prot · FZ0910 · 1975-12-31 00:00:00 — Sådan ärverkligheten, och jag kallar inle della "grumliga motiv" utan menaratl man söker utnyttja en möjlighet som föreligger, även om man inle kan anföratillräckligt starka skäl för alt få befrielse. Jagtror för min del att vi aldrig kan komma dithän alt vi utan någon form av prövning låter människorna själva bestämma om de vill detta i denna utbildning eller ej. Någon ordning får del finnas också i detta sammanhang. Nr 10 Hen EKINGE (fp): T'srlop 1 ''' talman! Jagmåste säga alt försvarsministern tydligen ser mer h 1975 seriöst på denna fråga än vad i tycks göra. Wernersäger att han tar allvarligare på ord än på mitt anförande. Om översyn av Ja,jag frågade inte om det. Jag frågade om tolkningen av mina ord, vapenjrilagen eftersomherr gjorde sig skyldig till en misstolkning av det jag hade sagt, och det var deljag beklagade. säger alt detär demagogi när Jag talar om dem som vägrar av etiska och icke av religiösamotiv. Ändå vet vi alt det går en ganska kraftig vattendelare mellan dessa. Ochvad är bakgrunden till det? Jo, del är naturligtvis - och jag känner väl till ivarje fall dem som vägrat av religiösa skäl, eftersom jag själv en gång i tidenhar gjort det - att den terminologi som används stämmer mycket bättre för demsom har religiös bakgrund. Det är fråga om uttryck som "samvetsnöd"och "djup samvetsnöd", ord som det för andra människor kan vara svårtatt över huvud taget ta i sin mun. Det är för dessa människor ofta svårare altartikulera sig på ett sådant sätt atl man får deras motiv klargjorda. Det ärfrån den utgångspunkten som jag talat om all det måste komma alt uppfattas såalt de har grumliga motiv. Jag kan inte - det måste Jag erkänna - se att det ioch för sig skulle vara mera felaktigt att vägra vapentjänst av etiska skäl änav religiösa skäl. Jag vet bara att de som vägrar av religiösa skäl till 90"n får sin ansökan beviljad under del att de andra får det lill drygt 3096. Detär den frågeställningen som Jag har velat aktualisera. Vi har enligt mitt sättatt se alltför många unga män i våra fängelser på grund av nuvarandeordning. Jagvill till slut, herr talman, betyga min tacksamhet över alt försvarsministernunder debatten ändå har lagil ställning för en humani-sering, något som jagräknar med att vi skall ha gott av för framtiden. Överläggningenvar härmed slutad. §9 Föredrogs och hänvisades 1975/76:26 tillnäringsutskoitet 1975/76:44 tillsocialförsäkringsutskottet §10 Föredrogs men bordlades åter konstitulionsulskottets betänkanden /76:16-19 1, 3 och 5 1-11 och 2 jusiitieutskottetsbetänkande /76 socialutskouets betänkanden /76 irankuiskoiieisbeiänkanden /76 inrikesuiskoiteisbetänkanden /76:4-8 122 § 11 Föredrogs och biföllsinterpellationsframställningen 1975/76:37. § 12 Anmäldes ochbordlades 1975/76:16 om lillfällig nedsättning av denallmänna arbetsgivaravgiften inom del inre stödområdet 1975/76:21 med förslaglill lag om ändring i jordabalken 1975/76:29 om skatlefullmaki för finans-och skatteutskott enligt 8 kap. 6 i; regeringsformen 1975/76:30 om ändring av reglerna för beräkning avlåneunderlag i fråga om bostadslån för nybyggnad av småhus 1975/76:33 med förslagtill lag om förvärv av hyresfastighet m. m. 1975/76:41 angående förlängd tillämpning avallmänna prisregleringslagen (1956:236) 1975/76:45 om viss ändring i bestämmelserna omkostnadsfria och prisnedsatta läkemedel 1975/76:49 med förslag till lag om varningstext ochinnehållsdeklaraiion på tobaksvaror 1975/76:57 med förslag till åtgärder förförsörjningsberedskapen på beklädnadsområdet m. m. §13 Anmäldes och bordlades 1975/76:3 om individuellenergimätning som förutsättning för bostadslån §14 Anmälan av Interpellationer Anmäldes och bordlades följande interpellationersom ingivits till kammarkansliet 1975/76:38 av herrStrindberg (m) till herr statsministern om svenska åtgärder med anledning avrättegång i : F. n. sitter bl. a. fem män fängslade i Estlandåtalade för "brott mot staten". De fem fängslade är ingenjör och översättareSergel Soldalov Defem har begått "brottet" att tillsammans skriva till Förenta nationernaoch kräva atl deras land på nytt skall erkännas som självständig stat. ,och blev nämligen fria stater genom de separata avtal som år1920 undertecknades i Tarlu, och och i vilka avstod"frivilligt och för eviga tider" från rätlig- heterna över de baltiskasiaterna och erkände "utan reservationer oavhängigheten för dessastater". Dessa fredsfördrag var enligt det ryska verket Diplomalinshistoria "en stor seger för sovjeldiplomatin i kampen för de baltiskastaternas neutralisering". Debaltiska staternas frihet blev kort. genomfördes den ryskaockupationen och upptogs de i .Sovjetunionen. På ett par årföriorade de baltiska folken i deporterade och avrättade mer än 125 000människor. Dessa lidanden fortsatte när de tyska trupperna brötin i Balticum och där skapade den administrativa enheten Ostland. Informationenom förhållandena i de f d. baltiska staterna har alltsedan andra väridskrigelvarit mycket sparsam. Vi vet att en betydande för-ryskning ägt rum, och vi vetockså att balter såväl i Balticum som runt om i världen fortfarande hoppas alten gång få bli fria folk med rätt att själva forma sin framtid. Vårtland och vårt folk har i olika sammanhang engagerat sig i kampen mot våld ochförtryck. Denna kamp bör föras vidare, och den bör riktas mot förtryck var delän råder. De fem, som sitter fängslade i , riskerar stränga straffför sitt "brott". Rättegången skall enligt uppgift hållas införlyckta dörrar, och del finns en uppenbar risk för atl den på samma sätt somskett på andra håll i vår omvärld blir summarisk. Medhänvisning till vad jag ovan anfört hemställer Jag om kammarens tillstånd atttill herr statsministern ställa följande fråga: Övervägerregeringen att vidta några åtgärder som kan vara ägnade att leda lill att depersoner som står åtalade i för brott mot staten ges en rättegångsom motsvarar berättigade anspråk på objektivitet och rättssäkerhet? 1975/76:39 av fruKristensson (m) lill herr justitieministern om åtgärder motnarkotikamissbruket: Kampen mot den illegala narkotikahandeln ger då ochdå resultat. Efter det all narkotikapolisen lyckades spränga en ligasom marknadsförde tung narkotika - opiater - försvann sådan i stort sett. Förkort lid sedan dök den åter upp, och fruktar narkotikapolisen för en ny svårvåg. Rapporter, särskilt från , tyder på detta. IMunchen har sålunda priset på opiater sjunkit från 180 lill 80 D-markför ett gram. Om vi beaktar att priset i för samma vara och sammakvantitet är . kan vi utgå från alt hämningslösa individer känner enfrestelse atl göra stora och snabba pengar i vårt land. Polisen tror sig velaalt man nu försöker etablera en marknad häri just för dessa preparat.Polisens beslag av amfetamin i visar också att den illegalanarkotikahandeln på intet sätt är under kontroll. Idet sammanhanget kan det finnas skäl att påpeka hur de personella resursernainom narkoiikapolisen ibland ansträngs lill bristningsgränsen. I slutstadiet avspaningarna beträffande Sandhamnsligan noterade polisen enövertid om 90 timman Frånolika polisdistrikt i landet vitsordas alt resurserna f n. ej räcker till föralt bedriva narkoiikaspaning. Man vet alt det finns narkotika av olika slag påmarknaden men tvingas lägga dessa frågor åt sidan. Det borde vara .självklartalt narkotikapolisen tilldelas erforderliga resurser. Enbart genom enomfördelning av polisresurserna kan problemet ej lösas. Den nu genomfördaarbetstidsförkortningen har medfört att större delen av det tillskott somtillfördes polisen som ett resultat av brottskommissionens förslag harneutraliserats. Läget är därför synnerligen bekymmersamt. Det borde nu gällaatt göra en samlad kraftfull satsning från polisens sida för atl komma åt denillegala narkotikahandeln, såsom skedde 1969. Erfarenheterna talarockså