prot · FY0916 · 1975-12-31 00:00:00 — Vi prövar just nu ikanslihuset en framställning från AMS om att få ta investeringsfonderna ianspråk för lagerproduktion. Här kommer det beslut, föreställer jag mig, inomde närmaste veckorna. Jaghar tidigare vid en analys av industrins situation som regel kunnat hänvisatill en stadigt ökad orderingång. Här har en avmattning skett under detsenaste halvåret, vilket också tar sig uttryck i en stabilisering av prislägetpå väsentliga varuområden. Nedgången här leds väl i första hand från sågverkenoch träindustrin, och del har nog sina alldeles speciella förklaringar. Orderstockenär i stort sett oförändrad jämfört med och väsentligen myckelstörre, om jag går tillbaka i liden. Den har sådan omfattning attsysselsättningsläget bör vara tryggat framöver 1975. Jaginskränker mig till det tidsperspektivet just . Sysselsättningen tordeockså i vart fall fram till och jag vågar nog säga för vararelativt säkrad för byggnadsarbetarna, bl. a. genom de fondfrisläpp som kommerpå sista halvåret , det stöd över budgeten som utgår för bränslebesparanderenoverings- och investerings-arbeten samt den intensitet i bostadsbyggandetsigångsättning som vi kan redovisa . Den aktuella efterfråganframför allt när del gäller att se om bostäderna, isolera dem och förbättra demi fråga om uppvärmningen är påtagligt stark. Enplusposl i vår ekonomi är en beräknad konsumtions-ökning för såvälden privata som den offentliga sektorn. Den byggs upp via den under fiolåretbeslutade skattesänkningen, som för stora grupper rör sig om ca . iskattefria pengar, vilket motsvarar del dubbla i beskattade pengar. Man kangrovt räknat likställa den skattesänkningen med en tioprocenliglönehöjning för de dominerande in-komstlagargrupperna. Del finns anledning atträkna med alt pågående löneförhandlingar också ger ett inkomsttillskott, somunder förutsättning av en snabb löneuppgörelse får sitt starkaste genomslag påefterfrågan . Finansplanensprognos om en reell standardhöjning på görs dock försiktigtvismot bakgrunden av en mindre reduktion av del nu osedvanligt högahushållssparandel. Prisslegringsprognosenär lugnare än . Del gäller nationellt, men det gäller äveninternationellt. Internationellt redovisar de aktuella pristabellerna att vihar haft och har på gång prissänkningar på myckel vikliga slapelvaror - koppar,bly, bomull, rågummi, vete och kaffe. Och jag brukar ibland säga all arabernainte gärna kan tredubbla oljepriset en gång till. Nuvet jag alt många säger: Ja, här kan Sträng stå och tala på det sättet, men hanhar gjort upp räkningen utan hänsyn till omvärlden. Jag är medveten om allöverraskningar kan komma. Än så länge har de negativa tendenserna inte slagitigenom i vår ekonomi, och vi har enligt min mening all handla efter dagsläget -men självfallet med den beredskap som är erforderlig för att mötaöverraskningarna. Del har understrukits . Jaghar med tillfredsställelse iakttagit att jag för en gångs skull får medhåll avcenterpartiet och på den här punkten. Moderta samlingspartiet medherr i spetsen går emellertid sin egen väg. Jag måste tillstå all då jagläste motioner och förslag fann jag inte något förslåndsmässigtskäl för att springa ut och i en situation som präglas av högaktivitet genomföra ytterligare kraftiga stimulanser via skatte- ochbidragspoliiiken, kredit- och penningpolitiken. Jaghar frågat mig vad som farit i moderata samlingspartiet. Tidigarekunde ju en finansminister få litet hjälp från del gamla då detgällde alt bromsa infiationen. Det var möjligt all tala med om det allvarliga i svåra underskoll i bytesförhållandena och ensnabbt sjunkande valutareserv. För tycks en sådan diskussion varahelt ulan intresse, och moderata samlingspartiet förefallerjust nu -jag hoppas att det ändrar sig - trivas bättre med all gå omkring medbensindunken för att få litet mer fart på inflationsbrasan. Ihändelse av alt det behövs stimulans, vilket vi avläser bäst genom alt studerautvecklingen på arbetsmarknaden, får förslag och åtgärder