prot · FY0927 · 1975-12-31 00:00:00 — Del handlar inte bara om det mera blygsammamålet, som även liberaler kan ansluta sig till, med något slags likaberättigande- eller lika ställning - mellan arbete och kapital. Då är det ju också rättklart att man för att nå fram till detta samhälle måsle la upp kampen för attbryta kapitalets makt. Man kan inle komma dit i samarbete med storfinansen. Manskall inte inbilla sig all man kan komma lill del socialistiska samhället arm iarm med . Om man går arm i arm med honom kommer man inte till del målsom arbetarrörelsen har uppställt. Vårdebatt gäller inle frågan om demokratiska medel i denna kamp, utan den gällerhela kampen för att uppnå verklig demokrati - folkstyre, folkets avgörandebestämmanderätt på alla områden av samhällslivet, alltså även inom delekonomiska livet. Vårt parti ifrågasätter ju inte på något vis vadarbetarrörelsen har erövrat under sin snart hundraåriga Om maktkoncentrationen inom det privata näringslivet Nr 27 historia i del här landet. Det har uppnåtts genom gemensam kamp, och Torsdaeen den '" tillhör arbetarrörelsen har ett gemensamt ansvar både att slå vakt 27februari 19''5 ' " uppnåtts och att gå vidare. Diskussionen gäller alltså inte delta. Men det problem som finns och Om maktkoncen- som del ärangeläget att diskutera är ju - som också industriministern trationen inom detmedgav - att har koncentrationsprocessen inom privatanäringslivet det privata näringslivet fortsatt. Monopolen har fått ökadmaktställning, och tar vi in hela den internationella sidan vet vi att demultinationella bolagen eller de stora internationella trusterna har ettväxande inflytande. De representerar, räknat i pengar eller anställda, en makti dag som är jämförbar med många suveräna staters. Ochdel är inle en process som vi kan se på från sidan och säga all det där måstevi försöka motarbeta, för annars leder del till besvärliga föfider ifortsättningen, utan della är ju en process som leder till myckelsvåra problem. Vi vet att del finns tre tendenser som är typiska för allakapitalistiska ekonomier, om vi ser utvecklingen ochser på utvecklingen genom konjunkturerna. Det är för del första tendensen ökning av arbetslösheten, för det andra tendensen till en ökning avinflationstakten och för det tredje tendensen till en minskad takt i ökningenav produktionen. Dessatre saker är ju inga tillfälligheter, som en del borgerliga nationalekonomerinbillar sig - någonting som beror på den s. k. oljekrisen eller på tillfälligavaluiaförhållanden eller någonting sådant - ulan för att förstå de här tretendenserna måste man tolka dem som direkta följder av de skärptamotsättningarna inom kapitalismens ekonomiska system. De är alltså ingatillfälligheter, och framför allt har de att göra med den ökade maktställningsom genom koncentrationsprocessen har inträtt för de stora monopolen. Därför ärkampen mot monopolens makt ingenting som man kan säga att man skall ta upp . Skall man kunna föra en kamp som motverkar arbetslösheten ochinflationen och säkrarden produktionsökning man vill ha,då ärdetnödvändigt att ta upp kampen mot monopolen och deras inflytande. Jaghåller helt med industriministern om att brislen på insyn och verklig makt förde anställda i de flesta förelagen i del här landet är helt otillständig. Denkan man inte acceptera, och den accepteras heller inle av arbetarna själva. Industriministernär optimistisk när det gäller utvecklingen av den statligt ägda sektorn och redovisar en del siffror för Statsföretags planer. finns det olika tendenser här - det beror litet grand på vilket område man går lill och vilka siffror man tar fram. Låt oss i stället se på för- söriningsbalansen , som den redovisas i årets finansplan. Om vi undersöker planerna för bruttoinvesteringarna jämfört med , så finner vi där en minskning med 3 96 sammanlaget för statliga myn digheter och affärsverk samt en minskning för kommunerna. Man kan få fram andra siffror - och del har industriministern också 86 fått - om man spjälkar de totala