prot · FZ09148 · 1975-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1975/76:148 Förhandlingarna leddes till en början av fru tredje vicetalmannen. Denekonomiska politiken m. m. §1 Den ekonomiska politiken m. m. Fortsattes överläggningen om finansutskottets belänkande1975/76:40 och skatleulskottets betänkande 1975/76:67. HerrFÄLLDIN (c) kort genmäle: Finansministern överraskade oss litet genomatl återkomma i debatten sedan statsministern övertagit den. Finansministernopponerar därvid mot mitt påstående att regeringen lagt om den ekonomiskapolitiken i rikining mot millens förslag. Men, herr finansminister, detta tordeinte vara möjligt all bestrida. Alla är ju ense om alt den konjunkturnedgång somvästvärlden är på väg ut ur nu är den svåraste och djupaste som vi varit med omsedan 1930-lalels kris. Eftersom vi har klarat oss bättre än vigjorde vid konjunkturnedgången 1971-1972 i vad gäller sysselsättningen och iövrigt - jag hänvisar till den lista som statsministern åberopade för atlbevisa detta - måste rimligtvis politiken ha varit en annan än denvar . Hävdar möjligen finansministern att ni har fört samma politik? Iså fall måste det vara andra faktorer än de politiska som har påverkat deresultat som ni pekar på. Finansministern får lov att bestämma sig i dettaavseende. Finansministern kom också in på frågan om skatterna, ochhan var litet förtretad över att jag pekat på atl vi år haftprovisorier. Han sade att vi, om vi får ansvaret för detta, kommer att finnaalt skattesystemet måste göras om. Jag betvivlar inte atl man måsle se överskattesystemet då och då, men alt ha en sådan ordning all man ändrardet kan inte vara rimligt. Finansministern resonerar som om skatteulredningeninte skulle komma fram lill någonting och hänvisar bl. a. till att det säkertkommer all bli många reservationer. Är det möjligen så atl finansministern ännuinte har kommit över alt denna skatle-utredning begärdes och tillsattes efterkrav frän en riksdagsmajoriiet mot regeringens vilja? Är del delta som liggerbakom finansministerns resonemang, och är det detla som gör attskatteutredningen ännu inte kunnal redovisa några färdiga resultat? Indexregleringen gör finansministern och andra stortnummer av. Lål mig fråga finansministern: Om finansministern och jag är ense omalt etl visst skatteuttag är del riktiga i dagens penningvärde, är det då inte Nr 148 det rikliga också i elt annal penningvärde - om nu ingenting annal har Tnrsd-iijpnden ''" " "' penningvärdet har försämrats? Vi fär väl ändåvänta med 3 nni 1976 ''ändra skatleullaget tills andra faktorer än penningvärdeförsämringen ger ossanledning till del. Detta tror jag är en rätt rimlig utgångspunkt. Den ekonomiska Jaghoppas vidare att finansministern av misstag felciterade mig när politiken m. m. hansade atl jag påstod att regeringen verkar för marksocialisering och förstatligande av vikligadelar av industrin. Jag upprepar vad som står i det manuskript som jag hade ochsom jag bevisligen läste ur. Jag sade all mot de krafter inom parliel somfortfarande verkar fören traditionell reformistisk politik slår inflytelserikagrupper som kräver en mera dogmatisk politik med bl. a. omfattandemarksocialiseringar och förstatligande av viktiga delar av industrin. Dettalär vara oslridigt! Man kan givetvis säga atl del blir så för alla partier närvi har en fri debatt och mening står mot mening, del vill jag inte förneka. Menatt jag tillåtit mig att ta upp detta beror på att det inte bara är inom någonenstaka arbetarkommun som sådana krav drivs. Närjag lalar om all del är infiytelserika grupper som kräver en mer dogmatiskpolitik med omfattande marksocialiseringar och förstatligande av vikliga delarav industrin, tänker jag på atl ni som parti lillsammans med LO harundertecknat ett poliliskl manifest som skall vara vägledande för väljarna idetta val. En av undertecknarna till detta manifest är , LO:sordförande. Denne slår nu som socialdemokraternas första namn iStockholms län. Och han har, såvitt jag vet, inte