prot · FZ0930 · 1975-12-31 00:00:00 — Jag kan inte svara på hur Vattenfallställer sig om man inte har alternativa möjligheter att använda bränsle, menJag kan inte - del är en personlig deklaration - se att man har anledning allavvisa tanken på en diskussion av den anledningen. Låtmig också tillägga all vad beträffar så har vi diskuterat frågan omdel finns förutsättningar all dra en hetvalienledning från Ringhals.Vattenfall undersöker den möjligheten. Vihar med diskuterat om man kan tänka sig alt använda naturgasom vi skulle kunna få sådan från de norska fyndigheterna i . Det tordevidare vara känt här all i regi utreds möjligheterna alt draledningar från de norska fyndigheterna i över och landvägenupp utmed , eventuellt ända upp till . Detta har samband medalt man inte direkt från fyndigheterna kan föra in olja eller naturgas tillNorge. I det sammanhanget kommer man Ju - om jag får uttrycka det så -attpassera . Jag lycker därför att det skulle vara ett alternativ som maninte avvisar. Jagär alltså positiv till de frågor som har ställt. Jag har ocksåklara besked från atl man delar denna min uppfattning. Industriministern upprepade alt regeringens program som skullege elkraft från kraftvärmeverk var ett ambitiöst program.Ordet ambitiös kan man naturligtvis begagna på många olika sätt. Jag barakonstaterar au av den möjliga utbyggnads-kapacitet som Värmekraflföreningenbedömer som realistisk under ifrågavarande lidsperiod ligger regeringensprogram på knappt hälften. Att bygga ul hälften av den möjliga kraftvärmenunder en tioårsperiod kan jag inte se som så förfärligt ambitiöst. Jag skullesnarare vilja säga all det är etl måttfullt program som regeringen står för.Det var därför som jag tyckte del skulle vara intressant att höra om dettaskall ses som ett slags tak och alt regeringen inte är beredd all gå längre.Jag vet inte om jag skall tolka del senaste inlägget från industriministern somatt regeringen kan gå längre. Del var en smula oklart. Detär naturligtvis rikligt, som industriministern säger, alt kraftvärme kostarpengar. Därmed får man också se frågan i något vidare energi-politisktsammanhang. Det är helt klart att i energipolitiska program finns etthelt annat ekonomiskt utrymme för utbyggnad av kraftvärme än i regeringensprogram. Detär också riktigt att olja behövs för kraftvärmeverk. Därför är del även viktigtatt se oljeanvändningen för kraftvärmen i ett vidare energipolitisktsammanhang. Men om man sätter in tillräckliga resurser för att spara olja påannat håll, t. ex. för bosladsuppvärmning där det inte finns Qärrvärme, inomindustrier osv., har man också där möjligheter atl tillförsäkrakraftvärmeverken den olja som de behöver ulan att för den skull behöva ökaoljeimporten. Tillsist hänvisar industriministern till Vallenfalls intresse för kraftvärmeuibyggnad.Jag kommer från kommun, som vid det här laget under ganska många århar försökt all med förhandla sig fram till en lösning om byggandeav kraftvärmeverk. Därför är det klart all jag har svårt au tro särskill mycketpå stora intresse för en kraftvärmeuibyggnad. har delintresset i alla fall visat sig vara ganska svalt - det är vår erfarenhet iSödertälje, och det är en erfarenhet som jag vet atl man har gjort även i mångaandra kommuner, inte minst i den region där vi nu befinner oss. Jaghoppas emellertid atl de samtal och diskussioner som industriministern taladeom att han hade fört med kommer att leda lill ökat intresse frånVattenfalls sida. Jag vill också uttrycka förhoppningen att de övervägandensom tydligen i alla fall pågår inom indu-siridepariemeniet och industriverketskall komma att leda till ett stimulansprogram för kommunernas del så att intekapilalbrist skall sätta en käpp i hjulet för kraflvärmeutbyggnaden. Omåtgärder för att underlätta kommunala investeringar i kraftvärmeverk ochfjärrvärmenät Hen (e): Jag lackar för det relativt bra - men naturligtvis bara principiella -svar som statsrådet gav. Jag kan Ju inte begära att få etl Nr 30 preciserat svar på en fråga som