prot · FY0963 · 1975-12-31 00:00:00 — Vad jag vill betona ärbetydelsen av all en vidgad diskussion om innehåll och inriktning av bislåndetkommer lill stånd inför nästa etapp. Effeklerna av biståndet måste då ses frånmottagarens häll. Del måsle utvecklas ell nära samarbete mellan givare ochmottagare. Jaghar ännu i slarkl minne upplevelserna i ell par tre dä jag deltog iden första resa som gjordes av ett utskott i riksdag för att knytakontakt med mottagare av svenski bislånd. Vi mötte, minns jag, representanter förTanzanias regering, som en smula trevande redogjorde för della lands förstautvecklingsplan där varie bidrag utifrån ledde sig både behövligt och lämpligt.Vi besökte också och flck bl. a. demonstrerat en svensk insats som därhöll på att genomföras. Den omfattade ett barnsjukhus. Del var utomordentligtomsorgsfullt planerat här hemma och med svenska standardkrav som måtislock. 1ingeidera av dessa fall blev våra prestationer i förhällande till mottagarenlyckade. Vi var ute på elt för helt oprövat område och våra partnerkunde inle formulera sina behov. Dettavar i begynnelsen av svenski u-landsarbete. Det var emellertid inle så längesedan. Men vi har ändå som gåll lärt oss en hel del och framföralll har vår motpart skaffat sig erfarenhet. Vi vel all projekt som inle är välinordnade i en sammanhållen planering har stora utsikter att gå snett. Vi harblivit alltmer övertygade om att ekonomisk ulveckling är nära förbunden medsocial ulveckling och all ekonomisk ulveckling är av begränsat värde så längeden inle minskar rådande ekonomiska och sociala klyftor. Därför är delväsentligt alt de sociala aspekterna inlemmas i alla biståndsinsatser och attekonomisk och social ulveckling underslöds och all en fast politik förs somsyftar lill all ufiämna ekonomiska och sociala olikheter. Dellaär nästan ordagrant vad ullalal tidigare och som t. ex. 1970 leddelill slutsatser, enhälligl fastlagda av statsulskoltel och , där delbl. a. heter: "Det är därför naturligt att i första hand sökersamarbeta med länder, vilkas regeringar i sin ekonomiska och sociala politiksträvar efter alt genomföra sådana strukturförändringar som skaparförutsättningar för en ulveckling präglad av ekonomisk och social ufiämning." Dettautskoltsutlåiande har som jag ser del fortfarande hög aktualitet, men del kaninte åberopas och användas så som centerpartisterna och har gjorti föreliggande utskottsbetänkande. Med utgångspunkl i det tidigare utlåtandethårdrar man fattigdomskriteriet. Eftersom utskottsmajoriteten gentemot densocialdemokratiska reservaiionen åberopar delta tidigare utlåtande finns delskäl alt påminna om att i delsamma betonas betydelsen av en långsiktigplanering; della sagl eftersom majoriteten med sinaförslag, vilka redan ventilerats så mycket här , sätter denna metodik päspel. Del system man vill introducera, med restriktioner vad gällerbislåndsulfäslelser inom givna fullmakter och begränsningar att utnytfialänderramar för avtal om nya insatser, betyder svårigheter vid ulvecklingen avlångsiktiga samarbelsprogram som visat sig ändamålsenliga och som bl. a. hardel vikliga syftet alt möjliggöra för mottagarlandets regering alt avgöra hurde resurser vi utfäster bäst skall komma till nytta och bäst passa in i landetsegen planering. Dendiskussion som har utvecklat sig kring dessa frågor är i många avseendenmärklig. Jag har ell inlryck av att man nog inte så litet söker vilseförariksdagen och allmänheten beträffande vad del egentligen är frågan om. Delsker ju ändå ett samråd mellan regeringen och i dessa svära frågor.Del är förvisso inle lätt all hitta någon metod där man ger möjlighelatt bli informerad i sådana här i och för sig viktiga utrikespolitiska frågoroch göra del så all det inte blir stötande eller svårt med hänsyntill samarbetet med dessa länder. Men det sker som sagl en sådan information. Innanvi slutförde behandlingen av detta utskoltsbetänkande denna vår fick viinformation om de ramar som regeringen nu tänker sig för de olika