prot · FY0985 · 1975-12-31 00:00:00 — Delregionala organet bör enligl vår mening inle lill tvä tredjedelar bestå avföreträdare för allmänna iniressen och lill en tredjedel av ledamöter hämtadeinom högskolan. Inga avgörande skäl lalar för alt allmänintressena skall hamajorilel i de regionala samrädsorganen. I dem bör i stället, eftersom de ärsamrådsorgan även om de kallas för styrelser, ingå företrädare för samtligaenheter i vederbörande högskoleregion. Proposiiionenförordar all högskoleutbildningar pä var och en av högskoleorterna organiserasinom ramen för en högskoleenhet. Endasl för - och kommer jag räll avgörande sak - och Gö- teborgs del utgårpropositionen från all del skall finnas mer än en enhet. Det avgörande beslulelom antalet enheter per högskoleort skall fattas av de lokalaorganisationskommittéerna och regeringen. Sä har jag läst utbildningsministernsullalande. Denföreslagna reduceringen av antalet högskoleenheler väcker utomordentliga betänkligheter,om del är avsikten alt del skall bli på del här sättet. Den institutionellaorganisationen måsle ju, somjag sade, anpassas till de skiftandeförhållanden som råder inom olika ulbildningar och vid olika universitet ochhögskolor. En sammanläggning av nuvarande enheter - det är ett uttalande somvi vill göra här - bör därför endasl konima lill stånd när den är motiverad avsträngt sakliga skäl, och dä blir del väl närmast i undanlagsfall. Jagmåste säga all jag ser med skepsis på utbildningsministerns sammanläggningsiveroch undrar vad del är som kan döfia sig bakom den. Utskottet har beslutat attskjuta frågan framför sig på sä säll att varie förslag lill sammanläggningskall underställas , som då i fall efter fall fattar sitt beslul.Därmed tas alllsä avgörandet frän regeringen och utbildningsministern. Det ärnog klokt, ty är det allvar att man skall sträva efter all del endasl iStockholm och skall finnas flera självständiga enheter, då ärutbildningsministern ändå inne på litet tokiga funderingar. Tänka sig en enhetför all högskoleutbildning exempelvis i resp. och -vilken gigantomani och vilken elefantiasis! Det är möjligt att jag sernågonting på väggen - dock inte detsamma som i - menjag kan inte underlåta att redovisa mina betänkligheter. Jag tycker attutbildningsministern borde förklara sig på den här punkten. Sammansättningenav enhelsslyrelserna har i proposiiionen angivils på elt minst sagt svävandesätt. 1 U 68-beredningen enades vi efter myckel resonerande om att ienhelsslyrelserna majoriteten borde bestå av lärare, övriga anställda ochstuderande vid resp. enhet. Företrädare för allmänna intressen borde endastutgöra en tredjedel. För detta har utbildningsminislern lydligen haft svårt allböja sig. Visserligen säger han i propositionen att den av beredningenskisserade sammansättningen bör vara en utgångspunkt för närmare övervägandenbelräffande vafie enhet. "Det, bör emellertid", fortsätter ulbildningsminislern,"vara möjligt att göra ocksä andra avvägningar mellan olika iniressen, t,ex. att ha" - och därmed desavouerar han direkt beredningen - "enmajoritet av företrädare för allmänna iniressen" - alllsä diametraltmotsatt beredningens ullalande. Vi för vär del anser all del bör slås fasl attenhelsslyrelserna skall bestå lill tvä tredjedelar - det är naturligtvis approximativtmen någonting i den riktningen - av representanter för lärare, övriga anställdaoch sluderande och lill en tredjedel av företrädare för allmänintresset. Ävenpå den här punklen vägrar utskottet ge regeringen och ulbildningsminislernfria händer. Utskottet uttalar att om särskilda skäl eventuellt skullemotivera en annan sammansättning av enhelsslyrelserna Reformeringav högskoleutbildningen m. m. Reformeringav högskoleutbildningen m. m. än den av U 68-beredningenskisserade modellen med tvä tredjedelar inlernrekrylerade och en tredjedelföreträdare för allmänna iniressen, sä skall frågan härom såsom varandeprincipiellt viklig gå lill för beslut. tar också här, somjag hoppas, över kommandot. Sålill