prot · FZ09148 · 1975-12-31 00:00:00 — Vibehandlade för någon lid sedan näringsutskoltets belänkande nr 54, där samtligaborgerliga partier framförde krav på att skulle uttala sig om mål förnäringspoliliken, vilket utskottets socialistiska majoritet motsatte sig. Menmed hjälp vann de borgerliga partierna gehör för sin reservaiion om"uttalade mål för näringspoliliken". har fastslagit attden "nuvarande koncenlrationsutvecklingen inom näringslivet måstemotarbetas och den statliga styrningen av förelagen begränsas. En välfungerande samhällsekonomi förutsätter ett decentraliserat näringsliv med mångasmå och medelstora förelag. Del är därför angelägel atl näringspolitiken får ensådan utformning all goda utvecklingsmöjligheter för mindre och medelstoraförelag tryggas. Erfarenheter av olika ekonomiska system bekräftaruppfattningen alt vårt lands ekonomi även bör bygga påmarknadshushållning, innebärande fri prisbildning, fritt konsumiionsval,enskilt ägande och konkurrens. Samhällets strävan bör inriktas på all la tillvara enskilda människors vilja till initiativ och ansvar."" Medlanke på vår regerings obenägenhet all rätta sig efter av lidigaregjorda uttalanden är det knappast troligt atl den tänker ändra sig eller sin politik denhär gången heller. I stället får väl alla de som delar vår uppfattning ge siglill tåls ännu några månader tills valresultatet är klart. Om de borgerligapartierna lyckas all bryta den långa socialistiska dominansen påregeringstaburetterna, är del även en garanti för att riks-dagsullalandet omnäringspolitikens inriktning kommer att följas. Och kanske också den storamisstro och del tvivel , som är sä allmänna inomföretagarkretsar, kommer alt försvinna och ersättas av en framtidstro, somvårt land så väl behöver. Med det sagda ber jag att få yrka bifall till reservalionerna 5 och 6saml i övrigi till utskottets hemställan. Denekonomiska politiken m. m. I enkammarriksdagen har det i betydande omfattning blivit min uppgift atlverka inom nnansutskoliet. Mot bakgrund av alt jag varitaktivt verksam inom svenskt näringsliv med produkiavsällning både inom och utomlandet har detta varit ganska naturligt. Då jag nu skall lämna mina uppgifter iriksdagen har det för mig varit naturligt att i denna deball överlåta åt minpartikamrat, , att vara folkpartiels talesman. Jagskulle alltså ha kunnat avslå från atl delta i denna debatt, men jag kan inteunderlåta all ge ullryck för några högst personliga synpunkter angående sådanasträvanden som jag sökt förverkliga. Jag hoppas att del av mitt agerande iriksdagsarbetet framgått alt jag inte är någon kverulant. Med min ideellagrundsyn harjag i min civila gärning inom näringslivet haft som målsättning alltillvarata inte endast företagsamhetens ulan också de anställdas och minamedmänniskors och samhällets berättigade intressen. Följaktligen är det för mignaturligt atl erkänna de posiliva dragen i utvecklingen. De är många och avoerhört stor betydelse. Men jag har inte kunnat underlåta att ge klart uttryckför del som oroat mig. Då detla är min sista tillfälle alt lala i den svenskariksdagen, vill jag forma milt anförande lill all avse elt visserligen begränsatmen för min uppfatlning i dagens ekonomiska läge betydelsefullt område. Jag känner en allvarlig oro över kostnadsutvecklingen i vårt land.Alldeles speciellt gäller delta med hänsyn till vår konkurrenskraftbeträffande exporten. Hur viktigt problem det här gäller framgår med så myckelstörre kraft genom vetskapen om att ungefär hälften av vår industriproduktionnormalt avser export. Atl upprätthålla en hög export är därför en mycketbetydelsefull faktor för upprätthållande av vår välfärd. Och vårt socialaansvar kommer att kräva ökade resurser. Jaghar aktivt medverkat för de uppgörelser som allmänt går under benämningen HagaI 1974 och II 1975. Det gällde då all säkra arbetsfreden och ettmaximalt utnyttjande av de resursskapande krafterna . Vihade anledning räkna med att arbetsmarknadens parter skulle vägledas av ettansvar för