volymerna på olikadelar, men den samlade tendensen när detgäller utvecklingen av bruttoinvesteringarna för de statliga myndigheterna,affärsverken och kommunerna är ju inle gynnsam om man vill ha en utveckling avden offentliga sektorn. Man räknar med en ökning av bruttoinvesteringarna förindustrin på 10 96, varav huvuddelen ligger inom den privata industrin. Därtror jag alltså att man måsle se på problemet från fler sidor än vadindustriministern här har gjort. Sedanskall jag ägna några ord åt det som sade. Del ärnödvändigt att polemisera mot vissa grundläggande missuppfattningar som hanhar när del gäller orsakerna lill koncentrationsprocessen. framträdande är så typiskt för den demagogi som använder.Grundvalen för kapital- och maktkoncentrationen i vårt land är ju lagarna isjälva det kapitalistiska produktionssystem som med näbbar ochklor försvarar. har alltid försvarat och kommer alllid alt försvarade stora kapitalägarnas maktställning, men eftersom det finns en stark rörelseoch en stark indignation mot denna maktställning vill man inle säga det öppet,ulan man säger i stället all del är regeringens politik som är skuld lillmakt-och kapitalkoncentrationen. Hur en sådan analys är förenlig med en vetenskapliginställning till dessa problem kan jag uppriktigt sagt inle förslå. HerrBurenslam ställde också frågan hur jag ser på de statsägda företagen ivårt nuvarande samhälle och hur det kan komma sig att de privata företagenväxer snabbare än de statligt ägda förelagen. Ja, del beror naturiiglvis tilldels på att staten har tvingats överta konkursbon från det privatanäringslivet. Det är ju inle obekant. När staten gått in och köpt upp företagbarden tyvärr inte tagit de mest lukrativa företagen, utan i många fall har denvarit tvungen all engagera sig på områden där del privata näringslivet och detprivata kapitalel har ansett att vinsterna, profilerna, skulle bli så dåligaall man inte vill sätta in några pengar i dem. Från privat sida ville mansåledes inte sätta in några pengar för att bygga upp ett järnverk i ,därför att man ansåg att profiterna inle skulle bli tillräckligt stora. Def varstaten i stället tvungen att göra. Men det hindrar inle alt här i debatt efter debatt står upp och klagar på de usla resultaten förNorrbottens . Jagser en avgörande skillnad mellan de statliga företag som finns ochsocialistiska förelag. Det stora felet med de statsägda företag som vi har är att de i alltför hög grad följer samma principer som deprivatkapitalisliskl ägda företagen. Del är det avgörande felet i förelagensskötsel. Det handlar inte om socialistiska företag. Sådana företag har vi i ellsamhälle där de arbetande har hela makten både i förelagen och i självasamhället, och jag tror inte att arbetarna kommer att bli bekymrade överfrihetens utveckling i del samhället. Delär ytterligare en fråga i anförande som jag vill la upp,nämligen gamla paroll om spridning av ägandet. Det är en parollman gärna går ul med när de stora finans- Ommaktkoncentrationen inom det privata näringslivet Ommaktkoncentrationen inom det privata näringslivet , när familjen så grundligt har misslyckats med attsköta varv i , vill man gärna sprida ägandet litet grand, dåvill man gärna ha pengar från staten. Del är ell exempel. HerrBurenstam vet lika väl som jag alt en spridning av ak-tieägandet rent allmäntbara bidrar till att skapa ett ökat inflytande för innehavarna av storaaktieposter. Del kan man läsa även i borgerlig nationalekonomisk litteratur.Moderaternas paroll också på detta område är ingenting annat än en bluff Om mankunde genomföra deras krav på en ökad aktiespridning skulle följden bliytterligare ökad makt för familjen , familjen och de andrastora innehavarna av aktieposter. paroll här är alltså inle någonparoll för ökad demokrati - det är en paroll för minskad demokrati och för ökadmakt åt storfinansen. Lål mig avslutningsvisåtervända lill vad industriministern sade. Delär givet att vi inom arbetarrörelsen måsle diskutera framgångsvägar och taktnär del gäller den