den sista slora frågan, nämligen lokalisering av ny högskoleutbildninglill nya orter. I den frågan är det, som vi i moderala samlingspartiet serdel, av avgörande principiell belydelse alt ingen nyetablering aktualiseras somkan äventyra resurser och verksamhet som redan finns eller åstadkommasplittring av nu föreliggande utbildningsutbud och begränsadeutbildningstillgängar. Enligl utbildningsminislern är del angeläget allprincipbeslut nu fallas om pä vilka orter - orterna kallas i propositionenutbyggnadsorler-den permanenta högskoleutbildningen skall byggas ul under denperiod som vi kan överblicka. Riksdagenföreslås fatta beslut om all 14 orter eller par av orter skall vara s. k.utbyggnadsorler, nämligen - förutom högskolan i , tekniska högskolan iLuleå, de tre universitetsfilialerna , , - också ,/, /, , , , ,/och . Som närmast aktuella för utbyggnad utpekas /,/, och . De nuvarande universitetsstädernaUppsala, , , , och förutsätts bi-behällaungefär sin nuvarande del av den samlade högskoleutbildningen. Utskottetsmajoritet går ännu längre i fråga om ullokalisering och förordar att järn välSkövde och /skall vara utbyggnadsorter, dock icke med prioritet.Därutöver utökar utskottet de åtta orter, som föreslagils få försöksverksamhetmed yrkesteknisk högskoleutbildning från , med ylleriigarefyra orter, nämligen , , och . Dock skallförsöksverksamheten börja försl resp. 1977. Vidare fårSkellefteå löfte om att förslaget om en tvåårig träteknisk utbildning snarastskall prövas. är alltså, kort uttryckt, kontentan av förslaget. Vimoderater kan under kvarhällande och betonande av den principiellt restriktivahållning lill förslag om ullokalisering av högskoleutbildning lill ett slörreantal orter, som jag kortfattat redovisat, godta att de orter som ivarierande omfallning redan har permanenta resurser för eftergymnasialulbildning får ställning av högskoleort. Den minskade studerandelillslrömningenmedger emellertid, som vi ser det , inte , som föreslås iproposiiionen, en omfattande utbyggnad på dessa orter. Någon argumentering förden ena eller andra ortens speciella förutsättningar framför de övrigas avstårvi ifrån. Inle heller vill vi utdöma någon eller några orters möjligheter avdem som är aktuella. Vi nöjer oss med att konstalera all sedan de allmännaförutsättningarna för ullokalisering av högskoleutbildning lill flera liolalorter blivit hell annorlunda än U 68 kunnat räkna med, så föreligger det idagslägel, med undanlag för försöksverksamhet med yrkeslekniska högskolor,knappast nägon förutsättning fören nämnvärd utbyggnad i permanent form utanför de nuvarande högskole- ochfilialorlerna, dvs. de sex universitetsstäderna samt och ochfilialorterna. Mensamtidigt - och det kan förfiäna understrykas - vill vi att den permanentahögskoleutbildning som f n. finns pä andra orter än de nu nämnda tio inte fårläggas ned utan att i så fall om möjligl ersättas med annan högskoleutbildningav jämförbar art. Och därvidlag är det aktuellt med lärarhögskolorna, som juhåller på all dras ned. Skulle del bli så all en lärarhögskola - vilkel jagverkligen hoppas inle sker - läggs ned på någon on, rasar ju förutsättningarnasamman för den orten att i forlsätlningen vara nägon högskoleort av betydenhet.Då måsle man göra någon form av utbyggnad där. Vimenar alt bällre möjligheler för en intensivare spridning av högskoleutbildningoch en förbättrad bas för önskad rekrytering av högskolestuderande kanske kannås genom en slarkare satsning på olika former av s. k. decentraliseradhögskoleutbildning, t. ex. i forn-| av dis-lansundervisning. Del varulbildningsminislern inne på; han hade en litet negativ syn pä eleruniversileloch sådant. Det är möjligt alt del kan ligga någol i den kritiken. komnierdet efter hand all läggas fram förslag om sådan här distansundervisning, eftervad jag kunde uppfatta av utbildningsministerns anförande, och jag villundersiryka att del är någonting som jag tror all vi skall satsa pä. Englandvar litet, sades del, för en särskild enhet. Mig