opponerat mot de härsignalerna ifrån LO om omfattande marksocialiseringar. Om dessa genomförsskulle del, såvitt jag begriper, leda till atl vi fick två markägarkategorier ilandet: staten och de stora bolagen, eftersom bolagen inte råkar ul för någraarvskiften; del var ju vid generationsskiftena som marksocialiseringen skallske. slår också för en typ av löntagarfonder som - ingen lär kunna bestridadel - om de genomförs komnier all leda till den härdaste maktkoncentration somvi någonsin har upplevt här i landet. Motsådana här tendenser, mot en fortsatt maktkoncentration, slår poliiikför elt decentraliserat samhälle. HerrBOHMAN (m) kort genmäle: Jag vill först lacka finansministern för atl han genom alt gå in idebatten gav mig detta tillfälle atl återkomma. Statsministern har den i mitttycke ytterligt ojusta vanan att, som det brukar hela, la itu med mig först närhan vet att jag icke har rätt till genmäle. Och så var det också . Hanpassade på all ösa ur sig beskyllningar mot mig för att "brutalisera"debatten. försökte statsministern krypa ur den debatt jag tagit upp om pariisiyrelseullalandel alt vi sleg för steg är pä väg bort från biand- ekonomin, den må sedan betecknas som utpräglad eller ej. Statsministern förklarade nu som lidigare nedlåtande, all del ju bara var del lilla obe- 140 lydliga Sibbhuli - tydligen någon mindervärdig delav arbetarrörelsen - som motionerat iärendet, att kongresstrycket omfattade 1 5000 sidor - så sent som i måndagsvar del 2 000 sidor - och alt kongressbeslutet i största allmänhet inte är så mycket att bry sig om. Och han gjorde gällande atl del strängt taget var fråga om en felskrivning. Del skulle ha Slån avskaffande av privatkapitalismen i stället för biandekonomin. Nuär del inte så. För det första fanns det åtskilliga arbetarkommuner, inte baraSibbhuli, som krävde biandekonomins avskaffande-bl. a. som begär"alt den nuvarande s. k. biandekonomin ersätts av socialistisk ekonomi,där den ekonomiska demokratin ingår som styrmedel i en företagsdemokrati".För del andra inleds del partistyrelseyttrande som jag återgett faktiskt medföljande ord: "Partistyrelsen vill i samband med besvarandet av motionernanågot beröra sin principiella syn på frågan om vidgad planering och kontroll avnäringslivets utveckling." Och denna principiella syn, som partistyrelsenredovisar, slutar med den av mig citerade, och av med sådan indignationdementerade satsen om biandekonomins successiva avskaffande. Som borlförklaringvar dementi ovanligt usel. Mendet var inte för all bråka med som jag tog upp detla, han är ju intehär nu så del kanske inte är rikligt juste an argumentera, ulan del var för allfrågan också angår finansministern; partistyrelseledamoten . Jagskulle gärna vilja fråga i egenskap av ledamot i partistyrelsen:Hur går del egentligen till när man fattar beslut inom partistyrelsen i sådanahär väldigt viktiga principfrågor? Brukar partistyrelsen-mena vad den säger,eller brukar den inte mena vad den säger? Ochtycker verkligen finansministern att det kan vara ett uttryck för ohederlighet- det var ju det ordet som använde - när jag ordagrant citerar vadpartistyrelsen har sagt i ett principiellt viktigt och av densocialdemokratiska partikongressen sedan godkänt uttalande? Säen annan fråga: Har finansminister blivit tillfrågad innanstatsministern bestämde sig för att gå ut och desavouera partistyrelsen och attsätta sig på kongressen? Jag bara frågar. Jag lycker det skulle vara intressantatt få dl svar på det. Vidarefrågade mig varför det skulle vara en borgerlig regering ,som jag tyckte del skulle vara. Ja, först och främst utgör kommunisternanaturiiglvis inget alternativ. För mig är de enda alternativ som då stod motvarandra - och som fortfarande slår mot varandra -aniingen en socialdemokratiskregering eller en borgerlig ireparliregering. Och det sistnämnda alternativet,en borgerlig irepartisamverkan, hade i vald fåll 19 mandat mer änsocialdemokraterna. Demokratiskt var det alternativet alltså betydligt