gått raskt utför. ärregeringen inte ens in- tresserad av den kritiksom etl samfällt utskott levererar Man lar nämligen inte rättelse - det visarju beiänkandel pä en rad punkler Vihar upplevt en nonchalans från regeringens sida, somvittnar antingen om maktfullkomlighet, dvs. atl man struntar i , ellerom ålderdomssvaghet, dvs. atl man inte orkar ändra på gamla galna rutiner.Därför är den slora frågan faktiskt inte på vilka punkter regeringen harbrustit i handläggningen av sina ärenden. Den verkligt slora frågan synes migha blivit; Vad gör man åt en regering som inte vill ta rättelse av"folkets främsta företrädare", som regeringsformen kallar ? Liksomtidigare kan man säga atl dechargebetänkandet beslår av två delar och det ärväl närmasi den första delen som skall las upp till behandling . Där harvi i ulskotiei kommit till en viss consensus. Vi undersöker huruvidadepartementens administrativa praxis är enhetlig och ändamålsenlig och anförsynpunkter som vi vill bringa till regeringens kännedom. I är har ettomfattande arbete lagts ned särskilt på besvärsärendena, som har nämnt - deras omfattning, departementens handläggning av dem osv. Vihar på nytt studerat kommittéväsendet och dess sätt atl arbela. Remissernatill lagrådet är också en gammal bekant, liksom utgivningen av Svenskförfattningssamling. En fråga som har bekymrat oss - och därutvecklingen fortfarande tycks gä ät galet häll - är förslås regeringenspropositionsavlämnande till . Denandra delen av belänkandet tar upp enskilda ärenden till kritisk granskning urhandläggningssynpunkt. Ärendena är alla väckta av ledamöter ioppositionspartierna. Här försvarade sig i Troll-hällan i förvägoch sade atl detla väl är ganska naturligt och att det inte var bättre för 40är sedan när det satt en borgerlig ministär. Det har alltså inle gått framåt på40 år på dessa punkter heller. Men om inte mitt minne sviker mig behöver maninte söka sig längre tillbaka än till lid för all finnasådan omsorg om den egna regeringen att man manar till en smula självprövning isädana här enskilda ärenden. uppträder regeringspartiets representanter idessa enskilda ärenden merendels som regeringens trogna advokater. Den socialdemokratiskaregeringens ofelbarhet har blivit en dogm som även en påve kan avundas. Närdet gäller besvärsärendena konstaleras atl dessa pä lio år har ökal från 2 000till 7 000, vilket belyder alt vart fjärde regeringsärende var ettbesvärsärende. Det är riktigt att della kan vittna orn en växande politiskmedvetenhet hos folkel. Men orsaken är nalurliglvis främst att man hardecentraliserat beslutsprocesserna i regeringsärendena. Därför får den klagandei många fall anledning all vända sig till regeringen. Ellsärskill bekymmer är de mänga besvärsärenden som kommer in för sent och därförinte kan handläggas, utom när regeringen av speciella skäl gärden som besvärarsig till möles. Utskottet har emellerlid uppdagat den underligheten att ävensädana ärenden rent rutinmässigt sänts pä Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbe-tets omfattning och inriktning, m. m. 3 protokoll 1975/76. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbetetsomfattning och inriktning, m. m. remiss och alt man förstefter remissomgången beslutat alt inte ta upp ärenden till avgörande därför atlde inkommit . Denna omständighet gäller, som herr ordföranden nämnde,inte mindre än 141 ärenden. Man kan svåriigen konstalera någon förbäliringsedan lidigare åt och detta förfarande strider mot utskottets förut gjordauttalande liksom mot statsrådsberedningens anvisningar. Vihar ocksä iakttagit att remissbehandlingen lar en avsevärd lid i anspråk.Alltför kan även förfiyia efter avslutad remissbehandling, innanregeringen lar upp besvären till avgörande, och det är naturiigtvis inleheller