för nödvändigheten av en samtidig satsning på vården avnarkotikamissbrukare. Annars blir polisens insatser verkningslösa. Ettsärskilt problem utgör narkotikamissbruket på fångvårdsanstalterna. Genom denökade öppenheten inom kriminalvården, i och för sig eftersträvansvärd, tycksdet nu vara nästan omöjligt att stoppa narko-tikatillförseln till många avanstalterna. De omhändertagna är också särskilt predestinerade för missbruk.Många får sin första erfarenhet av narkotika under fängelsevistelsen. Detta äri hög grad otillfredsställande, och jag efteriyser nu liksom tidigare åtgärderför atl söka komma lill rälla med detta problem - ulan alt anstalterna återskall behöva bli slutna. Åberopandedet anförda får Jag anhålla om kammarens tillstånd att till herr justitieministernställa följande frågor: Vilkaåtgärder avser statsrådet vidtaga för alt möjliggöra en effektiv satsning från polisens sida mot narkotikamissbruket? vidtaga några åtgärder för atl komma till rätta med narkotikamissbruket på fångvårdsanstalterna? 1975/76:40 av herrSvanström (c) till herr arbetsmarknadsministern om breddning av järnvägslinjenKalmar-Berga: Önskemål om breddning av den smalspåriga järnvägslinjen - harunder hela efterkrigstiden i olika sammanhang förts fram från invånarna iKalmar län. ILänsprogram 1970 för län har angett Bergabanans breddningsom en av de viktigaste regionalpolitiska åtgärderna för näringslivetsutveckling. Sedan först ett industrispår anlagts från massafabriktill Stubbemåla, som genom ett stickspår är förbundet med Sandbäckshult,startade en breddning av södra delen av från tillSandbäckshult med fortsättning till Stubbemåla. Dessa breddningsarbeten hålleri dagarna på att avslutas. Härmed har sammanlagt normalspår byggis. Den åierstående delen Sand-bäckshuli-Berga utgör endast , ILänsplanering 1974 har med ökad styrka framfört kraven på enbreddning av hela Bergabanan, Likaså ingår ett utnyttjande av en breddadBergabana såsom ett väsentligt led i vid årets början till regeringeningivna förslag till regional trafikplanering för län. Jämsidesmed de i länsplaneringen och i den regionala trafikplaneringen dokumenteradeförslagen rörande en breddad Bergabana har önskemålen härom aktualiserats genomen rad skriftliga framställningar, uppvaktningar och överläggningar påriksplanet, som riktats till regeringen, riksdagsutskott, och , Genom en breddning av bandelen i fråga erhållesett. sammanhängande normalspårigi järnvägsnät i län, vilket är av denallra största betydelse med hänsyn lill näringslivets transportbehov. Bergabananlöper genom den del av län, som kämpar med utomordentliga svårigheteralt bevara sysselsättningsmöjligheterna för befolkningen. Existens- ochuivecklingsbetingelserna för företagen i är starkt beroende avett utbyggt normalspårnät. har vitsordatbetydelsen av alt genom en breddad Bergabana få möjligheter atl föra virkes-och fiisiransporierna lill Mönsieråsanläggningen, varvid bl. a.fiistransporterna från Kindasågen lill massafabriken i kommer atlbli betydande. Rent allmänt är möjligheter till godstransporter per järnvägmellan företagen i kommunerna längs järnvägslinjen från i nordvästgenom och kommuner till hamnarna i och avvital betydelse för utvecklingen av länets näringsliv. Medanledning av motionerna 307, 500 och 501 till riksdag uttaladetrafikuiskoliei att utskottet vid sin prövning funnit vägande skäl lala för ettbifall till motionärernas förslag om breddning av bandelen Sandbäckshult-Berga.Utskottet föreslog därför all Kungl. Maj:i prövade möjligheterna attgenom arbetsmarknadsverkets försorg låta utföra arbetena i fråga samt vidtogövriga åtgärder som i anledning härav påkallades. Detta uttalande antogs avriksdagen och kan betraktas såsom en direkt beställning från sida.Regeringen har sedan uppdragit åt SJ och AMS all utreda frågan. AMS har därvidmed hänsyn till sysselsättningsläget ställt sig positiv till atl de fortsattabreddningsarbeiena