veleriigen har man en enhetför dylik undervisning i i , som lär fungera alldelesutmärkt. Jag vel ingenling närmare om den, men jag hoppas fä komma dit någongång och bli bekant med den. Jag ställer mig alltså en aning skeptisk till attEngland skulle vara för litet, men del finns kanske för ston utbud i övrigl iEngland. När man ser alt ell tämligen omfattande utrednings- och planeringsarbeteför läggs dels på en central organi-salionskonimitlé,delspåsex regionala organisationskommittéer måsle man säga att proposiiionen omreformering av högskoleutbildningen är ett ganska ofullgånget verk.Frågetecknen kring de här kommittéerna' har hopat sig. Den tilltänktasammansättningen av kommittéerna framgår inle av proposiiionen, och detklarläggs inte heller inom vilka ramar organisationskommittéerna skall arbeia.Misstanken ligger nära till hands all regeringen, dä den skall vara huvudmanför kommittéerna, hade tänkt sig alt kanske - det är bara ett kanske - överhuvudet på själv bestämma över den slulliga utformningen avhögskoleutbildningen. Utskottet ger här, sä långt jag kan se, klart besked tillutbildningsminislern och departementet. I kommittéerna skall ingå företrädareför såväl läroanstalten inom vederbörande region som för de studerande och personalorganisationerna.Del är utmärkt. Alla principiellt vikliga delar av organisationskommittéernasförslag skall gå till för slutligt ställningstagande. Det är ocksäutmärkt, vilkel jag vill ha utsagt. Genom det nålsögat - det hoppas jag attriksdagen är - bör inle kunna slinka alltför uppenbara tokigheterom organisationskommittéerna,trots sin nu Reformeringav högskoleutbildningen m. m. Reformeringav högskoleutbildningen m. m. preciseradesammansättning, till äventyrs skulle göra sig skyldiga till sädana. Meddessa pläderingar och kritiska kommentarer har jag nätt slutet av min del avmoderala samlingspartiets granskning av pro'positionen nr 9 är 1975.Propositionen och utskottsbetänkandet speglar - del tror jag nog är riktigt - islora stycken det aktuella politiska lägel. Mycket har karaktären avkompromisser mellan de olika partiernas och intressenternas sinsemellan ganskasvårförenliga ståndpunkter. På åtskilliga punkter, därav flera avgörande, harmotsättningarna inle kunnat överbryggas. Där står uppfattning mot uppfattning,bedömning mot bedömning. har att säga sin mening. Vilketriksdagsbeslutet än blir är det dock bara en etapp pä vägen. Del återstår altomsätta propositionens riktlinjer i praktisk användning, så alt den verkligenblir gagnerik för de studerande. Även det fordrar skärpt politisk bevakning. - en man som sannerligen inte var oinsatt i sydsvensktuniversitelsliv i gången lid - har sagl, att av alla sammanstörtande byggnaderär luftslotten de värsta, ty de kräver de flesta offren. - Må den nya högskolanundgå all bli ell sådant luftslott. Den förhoppningen kan välutbildningsministern instämma i. Jagber, herr talman, alt få yrka bifall till de reservationer fogade tillutskottsbetänkandet - jag räknar inle upp dem - som avgivils av mig, antingen ensamma eller tillsammans med en eller flera andrareservanter. I övrigl yrkar jag bifall till utskottets betänkande. Underdella anförande övertog herr förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Hen (): När U 68 nu förberedelsearbete ligger på bordså kan del kanske lyckas vara etl rätt snyggt inslaget paket. Jag skall gärnamedge att omslaget lill paketet både i regeringens och i 'uibildningsutskottetstappning innebär en viss ytlig försköning jämfört med U 68:s belänkande. Dessvärre tror jag emellertid alt innehållet i paketet är lika torftigtsom . Med del menar jag, alt det förslag till en ny högskola som i dagföreläggs ytligt sett kan förefalla tilltalande. Man lalar vackert omen öppen, en demokratiserad och en decentraliserad högskola. Verkligheten äremellertid en annan. De konkreta förslag som läggs fram stämmer ingalundaöverens med dessa vackert formulerade mål. Och jag kommer, herr talman, att lafram de konkreta punkter