realiseras när såbehövs. En beredskapsplanering över hela fältet pågår nu i kanslihuset. Ensådan stimulans får emellertid göras med urskillnad. Det héll överskuggandeproblemet i svensk ekonomi är underskottet i vår bytesbalans, dagenspåfrestningar på valutareserven. En konjunkturstimulans får anpassas härefter.Den måste med andra ord vara im-porisnål. Vadvi har framför oss i dagens situation är att förstärka folkhushållelsexportkapacilet och vår motståndskraft mol en alltför snabbt stigande import.Vi har vidare att inrikta oss på målmedvetna åtgärder för att spara energi, ochdel har understrukits . Skulle sysselsättningen svika får vi inrikta våraslimulansinsalser mol bakgrund av dessa förhållanden. Det innebär storförsiktighet i fråga om de så populära åtgärderna alt generelltstimulera konsumtion. Myckel talar för alt denna får tillräcklig stimulans viade skattesänkningar och kommande lönehöjningar som utlöses innevarande år. Jaghar i den aktuella debatten sett myckel av lovprisande av fiolårets experimentmed en tillfällig sänkning av momsen som konjunkturstimulans. Och jag har intebara sett det, utan även hört det här , Oppositionen har prissatl detingreppet mycket högt. Ett inslag som emellertid är värt att observera och somstatistiskt kan bestyrkas är all prisstegringseffekten då momsen i septemberåtergick till sitt gamla värde var precis dubbelt så stor somprissänkningseffekten då momsen sänktes . Del är en sanning som vi kanavläsa ur konsumentprisindexets förändringar. Enmomssänkning för också med sig vissa tidsbestämda kastningar i efterfrågan, somsett i ett längre perspektiv inte alldeles ulan vidare är rekommendabla.Skickliga försäljare utnyttjade den omständigheten all momsen skulle höjas den15 september med resultatet att vi fick en tillfällig, ulomordenligt stark rushi försäljningen av privatbilar, färg-TV och liknande varor. Vi sålde över 30000 personbilar i fiol. Del är ett absolut rekord för vårdel. Mindrenogräknade köpare greps kanhända av hamstringspsykosen och betalade onödigtmyckel för all hinna göra affär före . Del har för migredovisats exempel härpå, och del är därför som jag vågar säga detta. Jagskulle inte vara så oerhört överraskad om det vore möjligt att köpa en färg-TVbilligare 1975-med full moms än med reducerad moms. Dengenerella konsumtionsstimulansen slår dessutom starkt på importen och ökarvalutautfiödet. Mot bakgrunden av att vi kommer attdelvis få leva på lån, dvs. på andra länders resurser och tillgångar, medan vipå nytt arbetar oss fram till balans med om- 9 Riksdoiiens protokoll 1975. världen fårstimulanspolitiken hanteras med urskillnad och i första hand präglas av klartriktade stödåtgärder till grupper som är i behov därav. Undantaget från regelnär de direkta statsskallesänkningar som genomförs ochsom har sin speciella funktion all fylla som element i avtalsförhandlingarna. Denpågående debatten om konjunkturnedgången hämtar sina argument inte från svenskekonomi utan från farhågor om utvecklingen i omvärlden. Den bygger på ettantagande om handlingsförlamning och resignation hos statsledningarna i deledande industriländerna. Det var en attityd som människorna accepterade för 40år sedan men som jag har svårt alt tro att de accepterar . Vissthar oljekrisen radikalt förändrat kapitalströmmarnas gång, kre-ditgivning ochekonomiska maktförhållanden i världen, men ingen kan vara blind för att deoljeproducerande länderna, eftersatta och underutvecklade, har visat enlovande vilja att använda sina enorma kapitaltillgångar, Det är endast genomatt använda pengarna som de kan få avkastning på dem. Även om således pengarnaligger i andra händer bör de ändock göra sin tjänst i den internationellaekonomin. Införden nya situationen har också nationerna visat vilja att försöka reda upp lägetsolidariskt genom internationellt samarbete på kredilgiv-ningens område.Statsledningarna har under visat tecken på att de tvingas laansvar för att hjulen skall gå runt. De nio finansministrar gavullryck för detta