inte framställts i förväg, och dethade Torsdagenden J8 heller inte väntat. begärde ordet närmast därför att jag tyckte det var intressant alt statsrådet log upp frågan om naturgasen som en länkbar energikälla just Om upprustning av i ettkraflvärmeverk i . Man kan väl säga att det handlägg- länsvägnäten ningsiekniskl inte lär innebära någon fördyrning avanläggningen, om man skulle få denmöjligheten. Tvärtom vore del miljömässigt sett en stor fördel, eftersomnaturgasen såvitt Jag vet erbjuder betydligt mindre problem när det gällersvaveldioxidutsläpp. Det vore därför enbart en fördel om den möjligheten kundekomma lill stånd. För att inte skall behöva sväva i ovisshet vill jag sägaatt vi kan länka oss att gå längre i fråga om utbyggnaden av kraftvärmeverk.Enligt beslut återkommer vi 1978 för alt då redovisa hur vi ser påenergiförsörjningen , och det blir i det sammanhanget somvi får göra den bedömningen. Meninte minst de kontakter som tas med kommunerna visar alt det råder fulltsamförstånd mellan och oss om angelägenheten av att nu pröva sådanamöjligheter. Jag kan inte finna alt har ställt sig avvisande lilldetta. har bara atl ta hänsyn lill regeringen och isammanhanget och söka medverka till atl fylla ut programmet. Skulleman gå in i en diskussion om vad som ekonomiskt sett är det riktigaste att göraskulle vi kanske föra in möjligheten all bygga etl kärnkraftbaseralkraftvärmeverk, vilkel ur ekonomisk synpunkt torde vara det lämpligaste. Jag skalldock inte ta upp den debatten , eftersom den frågan är föremål förutredning,, varför vi får avvakta och se vad resultatet blir. Överläggningenvar härmed slutad. § 21 Omupprustning av länsvägnäten Herrkommunikationsministern erhöll ordet för atl besvara iRonneby (c) anmälda interpellation, 1975/76:44, och anförde: i har frågat mig om vilka åtgärder Jag avservidta för alt åstadkomma en upprustning av länsvägnätel och om jag villmedverka till all de sekundära och lertiära länsvägarna prioriteras vidarbetsmarknadspolitiska satsningar på vägväsendet. Genomden satsning som sker genom byggnads- och förbättringsarbeten på vägnätet, påsåväl riks- som länsvägnätet, har vägstandarden successivt förbättrats.Exempelvis omfattar numera asfalt- och oljegrus-belagda vägar drygt 50 96 avvägnätet jämfört med ca 18 1960. 92 96 av vägnätet ärnumera upplåtet för tungt axel/boggitryck, dvs. 10 lons axeliryck och 16 tonsboggitryck, vilkel innebärati detta axel/boggitryck medges även på övervägandedelen av de sekundära och lertiära länsvägarna. Deninriktning av den långsiktiga vägplaneringen som regering och riksdag år 1972uttalade sig för innebär all en ökad vikl ges ål länsvägnätets utbyggnad. Iregeringens förslag, vilket godtogs av , uttalades bl. a. att mansärskilt skall beakta behoven av vägförbindelser för t. ex arbetsresor ocholika typer av serviceresor - skolskjutsiransporier och resor för att nå olikaslag av samhällelig och kommersiell service - inom regioner där alternativatransportmöjligheter saknas. De vägförbindelser som därmed avses är till stordel länsvägar. Vidden fördelning av planeringsramar som gjort i anslutning till den nupågående revideringen av flerårsplanerna för vägbyggandet har länsvägarna iplanerna efter hand tilldelats en allt siörre andel av byggnadsanslaget. /75 har, som jag nämnde, vägförbätlringar för ca 250 milj. kr.utförts som beredskapsarbeten. Fördelningen av beredskapsarbete mellan olikalän åvilar . Inom länen fördelas medlen i samråd medvägverket på sådana objekt som förutom alt de tillgodoser desysselsällningspolitiska aspekterna även är angelägna ur vägpolitisk synpunkt.Objekten hämtas alltså i första hand ur flerårs-och långlidsplaner, därlänsstyrelse och kommuner medverkat vid prioriteringen. Reserv av projekteradevägobjekl som är klara för igångsättning flnns i de flesta länen. Underde har av beredskapsarbetena kommit de sekundära ochlertiära länsvägarna till godo. Det är en siörre andel än dessa vägars andel avdel totala vägbyggandet enligt vägverkels