tillfredsställande. Färjag komma med en liten passus till herr ordföranden där. Han anförde ett fall,nämligen betänkandet om utlandssvenskarnas rösträtt, som låg i sju månaderinnan det skickades ut på remiss, och så sade han att det är regeringenobetaget atl göra så. Men del är väl ändå en angelägenhet förkonstitutionsutskottet att iaktta när man förhalar ärenden på det här sättettill förfång för medborgarna. Nog måsie väl det vara vår uppgift. Skulle viinte ha anledning alt t. ex. påtala detta med del sena propositionsavlämnandetsom skapar så många besvär? Det är ocksä en förhalning av ärenden som vinaturligtvis måste ta itu med. Nåväl- när besvären lämnas utan bifall förekommer det i vissa departement atl manhänvisar till tidigare motiveringar och beslut av myndigheter. Del lycker jagär en utmärkt form för beslutsmotivering. I andra departement, där man intemotiverar beslut, slöder man sig naturiigtvis också pä tidigare yttranden ochavgöranden av myndigheter, men det framgår inle. Utskottet menar att del ur denklagandes synpunki alltid är mest upplysande atl regeringen i sådant fallhänvisar lill tidigare beslut. Låtmig också, fru talman, göra några kommentarer till den femte punklen ibetänkandet, utgivandet av . Del ärendet är förvissoockså en följetong. förekommer det att författningar sätts i kraftredan dagen efter den dä de kommit ut från trycket Det belyder ju inte attförfattningarna är allmänheten lill hända dagen efter den då de kommit ut fräntrycket - det lar självfallet ibland avsevärd lid all förmedla dem tillallmänheten. Vidgranskningen av författningar har utskottet uppmärk-. sammat atl någraförfattningar har blivit så försenade all de kommil ut frän trycket först efterdet att de trätt i kraft. Det är naturligtvis en hell orimlig ordning, eftersommedborgaren är skyldig att känna till gällande lag. Här har han ju inte ens enleorelisk möjlighei au göra del. Instruktionen för statens invandrarverk t. ex.trädde i kraft men kom ut från trycket först . Jagvet att det hade sin orsak, men det bör som sagt inte fä ske. Enbetydande del av de författningar som formellt har kommit ut från trycket föreikraftträdandet har sänts ut från tryckeriet efter denna lidpunkt och därförinte varil moltagarna till hända förrän efter ikraftträdandet. Detta är somsagl renl otillfredsställande. Mot denna bakgrund erinrarutskottet om tidigare gjorda iakttagelser och pekar pä nytt pårätissäkerhetskraven som inte blir lillgodosedda genom en sådan ordning.Utskottet förutsäller att statsrådsberedningen vidtar, som man säger,erforderliga ålgärder i delta syfte. Ja, man kan ju alllid hoppas. Menfrågan återkommer; Vad gör man med en regering som inte visar vilja tillbättring? Vi har behandlat samma ärende gång på gång och konstaterat atlförändringen inte har blivit av sådan belydelse att den har fått någon praktiskeffekt för medborgarna i slort. Detta gäller i all synnerhet del verkligasorgebarnet, regeringens sena propositionsavlämnande. skrevkonstitutionsutskoltel hårt härom till regeringen. Vad blev resultatet? Jo, detblev en minst lika stor och sen anhopning av propositioner . Vi har ju atlvänta regeringsförslag ännu, trots att tiden gick ut för en månad sedan. Ochdet är regeringsförslag som av skilda anledningar måste behandlas innanriksdagen tar semester. Ävendetta ärende hade vi uppe till debatt , när vi diskuleraderiksdagens arbetsformer, och det utväxlades hårda ord dä ocksä. var av det årets propositioner försenade. Om det i är mot förmodan skulle bli enliten förbättring när del gäller anlalet proposilioner, sä vet vi att tyngdenav dem är sä besvärande att den uppväger minskningen i antal. Vad dettabetyder för ärendenas behandling kan ett barn begripa. Det blir slarv på allanivåer. Den stora