vid en konferens . De slutsatser man där komfram till var väl alt infiations-bekämpandei inte kan föras med stagnation ochökad arbetslöshet som vapen. Det är självfallet grader i engagemangen i dessapolitiska aktioner, men i stort sett vågar jag nog säga att det ligger till pådetta sätt. Vadjag här sagt ger enligt min mening slutsatsen att vår politik börinskränka sig till de stimulansåtgärder som redovisas i finansplanen och somunderstryks av en kraftig underbalansering av budgeten - en underbalanseringsom ulan speciella åtgärder sannolikt kommer att öka. Vi får självfallet, somjag tidigare understrukit, hålla hög beredskap för att möta den ovissautvecklingen. Jagvill säga några ord om alla de rekommendationer som strömmar över oss inriktadepå att staten skall ut och låna utomlands. Del tycks hos en del ha blivitmedlet till alla plågors förlösande. F. n. anmodar vi företagen att tillgodosesina finansieringsbehov via en kompletterande upplåning på inlernalionellmarknad. Är det fråga om investeringar utomlands gäller som regel att manockså skall finansiera sig på utländsk kreditmarknad. Är del fråga ominvesteringar hemma, får man ta en delfinansiering utomlands. Vi har funnitdetta nödvändigt med hänsyn till penningknappheten på vår egen räntebilligakapitalmarknad - billig i förhållande till omvärlden. Ettförelag kan alltid göra en företagsekonomisk kalkyl över om enutlandsfinansiering lönar sig, om avkastningen på investeringen klarar räntoroch amorteringar och lämnar ett finansiellt netto. det, avstår man i regelfrån att låna. En förelagsupplåning på ullands-marknaden har därmed också singivna kortsiktiga karaktär. Detär svårare att göra om den kalkylen för den offentliga sektorn. Jag kan erkännaatt del finns vissa undanlag - låt mig säga statens kraftverksinvesteringar -men kapitalkostnader som via lånefinansiering belastar offentlig verksamhet avannat slag har ju ett klart inslag av permanens, som ofelbart ökar i takt medden fortsatta lånefinansieringen. Svårigheten alt förränta och amortera ettutlandslån är mera påtaglig om kostnaderna för kapitalljänsten skall tas ut avskattebetalarna och inte från vinsterna på själva investeringen. Minreserverade inställning till statlig utlandsupplåning har sin förklaring iriskerna för att en sådan kan ha en benägenhet att bli beslående. Anpassar viden egna hushållningen, framför allt i fråga om den privata konsumtionen, inteendast till vad vi själva orkar prestera utan också till ett tillskott utifrån- dvs. till vad andra nationer åstadkommer -föreställer jag mig all det blir enprövningens stund då vi ställs inför kravet att klara oss på egna resurserigen. Jag betraktar det således som äventyrligt när lärda män ogenerat ställerut recept på statliga utlandslån om . Vifinner i nationer som har hamnat i svåra ekonomiska krislägen pågrund av ett för kraftigt utlandsberoende i finansieringen av sina kostnader.Vidare avläser vi i omvärlden ekonomiska krislägen som ställer gamla,invanda begrepp om både sysselsättning och konjunkturpolitik på huvudet. Om manutgår ifrån den rimliga tanken all ingen regering, vara vem det vara må - detfinns naturligtvis graderingar i engagemanget - i en demokrati med fria val ärmedveten anhängare av hög arbetslöshet och stark inflation, då ställs julogiskt frågan: Varför förekommer delta trots allt? Jaghar inte funnit någon annan förklaring än alt om man släpper loss en iförhållande till sina resurser för stor efterfrågan, då försvinner snabbi dereserver som varje industriell nation måste ha i det internationella varubytetoch i den ekonomiska integration som blir alltmer påtaglig nationerna emellan.Om man då camouflerar läget genom att förlita sig på lån utifrån och fortsättermed delta ogenerat år helt enkelt därför att det kan framstå somminsta motståndets lag, då blir uppvaknandet bistert. Vi har i vår omvärld länder som lånar för att klara räntekostnaderna för sina utlandslån. Vifinner nationer som har förlorat sin egen kreditvärdighet, som är