prot · FY0929 · 1975-12-31 00:00:00 — Men jag sade alt del finns anledningatt se vilka följder fastighetstaxeringen har, och då får man se på detspecifika avdraget. Del sistnämnda har emellertid förmodligen inte , och jag förlåter honom det. Del är inle heller någon tidning somhar observerat del. Däremot har jag i stor omfattning fått mig till livs, iolika pressorgan, alt Sträng säger ett absolut benhårt nej lill varie justeringmed hänsyn till de höjda taxeringsvärdena. Nuhar vi ju för bara tre fått dessa taxeringsvärden. Just nu ärdet besvärslid som bör ulnylfias i den mån man har blivit orimligt högtupptaxerad, och sedan kommer de skattemässiga verk- Omförslag till rörande omläggning av villabeskattningen Självfalleihinner svenska folket upplysas om vad regeringen ämnar göra. Så förskräckligtbråttom är det inte. Den debatt vi har haft har väl också gjort sitt lillför alt understryka att del kommer en proposition på detta område. Om del inågon mån kan lugna, så är del ju bra. Men jag tror att om hur en sådan proposition skulle se ul är mer accentuerad ilfråga om skattekonsekvenserna än vad min uppfattning är. Därför är det välriktigt att vi väntar med den debatten tills propositionen kommer. Jagtycker inte heller alt jag har någon anledning alt över huvud laget ge mig inpå detta med tvåfamifishusen - om det är elt rättvist eller elt orättvistlaxeringssyslem som tillämpas. Vi gör en bedömning över hela fältet, ochresultatet av den bedömningen kommer all presenteras för . Om mantalar om inflationen - och del har ju gjort med stor flit - är detklart att villaägarna drabbas i viss utsträckning genom att del blir envärdestegring på fastigheterna därför att folk letar efter realvärden i eninflalionistisk utveckling. Men jag tror att del finns medborgarkalegorier somhar farit mer illa av inflationen än vad de kategorier har gjort som har sinaslantar placerade i realvärden av typen villor och egna hem. Hen (); Jagskall inte längre envisas med all försöka avkräva finansminister som han inte vill lämna. Menman måste väl ändå fråga efter orsaken lill att finansminister ärså tystlåten. Han borde ju kunna tala om för oss all han innerst inne tyckeratt del är fel att de gränser som han har salt för olika procenlsatser vidbeskattningen av villor skall leda till dubbla skatteskärpningar enbart pågrund av inflationen. Vederbörande har ju inte fått någon som helstförmögenhetsökning. Därför bör dessa gränser flyttas uppåt i takt medinfiationen. Det blir ju en dubbel effekt genom uppnyttningarna i de olikaskikten. Och jag tycker att finansministern borde kunna säga all det kan inteha varit avsikten, när skalan konstruerades, att människor som inle blirrikare pä grund av inflationen skall beskattas efter en högre procentsatsdärför att inflationen sätter in. 1stället gjorde alltså finansministern ett uttalande av motsatt innebörd iradion. Det är väl troligt att det - som alltid är fallet - dramatiserades. Menman kan när del gäller människornas reaktioner med anledning av sådanaultalanden fråga sig i vad mån reaktionerna är spontana eller beroende av atttidingarna "spelade upp" vad som sades. Men svaret på den frågan ärskäligen ointressant. Det avgörande är alt uttalande skapade enoro som borde ha föranlett regeringen att gå ut och säga att självfallet skallvi se till att de här värdegränserna skall ligga, i reella termer så att säga,där de ursprungligen avsågs alt ligga med tanke på skatteeffekten. Detuttalandet får vi tydligen fortfarande vänta på. Attfinansministern inte vill svara på frågan om tvåfamifishusen får jag väl baranotera. Finansminister brukar emellertid inte vara så"abstrakt" i sina framträdanden i andra sammanhang. Denomständigheten all villaägarna eventuellt har del något bättre än andra, därföralt de har vissa realvärden, behöver ju i och för sig inle innebära attorättvisa konsekvenser inte skall rättas till. Jag tycker inle all det är någotargument - det finns de som haft del ännu bättre i så fall. Huvudsaken är attdet har