länderna årel1976/77. Del är alltså som jag ser del en god sak i denna kontakt mellanregering och riksdag. Närdet gäller del myckel omtalade var, som iStockholm redan har sagl, utrikesulskollel informerat innan avtal slöts. Detförutsätts väl ändå att utrikesulskoltels ledamöter för sin information vidarelill partigrupperna. Men är det inle i själva verket sä all del inte så mycketgäller metoden utan mer att det här var ett projekt som utskottsmajoritetenanser vara för stort och tillkommet i fel land? Dessutom är del uppenbart altcenterpartiet inte kan få det all kännas förenligt med sin egen filosofi om hurindustrialisering skall gå till. Eftersom jag är av den meningen alt det ärn-iollagarlandeis egen planering som måste vara avgörande om man skall lyckasmed projekten, kan jag inle finna att det är del svenska idéerom hur man bör industrialisera i som skall vara vägledande när vihjälper att få lill stånd en industrialisering. Dessutom vel jaginle om är beredd att gå ut lill svenska bönder och säga all delvar synd att de slutade med svedjejordbruket. Det är väl ändå sä att någontingmåste hända även i u-landsvärlden, som för den fram mot moderna lider. Alltnog,del synsätt som i växande grad kommit att tillämpas för värt bilateralabistånd, nämligen all inordna detta under mollagarens ledningsansvar, stämmerockså väl med det handlingsmönster som förordas i FN-sammanhang numera.U-länderna har där allt bestämdare hävdat sin suveränitet. De fattigareländerna nöjer sig inle längre med att vädja om u-hjälp. Man begär i alllbestämdare toner eftergifter frän i-länderna när det gäller olika poliliskaarrangemang, monetära frågor, handel, sjöfart etc. Efter samma linje handlarman om man nu sitter ned och diskuierar och kommer till samförstånd med resp.motlagariand om program och utvecklingsmål. Detblir alltmer angelägel att vi ser vår biståndspolitik som en del av en totalpolitik i förhällande lill . De omställningar della innebär för ossmåste nu noga prövas. De uppoffringar delta kan innebära kan inle kvantifieraspä samma säll som enprocentsmålet, men är lika viktiga all analysera lill sinatotala verkningar i folkhushållel som när del gäller fördelningen på olikagrupper bland värt folk. Vihar nu alllför länge informerat om u-hjälp medelst en beskrivning av ellexotiskt u-land, där någol svenskt projekt genomförs. begär man i växandegrad här hemma frän olika håll - universitet, skolor, fackföreningar,studiecirklar - underlag för fördjupade kunskaper om vad som egentligen händeri en utvecklingsprocess. Hur förändras människors förhållanden? Vem drar nyttaav framstegen som görs? Vilka krafter styr dessa förändringar? Del vill manveta. Här finns nu givna uppgifter för forskningen och informationen. Enmycket påtaglig faktor som intresserar alll fler vad gäller inflytandet påutvecklingen är del inlernationella kapitalet och dess verkningskraft genom bl.a. de internationella förelagen. Att svensk fackföreningsrörelse har sinuppmärksamhet riktad på dessa förhållanden och ser på utvecklingsfrågornakopplade härtill kan inte förvåna någon. Mer uppseendeväckande är det närärkebiskopen synes så klart se sammanhangen mellan svenska ekonomiska intressenutvecklade i de fattiga länderna och levnadsvillkoren för människorna där. Jagantar all han också anknyter lill behovel av forlsatl offervifia här hemma. Dessafrågor har jag velal aktualisera, då jag menar att de nu måste bli centrala ivärt planerings- och upplysningsarbete. Visst skall vi, del rika ,ställa upp i nödsituationer, ge katastrofhjälp. Visst skall vi tänka på deallra fattigaste. Men vi måsle ocksä mycket mer bearbeta utvecklingsproblemenfrän annan utgångspunkl. Värt tidigare ställningstagande all lägga vikt vidval av samarbetspartner står sig, ty - för all äter citera urutskotlsutlätandet , fullt avsiktligt från etl avsnitt hämtat ur en mittenmotiondet året - del "är också klart att utsikten lill goda resultat kan varaberoende av i vilkel land insatsen görs. Del finns