prot · FZ09106 · 1975-12-31 00:00:00 — Men de måsle få en chans atlöverleva. Inle som detla när många invandrare för första gångenhar rösträtt i kommunalvalen. En nyanserad och allsidig valdeball även bland andraspråkgrupper än de svenska borde vara en självklar ingrediens i vårt samhälle. Mot bakgrund av all produklionsbidragen för lidningar påsvenska språket nu skall öka med 43 milj. kr., varvid exempelvis Svenska Dagbladetensamt får ylierligare 6 milj. kr., framstår njuggheten mol tidningar påfrämmande språk som nära nog stötande. Det ytterligare bidrag på 1 milj. kr. som vi reservanterföreslår är en ringa gärd i detta sammanhang. Utan del är risken slor attpennorna får vässas för att skriva dödsrunor över ännu fler tystade stämmor ivår presskör. Jag ber all få yrka bifall lill reservationen8 och i övrigt till utskottets hemställan. HerrWERNER i (m): En fri och oberoende press är ell avdemokralins säkrasle kännelecken. I de länder runl om i vår värld där man snöplfrihelen och självbeslämmanderätten har man alllid böriai med atl tysta pressengenom censur. Men i en demokrati räcker del inle med en fri press Denmåste också vara mångsidig. levande folksiyre främjas av en riklidningsfiora som för en öppen debali från skilda ulgångspunkler. En avpressens vikliga uppgifter är också att sländigl granska hur regering, riksdagoch myndigheler ulövar sin makt För della krävs en väsenllig självständighet,även geniemoi siaien. Tidningarnas lilliagande ekonomiska svårigheter har sombekant medfört lidningsnedläggningar på fiera håll i , och ulan all blilyrisk som måsle man beklaga den föreleelsen jusl ulifrån demokralinssynpunki. Vi är därför överens om alt sialen på något sätl måsle ekonomisktstödja pressen och del har också glädjande nog visal sig all ell presslöd iålskilliga fall förhindral pressdöd. Men då måsle Slödel också ges på etl sätlsom inte rubbar pressens oberoende och självständighet och inte snedvriderkonkurrensen tidningarna emellan. Det är sombekant stora pengar del gäller - närmare 200 milj. kr. som årels proposiiion 131föreslår till presstöd på skilda sätl för näsla Nr 106 budgetår. Jagkänner mig inte helt säker på all den utgiften är särskill Onsdaeen denpopulär bland folk i dagens irängda ekonomiska läge, då så myckel annal j]anril 1976 och angelägel pockar påstatsstöd. Respekten för lidningen och den sam- hällsinformation denförmedlar är förvisso inle alliför stor - all en sak Stöd till dagspres- har slån i lidningen ärsom bekanl inle någol sanningskriterium - och sen det som presteras avredaklörer och politiska skribenler, under vallider t ex., vittnar inte alltidom saklighet och sanningslidelse. någon erfarenhei avpressens hutlöshet i sådana sammanhang; något som väsentligt bidrar till altkasta löje över politiken. Menockså med tanke på denna pres.sens bristfullhei är det viktigt all mångapressröster bevaras och alt inläggen kan besvaras och debaiien därined saneras. Vihar i vår parlimolion angett tre riktpunkter för konstruktionen av elt slatliglpresslöd. För del första får det inle verka parlipoliliski diskriminerande,för det andra får det inle snedvrida konkurrensen mellan tidningarna, ochdärför måsle det för det tredje i största möjliga utslräckning vara fråga omgenerella insatser. Dethittillsvarande stödet har inle uppfyllt dessa villkor, och del förslag som vii dag skall la ställning till är i dessa avseenden inle något steg framåt. Dennya hushållstäckningsprincipen låser systemet än mera vid selektiva stödformer,och sådana ger alltid spelrum för godtycke. Det är inte nödvändigt all så blirfallet men det finns möjligheter för ell sådant I förslaget finns fåautomatiskt verkande regler men sländigl oklara undanlag som lämnar rum förskiftande bedömningar. Detiaframgår med all önskvärd tydlighet eller skall vi säga otydlighel av s. 12-13 iulskoiieis belänkande. När ulskotiei väl har redogjort för principerna om 40resp. hushällsläckning tor fulll bidrag anföres all pressiödsnämnden ävenskall ha möjlighei