behovsinventering. Detta beror påatt det finns en stor geografisk spridning av lämpliga objekt på de sekundäraoch lertiära länsvägarna och all objekten är av sådan karaktär alt de kanpåbörjas och avbrytas efter behov och med kort varsel. Avslutningsvisvill jag nämna att i regeringens beslut om sysselsältningsfrämjandeåtgärder ingår lidigareläggning av väg- och bro-projekt på länsvägnätet. Hen i (c): Jag ber atl få tacka kommunikationsministern för svarei på mininterpellation. Som särskill positivt vill Jag beteckna vad statsrådet konstaterade, atl i regeringens beslut omsysselsättningsfrämjande åtgärder ingår lidigareläggning av väg- och broprojektpå länsvägnätel. Jagvill inte ifrågasätta uppgifien att vägstandarden har successivt förbättratspå såväl riks- som länsvägnätet . Men jag har heller ingen anledningatt misstro statens vägverks uppgift, då man i sina petila skriver: Deordinarie anslagen till statligt vägbyggande har reellt ständigt minskat under från1960 till 1976. Trots AMS-insatser och lill-läggsanslag, som i varierande gradhar utgått , har en sänkning av framkomligheten skett påslora delar av vägnätet i förhållande till den ökande trafiken. Inriktningenav den långsiktiga vägplaneringen av 1972, med ökad vikl ål länsvägnätelsutbyggnad, hälsades med stor tillfredsställelse när detta beslut togs. Mångaräknade med bättre vägförbindelser för sina arbetsresor och olika serviceresor,men man är kanske litet besviken då de väntade förbättringarna delvisuteblivit. Man kontaktar genom samhällsföreningar eller andra sammanslutningarvägförvaltningen men får besked om all tillgängliga medel inte tillåter den önskadeförbättringen . I länsvägnämnderna står man inför valet allfullfölja de större planerade objekten, som ofta blivit fördyrade, eller attsatsa på de sekundära och lertiära vägarna. Kanskeär vi i särskilt missgynnade, då de topografiska förhållandena görvägbyggena dyrbara och dessuiom karaktären av kustlän medför hård belastningoch förslitning av sekundär- och tertiärvägarna - och givetvis även av detenskilda vägnätet - särskill i kustbygden och speciellt . Kommunikationsministernhar upplyst mig om att ca 40 96 av beredskapsarbetena harkommit de sekundära och teriiära länsvägarna lill godo och atl detta är enstörre andel än dessa vägars andel av del totala vägbyggandet. Dessutom har hanomtalat atl dessa vägar utgör lämpliga objekt genom sin geografiska spridningoch att arbetena kan påbörjas och avbrytas efter behov och med kort varsel.Ja, detta är säkeri korrekt, och kommunikationsministern kunde kanske också hatillagt alt många av dessa vägar är i stort behov av upprustning. Jagmåste tyvärr konstatera atl kommunikationsministern varit extremt försiktig isill svar på mina frågor. Endast i meningen om att lidigareläggning av väg- ochbroprojekt på länsvägnätel ingår i regeringens sysselsältningsfrämjandeåtgärder kan jag utläsa något positivt. Frågorna var Ju: Vilkaåtgärder avser statsrådet vidtaga för att åstadkomma en upprustning avlänsvägnätet? medverka lill atl del Sekundära och teriiära länsvägnätelprioriteras vid arbetsmarknadspolitiska satsningar på vägväsendet? Beredskapsarbetenskall ju vara meningsfulla både för samhället och för dem som skall syssla meddem, om delta över huvud tagel är möjligt. Jag kan tänka mig fåberedskapsarbeten som skulle kunna vara lika meningsfulla som en välbehövligupprustning av landsvägsnätet. Även ur irafiksäkerhetssynpunkt har ju en sådanupprustning myckel stor betydelse. i uttrycker förvåning över att han inte skulleha fått svar på sina två frågor. Svarei ligger i min be- skrivning av del beslutsom vi fattade här i 1972. Jag säger i mitt svar: "Deninriktning av den långsikliga vägplaneringen som regering och riksdag år 1972uttalade sig för innebär att en ökad vikt ges åt länsvägnätetsutbyggnad." Så räknar jag upp de olika omständigheter - skolskjuts-transporteroch annat - som låg lill grund för regeringens förslag till om ensådan ny form av prioritering, som vi kan kalla det. har ju frågat vilka