prot · FZ09113 · 1975-12-31 00:00:00 — Dethar visal sig atl det är förenat med stora svårigheter att tillämpa ensådan praxis som datainspektionen förordat I ett fall har inspektionen självtvingats alt gå ifrån principen, och i Det Bästa-fallet har justitiekanslern isill yitrande över besvären påvisat svårigheterna att tillämpa ett så snävtkundbegrepp som inspektionen har förordat Jag vill med detta inte förneka atlinspektionen sannolikt har rält i sin bedömning att ett stort antal privatapersonregister skapar ökade faror för integritetsintrång och leder till en orooch olust bland människorna över att de kan vara registrerade i en mängd olikasammanhang. FruAnér anknöt till motion vid början, som också ärföremål för behandling i konslilutionsutskottet Men menar , när honvill all skall uilala sig för en mer restriktiv praxis, att ingenförändring i gällande lagstiftning är nödvändig? Jag tror nämligen att del härproblemet nu är på väg atl lösas. Justitieministern har här i kammaren och idirektiven till den nya daialagsut-redningen deklarerat all regeringen underhösten kommer alt lägga fram förslag om etl centralt statligt person- ochadressregister, SPAR. Förslaget härtill kom ursprungligen fråndatainspektionen. Förslaget har utretts vidare av statskontoret, som harsamrått med olika avnämare, för att registret skall få ett sådanl innehåll attdet kan ersätta en stor mängd av de register som finns, t ex. föradressering av direktreklam. När detta SPAR harinrättats i statlig regi ökar förutsättningarna för en konsekvent tillämpningav en praxis som stär i nära överensstämmelse med datainspektionensgrundprincip. Justitieministern har också utlovat att regeringen i samband medatt registret inrättas skall pröva en provisorisk ändring av själva lagen -del skall ske - så att den oklarhet som finns pä detta områdeundanröjs. Jaghar stor förståelse för all Det Bästa-beslutet har väckt farhågor blandallmänheten för all dörren skall vara öppnad för en stor mängd kommersiellapersonregister sade att en grind hade öppnats. Det är därför meddeslo större tillfredsställelse som jag kan konstatera att dörrenantagligen definitivt kommer att stängas . När vi fått detcentrala statliga person- och adressregistret kan de företag ochintresseorganisationer som behöver adresser för direktreklam och andra ändamålköpa dessa därifrån, och de behöver därför inte längre tillstånd att föra egnaregister annat än för medlemmar och kunder. Deltaom de synpunkler som här tidigare anföris av och . Jagvill även säga något om vpk-reservationen. Det finns inget stöd i datalagen föratt förbjuda register av den anledningen all de skall ulnytljas fördireklreklam eller föras av förelag med ägare i andra länder. Vad som i detsistnämnda fallet är viktigt atl se lill är atl uppgifterna inte används fördatabehandling utomlands. Man kan ha vilken uppfattning som helst omdirektreklam och om multinationella förelag, men så länge det inte finns någotstöd i lagen för att särbehandla direklre-klamföretag eller multinationellabolag måste de självfallet av regeringen behandlas på samma sätt som övrigaföretag. Något annat vore omöjligt i etl rältssamhälle. HerrNordin antydde att regeringen skulle ha gell vika för trycket från ellUSA-domineral företag. Den insinuationen fär stå för egenräkning. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. i framhöll atl jag inte nämnt att datalagenskulle vara ett provisorium. Del sade föredragande statsrådet iproposilionen. Men jag vill påpeka all i den proposilionen sades det också attdatainspektionen skulle bilda praxis. Det är vad datainspektionen försökt altgöra. Men regeringen har kört över den med sill beslut. Regeringenshandläggning av den här frågan skall ses i ett större sammanhang; man har juhaft flera besvärsärenden. fick Datema och tillstånd atlföra register motsvarande del vi kritiserar här. Men i del beslutet saderegeringen att registret skulle gälla endast korl tid och därför kundetillständet ges. kom man fram till Readers