all inte bevilja bidrag lill tidningar som i och för siguppfyller villkoren för bidrag. Man skall här väga in vederbörande tidnings delav annonsmarknaden. Vidare sägs i nästan samma andetag atl presslödsnäninden iandra fall skall ha möjlighet att ge produktionsbidrag till lidningar som inteuppfyller kraven, dvs. Man kommer inle ifrån alt del ärflytande gränser som ger möjlighet all, om man så önskar, slyra slödel lilllidningar som förelräder vissa meningsriktningar. Så har ivivelsulan också skeuhillills. Slödel lill , som nämndes , är undantaget sombekräftar regeln, eller man skulle kunna säga au del är ett klent alibi försystemets objektiva oladlighel. Ellfiagrani exempel på del godiycke som ell uireral seleklivi siöd-system kan föramed sig är förslås behandlingen av lidningar som uiges på annat språk änsvenska. Här har utskotlsmajoriteten år krånglat och gelt prov på enhäpnadsväckande diskriminering som inie på någol sätt i någon punkt har slöd ilidigare presstödskungörelser eller i de nu föreslagna pressiödsbesiämrnelserna. hetle det alt Eesti Päevaleht, Finn Sanomat m. fl. inte har and- ' Nr 106 ratidningens konkurrenssituation och att stödet därför inte är ända- Onsdaeen den målsenligtMan förnekade myckel bestämt att det var pä grund av det 21 anril 1976 främmandespråket som dessa tidningar förvägrades bidrag frän det all- Det var ju ett huvudlöst resonemang. Stöd till dagspres- tidningen vänder sig till en tvåspråkig läsekrets, och det innebär att tid- sen ningen har en värre konkurrenssituation än vadsvenska tidningar kan uppleva. 1år försöker man krångla på ett annat sätt och lalar om alt t. ex. den estniskatidningen arbetar inom en speciell språkgrupp, atl den rör sig inom endelmarknad och att det vore oriktigt alt applicera det allmänna presstödet påen sådan tidning, för då skulleden få resurser som hämmade tillväxten av andratidningar och därmed skulle presstödet komma i konflikt med sin egenmålsättning. Det finns inte ett ord i presslödsbestäm-melserna all förankra ettsådant resonemang 1.6 1; anger klart och tydligt att de här tidningarna ärberättigade lill slöd. Det finns ju också svenska lidningar som vänder sig speciell grupp - svenska tidningar med speciell politisk eller religiösförankring som alltså opererar inom en motsvarande delmarknad men som för denskull inte diskrimineras. Jaganser nog liksom Eesti Päevalehls förlagsaktiebolags styrelse att vill manfortsätta på den här vägen skall det klart uttalas i presstödsbestämmelsernaatl dessa icke gäller för tidningar som utkommer på främmande språk. Det serinte trevligt ut, men sanningen är sådan. Nuhänvisar man tidningarna till invandrarverket. har lalal ingåendeom det och framlagt förslag, som naturligtvis är ett steg framåt. Detger dessa lidningar större resurser, men jag lycker ändå att del är enhalvmesyr. Invandrarverkethar som bekant uppvaktat konstitutionsuiskottet med en skrivelse, innehållandeen slark argumentering för atl de nämnda tidningarna bör få del av det allmännapresslödel. Man var enhällig i sill siåndpunkislagande därvidlag. Jag hoppasalt ulskolismajoriletens talesman kommenterar skrivelsen, för del skedde inledel minsta i ulskollet Del var med nöd och näppe som skrivelsen blev omnämnd ireciten. Men den starka argumenteringen har inte alls kommit till synes där. Läserman ulskoiieis skrivning på den här punkten, får man ett intryck av liteldåligl samveie och i viss mån en böjelse att förvilla begreppen. Där sägs all"detta stöd" - dvs. stödet via invandrarverket - "måste utformasså all det så långt möjligt får samma effekter som det allmänna presstödet------------------ .Rent principiellt bör del stöd som ges till dessa tidningar inrymmas i det allmännapresstödet." Vad är del? skulle man vilja fråga med fader . Här har man å ena sidan sagl au del vore orikligl alt laborera med de principer som ligger bakom det allmänna presstödet - del skulle backa upp en tidning och motverka presstödels principer. säger man å andra sidan att det