där förslaget avviker från den vackra bild somutbildningsminislern i proposiiionen och i sill inledningsanförande söktteckna. Jagvill emellertid säga några ord om det behov av verklig reformeringav högskoleutbildningen som enligl min mening föreligger. Jag tror exempelvis attdet är alldeles rikligt alt yrkesanknytningen i högskoleutbildningen måsteförstärkas. Här finns det uppenbara brister , inle minst vidde filosofiska fakulteterna. Del är därför vikligl att man fastlägger sludiemålför olika yrkesutbildningar och all man med dessa studiemål som grund sökerutforma utbildningsvägarna, när det gäller både utbildningens innehåll ochutbildningstidens längd. Delär ocksä viktigt alt en bättre anknytning'mellan utbildning och arbetslivkommer lill stånd. Man måste därför i del fortsatta reformarbetet pä allvarsöka förverkliga del man har kallat återkommande utbildning. För all åstadkommabåda dessa mål - en effektivare yrkesanknylning av universitetsutbildningen ochen reell återkommande utbildning - krävs ett fortsalt beredningsarbete utöverdet som organisationskommittéerna avses fä i uppdrag alt göra. Jag tror att detvore lämpligt om fristående studiegrupper med företrädare för yrkeslivel, förlärare och forskare och för de sluderande själva fick möjligheler att delta ietl sådant arbete. Del finns över huvud taget i propositionen och iutbildningsutskottets betänkande ganska litet av konkreta riktlinjer för hurarbelel på att skapa återkommande ulbildning skall gå till. Jag har i ellsärskilt yttrande pekat på vad jag tror att man behöver göra. Delgäller försl och främst utformningen av del studiesociala systemet i framliden.Där gav gärdagens debatl rätt klara besked om all man frän regeringens sidainte är beredd all ta konsekvenserna av målsättningen alt få flervuxenstuderande även lill högskolan. Här måsle uppenbarligen förändringar skeom den återkommande utbildningen skall bli verklighet också på högskolenivå. Delgäller vidare, som jag påpekat i milt särskilda yttrande, frågan om hur manskall kunna föra in yrkesförberedande moment i befintlig längre teoretiskhögskoleutbildning, t. ex. civilingenjörsutbildningen. Delgäller slutligen också frågan om förhållandet mellan den intern-utbildning somi dag bedrivs både på den offentliga och den privala marknaden å ena sidan ochpä högskolorna å den andra. Jag tror att det skulle vara av stort intresse omutbildningsmyndighelerna tittade litet mera på den verksamhet som bedrivs avstatens personalulbild-ningsnämnd. Dehär är alltså vikliga delar av en högskolereform som vi inte i nägonnämnvärd utsträckning lar ställning till, men som det finns anledning attåterkomma till. Rent allmänl vill jag säga att den förändring av högskolan somdet nu gäller ändå är i allt väsentligt en organisatorisk och administrativfråga och därmed en fråga som bara i liten utsträckning direkt sysslar medulbildningens innehåll och ulbildningens mål. Jag lycker fortfarande att heladel här reformarbetet har bedrivits på elt bakvänt sätt. Man borde ha böriatmed ulbildningens mål och innehåll och därefter bestämt sig för enändamålsenlig organisalion. Då hade förmodligen stora delar av den diskussionom byräkratisering som har förts blivit onödig. Taletom en öppnare högskola, en vidgad högskola, har i ell avseende täckning iproposiiionen, och del är när man vill låta också andra grupper än de som harfullständig gymnasieutbildning få studera vid högskolan. Reformeringav högskoleutbildningen m. m. 6Riksdagens protokoll 1975. Reformeringav högskoleutbildningen m. m. Det är en som jag trorriklig och fruktbar förändring, och den har fulla stöd. Mensamtidigt som man på detta sätt söker öppna högskolan, så försöker man slängaden genom att införa en inträdesspärr också för de delar av högskolan därtillträdet är fritt. Och denna spärr - eller "generellaanlagningsbegränsning", som termen lyder i propositionen - motiveras inte i första hand av resursskäl eller arbetsmarknadsskäl. Det är inle enslor tillströmning av sluderande eller hotet om en hastig ökning av antaletnyinskrivna som har motiverat förslaget om en lotalspärr.Syftet är i stället och har under hela U 68-arbetei varit att få fram en modellmed vars hjälp man centralt skall kunna styra de studerande lill olikautbildningar och till olika orter. Denna lyp av styrning är främmande för ossliberaler. 