starkareän del socialdemokraliska allerna-tivei. Del är alldeles obestridligt. Ochdessutom måsie man väl beirakia själva valutslagel som ett misstroendevotum motregeringspolitiken och mot regeringspartiet. Det var ju en allvarlig valförlusisom regeringen drabbades av val. Självfallet är jagmedveten om all del kunde vara svårt för en sådan Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. regering att överleva ochatt elt nyval kanske skulle behöva tillgripas. Men del behövde juinte vara mera nödvändigl med dl nyval än vad fallet skulle vara om en 19mandal svagare socialdemokratisk regering levde vidare. Och när densocialdemokratiska regeringen kunde lolla sig igenom , så skulle väl enborgerlig regering också ha kunnal lotta sig igenom . Men,som sagt, det är inte alls osannolikt att elt nyval hade varit en logiskkonsekvens för att reda ut begreppen. Och jag har ju talat för nyval hela tidenefter höslval. () kortgenmäle: Del är alldeles klart all och har rätlom näringspolitiken, när de pekar på utvecklingen inom det socialdemokraliskaparliel. Se bara på läromedlen, där del var fråga om all i del nyapartiprogrammet skriva in ett förstatligande. Eller se på läkemedlen. Där ärdet en något svagare formulering, men industriministern gjorde fullständigtklart i kongressdebatlen att "del inte råder några delade meningaromriktpunkten"". Del sade han till den som krävde dl förstatligande avden branschen. Nuhar man genom beslul satt in statliga representanter i företagens styrelser,vilkel kommer att leda lill en sammanvävning av ekonomisk och politiskmaktelit. Och man vägrar ge besked i den myckel enkla principiella frågan omMeidnerfonderna: År det rimligt att en enda fond äger alla jöretag inom enbransch? Där har man inte lämnat något klart svar. Det har i stället lämnatsolika besked från olika personer inom socialdemokratin. Sedanvar detta med byråkraiiseringen inte något problem - eller det var åtminstonedl felslällt problem, sade finansministern före middagspausen. För när delgäller kammarrätterna skulle del egentligen bli mera folk där. Del var delvikliga. Javisst, det är precis som del är - vissa gånger betyder byråkratiseringalt del är för liten personal, och för alt underlätta för människorna måsie manbygga ut den delen av den offentliga verksamheien. Ellerlål oss la byråkraiiseringen på laxeringssidan. måsle människorna komma inmed sina synpunkter inom fem, sex eller , när del gäller enifrågasatt avvikelse från deras deklarationer. Men myn digheterna själva laroerhört lång lid på sig, upp lill i kammarrätterna. Enkammarrätlsdomare sade så här i en tidning : "Läget är myckelbekymmersamt. Vi har f n. väntetider . Och det är deenskilda människorna som drabbas. Del har hänt alt folk har ringt hit ochgråtande frågat varför de måste vänta år på dl beslul." Dennadeball handlar alliså om enskilda människors möle med myn-dighelerna och medpolilikerna. Här handlar det om hur vi kan stärka enskilda människorsrättssäkerhet och hjälpa dem som hårdast får känna på någon sorts byråkratiskokänslighet. Jag tror del var en socialreporter i som förnågra dagar sedan skrev all det inte skall behöva vara så alt just människorsom av en eller annan anledning handikappats måste visa mera styrka ochframåtanda för all få rätt. Delhandlar om människor som får obegripliga besked från myndigheterna och sominte vet hur de skall bära sig åt. Dethandlar om att motverka en ulslampning av mindre företag så atl inte maktenalltmer kommer atl koncentreras till investmentbolag och stora privata ochstatliga bolag. Statsministern sade tidigare i debatten: Jag pratarofla om del här med byråkratisering. Ja, del är bra alt han pratar om del, menhan borde handla också. Är man statsminister räcker del inte med atlprata. , som heter , har sagt omsocialdemokratin, sitt eget parti: "Alltför många har i stället råkatramla in i ett försvar för en onödigt byråkralisk hantering, kommii att framståsom mera skoningslösa än mänskliga, viftat bort skatteproblem som om det