stöd som skall administreras över invandrarverkel skall ha jusl de effekler som det allmänna presslödel 16 avser. Det är en contradiciio in adjecto, för attnu tala med de lärde Nåväl,man vill tydligen atl tidningarna principiellt skall inrymmas Onsdaeen den i det allmänna presstödet men inte praktiskt och reellt. Jag lycker som sagl allcenierns förslag, även om det innebär ett steg framåt, är en halvmesyr.Om nu anslaget skall uppräknas med 1 milj. Stöd till dagspres-kr. och betraktassom eu presstöd i allmänna presstödets anda därför sen att dessa tidningarfyller en väsenllig uppgifi i samhällsinformationen, synneriigen under höstensval, varför då inte följa invandrarverkels rekommendation och inrymma deaktuella tidningarna i det allmänna pressstödet? Där finns ju 180 milj. kr.atl laborera med. Då kommer man också ifrån den egendomligheten all falla tvåolikartade beslut här i kammaren i samma fråga . Del föreligger redan en rad exempel på vart en nästan genomgåendeselektiv bidragsmodell leder. För den skull yrkar vi avslag på propositionen idenna del och begär en ny utredning i avsikt att få fram mera generellaåtgärder, dvs. åtgärder som inle kan bli föremål för godtycke och som inle blirödeläggande för vissa tidningar . Det måste bli så med den starkakostnadsökning som vi har. Man räknar ju med att tidningarna ökar sinakoslnader . Det måste vara allt fler s. k. högiäckningslidningarsom kommer att glida in i behovssituationen. Därför är de generella insatsernamotiverade även med tanke på detta. Tillsådana ålgärder räknar vi också naturligtvis samdislributionsra-batterna, somvi vill ha uppräknade frän 3 till per exemplar. Har man haft sedan1971, så torde det vara att man höjer siffran. Del är ju inle bara föratt locka tidningarna lill samdistribution, del är också ell utmärkt säll atlge ett generelll bidrag för en verksamhet som alla tidningarna har avsevärdakostnader för. Förslagetom bidrag till annonssamverkan är däremot förrädiskt. Det är som någon saglbåde en morot och en käpp. denna samverkan skall ju ske på frivillighetens väg,säger man. Ja visst, men del finns någol som heler frivilligi ivång. I vissalägen - t ex. i ett pressat ekonomiskt läge - har man ingel val. En tidningsallmänna standard präglas också av tidningens annonser - del är ovedersägligenså. Porrfioran i vissa kvällstidningar är ganska kongenial med det lösligainnehållet i övrigt. Viyrkar alltså avslag på bidragen till annonssamverkan och finner det rikligarealt la bort skatten pä annonser och reklam - det vore en bra generellbiständsålgärd. Att på en gäng laborera med både bidrag och skatt för sammaobjekt - alltså i delta fall annonserna - innebär en motsägelse. Den ekvationenmåste kunna hyfsas. Vifinner det ocksä oegenlligt all det inte föreligger någon besvärsrätl i fråjga om presslödsnämndens beslut Det är alltid olustigt med makt fullkomlighet, i synnerhet som det ofta råder delade meningar inom nämnden. Och eftersom vi vill behålla det nuvarande stödsystemet tills en ny utredning har gjort sill, sä finns det enligt vår mening ingen an ledning att inrätta ett kansli för presstödsnämndens verksamhei, som 17 2 protokoll 1975/76:106-107 departementschefenföreslår i proposilionen, när han förordar bidrag med en halv miljon för dellaändamål. Presstödsadministralionen har ju gåll bra hillills. Vi hoppas all del sisla ordel inle är sagl och den sista debatlen intehållen i det här ärendel ulan all vi får ell presslöd av den typsom vi förordar och som stöds av remissinslanser som känner frågorna inifrån.Vi vill komma ifrån alll godiycke, också det som tvivelsutan ligger däri allpresslödsbeslämmelserna inle är grundade i lag ulan bara i regeringens kungörelseom bestämmelserna. De tryckfrihelsrältsliga betänkligheter som vi fortfarandehyser skulle därmed också kunna komma ur världen. Men den frågan skall herrHernelius från vårl håll la upp 'senare i debaiien. Jagber, herr lalman, all med del anförda få yrka bifall lill samiliga dereservationer där mill