blivit orimliga och orättvisa föfider för en stor grupp människor. Dåborde det ligga i regeringens intresse alt rätta till saken. Omförslagtill rörande omläggning av villabeskattningen Jag har inle så mycket mer alt säga. Men vi kan ju ändå erinra oss attnär den här schabloniseringen av villabeskatlningen infördes arbetade vimed andra förutsättningar än de som gäller . Vi hade då en allmänmarknadsränta som på den långa marknaden låg på 3,5 96 eller, om jag gårtillbaka till gamla statsobligationer från slutet avi 1940-talel och börian av1950-talet, pä 3 96. Följaktligen fixerade man intäklsprocenlen för villaägarnatill 3 96. Sedanhar vi haft en ränteutveckling som ju höjt den gamla marknadsräntan upp till8,5 96, om jag tar den billigaste kapitalmarknadsräntan, och vi har gått nedmed den inkomstberäkning som gäller för villorna till 2 96, vilket även efterupptaxeringen gäller för 80 96 av alla villor. Det är helt enkelt ett annatutgångsläge än när vi startade, och förutsättningarna förschablontaxeringen är annorlunda. Dettaspelar naturiiglvis också en roll när man bedömer huruvida de taxeringsreglervi nu har är obilliga eller relativt rimliga. Jag menar att de är relativtrimliga och kommer att vara det, även om man inle kan tillgodose på den punkten. Hen (): Jagskall gärna medge, herr finansminister, att ränte-förulsättningarna kanbetraktas som något annorlunda nu än vad de var . Men omregeringen har den uppfattningen, att dessa annorlunda förutsättningar skallleda till att man bör räkna upp procenttalen, då borde regeringen utarbeta enproposition och lägga den på bord, så alt får fatta ettbeslut i frågan. Man skall överlåta åt inflationen att ordna saken. Vill manändra i sak skall det ske på vanligt säll genom en proposition som vi fårbehandla i . Jag vill påminna finansministern om alt man så sent somi höstas fattade beslut om värdegränserna. Då förde man inte det resonemang somherr Sträng nu för om att procenttalen strängt laget är för låga och borderäknas upp därför att förutsättningarna förändrats. Överiäggningenvar härmed slutad. 2 protokoll 1975. Herr finansministern erhöll ordet för attbesvara () anmälda interpellation, nr 26, ochanförde: har frågat mig om den arbetsgrupp som i börian av1960-talel tillsattes inom föratl studera och utarbetaett förslag till ny socialgruppsindelning är verksam och, om så ärfallet, när man kan förvänta sig ett förslag från denna grupp. Vidstatistiska cenlralbyrån infördes i samband med riksdagsmanna-valel ettvalslalistiskt syslem. För alt vinna större överskådlighel sammanfördes olikayrkesgrupper lill tre huvudgrupper, som benämndes socialgrupp 1,2 och 3. Indelningen används numera inle i denna form i officiell statistik menförekommer trots detta inte sällan i dagligt tal, i massmedia och i vissaundersökningar. Enbesläktad indelning, en socio-ekonomisk gruppering, infördes efterinternationell förebild folk- och bostadsräkning. År1965 lillsaUes inom statistiska cenlralbyrån en arbetsgrupp för alt utarbetaförslag till en ny socialgruppsindelning. Arbetsgruppen lade fram ettförslag som centralbyrån sände på remiss till bl. a. de politiska partierna.Svaren var i stort kritiska mot del presenterade förslaget men uttryckte ändåönskemål om en ny indelning. Arbetet lades tillfälligt ned men återupptogs islutet av , då en arbetsgrupp åter bildades inom centralbyrån. Arbetsgruppenhar under utredningens gång avgivit delrapporter. förslag lill ensocio-ekonomisk gruppering av individer sändes ul på remissoch är under behandling. räknar med altla ställning lill del fortsatta arbetet med en svensk socio-ekonomiskgruppering av individer . Dessutom planerar cenlralbyrån allsätta i gång elt utvecklingsarbete avseende en motsvarande indelningsgrund förhushåll. Jagvill lacka flnansministern för svaret. Det var ju ett exakt svar på de formellafrågor som jag ställde om den arbetsgrupp som har arbetat med en nysocialgruppsindelning och när man kunde vänta sig ell förslag från den gruppen. Finansministernhänvisade