kostnadsutvecklingen inom ramen för den er- Denekonomiska politiken m. m. kända principen atl deavialsslutande parternas förhandlingsfrihet ej fick beskäras i sammanhanget. belänkande nr 25 av - då jag tillhördemajoriteten - kan jag citera: "Uiskottelvill understryka vikten av all den svenska industrins internationellakonkurrenskraft bevaras. Härför krävs bl. a. att avtalsuppgörelser framgentkan träffas som medger förbättringar av inkomsttagarnas reala köpkraft utanatt leda lill stora prisstegringar." De socialdemokraliska ledamöternafogade till samma belänkande en reservation nr 13, ur vilken jag kan citera: "lidigare berört har årets avtalsrörelse garanterat arbetsfred under1975 och 1976. Den kostnadsökning som företagen belastats med kan synas hög,men överstiger inte vad som i medeltal gäller för de med vår exportkonkurrerande länderna. Vår internationella konkurrenskraft är således inteförsämrad." Jagär medveten om atl ett ganska vanligt talesätt är: Vänta bara! Del blir snarten utjämning genom att kostnadslägel siiger i de för vår exportindustribetydelsefulla länderna. Den faktiska utvecklingen talar dock ett helt annalspråk. Resultatetav lönerörelserna har blivit atl den samhällsekonomiskabalansen har åsidosatts. Det har medfört en inflation av till övervägande delinhemskt ursprung och har fått som delresultat alt en ofördelaktigförskjutning uppstått i fråga om vårt eget kostnadsläge i förhållande tillkostnadsläget i för vår exportindustris konkurrenskraft betydelsefulla länder. Viden hearing, som vi hade inom finansutskottet med riksbankschefen,framgick med all tydlighet alt riksbankschefen hell delade den oro överkostnadsutvecklingen i vårt land som jag hade gett uttryck för. Han bekräftadeatt risken för all vår exportindustri kan förlora viklig marknad, på grund avvårt höga kostnadsläge i förhållande lill andra för vär export viktiga länders,redan är en kall verklighet. Han ansåg all dessa aspekter för vår ekonomiskasituation har givits alltför liten plats i den ekonomiska debatten. Enligt vadsom sagts mig har han också upprepat liknande synpunkter i TV. Delär ingen uppgift för mig att redovisa kostnadsskillnaderna genom utförligstatistik eller eleganta diagram. Statistik och linjer på diagram har enbenägenhet att verka oförståeliga och alltför vetenskapliga för den svenskaallmänheten. Meni dag är del en kall verklighel all skillnaden mellan vårt land och andraländer när del gäller de totala lönekostnaderna, som måste ingå i de prisgrundandeförsäljningskalkylerna för våra exportprodukter, är så betydande, atl normalaprodukter ofta hell enkelt inte kan säljas i konkurrens med flera andra ländersproducenter. Dä kommer frågan om atl få behålla jobbet in i bilden. Jagär medveten om att det finns sådana svenska specialprodukter, där vi på grundav högt teknologiskt kunnande och den svenska ar- bdskraflens högakvalifikationer fortfarande kan behälla marknader. Men flera andra länder görteknologiska framsteg och produktionsresurserna förbättras också i ullandel.Med gemensamma ansträngningar måste vi öka våra resursskapande krafter. Vi hardl ansvar för solidaritet mot alla som behöver förbättrade ekonomiska villkor;vi har alla åldringar som vi är skyldiga bereda en förbättrad omvårdnad, och vibehöver skapa förbättrade uppväxlvillkor för våra barn och ungdomar. Jag skullekunna fortsätta uppräkningen av angelägna uppgifter, som kräver ökade resurser. Jaghar för länge sedan insett all det som gått snett ifråga om kostnadsutvecklingen inte går atl ändra. Men alla borde varaintresserade av all vi inte förvärrar situationen genom att göra nya misstagför tiden . Jag har trott på ansvarskänslan hos arbetsmarknadens organisationer,de politiska partierna och sakkunniga av olika slag när det gäller åtgärder förall skapa grundval för en så god standardförbättring som möjligt inom ramen fördet samhällsekonomiska utrymmet. Detär rikligt att jag härför föreslagit former för samråd i god lid föreavtalsuppgörelser. Sådana ord som "stabiliseringspolitiskakonferenser" eller "rundabordskonferenser" har missförståtts.Vid myntade jag därför begreppet "forum församråd". Jag begär att bli trodd när jag säger all min ärliga strävan varall jag genom detta begrepp, som också allmänt erkändes, sökte flnna en ny ochvärdefull form för etl samråd, som skulle kunna gagna hela värt folk. Jagvet att varil skeptisk och helst velat forlsälla med poliliskamajorildsuppgörelser. Men del som fastslogs i samband med II innebär någotannat. Innebörden av "forum för samråd" intogs i den skriftligauppgörelsens utskottsdel. 