hänvisadetill all tigga en slant av förståndigare bröder. Inför det ultimativa kravetalt anpassa folkhushållels utgifter till vad läget kräver, tvånget allåterställa sitt internationella anseende som en rimligt sund ekonomisk nation,har man t. o. m. fått acceptera en helt oacceptabel arbetslöshet. Den gamlagivna regeln som vi alla tycker är så klok - "Vi måste ju ändå under allaförhållanden ha råd att arbeta" - tycks ha sina begränsningar i nationerdär ekonomin är överansträngd. Naturligtvis är situationen annorlunda i ländermed totalitär regim, där löner, privatkonsumtion och efterfrågan från olika håll bestämtspolitiskt i en från omvärlden helt isolerad ekonomi. Vihar i vårt land undgått de prövningar som andra nationer har allse i ögonen. Underskottet i bytesbalansen och hotel mot valutareserven klaradevi med en hel del beska piller 1970. Många har klagat över dem, men de gjordenog gol( där de satt. rustade vi upp våra resurser så altvi kunde möta en av ingen förutsedd oljekris ulan all sviterna blev omedelbartaltvarliga. Tvärtom är vi alla ense om att 1974 blev ett bra år, men vi hartärt på våra reserver. Viredovisar i finansplanen en bylesbalansbrist på närmare 3 miljarder ochnärmare 5 miljarder . Enligt de allra senaste rapporter vi har fått in ärdetta förmodligen för låga tal. Vårt program för all möta påfrestningarna ärangivet i finansplanen, och vad vi nu vet om ba-lansbristen förstärker allvareti våra ansträngningar. Vi har alt handla efter de enkla budord som harredovisats : Fördet första en satsning på näringslivets uppbyggnad och utbyggnad för all viaförbättrad konkurrenskraft dels öka exportinkomsterna, dels stärkahemmamarknadsindustrin och därmed begränsa imporlbehovel. Fördet andra en bestämd och målmedveten hushållning med energin, eftersom den kostar oss 8 miljarder mer, och en undersökning av alternativen till oljan;vilka nu ställs i förgrunden. Fördet tredje försvar av vår kapilalbalans och vår valutareserv genom all hänvisaindustrin till supplementär lånefinansiering på utlandsmarknaden. I sista handkan man även låta staten, som ett tillfälligt övergångsarrangemang, tautlandslån för försvaret av vår valutareserv. Denmyckel bestämda övergripande och definitiva målsättningen måste vara altsnarast återställa balansen i vårt varu- och tjänsleutbyte med omvärlden.Endast på dessa premisser - det vågar jag säga, fru talman, - har vi chansenatt i det långa loppet garantera den fulla sysselsättningen. Detta var i myckel koncentrerad form den lilla snabba redovisning jagbrukar ta mig friheten att lämna. Men efter alt ha suttit här på förmiddagenoch lyssnat på vad oppositionsledarna sagt, har jag kanske anledning alt ettögonblick kommentera även det under de som jag har kvar förmitt anförande. Jaggjorde reflexionen, fru talman, när jag hörde . att allt ju ärrelativt här i världen. Under åberopande av hans eget inlägg kanske jag skullekunna säga att visserligen har jag inte så hög utbildning som , menjag lar mig friheten all kommentera bara en av de synpunkter han förde fram. Hantog upp frågan om lättnaderna i kredilpolitiken. Det svåra i all få förelagenalt finansiera sig utomlands om krediterna är tillgängliga här hemma slår välklart för var och en. Släpper vi för snabbi och för lätt på den inhemskakredilpolitiken, vilket på klarspråk betyder att vi låter riksbankenssedeltryckeri göra mer pengar, går ju detta inte ihop med det försvar avvalularesei"ven som jag så starkt har pläderat för. och då får vi inte deenskilda industrierna all låna på utlandsmarknaden. log upp enannan fråga,, som gällde småförelagens kapitalbehov, och jag förslår honom ilånga stycken. Del är lättare att mota ut SKF, , och LM för attta lån utomlands för sina investeringar, del är svårare i fråga omsmåföretagarna ute i bygderna. Detta är naturligtvis någonting av ett problem,och vi funderar över del i regeringen och i . Del ärför tidigt för mig att stå och säga vilka lösningar man kan komma framtill. Men jag kan trösta med att pi;oblemei