lill den delrapport med förslag till en socio-ekonomisk gruppering avindivider vilken skickades ul på remiss . Jag fick också denupplysningen all arbetet skall fortsätta inom statistiska cenlralbyrån och altnästa fråga som man skall la itu med gäller en motsvarande indelningsgrund förhushållen. Jag har med tillfredsställelse noterat att individen, intehushållet, har lagts till grund för den första undersökningen. Hustrun fåralltså enligt detta klassificeringssystem en plats efter sitt eget yrke, inteenbart efter mannens. skall jag givetvis inlehär föregripa den utredning och del arbete som pågår inom statistiskacentralbyrån. Allt del där är myckel intressant, men jag skall inte uppta tidenmed alt gå in på några tekniska detafier när del gäller det framlagdaförslaget. Men jag kan inte underlåta all passa på tillfället all göra någrakommentarer. Jag menar nämligen att dessa frågor inte har enbart akademisktintresse. Enindelning av människor i ett samhälle vid en viss given lidpunkt kan i stortsett fiäna två olika ändamål. Man kan använda indelningen som ett instrumentför beskrivning av eller forskning om företeelser i ell samhälle, men man kanockså använda indelningen i propagandasyfte. Omman beskriver det gamla samhällsstruktur med all tala om indelningav människor i patricier, ryttare, plebejer och slavar får man därmed också enindelning lämpad för propaganda mot slaveriets upphörande. I flertalet äldresamhällen fanns denna möjlighet på grund av samhällsstrukturen. förslag lill socio-ekonomisk indelning som är ute på remiss föreslåsolika indelningssyslem. Det mest differentierade systemet har en indelning sombygger på inte mindre än 82 kategorier. Det säger sig självt att inte ensfinansminister skulle kunna utpeka en av de 82 klasserna som särskiltundertryckt av de 81 övriga. Det föreslagna systemet kommer sannolikt inte attlämpa sig för någon form av propaganda, och delta av den enkla anledningen attvårt svenska samhälle är så oerhört myckel mer flexibelt ochmångfasetterat än del gamla romerska att den sortens propaganda intelängre är meningsfull. Denföreslagna indelningen kommer antagligen att bli ett utmärkt instrument förforskning om beteenden såväl sociologiskt och psykologiskt som politiskt, menden kommer inle att lämpa sig för propaganda. Därför tror jag att det finnsrisk för att den gamla indelningen i socialgrupp 1, 2 och 3 kommer att levakvar i den politiska demagogin, och jag vill av den anledningen säga några ordom denna socialgruppsindelning. Den bygger, som finansministern också framhölli sitt svar, på en indelning efter yrken enligt ett system , men denär i sin struktur - och det är det intressanta - i linje med del marxistiskasynsättet, enligt vilket man i huvudsak indelar samhället i två grupper. Mankan kalla dessa grupper för underklass och överklass, man kan kalla dem för socialgrupp1 och socialgrupp 3. Del finns många andra varianter på benämningarna. Menvilsen med den marxistiska tankegången är alt framhålla de två klasserna somantagonister lill varandra. Man spelar på motsättningen mellan förtryckandeoch förtryckta. Bådehär och utomlands har man för länge sedan gått ifrån denna grova indelning förundersökningar av vetenskaplig typ. Man plockar i stället ut de speciellakriterier man behöver för den undersökning man vill göra - yrke, inkomstensstorlek, utbildning etc. Så gjorde man i en undersökning som påböriades på1960-talet och som i stort sett fullbordades , nämligenklientelundersökningen som hade lill uppgift att kartlägga orsakerna tillungdomsbrottsligheten. De undersökningar som ligger till grund för U 68 harockså skett med vissa kriterier hos Om skolutbildningens framtida inriktning föräldrarna som bas. Därhar man diskuterat rekryteringen från olika grupper av människor tillhögskolorna. Närman nu för ut resultaten av de här nämnda undersökningarna i debatten talar manmärkligt nog inte längre om kriterierna. U 68 är ett utomordentligt exempel pådet. När man går ut i debatten talar man i stället om