länder, vilkas regimer intei första hand är inriktade på att ulnyuja biståndssamarbetet för alt höjafolkens sociala och ekonomiska standard." Jagtror att svenska folket i växande grad kommer alt efterfråga vaduivecklingsansträngningarna som vi medverkar lill egentligen betyder, och delär en uppfordran lill skärpt eftertanke då man bestämmer åtgärderna, men ocksåtill ökade ansträngningar att dra in fler i informationen och göra dennabättre anpassad till den situation som vi beflnner oss i. Jag vill avslutningsvis ta upp en sak som jag länge ivrat för och söktmedverka lill att öka intresset mera allmänt för. pä kvinnans slällning iutvecklingsprocessen. Kanske jag vägar påstå all då saken försl lanserades isvensk biståndspolitik, under tid, var man så tidigt ute allförståelsen i de internationella sammanhangen inle var överväldigande. Det varsvårt att genomföra projekten, och det vore överdrift att påstå all de varinordnade i en totalplan i resp. land. Men de var räll tänkta och satte sinaspår. Kanske var de en av utgångspunkterna för genomförandel av detinlernationella . Vadjag nu vill vädja om hos biståndsministern är svenska insatser vidförberedelserna för deltagandel i Mexicomölet, med syfte all realistiskt ochbestämt la upp frågan om kvinnans roll i utvecklingsprocessen. Detangreppssätt som den svenska delegalionen i övrigl skall tillämpa påhuvudfrågan, med betoning av en förändrad roll även för mannen, kan välanvändas ocksä i u-landssammanhang, men där synes del mig ändå vara nödvändigtall jusl nu främst utgå från den verklighet som råder. Och vel man någonting omdenna måste man ropa högt för att fä den bearbetad. Har man sell någonting avden instängdhet som bykvinnan i lever i eller de svära förhållandensom drabbar kvinnan då u-landsfamifien flyttar från landsbygden lillstorstaden, eller vel man något om orättvisorna för kvinnorna som utvecklasgenom allehanda biståndsinsatser inom jordbrukssektorn i , för all nula några exempel från min egen erfarenhet, blir del riktigt att göra någonlingoch göra det . Allldel här är kända förhållanden, men därför får del inle försummas underkvinnoårels aktiviteter. Med frågan om kvinnors förhållanden hör intimt sammanmed befolkningsproblemen, som uppmärksammas ganska litet vid åretsriksdagsbehandling av utvecklingssamarbetet. Vi vet hur central denna fråga ärför mänskligheten men ocksä all man vid i förra höstenslog fasl hur nära sammanknutna lösningarna är med utvecklingsproblemen istort. Här lika litet som i andra sammanhang öppnas någon genväg. Man måsleangripa de grundläggande bristerna, och delta är vär biståndspolitik inställdpä och avsedd för. Jag yrkar bifall lill de reservationer som har som förstanamn och i övrigl lill utrikesulskoltels hemställan. () kortgenmäle: Jag har haft förmånen alt i olika sammanhang samarbeta med fruLewén-Eliasson - i utskottet, i biståndspoliiiska ulredningen och i SIDA;sstyrelse - och jag har lärt mig all uppskatta den välgrundade sakligheten bakomhennes uppfattningar. Jag gör det även efter hennes inlägg , men jag hoppasalt hon också respekterar all andra kan ha andra uppfattningar och att den enauppfattningen är lika värd att arbeia för som den andra - utifrån de synpunklersom var och en företräder. Vi menar all man ibiståndsprogram inte för snabbi, genom ätgärder 6 prolokoll 1975. utifrån, får bryta ner ettkulturmönster som bär upp livet för de människor som bor i ett land. Om man ger5 000 människor arbeie genom all driva bort 100 000, enkelt uttryckt, trorjagatt vi skulle protestera även i . Del är en ulveckling del är fråga om,och jag anser att ulveckling alllid skall vara en långsam förändring ochförbättring för de människor som berörs av den. HerrHERNELIUS (m) kort genmäle; Tvä korta punkler. För det första: Har verkligen inle etl projektsstorleksordning belydelse för om bör underrättas eller inle? Är delfråga om små och mindre betydande avtal är sådan underrällelse icke nödvändig.Del har slagit fasl, och därom råder inga