1 en liberal utbildningssyn är det alltid den enskilde studerandessludieönskemål som skall tillmätas störst betydelse. Del innebär att man enskilde en sä slor valfrihet som möjligt i sill utbildningsval. Delbetyder att man vill söka begränsa omfånget på den spärrade utbildningen lillendasl sädana sektorer där del av t. ex. lokal- eller laboralorieresursskäl ärnödvändigt. Medden tillströmning vi har - ca 10 000 färre nyinskrivna än underslutet- av 1960-lalel - finns del inle heller av resursskäl någon anledning allinföra en allmän anlagningsbegränsning. synsätt påverkade ocksä denparlamentariska U 68-beredningen, som arbetade . Beredningenhävdade nämligen att en lolaldimen-sioneringsrnodell bara borde kompletterasmed en spärr vid behov. Propositionen har emellertid i delta avseende gälllängre och föreslagit en generell antagningsbegränsning. Närutbildningsminister lidigare talade om en högskola för alla,borde han ha sagl att del gällde en högskola för alla dem som kommer in. Menden begränsningen fick vi inte höra. Närman studerade de motioner som väcktes med anledningav propositionen, så kunde man till sin glädje finna att alla motioner frånfolkpariiel, och yrkade avslag på tanken på generellanlagningsbegränsning. Det finns, lycker jag, särskild anledning au peka päcentermotionen 1876, som i yrkande nr 2 hävdar alt förslaget om generellanlagningsbegränsning inom högskolan bör avvisas. Under utskottsbehandlingenyrkade ocksä kommunisternas representant all den form avlotalspärr som föreslogs i propositionen skulle avvisas. Idet här läget fanns således inom utbildningsutskottet en majoritet för att säganej lill regeringens förslag om en generell antagningsbegränsning. Man skulledå i stället ha hänvisat till att vae ny riksdag är suverän alt besluta omspärrar och att fördelningen mellan den spärrade och den ospärrade sektorn alltsåmåste prövas år frän år. har emellertid övergivit den linjen.I stället för att säga nej till den totala antagningsbegränsningen har centernförenat sig med socialdemokraterna om en s. k. skrivning på denna punkl. Olikatolkningar har gjort sig gällande om vad ulbildningsutskoilet föreslär pä dennapunkt. Lät mig dä först säga alt jag lycker att del är djuptotillfredsställande, att man i genom otydliga formuleringar försökerundvika att ge ell klart svar på frågan om högskolan skall spärras eller inle.Herr Alemyr, utbildningsutskottets ordförande, gjorde i en lidningskommentar iförra veckan del uttalandet alt utbildningsutskottets betänkande var elt förtydligandeav proposiiionen och alt man dessutom nu inte lalar vare sig om spärr ellergenerell anlagningsbegränsning ulan i stället om resursramar. Jag avstår fränall kommentera det eventuella behov av förtydligande som utbildningsministernsproposilioner kan ha. Jag tycker att della uttalande är elt rällklan besked: man har förtydligat och bytt ord, men i sak har ingen förändringinträffat. Deresursramar som utskottet föreslår att man i fortsättningen skall arbeia med påhögskoleområdet kommer ju i realiteten all ange hur mänga studerande som kanantas inom olika ulbildningar och pä olika orter. Del är föga tröst för ensluderande, som finner all resursramen pä en ort inle medger all han antas, allfå reda på att resursramen pä andra orter inle heller medger all han antas.Avgörande för huruvida en spärr finns eller inte är ju om de som vill ha enviss utbildning antas lill denna ulbildning eller ej. iSlaffanstorp hade här lidigare etl argumeni om att alla sökande kunde förväntaskomma in med den modell som utbildningsutskottet har föreslagit. Del är fulltmöjligl även vid en spärrad utbildning. Det beror ju på hur många