grundläggande samhällsomvandling som måste vara densocialistiska arbetarrörelsens målsättning. Och det finns många hänsyn att tahär. Industriministern diskuterade det engelska labours taktik och menade attden inte lett lill resultat. Jag vill inte vara så snabb all förkasta dentaktiken, om jag skall försöka se det från socialdemokratisk synpunkt. Del ärinte säkert att den långsiktigt kommer all visa sig vara sämre med hänsyn lillsocialdemokratins målsättning än del svenska broderpartiels taktik. Men del kanman diskutera. Mankan också diskutera taklen i reformarbetet. Men man kan aldrig diskuteramålsättningen. Jag menar att den målsättning som industriministern angav är enotillräcklig målsättning. Han sade att arbetarna - de nuvarande lönearbetarna,de anställda - måste bli delaktiga i besluten i förelagen. Vi menar alt de somutför det skapande, produktiva arbetet skall ha hela maklen i företagen. Denmålsättningen tycker jag inte man har anledning att pruta på. Lål mig göra ett par kommentarer lill vad sade. HerrBurenslam tror inte alt det går att med en vidgad socialistisk ellersamhällsägd förelagsverksamhet bygga upp en effektiv produktion med tryggadsysselsättning och företagsdemokrati. Vad har förbelägg för del? HerrBurenstam hänvisar till utflyttningarna av verk och institutioner såsomett regionalpolitiskl medel att påverka sammansättningen av befolkningen delsi den storstadsregion där vi nu befinner oss, dels i de områden, till vilkaverksamheterna i fråga har flytlals. Det kan inträffa och del har inträffat attåtskilliga människor i delta sammanhang ställs inför problem, men myndigheternahar försökt lösa dem på bästa möjliga sätt. Man kan också notera att resultatetför den här regionen såvitt jagförslår inle blir någon nettominskning av de centrala verkens ochmyndigheternas personalstyrka. Däremotskulle det finnas anledning att diskutera hur företagsdemokratin byggs uppinom de statliga företagen. Det har träffals en överenskommelse mellanstatsföretagens förhandlingsorganisation, LO och TCO om ett utvecklingsråd.Också där avancerar man steg för steg i den förelagsdemokratiska utvecklingen.Jag skulle, så långt jag kan medverka, gärna se att vi fick enmajoritet från de anställdas sida i något av de statsägda företagen för all pådel sättet pröva oss fram lill en situation där inflytandet ligger i huvudsak hosde anställda. Delär väl ändå så - och där vänder jag mig också till - att då detgäller de statsägda förelagen såsom NJA och en rad andra har vi möjligheter attvia vårt ägarinlresse påverka utvecklingen och då också i demokratisk riktning. Sedansäger att koncentrationen inom de privata företagen lettlill en snabbare utveckling och elt större antal sysselsatta. Detta, säger han,hör samman med att man är skickligare inom den privata företagssektorn. Jag hargivit milt erkännande ål åtskilliga förelagsledare inom vårt näringsliv, ocheftersom det domineras av den privata sektorn går del erkännandet då också tillledare för privata företag. Men bortser från allexempelvis NJA, stålverket i , skapades för att ge sysselsättninginom ett område där det privata kapitalet misslyckats med all klarasysselsättningen ål människorna. Del var NJA och del var ASSLs anläggningar.Staten fick alltså la på sig en börda som var samhällets när de privataintressena inte funnit anledning all exploatera tillgångarna och inte såg någramöjligheter att få en enligt deras bedömning tillfredsställande avkastning påkapitalet, del som är vägledande för kapitalismen. I stället fick samhället tapå sig den uppgiften via sina företag. Jagerkänner alt vi inle har skön NJA på del sätt som skulle varit rimligt. Viborde ha medgivit tillräckliga investeringar vid NJA under 1960-lalel, så attNJA i likhet med en rad andra företag inom samma verksamhetsområde hade kunnatkonsolideras och bygga upp sin verksamhet så att företaget, när krisernainträffade, hade kunnat la förlusterna och ändå fortsätta verksamheten. Först15 år efter exempelvis och efter satte vi i gång medstora