1 själva uppgörelsen inskrevs en för regeringspartietbindande deklaration, som jag tvingas all på nytt erinra om: "Partiernaär vidare överens om all skatteutredningens arbeie bör inriktas på allpresentera dl förslag lill dl mer varaktigt skattesystem , som kanträda i kraft . Möjligheten atl åstadkomma en förskjutning i beskattningenfrån lönedelen i förelagens kostnader lill användningen av energi ocheventuellt även knappa råvaror prövas av fördagsskalleutredningen." HerrSträng får göra hur många försök som helst alt krypa ur ansvaret för vad somskriftligen på detta sätt bekräftats. Varje nytt försök slår bara fast attregeringspart/et här har förfarit på eli sätt som jag nödgas. beteckna sompolitiskt föga hederligt. Atlreformera skattesystemet på ett mera varaktigt och för de enskilda människornamera rättvisande och inflalionshindrande sätt är förvisso en svår uppgift, menalla krafter borde ha satts in för att uppnå ett långt bättre syslem än del somnu gäller. Jagär minst sagt något förvånad över all regeringen kan anse sig ha handlat i enlighetmed beslul då den utfärdade inbjudan lill den överiäggning som harkallals III. Jag behöver bara hänvisa Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. lill skrivningen iulskollsbelänkandei nr 16 av för all det skall slå klartatt beslut avsåg något hell annat. Regeringen skulle ju tillriksdagen redovisa huvuddragen av det program - och formerna för deöverläggningar som beskrivits i betänkandet. Och enligt den uppgörelse som lågtill grund för skrivningen skulle vi inom oppositionen ha rätl alt motionsvägengöra erinringar i de anförda avseendena, om vi inte var tillfredsställda meduppläggningen. Efiersom jag aktivt dellog vid utformningen av utskoltetsskrivning och förutsättningarna härför, känner jag mig personligen ejtillfredsställd med sättet för överläggningarnas förverkligande. Genom en vunnen erfarenhet har jag lärt mig inse värdetav de fackliga organisaiionerna - både för de anslutna medlemmarna och förföretagen. Deras förekomst har gett stadga ål arbetslivet. Jagkänner också lill de betydande avgifter de olika medlemmarna erlägger för atlvara företrädda på bäsla möjliga sätt. Därför förslår jag alt man förväntar sigfördelar av sin fackliga anslutning. Å andra sidan har jag myckel svårt alttro, alt del skulle föreligga en så stark motvilja mot alt dellaga i dl"forum för samråd", som det uppgivits i samband med regeringenssenaste inbjudan, om det hade funnits en beredvillighet hos alla parter attgenomföra ett samråd av den verkliga innebörd som jag strävat efter attmöjliggöra. Meddetta anförande slutar jag mina insatser i . Jag kan inte längre utövanågot praktiskt inflytande för mina medmänniskor, som jag genom mina insatservelal gagna. Jag vill försäkra att min vilja har varit alt göra en insats inomde områden där min erfarenhet kunnal komma lill ullryck. Jagär djupt oroad över den särskilt för vår export besvärande kostnadsutvecklingenoch inflationen som plågar oss alla. Detta innebär inte att jag en enda sekundtänker mig att receptet för att åsiadkomma en ändring skulle vara enstandardsänkning. Det behöver inte la sig sådana uttryck, om de som får taansvaret vinnlägger sig om att i solidarisk samhällsanda finna vägar för attskapa ökad effektivitet och konkurrenskraft i elt resursskapande näringsliv.Då har vi i råd all för-' bättra allas standard och förverkliga enbättre omvårdnad i vårt land och ge en rejäl tribut till de klartsämre ställda i utvecklingsländerna. Hert (): Frågan om sparstimulerande åtgärder och värdesäkring av realbankräntanför småsparare m. m. har ju under en följd av år varit föremål för riksdagensbehandling. Jag skall i mitt inlägg något beröra dessa frågor i anslutning tillreservationerna 3 och 4 A vid finansutskottets belänkande nr 40. Idessa reservationer yrkar vi avslag på motionerna nr 1986, 2047 och 2556 mom.2, som behandlar just sparstimulerande åtgärder och vär- desäkring av bankränian.Vi tycker, fru talman, atl vi har synnerligen starka skäl för detlaavslagsyrkande. 