arbelsrältsreformen om offenllig anställning hann sålundaaldrig lagrådsgranskas. Det var tidsfaktorn som avgjorde den saken. Och delkan få rätt svära konsekvenser. Oppositionenställs genom denna propositionsanhopning inför den hopplösa uppgiften attpenetrera regeringsförslag på . Jag måste då ställa frågan, frutalman, även om jag nu verkar tjatig: Vad gör man med en regering som struntari bestämda uttalanden? Vi kan ju inte hålla på sä här år efter årDechargegranskningen går till en del ut på att ge till känna när regeringen ienskilda fall inte har följt beslut. Här står vi alltså inför ensorts dubbel de-chargeanmärkning, nämligen alt ge till känna att regeringeninte heller rättar sig efter dechargememorialets erinringar. Och del är intebagateller det gäller. Detär inte så, som i försökte göra gällande, att våraanmärkningar är poliliska. Hela raden av ärenden där vi påpekar att regeringeninte har följt beslut är väl i högsla grad sakliga, !Det kan man väl konstatera oavsett om man är moderat eller socialdemokrat. Fördet behöver man väl inte ha någon speciell politisk uppfattning. Alt del iandra frågor kan finnas en viss politisk avsiki är alldeles nödvändigt, när manmärker att regeringen handlar ulifrån vissa poliliska synpunkter. Jag tänkerhär t ex. på utlandssvenskarnas vidgade möjligheter alt rösta. Lätmig ocksä, fru talman, säga några ord om departementens informalion tillallmänheten. Det är ju en fråga som också ligger i det här avsnittet Deninformationen är självfallel väsenllig. Vi har ofta haft informationsfrågornauppe till behandling. Och det finns bestämmelser Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbetetsomfattning och inriktning, m. m. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. ' Granskningsarbetetsomfattning och inriktning, m. m. om hur den informationenskall skötas. Statsrådsberedningen har givit ut riktlinjer förinformationsverksamheten i departementen. Där anges i klara verba att mottagareav informalion inte fär utväljas på politiska grunder. Det äralllså ingenselektiv informalion. I konstitutionsutskoUets belänkande finns dock exempelhärpå. sände sålunda ut ell brevangående pensionärernas skattefråga till A-pressens chefredaktörer och äventill bl. Vi ogillar naturligtvis eltsådant urval. Det är självklart att om någon enstaka tidning, förening ellerenskild person önskar en uppgifi eller en synpunkt, så skall svaret lämnasendasl lill den som har frågal. I del nämnda fallet utgick elt brev sombörjade: "Till A-pressens chefredaktörer." Den del av betänkandet där vi är överens är verkligen värd att läsas.Där riktas mycket bestämda ord till regeringen. Jag vill erinra om detta,eftersom jag tycker all utskottets ordförande gav en alltför glättad bild avdel som där berörs. Mycketskulle kunna tilläggas, och det kommer också att ske i den fortsatta debatlen.Att tveksamheten inför regeringens handläggning av sina ärenden ärsärskilt stor framgår inle minst därav att det är 21 reservationer fogade lillbetänkandet. Av dem får åtminstone sex avgöras med hjälp, om alla harvett att vara här. En får förmodligen majoritet även utan lottdragning. Jag ber med detta till att böria med att fä yrka bifall tillreservaiionen 1. i (fp): Den pariamentariska granskningen av regeringens fögderi är en av deviktigaste sakerna i en demokrati. Den hör till de ling som jag tror atlpariamentarismen inle kan klara sig utan. Vikan, som i tidigare sade, granska regeringenshandläggning av sina uppgifter på flera olika sätt, och del finns fiera olikainstanser som från olika synpunkler gör det. Vi har i konslilutionsutskottetalt granska hur regeringen följl gällande lagar och förordningar. Vi har attgranska den administrativa praxisen inom regeringen, t. ex. när det gällerbesvärsrätten. Vi har ocksä