Digest-ärendet Dåfanns inle lillständstiden kvar som något skäl, man accepterade ett permanentregister. Man gled alltså ännu längre i rättspraxis, och det är anledningentill att och jag och även Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. andra undrar; Hur långttänker regeringen glida? Vi hävdar att den bästa grindvakten i den frågan ärriksdagen själv genom det beslut som jag hoppas all den kommer att fatta . Innerstinne tror jag att i är lika illa berörd av dettaregeringsbeslut som jag. Del kan inte vara så au regeringen eller andra inlegjorl något fel, någon måsle ha handlat fel. Har regeringen handlat rätt då hardatainspektionen och justitiekanslern handlat fel. Man skall tydligen varafullständigt dogmatiskt fixerad till tron på regeringens ofelbarhet för atllåta en fråga som denna passera utan ett påpekande. FruJACOBSSON (m): lyckades i göra precis samma sak somjustitieminister , dvs. förklara all del stär ingenling i förarbetena omen restriktiv praxis, men ändå anse atl datainspektionen har rätt i sintolkning när den tillämpar en restriktiv praxis. i tycker väl i själva verket atl datainspektionensslällningslagande var det riktiga. Sedan vill i inleutan vidare gå med pä att det också låg i linje med lål oss kalla det grundtoneni . Här måste man emellertid beakta atl detta var ett nytl område närdatalagen togs av , och man får väl säga atl det var ytterligt svårt,kanske omöjligt för alt närmare precisera silt siåndpunkislagande.Även om man inte precis kan peka på ordalydelsen "restriktiv tillämpningav tredje paragrafen" må det väl vara tillåtet all när del gäller ett nyttområde som detta tolka den allmänna grundinställning som fanns. Regeringenär ju överordnad besvärsmyndighet till dalainspektionen, och del är delta somgör del hela sä allvarligt Detta avgörande som gäller Readers Digest kan inteses som ett isolerat fall, utan det är ett prejudikat från regeringens sida.Det är därför frågan är så allvarlig. Och det är därför som vi från de borgerligapartierna i konstilutionsutskotlei har velal ha ett klart och skarpt utlalandeav , atl en restriktiv praxis skall följas vidtillståndsgivningen fram lill den dag då man kan få en provisorisk lagändring.Del är huvudinnehållel i vår reservation. Jag undrar verkligen hur i kan framkasta denförmodan att skulle vara emot reformer när det gäller datalagen.Det är ju vårt parti om något som med motioner har drivit fram bl. a. den nyadataulredningen, en utredning som vi bara har sett direkliven till -den är inte tillsatt ännu, men den kanske kommer. Vadregeringen har gjort i del här fallet är ju alt den reformerat baklänges. är situationen den all nu behövs en lagändring för all hindra uppkomsten avhur många privata lolala befolkningsregisler som helst. Före regeringens beslutatt gå emot datainspektionens princip förelåg inget sådanl behov. Dåtolkades lagen av alla så atl antalet totala befolkningsregister skulle hållasså lågt som möjligl. hänger många företag pä låset till datainspektionen ochvill få lov att hålla sig med sådana register. Risken är all en mängd sådanatillstånd måste ges. Sedan kommer eventuellt ett förbud motsådana register, och det kan verkligen inte vara bra frän vare sig företagenseller allmänhetens synpunkt. Det är därför väldigt viktigt att i dagmarkerar att regeringens lagtolkning icke var riktig i detta speciella fall. Delär ju osiridigt att 3 § i datalagen ger dalainspektionen uppgift atl ta hänsyntill vad de registrerade kan tänkas ha för inställning lill att bliregistrerade. Datainspektionen är utan tvivel den institution som har mestkontakt med allmänheten i den frågan och får reda på hur man reagerar, även omenskilda riksdagsmän också får en icke obetydlig insikt i saken genom brev ochandra påstötningar. Datainspektionen har genom sin verksamhet fåll den bestämdauppfatlningen atl folk inte vill bli registrerade hos företag eller andraorganisationer som de inte har någon anknytning till. Omnu regeringen anser att datainspektionen skall tolka lagen på annal sätt, dvs.tolka allmänhetens inställning på annal sält, fär den väl lägga fram någragrunder härför - framlägga skäl som gör del troligt att folk tvärtom intetycker atl del är några integritetsrisker med detla. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. HerrMÅBRINK (vpk): Bara hell korl. Vi anser i likhet med och att 3 Si dalalagen ger datainspektionen möjlighet alt begränsa registren genom denskrivning som jag cilerade i rnilt första inlägg och som anger atl man måste lahänsyn till den inställning lill registren som föreligger eller kan antasföreligga hos .dem som kan komma atl registreras. Här föreligger, tycker jag, fullsländigtäckning för datainspektionens beslut, och del är uppenbart alt regeringen harstruntat i 3§. Detråder väl ingen tvekan om au den negativa inställningen hos svenska folketförstärkts i det här fallet just genom alt det var fråga om ett mullinationelliföretag. Datainspektionen har - det har vissl sagts tidigare- i någol yllrande till konsliluiionsulskoltet förklarat all regeringens besluiskapai eu prejudikat Innan vi hinner få fram någon ny lag, tvingasdatainspektionen ge ytterligare slora lillslånd. Hos datainspeklionen liggernämligen ansökningar, som måste behandlas med del snaraste. Pä del saltetvidgas registren ytterligare. i (s): Vad vi här diskulerar är all dalainspektionen och regeringen harkommil lill olika uppfattningar i en fråga. Del läget är inle sä konsiigl medhänsyn lill datalagens utformning. Del gäller här alt successivt skapa underiagför en ny praxis." 1 den allmänna debaiien är Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. det mycket omdiskuteratvilka risker som följer med breda men grunda personregister av delta slag. Vadjag här vill, och , är alltså all man skall åsiadkomma enförändring av lagstiftningen, vilken medger en ändrad praxis som ligger i näraöverensstämmelse med datainspektionens grundprinciper. Del är väl inle såsvårl att förstå. Delgår inte all la beslutet om Det Bästa till utgångspunkt för slutsaisen attregeringen inte vill följa en restriktiv praxis på detta område. Vad man haratt hålla sig till är nu de två fall som har.redovisals inför ulskollet, därtillstånd givils lill cenlrala personregister mol dalainspektionens beslut Detförsta fallet gällde Datema, som fick tillstånd alt fortsätta med sittregister. Man kan ulgå från atl della beslut kommer atl omprövas, när SPAR harinrättals. Del andra fallel gällde ell lillfälligt direklre-klamregister hosett bokförlag. Det är ett mycket tunt underlag för slutsatser om vilken praxisregeringen vill följa pä delta område. Sedankorn in på hislorien och de insatser som kan ha gjorts av folkparlieti olika lägen. När det gäller den revision av dalalagen som är på väg harinitiativet kommit från datainspeklionen. Jag vet alt en rad socialdemokraterhar varit mycket aktiva i dessa frågor. Viskall komma ihåg en viktig sak, nämligen atl alla dessa bekymmer egenlligen harskapats av oppositionen, som 1972 fällde den proposition som dä framlades ominrättande av ett centralt slalligt register. Många bekymmer hade vi varilutan, om oppositionen den gången inle intagit en så egendomlig ståndpunkt. HerrNORDIN (c); Det är förträffligt all vi i alla fall är ense om att vi har olikauppfattningar! Oenigheten kanske beror på vad iEskilstuna sade allra sist Han förklarade alt vi inle skulle ha haftnågra bekymmer, om 1972 beslulal om ett slort statligt register. Dåutgår väl från alt detla i slatens hand varande register i sintur skulle lämna ut uppgifter till alla möjliga och omöjliga företag. Detvittnar om hur pass förutseende vi var 1972 och vad som då egentligen lågsocialdemokraterna i tankarna. Skillnaden är alt fanns ännu intedatalagen. Det var anledningen till oppositionens inställning den gången. Vadbeträffar atl man inte kan säga vad regeringen kommer att ha för praxis ifortsättningen kan jag väl få lov att citera vad justitieministern sade här ikammaren i en frägedebatt anförde i den debattenbl. a.; "Därmed har