1 motsats lill är jag inte entusiastisk försparslimulanser. Först och främsl anser jag del tveksamt om man bör satsasamhälleliga medel på subventioner lill dem som sparar. Del finns som bekantmänniskor i samhället som av olika anledningar inte sparar. Del finns t. ex. desom inte har råd all spara, om man uttrycker det så. Deras inkomster går ål förall klara livets nödtorft för sig själva och sina familjer. Om man då sätter insparstimulans av statliga pengar får ju de som inte har möjlighet att spara ochtillgodogöra sig dessa förmåner ändå via skallen vara med om all beialaförmånerna ål de människor i samhället som har del mycket bättre ställt än desjälva. Rättviseskäl, och inte minst fördelningspoliliska motiv, talar enligtmin mening emot ett sådani förfaringssätt. Man kommer att fundera över dentänkande lantbrevbärarens dilemma, han som bar "Pengar lill de redan rikaoch kravbrev lill en medellös". Nubegär i sin moiion nr 1986 all regeringen skall utreda och lämnariksdagen förslag om sparslimulanser. I den moderaia partimotionen nr 1979återfinner vi motiveringarna för det yrkandet. Där säger , såsomherr redan har refererat, all moderata samlingspartiets mål är allgenoni ett spritt personligt ägande inom ramen för en bevarad samhällsekonomifrämja den personliga friheten. Därför anser att det krävsstimulanser för del enskilda sparandel, och så räknar man upp fem s. k.sparstimulerande åtgärder, som man önskar få genomförda. Man vill ha ettallmänt sparslöd genom som staten skall bjuda på, man vill ha ettsärskilt sparslöd åt hushåll med låga inkomster, man vill införa spariön, därstaten också skall vara med och stå för fiolerna, eftersom man anser attarbetsgivarna skall beviljas extra avdragsrätt för sina lönekostnader i denutsträckning de motsvaras av sparandet. Vidare vill man all regeringen skallförelägga förslag om hur befintliga och nytillkomna aktiefonderskall kunna få, som man uttrycker det, "bättre arbetsvillkor", osv.Slutligen vill man ha elt bosladssparande som berättigar lill avdrag med 50"i, vid laxeringen för inkomster av sparat belopp somöverstiger av den laxerade inkomsten. Jaglycker personligen alt gör det ganska lätt för sig dä del för derasdel gäller all främja den personliga friheten. För oss socialdemokralerinrymmer värnet om den personliga friheten så mycket mer. Det gäller densociala tryggheten, rätten lill arbeie, tryggheten genoniordentlig pensionering, barnomsorg, jämställdhet mellan män och kvinnor osv.Men för del får man uppfattningen att värnet om den personligafriheten reduceras lill all gälla avdrag och bidrag vid privat kapitalbildning.Vad som är betecknande för det moderata förslagel lill sparslimulanser ärgenomgående alt staten skall slå för kostnaderna, antingen genom ellergenoni skalleavdrag. Jag kan inte se annat än att detta kommer att bidra lillall vidga de ekonomiska klyftorna mellan olika samhällsgrupper. Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. har även millenparliernakrävi all regeringen lill höstriksdagen skall lägga fram dl förslag beiräffandeolika sparstimulerande åtgärder. Millenparlierna har visserligen inie så idetalj som preciserat vilka sparslimulanser del skall vara frågaom, men man får utgå ifrån alt även här statliga skattepengar skall komma lillanvändning. borgerliga treenighetens namn har majoriteten i finansutskottet skrivitihop sig då del gäller dessa motionsyrkanden, och utskottet tillstyrker alltsåbifall lill motionen 2556 mom. 2. Utskottet förutsätter även att de förslag somframförts i motionerna 1986 och 2047 övervägs i det sammanhanget. Mittenpartiernaställer alltså upp bakom fempunklspro-gram för sparslimulanser.Jag lycker atl del är värt all notera. Dådet gäller molionen 2047 av herrar Hylländer och Carlslröm kan vi barakonstalera att del skett en total omsvängningbeträffande cenierns och ställningstagande till värdesäkring avrealbankränta för sparare, dvs. indexreglering av bank-ränta. När vi i fjolhöst i finansutskottet behandlade en enskild cen-termolion i detta ämne varfolkpartiet ensamt om all reservera sig lill förmån för motionen. Såväl centernsom var då överens med oss om att indexreglering inte var rättavägen att lösa problemet med negativ bankränta. Såväl herr som herrKristiansson var då överens med mig om att del enda sällel att lösa problemetmed negativ bankränta var all bekämpa roten lill det onda, nämligeninflationen. Nusäger en enig borgerlighet i finansutskottet att man förutsätter att deluppslag som framförs i motionen 2047, nämligen införande av värdesäkrasparformer, skall prövas av regeringen och all det skall framläggas förslag omdetta. Det som alltså var förkastligt för och i höstasframstår nu som största visdom. Som vi framhåller i reservationen 4 A, har hushållssparandel nått enexeplionellt hög nivå. Sparkvolen ligger f n. på i det närmaste 10 9ö. Dettakan jämföras med en sparkvol 1969 på . Under sädana förhållanden finnsdel inga särskilda skäl, anser vi, till ytterligare stimulans av enskiltsparande. I absoluta tal finns del anledning all räkna med all hushållenssparande komnier all öka ylleriigare och att hushållssektorn ävenfortsättningsvis komnier atl lämna sitt bidrag till det samlade sparandel ivårt land. Vad som kan anses bidra till detta är bl. a. att nyligenhar fattal beslut om alt höja gränsen för skattefria ränteinkomster. Lyckas visedan på etl effektivt sätt bekämpa inflationen i landet tror vi att delta ärden bäsla metoden för att även skydda småspararnas insalta pengar. Jaginstämmer, herr lalman, i del yrkande som har framfört. Underdetta anförande övertog herr talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Hert () kortgenmäle: gillade inte de borgerliga förslagen till sparslimulanser,speciellt inte förslag. Nuär del ju inget nytt med sparslimulanser. Del nya kan möjligen vara att vi harutvidgat registret något lill litet olika former av sparslimulanser. Men, herrJansson, vi har ju haft Slrängaspel i olika former. Vi har lönsparande i dagmed av staten betalda vinster. Jag har inte hört att opponerar sigmot den formen, och det är precis detsamma som vi har tänkt oss. Menvad vi har, , är personlig frihet att lycka precis vad vi vill omdel här, och jag lycker all både och jag skall vara väldigtlacksamma för all vi har den möjligheten. HerrJANSSON (s) kort genmäle: Jag är fullt medveten om all vi har lönsparande, ungdomens lönsparandebl. a., som stöds av statliga medel, och del harjag inte protesterat emot. Menjag är tveksam inför alt utvidga detta till all gälla områden som moderatasamlingspartiet i sin moiion har räknat upp. Man får ju fråga sig vad detkommer att få för konsekvenser för samhällsekonomin och då det gäller likhetenoch jämvikten mellan olika samhällsgrupper. De som har möjligheter atl sparainom dessa olika områden som moderata samlingspartiet i sin motion räknar uppkan ju dä med statligt stöd skaffa sig betydande tillgångar som andramänniskor, som inte kan vara med och spara, får bidra lill via skattsedeln. Delär delta som jag lycker är principiellt felaktigt och som jag inte har särskiltstora sympatier för. HerrSÖDERSTRÖM (m) kort genmäle: Jag får nog uppmana alt läsa på litet bättre vad våraförslag innebär. Hade han gjort det, skulle han inte komma med vad han nu harsagt. Vihar nämligen gjort begränsningar för atl stimulanserna inte skall vara för demsom har höga inkomster ulan för den breda massan. Del gäller här inte