namn återfinns. "Personligen har jag inle någon nytta av tryckfriheten. Den gläderbara en grupp journalister." Delhär uttalandet kommer inte från SpiroAgnew eller . Det gjordesför i av en av LO;s ledande män, HarryFjällström. Ärdå det här uttalandet av bara en enstaka förlöpning? Nej, såenkelt är det inte. Hans yttrande faller bara alltför väl in i en tendens därallt fier ledande socialdemokrater vill styra pressen. "Jaganser i grund och botten att organisalionsägda lidningar är att föredra",sade utbildningsministern i en DN-intervju . har LO-iidningenkommenierat beslutet au Aftonbladei skall iryckas på egna pressar och i enledare skrivit "Ägarna" - dvs. LO - "har därmed visat att de ärberedda att ställa upp för Kan man nu också räkna med att Aftonbladetär berett all ställa upp för ägarna?" fortsätter:"Del här är inle avsett all vara en relorisk fråga. Den svenskafackföreningsrörelsen, som tar ett stort ansvar för framlid,har all räll all kräva ell svar." Härlalar alltså landets största organisation. Dess avtalssekreterare tycker siginle ha någon nytta av pressfriheten. I sin tidning kräver man att Aftonbladetskall ändras efter ägarnas direktiv. Och utbildningsministern tycker allorganisalionsägda lidningar är bäst. Mendet är inte slul med detta. "Massmedia måste bli föremål för demokratiskkontroll", sade utbildningsministern i etl av sina första tal sedan hanblivit slatsråd. Samma tanke har fåll organisatorisk form av den främstesocialdemokratiske pressideologen. , som föreslagii attkommunfullmäktige skall utse represenlanier i lidningarnas styrelser. HarrySchein - en annan ledande socialdemokratisk medieideolog -sade i endialog med : "Man måste se till atl kontrollen över åsiklernai massmedia blir lagligl reglerad." Riksdagsdebattenom utformningen av det statliga presslödel kan naturiigtvis inte frigöras frånde inlägg i massmediedebatten som jag nu citerat Liberaler har alltid hävdatatt tidningarna skall fylla en roll som självständiga övervakare av samhälletsolika maklcenlra. Som en iredje stalsmakt skall de kunna gräva fram obehagligafakta, kunna kritisera utan atl vara bundna till viktiga intressegrupper. Menden uppfattningen, som ofta har delals av socialdemokrater, börjar undan förundan luckras upp och visar sig stundom vara helt övergiven. Tyvärr är del oftade för mediefrågor ansvariga inom socialdemokratin som gör de grövsta tabbarna.Därför är del viktigt och nödvändigt atl avslöja ihåligheten i derasargumentation och påtala deras benägenhet att slyra pressen efter nya modelleroch principer. De fiesta människor i tillbringar fiera timmar per dag med attläsa tidningar, lyssna på radio eller titta pä TV. Massmedierna har ell slortansvar som förmedlare av kunskap, opinioner, kultur, känsloupplevelser ochunderhållning. Medborgarna har rätt till mångsidig och korrekt information. Detär massmediernas ansvar alt garantera den rätten. Imassmediedebatten - framför allt den som förs av politiker- finns en påtagligtendens att betrakta pressens roll alltför snävt. Den ses ofta ur ensidigtpartipolitisk synvinkel. Dagstidningarnas uppgifi som nyhets-och annonsorgan,som förmedlare av kultur, förströelse, familjenytt och sportmaterial finns intealls med i bedömningen, inle heller deras viktiga roll som uttryck för lokalaoch regionala opinioner. Den försnävningen kom att prägla pressulredningenliksom regeringens proposition och utskottets belänkande om presslödel. Massmediernaharen rad väsentliga funktioner. Om inle massmedierna gavgemensamhetsupplevelser skulle livet bli fattigare. Om inte massmedierna gaven riktig och mångsidig information skulle den demokratiska processenförsvåras. Men tryckfriheten får inte göras beroende av hur massmedierna utövarsina samhällsfunktioner. Yttrandefriheten får inte inskränkas på grundval avstatliga bedömningar av hur väl mass-inedierna fyller sina samhällsuppgifter. Enliglliberal uppfattning har pressen i en demokrati en unik uppgift: all övervakaöverheten. Den viktigaste uppgiften för