utförs såsom beredskapsarbete. SJ har utan direktställningstagande redovisat olika tekniska och ekonomiska alternativ. Inuvarande sysselsättningsläge måste det vara rationellt au i direkt anslutningtill pågående arbete fortsätta med den andra och sista etappen. Eljest måstearbetskraften fiyilas till annat beredskapsobjeki-vilket AMS nu lär överväga ibrist på besked. Medåberopande av del anförda och med särskild hänvisning till tidigareställningstagande hemställer jag om kammarens tillstånd att till herrarbetsmarknadsministern framställa följande fråga: Ärregeringen beredd att ge klarsignal förde fortsatta breddningsarbeienapå Bergabanan? 1975/76:41 av herrHernelius (m) till fru statsrådet om skogsindustriprojektet iDemokratiska republiken : Iaugusti 1974 undertecknades i ett avtal mellan Demokratiska republikenVietnam och om svenskt bistånd till bl. a. ett skogsindustriprojekt.Bidraget till delta beräknades uppgå till . ; projektet skullegenomföras och beräknades vara avslutat under budgetåret1978/79. Avsikten är atl bygga upp en industri för framställning av pappersmassaoch papper, som vid full utbyggnad får en kapacitet av papper.Avtalet underställdes aldrig , vilket senare föranledde enanmärkningsreservation i konsiiiu-lionsutskotiei (KU 1975:12). Närplanerna på skogsprojektet först redovisades för ulrikesutskollef ipropositionen 1974:1 hette det att kostnaderna sannolikt kom "alt överstiga500 milj. Utskottet för sin del betecknade (UU 1974:3, s. 15)skogsindustriprojektet som "den största enskilda biståndsinsats som hittillsplanerats av de svenska myndigheterna. Kalkylerna över investeringskostnadernaär fortfarande osäkra. Vårt land kan, enligt vad utskottet erfarit, komma altbestrida betydligt mer än för denna insats som under enföljd av år kommer all ställa stora krav, delvis av principiellt nytt slag, påde i insatserna dellagande svenska parterna." Avtalet i augusti samma årrörde sig alltså om 770 milj. kr., varav 150 miljoner för eventuellaprisstegringar. Underriksdagsdebatterna i samband med utrikesutskottets bistånds-utlåtanden vid 1974och riksdagar framhölls att betydande osäkerhet rådde om projektetsolika delar. Sålunda nämndes risken för negativa ekologiska, regionalpolitiskaoch sociala konsekvenser av storsatsningen på ett papperskombinat. Vidareframhölls osäkerheten beträffande hamnanläggningar, transporter, kontakternamellan nordvietnameser och den svenska arbetskraften, bostäder m. m. Två hellolika planerings- och styrsystem möttes ju i samband med projektet. Svårigheterav detta och av annat slag är självfallet ofrånkomliga och har till viss delkunnat förutses. De är på sätt och vis normala vid ett projekt av detta slag. ISIDA:s anslagsframställning /77 framkommer att det är tvivelaktigtom tidsplanen för maskinernas insättande i driften kan hålla samt att devietnamesiska bidragen i form av personal och materiel inte motsvarat vad somförutsattes. Förseningar i byggnadsarbetenas genomförande säges vidare hauppstått. Mennär nu har förflutit sedan avtalet undertecknades synes tiden varainne för att erhåller en sammanfattande redogörelse för gången avarbetet och för hur genomförandet av projektet bedöms just . Detta särskiltsom tidigare erhållit ytterst knapphändiga uppgifter (anmälan ipropositionen 1974 upptog endast 11 rader). Särskild uppmärksamhet bör ägnasnuvarande kostnadskalkyler, eftersom enligt avtalet synes ha att ståför prisstegringarna även om dessa tillkommit utan svenskt vållande. Överhuvud taget har all anledning att noga följa denna vår "störstaenskilda biståndsinsats". Underåberopande av det anförda anhåller jag om kammarens tillstånd att lill frustatsrådet framställa följande frågor: Nr 10 1. Hur bedömer statsrådet skogsindustriprojektei i DVR? -r- I 1 tidplanen hålla? ''"' kostnadskalkyler beräknas för projektet och hur stor del avdessa kostnader faller enligt avtalet på ? § 15 Kammaren åtskildeskl.