socialgrupper. Man talarom att barn lill föräldrar i socialgrupp I dominerar den högre utbildningen, isynnerhet på vissa linjer. Man talar om att barn till föräldrar i socialgrupp 3skulle utgöra en mindre andel av dem som slutför studierna till en examen. Menhur blir det om man inte vet vad som menas med socialgrupper, om man inle velhur stora dessa är? Hur blir det om hela socialgruppsindelningen är diffus?Hur kan man då veta om en student som står vid löpande bandet och paketerarfalukorv på halvlid skall räknas till socialgrupp 1 därför att pappan ärbyrådirektör eller om en student med viss förmögenhet, t. ex. radhus ochsportbil, skall räknas till socialgrupp 3 därför att pappan är metallarbetare? Förutomatt debatten blir meningslös så länge man utgår från en socialgruppsindelningav den gamla grova typen, som man inte kan definiera, ligger här en annanfara, och det är väl delta som är del allvarliga. Man kan genom att använda sigav detta grova system missa någonting väsentligt - nämligen möjligheter attdiskutera de olika kriterierna var för sig, t. ex. föräldrarnas utbildning,teoretisk eller praktisk, och slu-diestimulansen i hemmet.Socialgruppsindelningen är trubbig och den vädjar till ett politisktkänsloengagemang. Avdessa anledningar vill jag passa på tillfället att uttala som ett önskemål i samband med presentationen av den förfinade socio-ekonomiska indelningenbestämt lar avstånd från den gamla socialgruppsindelningen och klart sägerifrån att den saknar all förankring i verkligheten . Med delta anförande, under vilket herr talmannenövertog ledningen av kammarens förhandlingar, var överläggningen slutad. § 5 Omskolutbildningens framtida inriktning erhöll ordet för all i ett sammanhang besvara dels fruSöders (c) anmälda interpellation, nr 28, till herrutbildningsministern, dels () anmälda fråga, nr65, och anförde: har till chefen för ställt föfiandefrågor: Vilka områden anser statsrådetdet vara särskilt viktigt att få belysta genom det s. k. MUT-projekiet inomskolöverstyrelsen? I vilka former ämnar statsrådetbereda och riksdagspartierna tillfälle att ta ställning till defrågorom skolans framtida inriktning' som blir ett resultat avarbetet inom MUT-projeklel? HerrWikström har frågat mig vilka syften MUT-projeklel har och på vilket sättriksdagen kommer att få möjlighet att påverka det. Dåbåde inlerpellationen och frågan behandlar samma problem bör de besvaras i ettsammanhang. Enligt fastställd ärendefördelning ankommer det på mig att lämnasvaret. Innan jag går in på svaret vill jag lämna en kort redogörelse förtillkomsten av det s. k. MUT-projeklel. a. att tillse att utbildningen i fråga ominnehåll och metoder fortlöpande förnyas och förbättras i takt med utvecklingeni samhället och nya rön inom forskningen. Det ankommer på riksdag och regeringalt fatta beslut om skolans mål och huvuddragen av dess innehåll. Påskolöverstyrelsen ankommer det all genom ett fortlöpande läroplansarbeteutfärda kompletterande anvisningar, samla erfarenheter och successivt vidtaeller föreslå de förändringar som erfarenheter och utveckling motiverar. Dåden nya läroplanen för , fastställd av Kungl. Maj:t 1969, böriadetillämpas startade arbetet med en uppföfining avläroplanen för denna skolform. Arbetet kom all betecknas LäroplansuppföFningför . På motsvarande säll inleddes ett uppföfiningsarbete avseendegymnasieskolan genom läroplansarbetet i gymnasieskolan. därefterinleddes arbetet inom projektet utvärdering, det s. k.MUT-projektet. Detta tillkom för att samordna arbetet med alt konkretisera de iläroplanerna uppställda målen. ville man försöka finna bättre metoderför utvärderingen av skolans verksamhet. MUT-projeklelkom all ledas av en särskild ledningsgrupp. Denna blev också samordnande organför de nämnda projekten för och gymnasieskolan. Principernaför har tillstyrkts av pedagogiska nämnd.Därefter har de godkänts av verkets styrelse . Dessa principerpublicerades i ell specialnummer av Aktuellt från i maj1974. I detta sammanhang vill jag erinra