åtgärder jag avser vidta för atl åstadkomma enupprustning av länsvägnätet och om jag vill medverka till att de sekundära ochlertiära länsvägarna prioriteras. Svaret blir alltså, om jag nu skallförtydliga del, atl vid den revidering av flerårsplanerna för vägbyggandel somäger rum gäller det att i länsstyrelser och i länsvägnämnderarbeta fram förslag som kan sägas leva upp till det riksdagsbeslut vi gemensamttog 1972. Regering och riksdag har atl ange riktlinjerna för detta planarbete.Om man vid sådana revideringar inte tillräckligt uppmärksammar vad regering ochriksdag har beslutat, så kan ju knappast ansvaret falla på vare sig regeringeller riksdag. Då får ansvaret sökas där frågorna handläggs, nämligen vid dessarevideringar som jag talade om och som fastställs av länsstyrelser ochvägförvaltningar, sedermera . Gångenär ju att om man vid en revidering blir överens mellan ochvägverket, är flerårsplanen fastställd. Om man icke blir överens mellanlänsstyrelse och vägverk, då - endast då - kommer frågan (ill regeringen föravgörande. Jagtycker det är viktigt, , att vi slår fast detta, även om jag ärhelt övertygad om all känner till del. Den enda nytta det kan haall vi två diskuterar dessa frågor i är att vi påminner dem som skallfalla besluten ute på det regionala planet om att det finns beslut som ger demmöjlighet lill en ny prioritering i förhållande till dem vi hade under tidigareår. Om den får den nyttan, har vår diskussion fört dessa frågor framåt. Får deninte den effekten, så hjälper det föga att vi diskuterar här. Bollen liggeralltså fr, o. m, nu hos de organ som på det regionala planet arbetar medrevideringen av flerårsplanerna. Det är där de nya signalerna och de nyatongångarna skall komma fram. Både och Jag kan ju intensifieraansträngningarna för all beslut skall nå ut dit. HenPETERSSON i (c): Jag lackar särskilt för det förtydligande som kommunikationsministerngjorde. Jagtror inte au det är viljan som fattas hos de regionala organ som har atthandlägga de här ärendena, ulan snarare är del väl så att man är bekymrad närdet gäller atl få medlen att räcka till för alll vad man vill prioritera idetta avseende. Det är därför Jag velat ta upp saken och ifrågasatt enrekommendation från kommunikationsministerns sida i samband med att man skallha eventuella AMS-medel för ändamålet. Överläggningenvar härmed slutad. § 23 Om SJ:sbusslinjetrafik Torsdagen den 27 november1975 0/7?SJ:s busslinjetrafik Herr kommunikationsministern erhöll ordetför alt i ett sammanhang besvara dels () den 20 novemberanmälda interpellalion, 1975/76:59, dels i (c) den 19 novemberanmälda fråga, 1975/76:108, och anförde: har i en interpellation frågat mig, om jag finner SJ:sbegäran om överläggningar med vissa kommuner om ersättning för vissbusslinjetrafik vara i överensstämmelse med regeringens beslut den 21 Januari1972, i vilket SJ ålagts återhållsamhet beträffande begränsningar av närmareangiven regional trafik. i har frågat mig, om jag anser det vara tillfredsställande atlstatens järnvägar försöker överföra ökat ekonomiskt ansvar för busstrafiken påkommunerna. Jag besvararinterpellationen och frågan i etl sammanhang. Jagvill inledningsvis erinra om innehållet i det beslut som regeringen fattade ijanuari 1972. I beslutet heter det bl. "Ifråga om busslinjetrafik, som med hänsyn till linjesträckningen ochtrafikförhållanden i övrigt har en regional karaktär genom att i icke oväsentligutsträckning tillgodose behov av persontransporter mellan centralorter i olikakommunblock, föreskriver Kungl. Maj:l med giltighet tills vidare alt statensjärnvägar iakttar återhållsamhet i fråga om begränsningar av trafiken sompåtagligt försämrar resemöjlighelerna mellan sådana orter." Ibeslut föreskrev regeringen all beslutet den 21 januari 1972-iavvaktan på utvärderingar och ställningstagande till den regionalatrafikplaneringen - alltjämt skall gälla. Innebördenav besluten är atl, förutsatt atl det är fråga om busstrafik som är regional iden mening som anges i besluten, SJ kan ha alt utföra sådan trafik även om detär fråga om mer än två stalsbidragsberättigade turer. Detbör i sammanhanget framhållas att det i vissa fall kan förekomma busstrafik ien regional förbindelse med enda eller huvudsaklig uppgift alt tillgodoselokala resebehov. I sådana fall har kommunen ansvaret för såväl planering somgenomförande, och irafikutövaren kan då givetvis begära överläggningar omersättning. Hen HENMARK (fp): Jag ber allra först att få lacka kommunikationsministern för svaret påmin interpellalion. Svaret har ju kommit myckel snabbt. Jagvet inte i vilken utsträckning statsrådet har hunnit få underrättelser utifrånfältet, men för säkerhets skull vill jag gärna läsa upp den skrivelse somligger till grund för interpellationen och som , Kristianstadsbusslinjegrupp, har skrivit bl. a. till min hemkommun. Skrivelsen är f ö.adresserad till sju åtta kommuner i den del av som det gäller. I skrivelsen står det: "Medhänsyn till atl beslutat om förstärkt stöd ål den regionalabusstrafiken, har SJ nu för avsikt att anpassa återstående regional busstrafiktill de ekonomiska förutsättningar, som därigenom blir skönjbara. Påregionala linjer förekommande bussturer, som till övervägande delen fyllerlokala irafikuppgifter, kommer härvid att föreslås medtagas i kommunernastrafikförsörjningsplaner som lokal trafik, för vilken avtal skall träffas medtrafikförelagen. Tills vidare avses dock två regionala lurpar bibehållas utanbidrag från kommun. mån överenskommelse icke kan träffas med kommunen och 'regionala' turer -utöver två lurpar - lämnar underskott, nödgas SJ slopa de mest olönsammaturerna. Dessa förändringar skall i så fall ske med början vidtidtabellsskiftet . Föratt belysa tidtabellsförslag och samordningsfrågor mellan olika kommuner,anhåller jag" - skrivelsen är undertecknad av busslinjechefen - "attkommunen föreslår sammanträdesdag möjligt." Såvittjag förstår innebär skrivelsen att man för det första ville ändra vissa turer,som har varit regionala, till att bli lokala. För det andra ville manha ersättning av kommunen, om turerna skulle vara kvar, och om irafiken trotsutgående statsbidrag var förlusibringande. Närdet gäller att överföra turer från regional till lokal trafik lycker jag atlkommunikationsministern i årets budgetproposition hargivii ganska lydligaanvisningar för vad som är lokal och vad som är regional trafik. Beträffanderegional trafik står det i propositionen att det i regel är trafik mellankommuncentra inom ett län eller inom län som gränsar till varandra. Och lilllokal trafik hänförs i regel sådan trafik som sker inom en kommun. Men tilllokal trafik hänförs även sådan trafik mellan angränsande kommuner som inte ärav regional karaktär, exempelvis närtrafik över kommungräns. Men där finns detytterligare en anvisning i vilken det sägs följande: "Frågaom avgränsningen mellan regional och lokal trafik kommer närmast upp vad avsertrafik mellan ell kommuncentrum och en i samma eller annan kommun belägen ortsom inte är kommuncenirum ." Detta står på s. 194 i bilaga 8 tillbudgetpropositionen. Man kan med andra ord tänka sig att som regional trafikockså skall räknas en viss tur inom en kommun, om det gäller elt annat centrumän kommun-centrum och som är av så stor vikt att man anser atl irafiken börräknas som regional. Närbusslinjegruppen vid SJ skickade över denna skrivelse, sände man också överförslag till turlisia . Listan gäller de två sträckningarnaHässleholm-Osby och , Redan där har man iHässleholm-Helsingborg-luriistan tagit bort två turer i vardera riktningen. Detsägs ingenting om dem. De har helt enkelt bara strukits. Och de turerna kan välvara diskutabla så lill vida all de bara går mellan och , somligger inom ; ligger alltså utefterlinjesiräckan . Men beträffande de övriga linjerna, somalltså skulle vara med på listan, har man begärt alt om trafiken där skall varakvar, så skall man ha stöd av kommunen för tre av nio planerade turer, alltsåen tredjedel. Och två av dessa tre turer gäller sträckor mellan