justitieministern ocksä sagt att datainspeklionenunder innevarande år bör följa del prejudicerande beslut som regeringen harfatlat." På del svarade atl "i iden- liskt lika fall kan jaginle förslå alt regeringen kan komma till någol Nr 113 annat resultat". Avdelta framgår alltså att det finns en praxis som kom- den i (s): Jag antar atl kammaren märkte att , som kan de här frågorna,inte använde argument, nämligen alt försöka beteckna det somnågot misstänkt och kränkande från integritets-synpunkt att inrälta etlcentralt slalligt registet Del är ju den metod som bland andra har förordat i datakommissionen för atl få en bättrekontroll över ulvecklingen, och jag tror atl vi är överens om atl ett sådantregister är etl nödvändigt inslag bland de reformer som vi skall komma framlill genom beslut här i . Sedanvill jag säga till , till och lill alla andra som haryttrat sig i den här debatten, att jag förstår mycket väl atl man i en sådanhär diskussion som rör konstitutionella frågor kan hävda att endast det bästaär gott nog. Man vill alltså ha reformer i den eller den riktningen. Och i denkonstitutionella frågan vill jag upprepa vad jag sade redan i mitt förstaanförande; Vi skall ha klart för oss att ändringar är på väg i restriktivriktning. Men vad konstitutionsulskotlet har haft att ta ställning till ärjustitieministerns tolkning av gällande lag, inte vad lagen borde ha innehållitenligt , och önskemål. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Visst vet vi att del vi skall ta ställning till är frågan omjustitieministerns tolkning av gällande lag. Men det här ärendel är såbeskaffat att vi kan se litel grand också på den akluella situationen. Det äregenlligen av rätt litet intresse vilken lagstiftning som kommer sedan. Vi harmed vär reservation velat täcka in del vakuum som finns . Det är därför vihåller på att bör göra ell ullalande som kan stödja dalainspektionennär del gäller att iaktta en restriktiv praxis fram lill dess atl del blir enlagändring. HerrSVENSSON i (s): Statsmakternas inställning pä det här områdel har väl så klart kommitfram alt det inle behöver finnas risk för någon tråkig ulveckling under den tidvi väntar på reformerna. Tillfru vill jag säga att det finns möjlighet atl återkomma i samband medbehandlingen av motioner i denna fråga och i anslutning till redovisning avregeringens intentioner på områdel. Herr förste vice lalmannen tillkännagav all anslaguifärdats om sam-manlrädels fortsättande . Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. tn. Sedande under avsnittet Datafrågan anmälda talarna nu haft ordel övergår kammarentill att debattera Utrikesfrågor m. m. HerrJONNERGÅRD (c): Mitl anförande nu avser punklen 9. Vissa frågor rörande utrikesnämndenm. Det gäller främst två saker. Den ena är frågan om skriftväxlingen mellanstatsministern och premiärminister borde ha diarieförts. Det andraproblemet avser huruvida regeringens beslut om vissa restriktionerför skoimport borde ha föregåtts av överläggningar i utrikesnämnden. Desynpunkter som vi från lillsammans med företrädare funnitväsentliga utöver vad som framgår av utskottsbetänkandet har vi framfört i desärskilda yttrandena 4 och 5. Fråganom diarieföring av brevväxlingen mellan statsministern och Cubaspremiärminister behandlades redan i förra årets granskningsbetänkande.Riksdagen biföll då en reservation från oppositionspartierna med bl. a.uttalande om alt diarieföring självklart alltid bör ske om breven avhandlarfrågor som sammanhänger med avsändarens eller mottagarens ämbete ellertjänstefunktioner. Offentlighetsprincipenär av mycket stor betydelse för vår demokrati och vår rättssäkerhet Brev ellermeddelanden, som ställs prival till myndighetspersoner, har ofta ett sådantinnehåll all de bör behandlas som allmänna handlingar. Det uttalades t ex. iförarbetena till tryckfrihetsförordningen 1948, att del måste anses strida motoffenllighetsgrund-satsen, om meddelanden som tillkommit för att påverka etlärende skulle undandras offentligheten genom att betraktas som enskilda. Såsomredovisats i vårt granskningsmalerial finns del pä grundval av en promemoria,som upprättats i statsrådsberedningen 1969, vissa allmänna riktlinjer förgränsdragningen mellan allmänna handlingar och privata meddelanden. Harhandlingen getts in i syfte att föranleda ijänste-ätgärd eller påverkahandläggningen eller avgörandet av elt ärende, är den alt anse såsom allmän,oavsett om den ställts till ett statsråd eller en tjän.