meningsmotsättningar. Menär det fråga om projekl av storleksordningen 770 mifi. bliröverenskommelsen en sådan som grundlagen talar om, en överenskommelse av störrevikt, och då skall underrättas. Fördet andra; kan väl inle gärna mena att ärunderrättad, om utrikesutskotlel till sill förfogande får enslencilerad papperslapp, som därtill är strängt förtrolig och som avvederbörande ullämnare av uppgifterna lämnas ulan ansvar för ämbetsverket ifråga, som uttryckligen frånsäger sig sådant ansvar! En sådan metod förbundenhet i fråga om överensslämmer i varie fall inle med svenskstatsräll och svensk konstitution. ()kort genmäle: Till vill jag säga all del, som jag tidigare försöktförklara, inte är så utomordentligt lätt all fastlägga en rutin för hur dettasamarbete mellan regeringen och skall äga rum. Detta är en fråga somvi har diskuterat i flera är. Jag tycker att del är rent oförsynl att bara sägaalt del överlämnas en papperslapp och läla det gälla som belygsälining för deansträngningar som görs alt underrätta i mycket god lid om deramar som man ämnar tillämpa i resp. mottagarland. Man begagnar de möjlighetersom kommit fram vid tidigare samråd om dessa frågor. Tills det kommer någolkonkret utformat uppslag till hur man skall gå lill väga får vi väl tillämpaden nuvarande ordningen. Del har efterlysts sädana förslag, men det har intekommit några här . Därför tycker jag att man kan avslä från den här nonchalantahållningen. Tillherr vill jag säga; Jag vill inte påslå att han inle fär ha sinauppfattningar - jag har respekt för alla människors uppfattningar. Vad jagförsökte framhålla var all om man skall utveckla etl samarbete med t. ex.Nordvietnam, har vi att underordna oss den nordvielnamesiska planeringen ochNordvietnams idéer om hur det landet skall utvecklas. Vi kan inte tillämpa våraegna filosofier. Vill vi inle samarbeta pä de grunderna, skall vi inte ha eltsamarbete med de länder det gäller. Sedan vi vall länder skall viförtroendefullt gä in i ett samarbete med ledningen för dessa länder. Kan viinte del, skall vi avstå från elt samarbete med landet i fråga. HenHERNELIUS (m) kort genmäle; Jag kan hälla med på en punkt; Hur skallunderrättas är ingen lättlösl fråga. Men den nuvarande ordningen är inle bra,och man kan icke säga alt underrättas genom den metod man använt iutrikesutskottet. Del är inle jag som är oförsynt när jag påpekar della - delär själva faktum som är oförsynl. HenKORPÅS (c) kort genmäle: Del finns, , principer ocksä för del svenskabiståndet, och det är rimligt att vi har en dialog med våra samarbetspartner.Är man i elt land inle beredd att lyssna på våra synpunkler, delar jag fruLewén-Eliassons uppfattning alt vi inte kan ha samarbete med del landet. () kort genmäle: Jag antar alt inte med det senasie yttrandet avser all detinte har utvecklats någon dialog och au icke varit berett altlyssna på synpunkler som förts fram frän svensk sida. Det vore önskvärt allherr gjorde en kommentar till den frågan. Herr andre vice talmannen anmälde all alt till protokollet få antecknat alt han inte ägde rält tillytterligare replik. Hen (): Jag ser att biståndsministern är närvarande i kammaren, och jag villdärför begagna tillfället all bemöta den del av hennes anförande som handladeom . sade all och har olikaresonemang om kopparpriset och kommii till olika resultat i fråga om anslagetlill . Ja, vad är del för märkligt i det? Har vi olika resonemang, bör viväl komma till olika resultat. Del lycker jag är 'fullt logiskt. Vii har kommit lill det resultatet att vi vill öka hjälpen medanmoderaterna vill minska den. Folkpariiel anser all den centrala roll Zambiaspelar för den poliliska utvecklingen i södra motiverar all värt slödhöjs - vi föreslår 10 mifi. mer än regeringen. Och, , det varväl i alla fall regeringen som i sin proposilion böfiade tala om kopparprisernaoch kopparlillgångarna. Och regeringen skrev i sin proposilion allkopparpriserna radikall försämrats. Det är detta vi erinrar om i vårreservation - silualionen för är inte så fius som framhålls ipropositionen eller i motion. Skillnaden mellan oss ochmoderaterna är inte bara att de vill sänka och vi höja - utan också all derasresonemang om kopparpriserna, lika litet som resonemanget i proposiiionen,inte är ell underiag för bedömningen av biståndet Förändringari råvarupriser och liknande förhållanden är ingenting att bygga elllångsiktigt bislånd på. Jag tycker alt genom det sätt honframställde della på lade dimridåer kring den här frågan. Jagskulle vifia be fm om svar på frågan; Varför vill regeringen inleöka slödel till till en mera rimlig nivå och därigenom öka landelsmöjligheler till frihet och en oberoende ställning? Jag vill sedan säga någol om olika former för biståndsverksamheten. Tillulvecklingen hör framväxten av etl livskraftigt och konkurrenskraftigtnäringsliv. Stöd lill hantverk och småindustri bör gå hand i hand medsatsningen pä landsbygdsutvecklingen. Sådana insalser ingår också i del svenskabiståndet lill flera , t. ex. , och Swaziland.Erfarenheten visar att utbyggnad av den industriella bislåndskapaciteten, avslörre enheter, är en hörnslen i ut-vecklingsslrävandena, vare sig del nugäller alt tillgodose behoven på den inhemska marknaden eller att skapa enframgångsrik export och därmed öka exportinkomsterna. Vadbeträffar samverkan mellan näringsliv och biständsmyndigheter vill jag la uppden principiella synpunkten och la ell exempel från . Nären Norrlandskommun vill siärka sysselsättningen pä sin ort försöker den dratill sig industrier. I fråga om slörre satsningar finner vi det vara naturiigtatt en samverkan sker mellan staten och de privata förelag som är villiga attstarta tillverkning i . 1 den biand-ekonomi som råder i värt land äralla partier ense om denna samverkan. Frän sida finner vi del varalika naturiigt all en samverkan sker mellan näringsliv och bisiåndsmyndigheternär del gäller all bygga upp en industriell kapacitet i . I det hellövervägande antalet är man intresserad av att dra lill sig utländsktkapital och kunnande. Del visar bl. a. del handlingsprogram för"upprättandet av en ny internationell ekonomisk ordning" somu-landsmajorilelen drev igenom vid FN;s extra generalförsamling , därman uttalar; "Bådeoffentliga och privala investeringar i bör uppmuntras i enlighet medmottagarländernas bedömning av behov och efterfrågan inom olika sektorer avderas ekonomi." "I-ländernabör uppmuntra industriinvesteringar i särskilt för exportinriklad produktion.Investeringarna bör göras i samråd med och i enlighet med deraslagar och förordningar." Detviktiga är att se till alt invesieringar och andra former för överförande avteknologi och kapital sker pä sådant säll all uivecklingsef-feklen för u-landeli fråga blir så stor som möjligt. För att det skall ske behöver ökaduppmärksamhet ägnas ål dessa frågor. Del gäller att finnakombinationsmöjligheter mellan bistånd och industri som kan bidra till att lösau-ländernas problem, inte all sälla in något förtäckt stöd till svensktnäringsliv. Avden anledningen är vi kritiska mot den snabba höjningen av varubiståndel-ellutbyggt vambistånd på industrisidan kan t. o. m. hämma uppbyggnaden av industrikapaciieli . Med andra ord; Att vi okritiskt skickar varor som bistånd kanbetyda all vi konkurrerar ul en egen produktion i eller slår ihjältilltänkta induslriprojekl. För svensk industri slår ocksä varubiståndelväldigt slumpartat och kan snedvrida konkurrensförhållandena inom landet. Heltnaturligt beror va-mbisiåndsbeställningar på faklorer som förelagen självamyckel litet kan och bör påverka. Nej,skall man kunna engagera del kunnande och den u-landserfa-renhel som finns inomindustrin på etl maximall ulvecklingsfrämjande sätt, så mäste man syfta tillalt bygga upp egna industrier, deras egen produktionskapacitet. Föratt stimulera fram sådana insalser behövs en utvidgning avinvesleringsgarantisystemet, som industribi-siändsulredningen lämnade förslagtill men som regeringen ännu inle genomfört. Man bör också