atl kontrollera om regeringen brytt sig om attfölja beslut. Tidigarehar vi från folkparlihåll framhållit hur viktigt delta är. Vi har ocksåuttryckt vär förvåning över atl vpk inte har velat delta i denna granskningutan bara tjänstgjort som ell IranspoVlkompani för socialdemokraternasåsikter. vill jag ge elt erkännande lill vpk. Man har självständigtdeltagit i granskningsarbetet Man har drivii egna frågor. Jag säger inle dettaför att jag delar vpk:s mening i de olika sakfrågorna, utan för alt man på delhållet äntligen har förstått vad granskningsarbetet består av. Détär myckel viktigt att vi gör denna granskning. Här och var finner mannaturligtvis alt regeringen gör fel. Regeringens medlemmar är ju också människor och ingastålman. tycks mena atl del bara finns en riktig linje, densom socialdemokraterna har, i granskningsarbetet; det är den rikliga, denlagliga, den sakliga linjen. Den linje däremoi som oppositionen i landet följeri motsättning lill majorileten skulle vara ett utslag av parlitaktiskltänkande; av illvilja vill man komma ål regeringen. Så är del naturligtvisinle. Jagvet hur noggrant utskottets ordförande har arbetat med detta material. Hantorde vara myckel väl medveten om all det i elt stort antal frågor som vi hardiskuterat frän olika håll sagts; Del här kanske är galet gjorl av regeringen,men del faller inte under vårl granskningsuppdrag. Däremoi är det märkligt attsocialdemokraterna i utskottet på i princip samtliga punkter tycks anse attregeringen inte gjort något fel. Ja,fru talman, nu gjorde jag mig skyldig till en liten överdrift Det finnsnämligen en punkt där man inle ens från socialdemokratiskt håll har kunnalundgå atl upptäcka hur galet del fungerar, och man har i är varil med om altskärpa en enhellig ulskottsskrivning. Del gäller propositionsavlämnandet lillriksdagen, där utskottet år har skrivit att det inte blivit bälire,att propositionerna måste fördelas bättre över året, annars kan inte riksdagensarbete fungera som del är tänkt. Och vad har hänt? Jo, torde det varavärre än någonsin! En så uppenbar sak har även socialdemokraterna måst reageraför. Iär liksom tar vi upp en del ärenden som gäller huruvida regeringenföljer beslut eller ej. och jag hade en debattförra året om det önskvärda i all statsråden följer vad beslutar. Ochjag lycker fortfarande all det är en viktig sak atl statsråden tar hänsyn tillriksdagens beslut Jag har svårt atl hitta några ursäkter för dem all inle göraså. Del kommer upp elt par sådana ärenden: reservationen 3 soiri angårtillståndsprövningen enligl miljöskyddslagen i vissa fall och reservationen21, kapitalbeskattningen, är typiska exempel. Enmyckel betydande del av utskottels granskning har gällt frågan om besvär.Utskottet konstaterar att del finns vissa brister där. Försi och främslkonsialeras all arbetsbelastningen pä deparlemenlen har ökat genom en ständigtökande besvärsfrekvens. kan delvis ge etl posilivi inlryck, medborgarnavågar protestera - man vet vart man vänder sig när man skall överklaga i högreinstans om man anser sig ha blivit felaktigt behandlad. Men det är nog delvis,som lidigare lalare också har varit inne pä, en följd av en allt suddigarelagstiftning, där lagar och förordningar är skrivna pä ett sådant sätl att dehelt enkell kräver prejudikat för atl de skall kunna tolkas på ett riktigtsätl. Detla är inle tillfredsställande. Dessulomkräver ulskotiei att man skall ha en enhetlig praxis vid handläggningen avbesvärsärenden. Låt oss hoppas, fru lalman, att det blir lättare atl komma lillrälla med den saken än vad det har blivit när del gällerpropositionsavlämnandel till ! Utgivningen av Svenskförfattningssamling är också en gammal bekant Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbetetsomfattning och inriktning, m. m.