inte är stoppat inågon skrivbordslåda. Det är så pass allvarligt all det finns anledning altverkligen försöka fundera över det och se vilka vägar man kan komma fram HerrBohman tog upp skatteutredningens förslag, och han gick ganska detaljerat in påfrågan om skattepolitiken framöver. Han klagade över att skalteutredningen harblivit något av regeringens expedit. Den får inte tid att arbeta med det härlysande förslaget som begär, dvs. radikala skattesänkningar föralla utan alt man reducerar resurserna för stat och kommun. har ju jagutarbetat skatteförslagen efter egen förmåga. Del har ställt til! stor förtret,bl. a. för . gör utredningen dessa förslag - till stor förtretför . Del är svårt att göra till lags. Det är klart skulle kunna överväga att låta utarbeta ett förslag. Det går nutyvärr inte i praktiken, eftersom inte skullereflektera på eli sådant förslag. Jagskall inskränka den skattepoliliska kommentaren till detta för egen del. Mennär jag satt här och lyssnade och fick höra hur såg på ettkommande skatleförslag och jämförde det med hur såg på ett kommandeskatteförslag, så fann jag alt uppfattningarna var tveklöst starktkontroversiella. har talat om för oss att för att räddademokratin i vårt parlamentariska liv kommer han obesetl och oreserverat attstödja varje förslag från de borgerliga bröderna i strävan efter ettmaktskifte. Ja, del skall bli intressant att se hur bär sig åt iskattefrågan. Jag är rädd för alt spräcker sig på uppgiften, ävenom han skulle ha en prima ballerinas förmåga att gå ned i spagat. Förmin egen del skulle jag nog vilja undersöka möjligheterna all samla de storalönlagarinlressena till en samstämmig uppfattning om hur skatten, ellerrättare sagt reformeringen av skalleskalan, skall te sig . Del är juändå lönlagarna som i sista hand skall betala del, även om förelagen levererarin pengarna. Först därefter tror jag del, är lämpligt och realistiskt attregeringen sätter sig ner och försöker utforma hur näsia lösning avskattepolitiken skall göras. Förslaget skall ju läggas på bord,hoppas jag, inom en inte alltför avlägsen framtid, i varje fall under dennavårriksdag. Fårjag till, fru talman, så skall jag avstå sedan när del gällerrepliken. Det är litet svårt alt banta ner sig från och tre kvart ,som fru talmannen kan länka sig! Irollen som alla goda gåvors givare glömmer oppositionen gärna bortkonsekvenserna på betalningssidan, och det är där jag vill ge en antydan om vaddet kostar - jag talar om kostnaderna i form av arbetsgivaravgiften. Skatteförslagelkostar lågt räknat 3,5 96. Det är inte bara ändringen av skatteskalan. Det ärockså en fördubbling av sparavdraget som har beställts, det är en beställdhöjning av villaavdraget med hänsyn till höjningen av taxeringsvärdena sombehöver balanseras, del är en räkning från skatteutskottet ,avseende kompensation för den inkomstförlust för stat och kommun som uppkommermed hänsyn till att 500-kronorsavdragsrällen bibehålls. Dethjälper inte att jag lovar att avstå från ett inlägg - fru talmannen är ganskaobarmhärtig. Men jag kan inte sluta mitt i en mening i alla fall. Vihar vidare sjukförsäkringsavgift, redan beslutad förbättring avfolkpensioneringen och rörlig pensionsålder som kostar någon procent. Mankommer fram till 5 96 eller 7 000 miljoner. Utöver detta har attförvänta ytterligare förslag som kostar arbetsgivaravgifter. Och nulovar jag att samla ihop mig till det allra sista! Oppositionenkommer att säga ja till skallesänkningen, den kommer all säga ja tillfördubblat sparavdrag, den kommer att säga ja till avdrag för villaägarna, denkommer all säga ja tillrörlig pensionsålder, den kommer alt säga ja tilllandstingsuppgörelsen - och naturligtvis kommer den i långa stycken atlsäga nejtill betalningen, kanske t. o. m. helt och fullt. Där, fru talman - och nuskall jag glädja fru talmannen med att sluta - har vi det stora problemet, somär ständigt lika aktuellt vid varje ekonomisk debatt här i kammaren. () kortgenmäle: Under debatten har del åberopats en