investeringar i järn-och stålverket vid NJA. Del var sådana investeringarsom ledde , och andra företag fram till en utomordentligposition. De investeringarna fick släpa efter vid NJA. Men har vi tagit debesluten och är på väg att bygga upp ett nytt NJA, som jag hoppas kommer alt haden chans ute i den allmänna konkurrensen som andra företag haft genom att detidigare fått genomföra sina investeringar. Åtskilligaav dessa förelag har befunnit sig i samma besvärliga situation som NJA medförluster. Jag behöver bara nämna för att ge ett enda litet exempel påatt också de privata företagen, även med duktiga förelagsledare, har kunnatråka ul för besvärligheter som varit svåra alt Om maktkoncentrationen inom det privata näringslivet Ommaktkoncentrationen inom det privata näringslivet komma ur, men som jaggläder mig åt att man i nu är på väg ut ur. Man sätter nu i gång eninvesteringsaktivitet av utomordentlig omfattning, där vi från statens sidainte kommer alt ställa oss avvisande till del stöd som eventuellt kan behövasför vidkommande. Företagsverksamheten,, har dukliga ledare. Dukliga företagsledare kan gå in iprivat industri, kooperativ industri och lika väl i statlig industri. Det ärinte ägarförhållandet som i det sammanhanget spelar den avgörande rollen - delär de möjligheter vi ger, de instrument som vi sätter i händerna på dukligaföretagsledare som blir avgörande för om förelaget lyckas eller inle. Statsföretagövertog för elt par år sedan ell petrokemiskt företag, Mo-DoKemi. Jag utesluterinte på något sätt möjligheten all MoDo på samma sätt som Statsföretag skullekunnat investera i verksamheten, men företaget valde att i huvudsak ägna sigål det som är dess grundproduklion och beslöt därför all sälja den petrokemiskadelen. Statsföretag investerar nu i den verksamheten och har gjort mycket storavinster på BerolKemi. Jagskulle våga påstå att den företagsledare som driver den verksamheten varduktig när han var i MoDoKemi men han är lika duktig nu när han är-ledare fördel företag som ägs av staten. Vi har på en rad företag duktiga förelagsledaresom vi nu har givit instrumenten och förutsättningarna för att de skall kunnalåta verksamheten expandera. Delta har också medfört all Statsförelag för 1974kommer att redovisa en vinst i koncernen på, gissar jag, drygt en miljard ochnärma sig loppen av de svenska koncernföretagen. Detbetyder inle all jag tycker att nu skall vi slå oss för bröstet och säga:"Det här var bra, nu stannar vi." Nej, de stora uppgifterna liggerframför Statsföretag, inte bakom. Det är detta som jag har velat framhålla,. Samhällsutvecklingen själv styr i den riktning som vi utifrånen socialistisk uppfattning har med i våra program om koncentration avekonomisk makt, men med anspråk på växande kapitalinsatser, där vi seratt kolleklivet, samhället, i högre grad måste gå in i de produktivaverksamheterna för alt bygga ut dem och garantera en hög produktion, en högsysselsättning. Därför har jag, , velat ta fram siffrorna ominvesteringarnas omfattning på in-duslrisidan. Jagskulle kanske ha kunnat ägna mig ål statistiska jämförelser i fråga om hur denoffentliga sektorn har vuxit i förhållande till den totala privata sektorn medhänsyn lill antalet sysselsatta, men jag ser inte del som något avgörande. Jagser del som en utomordentligt viktig angelägenhet, ja som en nödvändighet, attöka den offentliga sektorn därför all människornas anspråk på vård, kollektivtomhändertagande av barn genom daghemsverksamhel och en rad andra funktionerställer ökade krav på medverkan från allt fler människor i offentlig fiänsl. Vihar kunnat notera elt praktiskt tagel stillaståendeantal sysselsatta inom den egentliga industrin - t. o. m. en Detta lilltrots är del inom den statliga företagssektorn en tillväxt av antaletsysselsatta. Och del som för mig spelar en ännu större roll är utvecklingenjust av investeringarna inom de produktiva delarna av den statligaverksamheten. Denna har praktiskt taget oavbrutet växt,och om inga hinder kommer all resas förutser