tvåkommuncenira, och . Och i motsatta riktningen är del intemindre än fyra turer om vilka man säger, att om trafiken där skallupprätthållas, så skall man ha kommunalt stöd. På den andra sträckningen,, finns en linje som är all räkna som lokaltrafik upplagen iplanerna. Men sedan har man begärt stöd för fem av totalt nio turer i varderariktningen, alltså mer än hälften. Och om inte kommunen ger detta stöd, så hotarman med alt dra in trafiken. Nuligger saken så lill atl när regeringen med godkännande anbefalldeuppgörandet av regionala trafikplaner, så gjordes de planerna med SJ:s linjersom bas. Man räknade med atl SJ hade irafiklinjer där och där - och jagförmodar atl man också hade kontakt med vederbörande om vilka linjer som skulleräknas som lokala - och de räknades som bas. De linjerna var man rädd om. Deskulle inte naggas i kanten. Deras trafikunderlag skulle inte las bort på någotsätt. De låg där som själva grundvalen för hela irafikplanläggningen. Dessaplaner är nu insända och under utvärdering. Därefter har kommunerna försöktordna sin trafikförsörjning på bästa sätt på grundval av dessa regionalatrafikplaner. Detfinns egentligen ett nästan obegränsat behov av iransportservice, menkommunerna har med mycken omsorg och med beräkning av vilken insats de orkarmed all göra rent ekonomiskt byggt upp ett irafiknät som skulle ge en skapligservice åt hela kommunen. Och precis när detta är färdigt kommer enSJ-avdelning och säger att antingen kommer en del av turerna all dras in - ochdel är inte småsaker det gäller - eller också får kommunen punga ul med pengarför att det skall gå ihop. Del åstadkommer kaos i hela planläggningen. Antingenmåste kommunen säga att man inte kan anslå mera pengar lill irafiken än manredan gjort; man har ansträngt sig lill det yttersta. Då blir del kaos på helairafikfronten. Eller också får kommunen ta pengar från någon annan service; ochdå blir det kaos på den fronten. Idet fall jag har aktualiserat begär man . Det beloppet skall intebekostas av ensam ulan på elt eller annat sätt delas uppmellan berörda kommuner. Det är klart att etl sådant meddelande från enSJ-avdelning väcker en chockartad reaktion. i länet har med tanke på regeringens anvisning attnågra betydelsefulla inskränkningar inte skall göras i avvaktan på enutvärdering gjort följande uttalande: "Enligtlänsavdelningens mening har inget inträffat som förändrar förutsättningarnaför regeringens beslut . Några förhandlingar nu mellan SJ ochkommunerna om förändringar av den regionala busstrafiken bör därför inte kommatill stånd." Man säger helt enkelt till kommunerna: Ni skall inte bry erom alt föra sådana här förhandlingar! Kommunernahar alltså fått en anmaning från SJ all ordna ett sammanträde, ochKommunförbundet säger: Ni skall inte ta upp några förhandlingar. Motiveringenär alt tycker att detta inte är i enlighet med regeringensanvisningar. Jagvill därför fråga hur statsrådet ställer sig till denna sak. Statsrådet harvälvilligt uttalat alt "SJ kan ha atl ulföra sådan trafik även om det ärfråga om mer än två stalsbidragsberättigade turer". Något annat säger inteheller SJ-avdelningen i fråga. Men man har en känsla av att SJ har enbenägenhet att skumma den tjocka grädden av mjölken. De turer som går medförtjänst tar man, men man är inte beredd all salsa på -gungorna vad man lar inpå karusellen. Man vill ta de inkomstgivande turerna, men om en lur ärförlusibringande vill staten icke ta den förlusten, utan den skall då bäras avkommunen. Det är givelvis inte särskilt attraktivt för kommunerna. Vii kommunerna är tacksamma för den anvisning regeringen lämnat om atttrafiknälel skall ligga fast planeringen pågår och tillsutvärderingen har gjorts. Sedan får man ta nya tag och förhandla om hur manskall ha del i fortsättningen. Men vi anser icke atl SJ har följt dessaregeringens anvisningar. Därför vill Jag fråga om statsrådet är beredd all setill att de anvisningar som lämnats verkligen efterföljs. HerrJOHANSSON i (c): Jag ber attfå tacka statsrådet för svaret.