artikel i imåndags, som jag nu har läst. Enligt den artikeln skulle jag ha ställt migpositiv till elva reaktorer och varit emot de två nu föreslagna. När man ringdefrån gav jag självfallet uttryck för sammauppfattning som jag haft och som jag har redovisat här . harjag också varit i kontakt med , där man ursäktar sig med altartikeln var skriven av en tillfällig medarbetare under utbildning. Får jag dåsäga alt när statssekreteraren i statsministerns eget kansli tar till ickeverifierade påståenden i en tidning, när han debatterar här i kammaren, så betyda endera av två saker; antingen har han en övertro på Aftonbladetsdevis, "om sanningen skall fram", eller också betyder del attargumentnöden var stor. Nog om del. Jagdelar helt och hållet finansministerns uppfattning att ökade industriinvesteringarär en förutsättning för att vi skall kunna klara ol- jeräkningen och på nytt fåbalans i utrikesaffärerna. Och liksom finansministern tror jag alt det finnsganska många förelag som har möjligheter alt genomföra ett rätt stortinvesteringsprogram. Men del är då genomgående stora och verkligt lönsammaföretag. De mindre förelagen har oftast inga särskilda investeringsfonder attösa ur och inga egna miljöfonder. De har inte heller några praktiskamöjligheter att gå utomlands och låna pengar, vilket finansministern medgav. Menför sysselsättningen och för näringslivets allmänna utveckling har de företagenen avgörande betydelse. Och dessutom har de ofta betydelse som alternativ tillimporten, vilket finanstninistern tyckte var viktigt med tanke på balansen iutrikesaffärerna. Därför måste de redan vidtagna åtgärderna kompletteras medinsatser som kan stimulera också de mindre företagen att investera. Jagåterkommer till att det första steget bör vara all mjuka upp kredilpolitiken,så att de mindre företagen kan tillgodose sill lånebehov. Jag har tidigaresagt, och jag återkommer till del , att detta förutsätter i sin tur attstaten i något större utsträckning löser sitt lånebehov på den utländskalånemarknaden och på det sättet frigör motsvarande utrymme här hemma. Jagtyckte alt finansministern inte så litet har ändrat sin inställning tillutlandsupplåningen, jämfört med vad han har redovisat i finansplanen, när hansäger att såväl staten som kommunerna, kreditinstituten och förelagen bör kommai fråga som låntagare utomlands samt alt formen och tidpunkten förgenomförandet får bestämmas när behov och lånevillkor motiverar ett positivtställningstagande. Omstaten tillgodoser en stor del av sitt behov utomlands, så måste välmotsvarande utrymme bli ledigt här hemma, och då blir del möjligt alt fylla påi mellanhandsinslituten, som är uppbyggda för denna grupp av företag. Så oftasom utfärdar rekommendationer till bankväsendet vore det väl hellerinte ur vägen alt också utfärda en rekommendation om att man i första handskall tillgodose denna typ av förelag. Jag hoppas att finansministern verkligenaktivt arbetar för att få fram den lösning som han ännu inte har hittat men somhan sade sig arbeta på i samråd med . Mendärutöver måste de omfattande avdragsmöjligheter som de större företagen kanutnyttja vid beskattningen kompletteras med motsvarande bidragsmöjligheter förde företag som inte kan utnyttja sådana avdrag. Detta är sålunda sammainställning som jag hade förra gängen när man införde dessa stimulanser. Frånregeringens sida gör man i olika sammanhang ett stort nummer av den satsning påmiljöförbättringar som sker via företagens arbetsmiljöfonder, och det ärviktigt och bra. Men vad gör man för all ge en bättre arbetsmiljö ål dem somarbetar i de småförelag som inte har sådana fonder uppbyggda? Det är ju tvärtomså att man föreslåratt man skall ta bort den möjlighet som funnits altfå bidrag till mil-jövårdsinvesleringar - del gäller då den yttre miljön. utredningen om stöd tillarbetsmiljöförbältringar i mindre företag avkastat är också synnerligenmagert. Minslutsals är att jag delar uppfattningen all vi måste investera oss ur denstigande oljeräkningens problem.