äteman personligen.Handlingen skall då öveilämnas för registrering. Avser handlingen däremot rentpersonliga angelägenheter eller har den ställts lill mottagaren i hans egenskapav medlem av viss organisation, är den inte atl anse som allmän och behöver dåinte diarieföras. Detfinns alltså en praxis att personligt adresserade brev och meddelanden skallbetraktas som allmänna handlingar, om de avser att påverka avgörandet av eltärende eller syftar lill direkta tjänsteåtgärder. Avsikten är ju attgrundlagsfästa denna praxis i den revision av tryckfrihetsförordningens 2 kap.som nu föresläs i proposilionen om nya grundlagsbestämmelser angående allmännahandlingars offentlighet Det är ett uttryck för betydelsen av atl handlingar,som är av intresse för offentligheten, inte undanhålles. Vi har i värt särskildayitrande nr 4 i granskningsbetänkandet nu uttalat att dokument iutrikesärenden självfallet alllid bör diarieföras, i förekommande fall ihemligt diarium. Man bör kunna ulgå från att en brevväxling mellan och premiärminister är av den karaktären att den bördiarieföras. Det ligger ingen slörre sannolikhet i atl det här skulle varafråga om rent privata och personliga angelägenheter mellan de svenskasocialdemokraternas ledare och de kubanska kommunisternas ledare eller mellanden svenska socialdemokratin och den kubanska kommunismen. Denandra frågan vid denna punkt, begränsningen av skoimporten , var etlpolitiskt mycket uppmärksammat beslut Det var enligt min bedömning en nödvändigåtgärd. Den konstitutionella bedömningen här gäller alltså om delta beslutborde ha föregåtts av överläggningar i utrikesnämnden. Såsom vi anfört i detsärskilda yttrandet nr 5 anser vi att det hade varit värdefullt om regeringentagit upp frågan i utrikesnämnden. Men det finns inte skäl för någonkonstitutionell anmärkning mot regeringen för alt den inte gjorde del. Detheler i regeringsformen 10 kap. 6 § att regeringen fortlöpande skall hällautrikesnämnden underrättad om de utrikespolitiska förhållanden som kan fåbetydelse för riket och överlägga med nämnden om dessa så ofta del erfordras. Ialla utrikesärenden av större vikt skall regeringen enligt regeringsformen föreavgörandet överiägga med utrikesnämnden om det kan ske. Vidden konstitutionella bedömningen i det nu aktuella särskilda fallel måste detförst beaktas - såsom del framhålls i utskottets betänkande - att beslutet omvissa restriktioner för skoimporten ligger inom ramen för vårt avtal med EG ochalt det här inle är fråga om något principielll avsteg från vår allmännahandelspolitiska linje. Flera liknande beslut har tidigare träffats i fråga omfrämst textilimporten. Vidareär del så att genom en särskild lag bemyndigat regeringen atlmeddela föreskrifter om in- eller utförsel av varor. Regeringen får enligtdenna lag meddela sådana föreskrifter bl. a. om det är påkallat med hänsyn tillrisk för störning inom samhällsekonomin eller folkförsörjningen. Detvar obestridligen ett mycket bekymmersamt läge inom den svenska skoindustrinvid liden för beslutet om begränsning av skoimporlen. En fortsatt nedgång i densvenska produktionskapaciteten kunde inte accepteras frånförsörjningsberedskapssynpunkt Det är svårt all dä komma till annan slutsats änatt regeringens beslut om vissa restriktioner för skoimporten låg inom detområde där regeringen hade bemyndigande att besluta. Då finns det knappastgrund för konstitutionell anmärkning mot regeringen för att den inte fördefrågan till utrikesnämnden. Men bör man noiera att frågan, särskiltvad beträffar värt förhällande lill EG, var