om att pedagogiskanämnd tillkom efter beslut av riksdag samt att nämnden har en delvisparlamentarisk sammansättning. Förkontakter med olika intressenter utanför verket knöls på elt tidigt stadiumtill de båda läroplansprojekten referensgrupper i vilka ingår representanterför såväl personal-, elev- som föräldraorganisationer jämte kommun- ochlandstingsförbund. Till kopplades redan i inledningsskedet enreferensgrupp med företrädare för bl. a. myndigheter och arbetsmarknadsorganisationer.Vidare anlitades särskilda forsk-ningskonsulenier. MUT-arbetetsförsta etapp var att med utgångspunkt i bl. a. enkäter, inspeklörsrapporter ochkonferenser skissera ett utvecklingsprogram för och gymnasieskolan.Det material som framkom genom detta arbete har sammanställts i endebattpromemoria som har remiss-behandlats. Arbetetsandra etapp har inriktats på att klarare precisera läroplanernas övergripandemål samt målen för skilda ämnen. Olika arbetsgrupper har arbetat fram de förstautkasten till mer precisa och delafierade målangivelser. Några av dessa harockså försöksvis blivit utprövade i praktiskt skolarbete. Resultatet av dessautprövningar är enligt vad jag har erfarit av naturliga skäl varierande. Det ären ny uppgift att försöka mer noggrant och detafieral än vad läroplanerna görange de olika ämnesmålen och beakta de för skolan gällandeövergripande målen. Några nämnvärda tidigare erfarenheter, vare sig svenskaeller utländska, att falla tillbaka på finns inte. har kommit att omfatta ett 40-tal ämnen, omkring 20för vardera och gymnasieskolan. Totalt har omkring 400 personer istörre eller mindre omfattning varit inkopplade på projektet. Erfarenheternaav del bedrivna arbetet inklusive den preliminära utprövningen avförslag till målbeskrivning i ett antal ämnen har, efter vad jag inhämtat frånskolöverstyrelsen, gjort del möjligt att böria utarbeta det första förslagettill en modell för utformning av målavsnitt i läroplanssupplement. Med stöd aven sådan modell, om den nu kan göras tillräckligt allmängiltig, är avsikten altsenare arbeta fram supplement lill läroplanen, som kan hjälpa lärarna i detdagliga skolarbetet. Dessa supplement avses, i alla de fall då delta över huvudtagel visar sig möjligt, uppta alternativa studieplaner mellan vilka lärare ochelever skulle kunna väfia vid planeringen av arbetet för läsåret och terminen. Medtanke på all del finns elever som löper risk att lämna skolan ulan tillräckligagrundläggande kunskaper och färdigheter i vissa basämnen har man i arbetetockså försökt alt ange vad som skall anses tillhöra det minimum av kunskaperoch färdigheter som skolan bör tillse att alla elever har när de lämnar skolan. Somjag har nämnt har resultaten av de försöksvis gjorda utprövning-arna varitvarierande. Skälen härtill kan vara flera. Dels är skillnaderna mellan olikaämnen stora, dels är skillnaden i arbetssätt mellan olika lärare naturligenbetydande. Vad som har visat sig vara en framkomlig väg och en god avvägning iett ämne har i ell annat inle kunnat tillämpas med samma lätthet, i vissa fallkanske inle alls. Vad som i elt ämne för vissa lärare har visat sig vara en godavvägning mellan frihet och en detafierad målbeskrivning har av andrabetraktats som en alltför härd styrning. Andra åter har ansett sig ha fållotillräcklig hjälp därför alt målet har angivits för vagt och ofullständigt. Molbakgrund av de erfarenheter man har vunnit övervägerskolöverstyrelsen, enligt vad jag har erfarit, att koncentrera arbetet på ettmindre antal ämnen. Syftet är alt genom en sådan koncentration åstadkomma enkonkret anknytning lill skolarbetet. På detta sätt avser allrelativt snabbt och i ett begränsat antal ämnen kunna utpröva den modell förläroplanssupplemenl som har framtagits inom . Enligtmin mening är en fortlöpande läroplansuppföljning en av skolöverstyrelsensmest centrala uppgifter, vilket också framgår av gällande instruktion. Deövergripande målen för skolan måste starkt betonas i läroplansarbeiet. Detfinns även ett starkt behov av alt precisera