ett liberalt parti är här att skyddatidningarna mot överhetssamhällets försök att kontrollera medierna. Statenskall garantera lidningarnas frihel och mångfald, inle styra dem. Genomall så långl som möjligl stå fria från etablerade intressen, genom altsjälvsländigl och kritiskl förmedla nyheter ger tidningarna medborgarnamöjligheter att själva la ställning. Atl kritiskt granska överheten handlarinte bara om ledarsidor och opinionsbildande avdelningar. Genom pressensmångfald kan olika nyhetsvärderingar och skilda verklighetsbeskrivningar kommafram. Hadevi bara en enda tidning skulle nyhetsförmedlingen bli ensidig. När fleramänniskor väljer och vrakar bland nyheterna är det mindre Nr 106 risk för att etablerade åsikter om vad som är väsentligt styr vad med- Onsdaeen den borgarnafår vela. Olika åsiktsriktningar måste alltid få möjlighet att fram- 21 aoril 1976 träda.Därför är del vikiigl all lidningarna slår öppna för debali, men --------------- ocksåall del finns möjligheter för grupper, organisationer och prival- Stöd till dagspres-personer all skapa sig egna språkrör. En statlig eiableringskontroll för sen tidningar strider mot yttrandefriheten. Delfinns tendenser lill ökad slutenhet i . För medborgarna blir samhälletalltmer ogenomskinligt och svåröverskådligt. De allt större enheterna leder tillmer komplicerade beslutsprocesser som medborgarna - formell öppenhet till trots- har svårt all få insyn i. De slora organisationerna blir allt större ochallt starkare. Företag slås ihop och de stora bolagen dominerar alll mer. Medstatliga representanter i företagens styrelser finns del risk för all allt flerbeslut fallas i slutna rum och utan insyn. sådan situation är del speciellt viktigt atl tidningarna står fria att fåfram ocksä obekväm information. De skall inte vara redskap för mäktiga intressen.Självständiga tidningar är nödvändiga för demokratins vitaliiet Reglerför lidningarnas verksamhei måsle ulformas så alt de garanterar friheten även ilider av yttre tryck. Också under kris- och krigstid måste tidningarna varaoberoende. Det är då friheten sätts på prov. Det är då den är allra mestnödvändig. Isocialdemokratisk argumentering talas det ofta om vilka intressen olikauppfattningar representerar - i stället för om vilken saklig tyngd som ligger iargumenten. Om de meningar som förs fram i debatlen endast skulle bedömas efterdet antal personer som slår bakom dem skulle samhällsdebatten förtvina. Etlargument har sitt värde, oavsett hur många som för fram det. De politiskabesluten skall vara representativa, inte åsikterna i debatten. Just genom attsmå grupper, udda ståndpunkter, nya skäl kan göra sig hörda utvecklas del friasamhällel. Densom ser lidningar som megafoner för partier och grupper - inte somsjälvständiga opinionsbildare - hamnar läll i uppfattningen all en press som äroberoende av partier och slalsmakt skulle vara mindre väsentlig i endemokrati. Densocialdemokratiska massmediesynen står här i skarp kontrast till den liberala.För liberalen ligger del ell värde i alt pressen slår fri även gentemol dendemokraliskl valda maklen. All makt kan missbrukas, alla makthavare kan blipampar. Därför måsle överhetens övervakare stå fria från olika maktcentra. Massmediernasfrihel hotas också av konservativa förslag om lag mol s. k. ekonomiskt förtal.En sådan lag skulle beskära möjligheterna lill krilisk information om varor ochijänsler. I42 av 70 lidningsområden finns bara en enda lidning. Tid ningsdöden har härjat och endast etl omfattande system av slatliga subventioner har gjort del möjligl för en rad lidningar 20 all fortsäiia ulkomma. Medborgarnahar räll lill allsidig information. De har rätt till en mångfald itidningsulbudet som gör del möjligl alt välja den tidning som passar dem bäst.För ell vilall samhälle är del nödvändigt att den verklighetsbild som ges imassmedia inle blir förenklad eller ensidig. Därförär det viktigt all det finns många olika lidningar, med olika ägarformer ocholika inriktning. Tidningarna måste ha