behörigasökande som anmäler sig och har alltså ingenting all göra med huruvida det ären spärr eller inte. Och jag vill gärna ställa frågan lill utskottsmajoriletensföreträdare: Om nu ell slörre antal studerande anmäler sig lill studier på enviss ort än vad resursramen medger, fär de då studera eller avvisas de? ex. kommer fler personer som vill läsa juridik i än vad resursramenmedger, vad händer då? Del måsle man väl kunna ge etl rätt enkelt svar pä - eltsvar som inle kräver ytterligare förtydligande. Detär ju inle heller så, all del förslag till utbyggnad av högskoleutbildning pånya orter som ingår i beiänkandel har nägol samband med den här spärrfrägan,eftersom man ju förulsätter att traditionell universitetsutbildning av detslag där tillträdet nu är fritt och som bedrivs pä fem, sex, sju orter inleskall lokaliseras på annat häll. Dessa nya orter avsesju fä nya typer avkortare yrkesinriktad ulbildning, och sådana utbildningar tänker man inteförlägga lill de gamla universitetsorterna. Det kan alltså aldrig bli tal omalt en studerande, som anmäler sig lill jurisiutbildning i , fär ell beskedom att han i stället kan antas vid någon annan utbildningsort - i ,, eller vad del är för orter som närmast skulle ligga lillhands. Min slutsats på denna punkt är alltså att utbildningsutskottets förslagi alll väsentligt är ell stöd åt propositionens förslag om totalanlagningsbegränsning. Centerpartiels företrädare i utskottet Reformeringav högskoleutbildningen m. m. Reformeringav högskoleutbildningen m. m. har övergivit den linjesom de intog och som återfinns i yrkandet 2 i motionen 1876 av herrLarsson i och ylleriigare tolv centerpartister, däriblandpartiets samtliga företrädare i utbildningsutskottet. Delta cenlerns agerandehar, för alt cilera , föranlett "besvikelseoch förbittring". Mina frågor centerpartiels företrädare här idebatien är; Varför motionerar ni i viktiga, principiella frågor om ni sedaninle vill föfia upp era moiioner? Varför går ni ifrån era yrkanden just i delögonblick då det är klart all de kommer alt bifallas? Delär vidare karakteristiskt att utskottsm-ajoriteten anser att "det ipropositionen förordade anslagssystemet är helt förenligt med den av utskottetförordade ordningen". Ja, en central anslagsreglering för bådeutbildningslinjer och utbildningsorter är givetvis nödvändig i eltspärr-syslem, men den är oacceptabel i vårl system med frilt tillträde. Dennaulskottsskrivning och del faktum alt majoriteten har avvisat vårt förslag omett nyll anslagssyslem är således ytterligare bevis på all utskottsmajoriletensförslag innebär en lotalspärr. Man har i allmänna ordalag talat om att syftet med denna reform ocksåär att demokratisera och decentralisera högskolan. Det skulle ske genom altnya ledningsorgan med förändrad sammansättning tillförs högskolan. Delprincipiellt viktigaste av dessa nya organ är regionslyrelserna. De är enliglmin mening ett bra exempel på byräkratisering. Universitetsväsendet är i ochför sig byråkratiseral, vilket bl. a. illustrativt har beskrivitsav frislående debattörer som och . Mellaninstitutionerna pä fältet och och regeringen som beslutar omverksamheten finns del åtminstone sex olika förvaltningsnivåer.Inrättandet av regionslyrelserna och av de regionala utbildningsnämndernainnebär all ytterligare en beslutsnivå, en sjunde, förs in mellan dem somarbelar på fältet och dem som har beslutanderätten över högskoleväsendet.Byräkratisering i negativ mening innebär just att del blir allt flerbeslutsnivåer mellan dem som beslutar och dem som berörs av besluten. Däriskerar man all informationen både uppåt och neråt blir förvanskad samtidigtsom de direkt berörda önskar förkortad beslutskedja. Denya regionstyrelsernas uppgifter hämtas i huvudsak från lokala högskoleorgan.Det är de nuvarande konsistorierna, utbildningsnämnderna och fakullelerna somfår avslä uppgifter lill regionslyrelserna och de regionalautbildningsnämnderna. I denna mening innebär således propositionens förslag encentralisering.