baskunskaper och basfärdigheter ivissa ämnen för att därigenom för skolan utpeka en miniminivå som varie elevskall uppnå. Jagvill vidare framhålla att det läroplansarbele som har bedrivits och lett framtill nuvarande supplement inte har inneburit bindande anvisningar för skolansarbete. Supplementen skall ses som ett stöd i planeringen och vid genomförandelav undervisningen. Läroplansuppföfi-ningen måsle beakta all skolarbetet ävenfortsättningsvis måste präglas av ett betydande utrymme för både lärare ochelever att påverka del egna arbetet. Utgångspunkternaför läroplansarbele är skollag, skolstadga och läroplanernasallmänna delar, dvs. de dokument som har fastställts av ochregeringen. Jag utgår från att alltid, för den händelsearbetet inom ett projekt skulle motivera della, underställerregeringen de avvikelser från fastställda förutsättningar som kan behövaövervägas innan dessa företas. Jag vill i delta sammanhang åter erinra om altden pedagogiska nämnden, i vilken bl. a. är företrädd, kommer attföfia arbetet. mån förändringar vidtas i MUT-projeklel förutsätter jag att skolöverstyrelsenäven överväger eventuella konsekvenser för behovet av insyn och medverkan frånolika grupper. Jag vill tacka statsrådet för svaret på mininterpellation. Förutsättningarnaför en diskussion kring har ju sedan inlerpellationenframställdes förändrats genom SÖ:s beslut all fortsätta utvecklingsarbetet iandra former än tidigare och, som vi hörde, med koncentration på vissaämnen. Detta gör del emellertid inle mindre angelägel att här i kammaren föraen debatt kring utvecklingsarbetet i skolan. Viär många som ställt stora förväntningar på del utvecklingsarbete som bedrivssåväl inom SÖ som i skilda utredningar. F. n. upplever vi en intensiv debatt iskolfrågorna, främst med anledning av förslag. 1 den debattenhar det förekommit en stor osäkerhet om hur myckel kan komma attpåverka förslag. Många har ansett att resultaten av dessa bådaarbeten är oförenliga och all myndigheterna av del skälet inle har velat ha enbred debatt om MUT, ett påslående som jag emellertid inle ställer mig bakom.Men det var bl. a. mot den bakgrunden som jag ställde min interpellation. Detär viktigt att utvecklingsarbetet på skolans område ständigt kan drivas vidare.Låt mig uttrycka en förhoppning om att arbetet även i de aviserade förändradeformerna kommer all bedrivas med stor öp- En öppen ochallsidig debatt är en förutsättning för ett framgångsrikt utvecklingsarbete.Det omfattande arbete som skett inom kommer därvid säkeriigen attvara till myckel stor nytta, om det - som jag hoppas - används på ett riktigtsätt, dvs. till stöd och hjälp både för den enskilde eleven och för läraren närdet gäller att uppnå goda grundläggande basfärdigheter. Att söka tillgodoseallas behov av basfärdigheier i grundläggande ämnen är något av det mestbetydelsefulla i strävan att ge alla barn och ungdomar någoriunda likartadestudiemöjligheter. Jagär medveten om svårigheterna att avväga detaljerade råd och vägledningar motrisken för medveten eller omedveten centralstyrning. Möjligheten tillindividualisering för eleven och handlingsfrihet för läraren för alt uppnåläroplanens mål får inte omintetgöras. I delta avseende upplever jag att mycketdetaljerade anvisningar indirekt skulle kunna minska friheten i skolan genomsin påverkan på läromedlens utformning och att vi här måste följa utvecklingenmed den yttersta noggrannhet. Vissafrågor står enligt min mening i förgrunden när det gäller utvecklingsarbetetpä läroplanssidan. Det är, som jag tidigare sagl, nödvändigt att se till atteleverna får de grundläggande färdigheter som behövs för fortsatta studiereller för en meningsfull funktion i samhället och arbetslivet. Medgrundläggande färdigheter avser jag då inte bara läs-, skriv- ochräknefärdigheler, utan jag vill i lika hög grad peka på de praktiskafärdigheter vi allesammans behöver litet mera av. Jagser även en fara i alt inte ge baskunskaperna ett stort utrymme inom ett brettbåde teoretiskt och praktiskt fält.