mycket uppmärksammad. Man kan nogockså säga att del var en fråga av större vikt. Det kan erinras om attregeringen själv i grundlagspropositionen 1973 understrukit betydelsen av attöverläggningar med utrikesnämnden sker i alla utrikesärenden av större vikt,såvida Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. detta inte är omöjligt avsärskilda skäl. Del hade inle varit omöjligt alt åstadkomma sådanaöverläggningar i fråga om skoimporlreslriklio-nerna, och det hade varilvärdefullt om sä skett. Jag har på denna punkt inget annal yrkande än bifall lill ulskottetsförslag. HerrWERNER i (m): När det gäller skriftväxlingen mellan statsminister ochpremiärminister kan jag till alla delar instämma i vad herrJonnergård har sagl. Som så ofta förr förbluffar mig, och jagundrar nu varför i all väriden han inte har skrivii under vår reservation. 1sitt klara och rediga anförande uttrycker han den bestämda meningen att detnämnda brevet borde ha diarieförts, och det tycker ju också vi reservanter.Brevet var uppenbarligen inte enbart etl privatbrev. Som framgår av värreservation nr 4 förmedlades det av en svensk ambassadör, och detla skedde inära samband med statsminister officiella besök på . Det var alltsåingel vanligt påskkort Som nämnts uttalade att brevet borde hadiarieförts och delgivits utrikesnämnden. Med tanke pade ledamöter som sitter inämnden kan man där tillåta sig en extra generös praxis när det gäller dennainformation. utlalande ledde inte till efterrättelse, och därför harvi nu tagit upp frågan igen. Sedan ärendet väcktes tidigt harstatsministern funnit för gott att besvara ell brev från frågeställaren GöstaBohman. I sitt svar meddelade statsminister att han delgivit utrikesnämndeninnehållet i brevet till , men alt han inle ansåg allbrevet behövde diarieföras. Jusl har vi i konstitutionsutskoltelbehandlal grundlagspropositionen om handlingars offentlighet, och dagens frågahar nära anknytning till vad som sades i det sammanhanget. Närdet giiller brev mellan två statsministrar - låt vara alt de är ideologisktbefryndade med varandra - kvarstår vår mening att sådana bör diarieföras, vidbehov i hemligt diarium. Det måste vara angeläget att en ny regering - och ensådan kan man ju vänta sig - i alla detaljer vet hur företrädaren agerat. Alldel som statsrådet lät undslippa sig endasl rör sig om "bilateralafrågor" gör inte delta mindre angeläget. Statsrådet borde alltså kunnakosta pä sig atl följa uttalade mening härvidlag. Jag vill sedan ta upp ett annat ärende, och det gäller det på sin tidmycket debatterade vetebiståndei som vi behandlar i vår reservation nr 17.Riksdagen tog här ett beslut , och detta innebar atlskyndsamma ålgärder skulle vidtas på grund av den katastrofsituation som varrådande i några svältdrabbade länder. Det stora veteöverskolt vi då hade fördei första hand tanken lill alt bistå med svenskt vete. Som bekanl föreslogutrikesutskottet i silt betänkande den gängen också elt alternativ, nämligenandra förnödenheter som mottagarlandet kunde komma atl prioritera. Vivet av en lidigare debalt att beslutsfattandet tog en osedvanligt , ochjag skall inle nu gå in på detta. Frågan behandlades i den förradechargedebatten, men den hör ändå med i dagens debatt. I bilaga 9 anges densenare delen av tidsutdräkten mellan del att beslutet fattals, utskeppningarnabegynte och leveranserna var klara. Huvuddelen av leveranserna ägde rum ijuni, , och och fick inte sitt vete förrän ioktober. En katastrofhjälp som tar för att komma fram hardefinitivt upphört att vara katastrofhjälp. Man borde kalla den för någotannat. De som svalt lidigare hade för länge sedan upphört attfinnas till när hjälpen äntligen kom. Vi menar att regeringen i ett sådant lägesjälvfallet borde ha selt sig om efter etl allernativ, och etl sådanl var juockså angivet i utrikesutskottets betänkande. Man borde givelvis ha begagnatsig av ett sådant alternativ när det svenska vetet inte var tillgängligt ellerom det som då var fallet tog alltför lång lid all transportera.