baraär frågor som rör miljonärer eller skumma företagare."" Det är alltsåArbetarbladets beskrivning -jag skulle knappast använda så starka ord. Detär ett problem med makthavande i regeringen. som del uppstår en oroute bland människorna viftar ni undan den med att säga att det är miljonärernasproblem, eller någonting annat sådant. Niviftade undan våra krav på närdemokrali när de fördes fram redan i slutet av1960-talel och sade all det var "fel debatt". Ni slog ihop kommunernamed en väldig fart - del gick bra. Men ni har tagit sju är på er alt få fram enproposition om demokrati - den kom i förrgår. Det är dessutom enmyckel dålig proposition, som avvisar förslag som skulle kunna förbättrakontakten mellan människor och politiker. Nihar hela liden motarbetat tanken all sprida makl från statliga organ tillfolkvalda landsting. Ute i kommunerna är del framför allt socialdemokraternasom viftar undan byalags och föreningars krav all få la dl eget ansvar. Här iriksdagen har ni sagt nej till kravet på all olika grupper och föreningar skallfä överklaga vikliga miljöbeslut. När det gäller den ökade säkerheten förenskilda människor inför förvaltningsdomstolar har ni varit rätl kallsinniga.Ni motsätter er offentliga ul-skottsulfrågningar. Först på allra senaste tidenhar ni börjat inse att skolan är för hårt centralstyrd. Ni har avvisat kravenpå ett husläkarsystem som skulle vara en myckel viklig decenlraliseringsreform. Ifråga efter fråga samma bild: Ni är ganska kallsinniga till kraven på endecentralisering och till försöken att motverka en onödig byråkratisering avden offentliga sekiorn. Pådl område - arbetsrättens - har ni verkligen varit med om en reform som kommeralt innebära en decentralisering och spridning av inflytandet lill många flermänniskor. Men på andra områden är ni icke intresserade av att sprida maklenoch minska byråkraiiseringen. I programskrifter och proklamationer lalar niför alt fler beslul inom närings- Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. livet skall läggas ihänderna på regeringen och centrala ämbetsverk. Delär alltså naturiigt för socialdemokratin atl vifta bort problem ombyråkratisering och centralstyrning, medan vi liberaler tar sådana risker påallvar och försöker möta dem. Jag vill komma in på en del litet mera allvarliga ting. Men de tresenaste inläggen skall väl inte stå alldeles oemotsagda. HerrFälldin gör gällande all han nu ser en klar orientering mot miiienpoliliken.Jag fär väl av del dra slutsatsen att han menar alt socialdemokratin efterpåverkan från hans sida skulle ha blivit mera intresserad av en aktivsysselsättningspolitik än den traditionellt varit. Det är ju att vända upp ochned på alla begrepp. Jaghärden mycket bestämda uppfattningen att man inte åstadkommer någonsysselsättningspolitik genoni att ropa på 100 000 nya jobb. Man gör det inteheller genom alt ropa på 400 000 nya jobb. Man gör del endasi genom ettmedvetet, inträngande och aktivt arbete med målsättningen all varje människasom vill arbeta också skall ha chansen att få dl arbete - med alla de svårighetersom finns alt realisera det programmet. Jag har talat om delsnabba utbudet som vi fick, av skäl som jag också anförde, när kvinnorna gjordeentré på arbetsmarknaden, den orlsbundenhel som finns hos den arbetslediga arbetskraftenoch möjligheterna lill sysselsättning på den egna orten. Man kommenderar intefram detta - det är ett långt och strävsamt arbete. Vi har lyckais med delarbetet som exekutiv myndighet, nämligen på regeringssidan. Det harnaturligtvis ingenting att göra med den tankegång som för fram,all vi har orienterat oss mot låt oss säga mittens arbetsmarknadspolitik. Jaghar dl par gånger försökt tala om alt vi naturligtvis inte skulle ha vågat osspå den djärva satsningen med en utlandsupplåning på ca ochett underskott i bytesbalansen på ca om vi inte hade haftelt hyggligt utgångsläge, som vi skaffade oss under åren 1971, 1972 och 1973.