jag alt den inom de närmaste årenkommer att gå upp från 10 96 lill kanske 15 96 och mer. Delta påverkarnaturiiglvis -det framhåller jag än en gång - ägarstrukturen i vårt samhälleunder och under de årtionden som ligger framför oss, medväxande inflytande och kontroll över förmögenhets- och kapitalbildningen,också den som innefattas i vårt näringsliv. Dådel gäller den företagsdemokratiska utvecklingen vill jag säga lill herrBurenstam , att del skall bli väldigt intressant all se var herrBurenstam slår om man i de förhandlingar som fortsätter mellan SAF, LOoch TCO inle lyckas lösa frågan hur vi skall förfara vid försäljning avförelag, fusioner osv. Problemet om de anställdas rätt lill inflytande i sådanasammanhang, eventuellt vetorätt, är här en mycket stor fråga, där vi har varitöverens med SAF, LO och TCO om alt man skall fortsätta att förhandla men där viå andra sidan har sagt att om man inte kommer lill något resultat iförhandlingarna är vi beredda lill lagstiftning i den riktningen. Sedanlill frågan om spridandet av ägandet. har tagit upp den frågan,och jag vill också göra en liten kommentar. Detlåter bra när går ul och säger: Vad vi moderater vill är att spridaäganderätten; vi vill på det sättet vidga demokratin. Men jag ställer migfrågan: Vad har detta för samband med företagsdemokratin, inflytandet iföretagen och begränsningen av den ekonomiska makten? Jaghar läst den intervju som chefredaktör gjort medfolkpartiledaren. Den är myckel intressant. Där kommer man in på frågan omlöntagarfonder, frågan om de anställdas möjligheter till delaktighet avvinsterna, evenluelll i form av aktier. Folkpartiledaren drar där upp denprincipiella skiljelinjen mellan å ena sidan i detta fall och åandra sidan den fackliga och politiska arbetarrörelsen. är kritiskmol arbetarrörelsen och socialdemokratin, eftersom man där har uppfattningenalt "löntagarfonder direkt skall användas för central styrning avekonomin, och där tror jag all del bryter sig". 1 och för sig är det interiktigt när han säger "central styrning". Vi har ju t. ex. skapatförutsättningar för AP-fonden att ge fullmakt åt de anställda i de förelag somfonden går in i alt representera fonden vid bolagsstämmorna. Men della är enbisak i sammanhanget. Men så säger : "Senär det tyvärr så att de" - alltså fackföreningsrörelsen och socialdemokratin- "har en helt annan syn på hur dessa fonder ekonomiskt skulle byggas upp.Man vill göra dem anonyma i fråga om ägandet, man tänker sig en ganska centralledning, medan vi vill ha individuellt ägda Ommaktkoncentrationen inom det privata näringslivet Ommaktkoncentrationen inom det privata näringslivet Vi vill allpengarna sedan de har stått kvar och jobbat i förelagen och på det sättethjälpt till alt skydda mot inflationen ska vara den enskildes oföryiierligaegendom men ulan att just den vägen leda lill en ändrad maktfördelning." Att via löntagarfonder eller kollektivt ägande ändra maktfördelningen iförelagen - det vill man inte. Jag skulle förmoda att det är precis detta somherr är ute efter i den, som jag tycker, fåfänga tron att mankan gå ul till de löneanställda och kanske locka dem med att säga alt här skallni ändå få pengar: "Ni får del av egendom, men på den vägen får ni intevara med om alt ändra maktsituationen i förelagen." Jagskulle gissa, , all när ni går ut med della - ni har gjortdet tidigare - till de löneanställda fiänsiemännen och arbetarna, så kommer niinte att vinna någon större förståelse för den formen av förelagsdemokraliskutveckling. Den måste leda lill andra resultat. Jagskall sedan svara på en fråga av som jag glömde i den tidigaredebatten, nämligen huruvida jag är beredd att medverka till en merakontinuerlig uppföljning av hur koncentrationen fortsätter. Jag svarar iprincip ja. Vi får se vilka former vi skall välja - om det skall ske viaindustriverket och den rapportering som där förekommer eller om del skall ske iandra former. Kartläggningen och den fortsatta analysen är värdefulla. Depolitiska slutsatserna av detta får vi