inrättaetl utvecklingsbolag som kan förmedla kapital och expertis, inle minst till deu-landsregeringar som engagerat sig i projekt tillsammans med svenska företag.U-ländernas regeringar föreslår ofta en samverkan där utländska företag inbjudsatt gå in både med en minoriletsandel av aktiekapitalet och med förelagsledandepersonal under en uppbyggnads- och inkörningsperiod. Detta bör vi från svensksida stimulera - liksom vi bör medverka till att finna lämpliga former föröverförande av utländska invesieringar i inhemska händer. Genomatt inrätta ell utvecklingsbolag, som kan ge råd lill berörda ochförelag, skulle man kunna övervinna många av de praktiska problem som i daghindrar många mindre och medelstora förelag att engagera sig iu-landsverksamhel. Erfarenheterna från , där man har etl sådant bolag,visar klart den positiva roll ell utvecklingsbolag kan spela. Någraideologiska betänkligheter tycker jag inte den behöver ha.Det vore all pä u-hjälpen tillämpa en socialistisk renlärig-helsdogm, somsocialdemokraterna funnit olämplig att tillämpa här hemma. Det faktum att dethär rör sig om kapital och kunnande som passerar nation.sgränser kan ju inlegärna vara ell argument för alt inta en fientlig inställning lill samverkanindustri-bislåndsmyndigheler. bör själva få avgöra om sådansamverkan kan bli av betydelse för dem. Anser de det - och del gör de flestau-länder - är det orimligt alt för en så slelbent u-lands- ochbiståndspolitik att man inte kan skapa den institutionella ram som behövs förall stödja sådana lösningar. Manskall emellertid inle inbilla sig all induslrialiseringsprocessen kommer allvara problemfri. En komplikation är att i-landsieknik förutsätter rik tillgänglill kapital, goda kommunikalioner, adminisiralion, reservdelar, utbildadpersonal och effektiv marknadsföring. Den kanske därför passar dåligt för ettu-land, där mänga av dessa ting saknas. Här måste man pröva ominte en mindre kapitalinlensiv teknik, en för anpassad"lagomteknik" kan utvecklas - en teknik som skapar flersysselsättningstillfällen. Man lider som bekant av brist på sysselsättning äveni . Jag är för min del övertygad om all svenska förelag här skullekunna hjälpa lill alt utveckla dessa lagom-metoder, som i slörre utsträckninglar hänsyn lill behov. Delta är en av de frågor vi vill allbiståndspoliiiska utredningen skall få i uppdrag all pröva. Den bör också prövahur elt delat ägarskap skall kunna stimuleras och hur vi skall medverka tillatt utländska investeringar sä småningom överförs i inhemska händer. Sverigehar mycket goda förutsättningar alt tillgodose ökade krav på etlbredare samarbete än bara det strikt biståndspoliiiska. Vi har ell kunnandeinom svensk industri, inle minst när del gäller att bygga anläggningar ochorganisera förelagande/marknadsföring, som för våra samarbetspartner bordekunna vara en kanske slörre tillgäng än själva storleken på våra finansiellaöverföringar. Värt land saknar elt koloniall förflutet och uppfattas därför idel internationella samarbetet slå för strävan efter nationellt oberoende,frihet och rättvisa. Det här är elt vikligt kapital. Del gör att samarbetetredan från böfian kan bli förtroendefullt gentemot . U-ländernabehöver inte misstänka att vi är ute i några dolska, nykoloniala avsikter. Inomsvensk industri finns ocksä en verklig beredskap att gå ul med sitt kunnandeoch läla själva la ett betydande ägaransvar, gärna majorilel, och såsmåningom avveckla del svenska engagemanget om u-landel i fråga önskar del. Delfinns därför sällsynt goda förutsättningar för alt vi skall kunna skapaunderlag för etl brett samarbete, där kunnandet inom svensk industri las tillvara och där samiidigi utvecklingsbehov blir styrande. Jag vill än en gång betona alt det inle är fråga om all kalla ettaffärsengagemang för bistånd. Del bör vara fråga om all erbjuda delbredare samarbete för deras egen utveckling som de i växande utsträckningsjälva önskar. Avslutningsvis vill jag säga några ord om den insats som missionen hargjort i .