År 1971 började med en klar nedgång i valulakassan och ett klart underskott i valutareserven.Vi bättrade på detta och har utan alltför stora risker förframliden kunnal salsa hårdare . Det är den enklaförklaringen. Del finns runt om i världen nationer som naturligtvis lika gärnasom och jag vill åstadkomma ökad sysselsättning men som harstoppats av del obönhörliga faktum all de har varil totalt utarmade i fråga ommöjligheterna att hävda sig i den internationella handeln och följaktligen harblivit tvingade atl slå av på efterfrågan inom det egna landet, även om det harinneburit en viss arbetslöshet. Vi har sluppit undan delta. Sedanvill jag säga lill att vi får ju nöjd all se iriksdagen , och del går då bra alt ställa frågorna till honom. Han ärsäkerligen karl all själv svara för sig, och jag behöver inte svara HerrBohman tog upp frågan ifall partiet verkligen står försitt program och sinakongressbeslut. Detta är, , en mycket enkel fråga. Även ett programeller etl kongressbeslut, hur bastant det än är utformat, kan i den prakliskahanteringen behöva ta för att realiseras och modifieras. Vi är ingabokstavsträlar. Skulle den beslutande instansen, kongressen, ogilla vårthandlande ställs vi till ansvar. Vi får stå till svars inför kongressen varjegång den inkallas. Den granskar vad den ansvariga partistyrelsen har gjort.Ogillar den det och betraktar den partistyrelsens underlåtenhet på ett ellerannat område som tillräckligt graverande, blir partistyrelsens ledamöterersatta med andra. Så enkelt är det. Gör inte siörre väsen av detta ännödvändigl! Vi tog ett kongressbeslut, jag vill minnas det var 1957, om att viskulle vara uppe i 1 96 av bruttonationalprodukten i u-hjälp . Vi fick la på oss innan vi orkade dit. Och vi fickabsoluiion från kongressen när den hade hört våra argument för varför det hadedröjt så . Så går det ju till. HerrAhlmark tog som jämförelse atl den enskilde deklaranten får ålla dagar på sigmedan skaltemyndigheterna tar på sig för att lösa en tvist. Han talarhär om frågor som han tydligen är fasligt illa informerad om.Deklarationsmaterialet - och det är ett miljonexemplars-material, det är fyrafem miljoner deklarationer som skall granskas -skall vara färdigbehandlat i denförsta instansen lill . Då finns del inte stora möjligheter för varjeenskild deklarant all efter anmodan fundera över och diskutera eventuellaavvikelser. Ogillar han beslutet, har han besvärsmöjlighet, och då prövasdeklarationen så noggrant som sker i vår nation, och då kan det la längre tidän de som talar om. Man kan alltså inte föra debattenpå det sättet som gör. Sedan skall jag, frutalman, återgå lill de litet allvarligare tingen. HerrBohman sade i sill lidigare inlägg: Varför gör inte regeringen några extraansträngningar för all stoppa inflationen? Vad menar med det? Skallvi tillämpa idé och genomföra ett allmänt prisstopp? Nej,säger säkerligen . Skall vi politiskt reglera lönemarknaden för atlinte få en för krafig kostnadsutveckling med åtföljande prisstegring? Nej,kommer att säga. Skall vi ha en ökad arbetslöshet? Tveklöst är detpå det sättet att en ökad arbetslöshet lar ner inflationen. Del blir mindreefterfrågan. Det blir mindre pengar i rörelse. Del blir svårare alt höjapriserna. Man kan vinna några procent den vägen. Jag utgår från att även den tanken. HerrBohman kanske säger: Vi skall ha skattesänkningar och vi skall spara påoffentliga utgifter. Vilka har presterat den skattehöjning som svenska folketfån inregistrera under 1970-talel? I allt väsentligt är det ju våra kommuneroch landsting, för de har behövt pengarna till sin expansion. Jag talade justmed represenlanier för etl par av dem under Denekonomiska politiken m. m. 10 protokoll 1975/76:147-148 Denekonomiska pohtiken m. m. middagspausen och fick detytterligare bekräftat. Vår strävan har varit att hålla igen kommuner ochlandsting i deras uldebiieringshöjnings-ambilion. Tala med dem. Det finns juockså kommuner och landsting som är borgerligt styrda. Inte märker vi något avambitionerna att sänka skallen där, och jag vore den sisla att anklaga dem