dra. Men,herr talman, jag tycker alt i andra kammare 1950 gjordes del ettutomordentligt intressant uttalande av förre finansministern , vilketockså har uppmärksammats av statsminister i hans senaste bok. Det ärså utomordentligt intressant all jag till protokollet skulle vilja foga någrarader. Jag citerar: "Vid sidan av dessa kapitalägare finns det fiänstemanoch arbetare, som vage dag ha sin verksamhet i fabriken, som känna den innanoch ulan, som äro på helt annat sätt för sitt livsuppehälle och sin framlidberoende av denna fabrik, men de ha ingenting all säga till om. Äganderätten ärkapitalets, och arbetet har den fiänande rollen. Jagskulle vilja fråga kammarens ärade ledamöter, om de tro, alt det vid enfortsatt demokratisk utveckling är möjligt att stänga in människorna inom denuvarande stängslen. Här ha människorna medborgarrätt, tillfälle att ta del imångahanda ting i samhället, men när man kommer till del arbetsställe, avvilket deras livsuppehälle och framtid är beroende, då är det stopp. Tror någonatt del stängslet kommer att stå? Ack, det har redan brutits ul många spjälor idel staketet - genom fackföreningsrörelsen och på sista liden genomföretagsnämnderna -och del kommer att plockas bort fler och fler, vilket lederlill alt en vacker dag kommer arbetet först att vara likaberättigat medkapitalet och sedermera att vara den härskande, under det att kapitalet kommerall få den fiänande rollen." Det här sadefinansminister i en debatt 1950. ell testamente så i variefall ett principiellt statemenl av utomordentlig betydelse. I detta, herrHermansson, och inle minst i slutsatsen instämmer jag helt och fullt.Målsättningen är klar, vart vi vill hän, men vi tar det steg för steg. Jagskulle sedan vilja säga lill all det förefaller åtminstone migsom om de löneanställda i allmänhet vunnit mera av förtroende för de mål ochmedel som den reformistiska arbetarrörelsen ställt upp i kampen för ettannorlunda samhälle, ett samhälle mera byggt på demokratisk socialism. Jaghoppas också att vi skall få möjligheter att fortsätta ett sådant reformarbete. Tillsist vill jag säga, herr lalman, alt jag inle har kritiserat det engelskalabourparliet. Jag har bara sagl alt labour har valt en annan väg. Labour harhaft besvärligheter genom de förändringar som har kunnat ske från val lill val.Vi önskar förankra även den företagsverksamhet som staten-samhället lar på sigi ett så brett underlag som möjligt av medborgare för att också kunna fortsättaden politiken. Ommaktkoncentrationen inom det privata näringslivet Hen (): konstaterar att statens förelaggår in där de privata inle vill, och i säger han att statenföljer samma principer som de privata företagen. De där två teserna måslestrida mol varandra. Jagtycker kanske, herr industriministern, alt vi inle skall fördjupa oss alltförmyckel i den ena eller andra förelagsledningens skicklighet och i det avseendetjämföra det ena eller andra företaget. Jag är för min del beredd att instämma imyckel av vad industriministern hade att säga på den punkten. Del finnsskickliga företagsledare inom alla förelagsgrupper. var bekymrad över alt de privata förelagen utvecklats snabbare än destatliga. Då tyckte jag det var rimligt att påpeka att företagsledningarna påden privata sidan är ganska skickliga och att det, om man gått på herrHermanssons linje, inte skulle ha blivit så bra med sysselsättning ochutveckling. Sedansäger att det är förfärligt att sprida ul ägandet, för då växerde stora kapitalägarnas inflytande ännu mera. Om vi skall granska logiken äveni della uttalande måste det innebära all ställer sig bakom enkoncentration av enskilt ägande. Del förefaller något märkligt. Vi för vår delanser att det är bra med en spridning av dét enskilda ägandet. Sedanvar industriministern i vad gäller spridning av ägandet inne på följande fråga:Hur skall man på det här viset kunna hjälpa upp företagsdemokratin? Hananklagade mig förskräckligt för att jag kunnat komma på en sådan idé. Menindustriministern måste väl ha hört vad jag sade.