så goda ekonomiska resurser atl de kanbedriva en kvalilaliv journalislik. Inte minst utlandsbevakning och uppsökandereportage kräver stora ekonomiska insatser. Pressdödeninnebär dock inte nödvändigtvis att läsaren har fält mindre valfrihet. Atl bo ien kommun där endast en dagstidning utges innebär inte atl läsaren ärhell hänvisad lill denna. I brevlådan får man samlidigl - om man så vill -tidningar från grannstaden eller från något annat häll i landet. I kioskernasäljs också tidningar från närbelägna orter. når ullill hela landel. Ijämförelse med perioden före andra världskrigel har den enskilde läsaren i daglångl större möjligheter all välja mellan olika informationskällor: bäliredistribution av tidningar och tidskrifter, två TV-kanaler och tre radiokanalerhar inneburit kraftigt ökad valfrihet. Till detta kommer att tidningarna meraktivt än tidigare öppnar sig för olika opinioner och låter skilda åsikter fåframträda i spalterna. Också detta gör del motiverat att hävda alllidningsläsaren har slörre möjligheter till allsidig information än förnågra decennier sedan. Ändåär det självfallet olyckligt att den rent lokala informalionen begränsas genommassmediekoncenlralionen. Massmedierna innebär också maki över information ochall makt bör vara spridd. Därför behövs ell generöst slöd till dagspressen. Sålångl möjligl bör stödet bygga på automatiskt verkande regler för attförhindra maktmissbruk. Möjligheterna all grundlagsfästa principerna förpresstödet bör prövas. En politisk majorilel skall inte kunna användapresstödet som påtryckningsmedel mol pressen. Vid en sådan prövning bör ocksåingå alt se om reglerna för presstödet bör beslutas i form av lag snarare ängenom förordning. del av debaiien kring pressen har koncenirerals kring ägandei avtidningar. Skall lidningar få vara privatägda? Skall de kunna säljas som andraföretag? Allrnaktkoncentration är av ondo. Stora sammanslagningar är lika litet önskvärdainom massmedier som inom annan företagsamhet. Liksom inom näringslivel iövrigt bör fusioner kontrolleras och karteller övervakas. Samma ekonomiskaintressen bör inte ha dominerande ställning i olika medier. Frånliberala utgångspunkter är del viktigaste atl pressen slår så fri som möjligtfrån all sorls överhet: stal, kommuner, företag och andra ekonomiska intressen. Delär värdefullt att det finns lidningar som är språkrör för organisaiioner, ochingen får självfallet hindra organisaiioner att starta eller äga tidningar. Menom en ägandeform blir dominerande hotas mång- Därför bör statensuppgift inle vara att förespråka någon speciell ägandeform ulan atl skyddamångfalden. Ingenägartyp ger i och för sig säkra garantier för en tidnings självständighetDärför behövs tidningar med olika slags ägare: organisaiioner, stiftelser,enskilda. Folkpartietsgrundlinje i frågaom presslödel är klar och entydig: hjälp tidningar sombehöver stöd, försämra inle för tidningar som klarar sig. Vi är därför./ö'/'ell vettigt utformat presslöd, moi annons- och reklamskatten som gröper urekonomin för pressen och gör den mer beroende av subventioner. Regeringenoch pressutredningens majorilel hävdar att det inle finns några problem förpressen som bransch. Svårighelerna gäller enligt deras uppfattning enbart detidningar som befinner sig i underläge i en konkurrenssituation. Vi kan inte deladen bedömningen. Enbart beräknas avtalsenligalönehöjningar och prishöjningar på bl. a. tidningspapper medförakostnadsökningar för tidningsföretagen på . Som regeringensjälv konstaterar i proposilionen är möjlighelerna för lidningarna alt mötadessa ökningar genom kostnads-besparande åtgärder ganska små, åtminstone påkort sikt. Nedläggningarinle det enda hotet mol pressens möjligheterali fullgöra sina uppgifter. Det ärocksä allvarligt om en mängd förstatidningar får sin ekonomi så pressad all detvingas begränsa sina redaktionella ambitioner. går ul över material somär vikiigl för informalion och debatt. Statsmakternabör skapa etl klimat som är gynnsamt för del tryckla ordel.