fördetla. Dåkan vi spara, säger , Ja, vi har sparkommittén, som riksdagenröstade igenom och som suttit . Än har den inte visat något resultat,och de resultat vi till äventyrs kan hoppas på tror jag kommer all bli myckelförsikliga. har ju sin närmaste man, , i denkommillén. Och det har i varje fall inte till mig försports all han visat enstillstymmelsen till den aktivitet i kommillén som han visar här i talarstolennär han kritiserar regeringen. Regeringenhar hemliga överläggnigar med lönlagarna, säger , och del ogillarhan. Ja, jag vände mig till hela oppositionen och bad i ettTV-framförande om en samverkan för alt ordna upp skattepolitik och lönepolitik.Sedan tävlade ni om alt åka omkring i landet och i offentliga föredrag säga: Vitänker inte träffa någon överenskommelse med regeringen i den här vikligaskallefrågan. Löntagarorganisationerna var klokare och förståndigare och meransvarsmedvetna. Vi kunde föra en förhandling med dem och ena oss om etlförslag som har presenterats för som regeringens ochlöntagarnas gemensamma skalleförslag för . Det är det förslag somSveriges löntagare i LO och TCO och i regeringen är eniga om, och jag frågar:Var står oppositionen? Får vi veta del före vald? Skall ni ena er om enskatleförslag eller skall ni ha tre stycken? Det skulle vara fasligt intressantatl få ett svar på den frågan. Jag känner lill svårigheterna för er alt blieniga om hur dl skallesänkningsförslag skall se ul, även om det är lätt alttala om au ni kan beställa det från regeringssidan. Nuhar ändå mitten varil så pass verklighetsnära atl man sagt: Vi vill inteförsvaga statsinkomsterna. Vill man inte del måste varje skallesänkningkompletteras med en motsvarande inkomstförstärkning. Var skall den tas? Man harockså hela liden frågan: Varskall skattesänkningen sättas in - i vilkainkomstlägen? Där har ni tre på den borgeriiga sidan väsentligt skildauppfattningar om var tyngden skall vara. () kortgenmäle: Del lönar sig väl inte alt vi för trätan längre om i vilkenutsträckning regeringen lagt om sin politik. Men del går inte alt komma ifrånatl ni inte kan ha fört samma politik och fåll två så vill skilda resultat. Omfinansministern hävdar del, så hävdar han atl politiken saknar betydelse ochatt det är andra omständigheter som leder lill resultaten då man försökerbekämpa konjunkturen. Jagfår rådet att vänta med min fråga tills kommer atl tillhöradenna kammare, så får jag svar. Men jag behöver ju inte vänta på all GunnarNilsson kommer lill denna kammare för alt få veta vad han lycker. Det harhan ju gett besked om. Niframhåller väldigt ofla LO:s kraftiga inflytande på den politik somsocialdemokratin har fört, för och kommer att föra - ni återkommer ständigttill detta. Då kan ni ju inte gärna misslycka om jag ställer frågan: Vad är delväljarna egentligen har alt rätta sig efter? Denna starka organisations främsteföreträdare reser krav på marksocialisering, reser krav på löntagarfonderenligt Meidners modell och reser andra dogmatiska krav och säger alt det ärangeläget all dessa genomförs. Dä är det ju viktigt atl socialdemokratin, somkräver all tre fristående partier skall redovisa en i alla avseenden samstämmiguppfattning, ger besked huruvida man ansluter sig till de krav som ställs avLO, denna makliga faktor inom vad ni kallar arbetarrörelsen. Finansministernåterkommer till skattesänkningen. Jag har givit besked om hur jag ser på den.Jag har sagt alt det är slutresultatet av skalleomläggningen som är intressantför den skaitskyldige. Därför är det fel alt förespegla inkomstlagarna enkraftig slatsskallesänkning utan all tala om vilka konsekvenser detleder till i fråga om kommunalskatten. Del är klart utsagt från vär sida måste återställa vad inflationen har förstört, men vi kommer i det arbetetatt studera nettoeffekten och inte göra omläggningar som bara flyttar skattenfrån en rad lill en annan. Denekonomiska politiken m. m. () kortgenmäle: Del var dl intressant svar jag fick av på min fråga ombeslutet om biandekonomins avskaffande.