storasaker utan småsaker, men sammantaget kan del bli stora saker. Vad vi anservärdefullt är att vänja folk vid att spara från början. Det är då vi når de storaeffekterna. Denekonomiska politiken m. m. () kortgenmäle: Del är bra om vi kan vänja folk vid all spara. Men jag är fortfarandetveksam inför det här systemet all gå via aktiefonder och all, som man säger imoderatmoiionen, ge dessa aktiefonder bättre arbetsvillkor. Vad ligger bakomdetta ställningstagande från sida? Vihar inga som helst uppgifter om vad det kan komma atl kosta samhället pä sikt,om man går in för en mycket bred satsning på spår-stimulanser av det slag sommoderaia samlingspartiet har föreslagit. Denekonomiska politiken m. m. tror del vore bättre omman i dessa sammanhang inte bara slängde ut lösa påståenden och sade alt dettaär någonting som man vill salsa på, men del är begränsat si och så. Man har juingen uppfatlning om vad konsekvenserna blir för samhällsekonomin genom ettsådant förfarande. Jag lycker all det är litet lösaktigt från moderatasamlingspartiels sida all göra på detla sätt. Hert iSlaffanstorp (m): Del råder väl knappast något ivivel om all arbetslösheten varit störreom inte industrin haft vilja, förmåga och möjlighet atl tillverka på lagerunder det svaga exporlård 1975, Del är självklart att denna kraftigalageruppbyggnad ställt stora krav på kapitaltillskoU, De börsnoteradeförelagen nyemitterade under föregående år aktier för inte mindre än 900 milj,kr,, varjämte utgivandet av industriobligationer nästan fördubblades ijämförelse med 1974, Dessutom har en omfattande upplåning skett utomlands. Förden mindre och medelstora företagsamheten är de här angivna möjligheterna attskaffa kapital högst begränsade. Småföretag kan inte gå ut till allmänheten föralt fä nytt aktiekapital, inte emittera obligationer eller låna utomlands. Manär då i slor utsträckning hänvisad till de s. k. mellanhandsinstitulenInduslrikredil, Fördagskredil, Lanlbrukskredit och dessuiom AllmännaHypoleksbank. Industrikredit och Fö-retagskredil har f n. 1 000 låneärendenlill etl belopp av sammanlagt . Väntetiden efter beviljandet ärmellan två och . Med tanke pä all någon snabb avveckling av destora inneliggande lagren knappast är alt räkna med och denkraftigare inves-leringsstimulans som även socialdemokraterna biträder ärdel angeläget atl mellanhandsinstitulen snabbi erhåller ökadullåningskapacitet. Den aviserade åtstramningen av kredilmarknaden isamband med diskontohöjningen kommer ytterligare all öka svårigheterna för desmå och medelstora företagen. Förjordbruket, som har garanterade avsättningsmöjligheter för sina basprodukter,föreligger det inga kapilalbindande behov alt producera på lager. Behovet avinvesteringar i inventarier och byggnader saml ständigt stegrat länebehov vidfasiighdsaffärer har emellertid medfört all våra hypoieksföreningar - somlidigare angelts här - har en lånekö på inte mindre än 1,6 miljarderkronor. Mot bakgrund härav kan det knappast betraktas som något överbud atlhöja ramen för Hypoteksban-kens obligationsemissioner från 500 till 600 milj.kr. Del är anmärkningsvärt all socialdemokraterna föreslår etl 25-procentiglinvesleringsavdrag men yrkar avslag på våra förslag att underlättaden mindre företagsamhetens möjligheter all skaffa erforderligt kapital till dessainvesteringar. Motiveringen alt ett bifall lill ulskollsmajoriietens förslagskulle innebära en låsning av kredilpolitiken som försvårar en framlidaanpassning i ett ändrat konjunkturläge ler sig knappast övertygande med tankepå hur bl. a. bostadssektorn är kredilpoliliski prioriterad. Avslutningsvisnågra ord om långtidsbudgeten. Behovet av en sådan i verklig mening las bl. a.upp i molionen 2557 av m. fl. Den långtidsbudget som åriigenredovisas i anslutning till kompletleringsproposilionen är endast enframskrivning. Den är inte en plan eller prognos och kan inte ligga lill grundför en i högsta grad nödvändig prioritering mellan tidigare åtaganden och nyareformer eller mellan olika reformkrav.