prot · FZ0988 · 1975-12-31 00:00:00 — för helt andra syften.Böriar man tumma på den principen vel vi helt enkelt inte var vi hamnar. Ochdetta är ett problem inte bara vid bedömningen av samkörningar mellan olikaregister. Uppgifier jag har fält tyder pä att man inom en rad myndigheter ärintresserad av all ansluta sig till RAFA-systemel, dvs. Detla skulle byggas ut och omfatta bl. a.tandvårdsförsäkringen, studiestödet, värnpliklsförmänerna, bostadsbidragen osv.I ett sådanl läge blir inte någon samköming aktuell. Alla uppgifter samlasinom en och samma databas och utbytet av uppgifier kan ske ulan anmälan tillvare sig datainspektionen eller nägol annal organ. Endatabas av beskrivet slag skulle slå alla rekord i väriden när det gälleromfattning, djup och innehållet av känsliga uppgifter. Inte desto mindre hållerHoneywell , dalaförelaget, uppenbarligen på uppdrag avriksförsäkringsverket på att arbeta fram elt utbyggt syslem enligt de härmallarna - detta utan att något beslut fatlats av ett ansvarigt organ. I allafall har inget beslul fattats här i . Och så plötsligt om några är ärsystemet färdigt alt rullas i gäng. Frågan är dä, herr talman och herrstatsråd, om datainspektionen eller ledamöter har ork ellerkunskaper att streta emot och slopa systemet. Dennautveckling, där det ena slora systemet smyger sig fram efter del andra, ärdjupt allvariig. Politikerna måste, menar jag, få komma in i ett långl lidigareskede, dvs. innan systemuppbyggnaden är ett faktum. Vad anser statsrådet? Omanvändningen av stadiga dataregister.for kontroll av enskildas ekonomiskaförhållanden Del som vi diskuierar här är ett exempel på exakt det somfolkpartiets dataprogram frän varnar för, nämligen att datateknikenanvänds till all införa nya lagar och bestämmelser, dvs. kontrollmöjlighetersom vore otänkbara utan datorerna. Det är då mycket viktigt att inle låtadalatekniken bestämma vilka lagar vi skall ha utan au ta den som ell redskapsom man kan använda eller låla bli att använda. Ennorsk dalaprofessor uttryckte det sä här: "Man skulle varastarrblind om man inte såg att datamaskinens intåg i förvaltningen öppnarmöjligheter till en oupphörlig, stilla åtstramning av förhållandet mellan statoch individ. Tillsammans kommer åtgärderna all gradvis föra till att vi för delförsta blir ställda inför ett totalt sanningskrav i vårt förhållande tillmyndigheterna och för det andra all en polilisk majoriiet kan genomföraregleringar som före datorernas tid skulle ha strandat på bristen påkontrollmöjligheter." Denspringande punkten är här naluriiglvis om del verkligen är sanningen somkommer fram. Är det inle ofta snarare så att sanningen mer och mer definierasgenom ett ensidigt maktspråk? Myndigheterna får en sländigl ökad makl alt lafram de data och siffror som de önskar och behöver; medborgaren får en likasländigt minskad möjlighet all kontrollera hur den makten används. Del är redansvårl nog alt opponera Omanvändningen av stadiga dataregister för kontroll av enskildas ekonomiskaförhållanden sig mot en löneuträkningeller en skatteuträkning som är gjord med data när man inte själv har sammamaskin till sitt förfogande. I det totalt kontrollerade samhälle som vi serkomma oss lill möles kommer sanningen att ännu mycket mer bestämmas av dem somhar det administrativa systemet till silt förfogande. Detkommer alltid att finnas en mängd reella fel i det som myndigheterna harbestämt vara sanning: räknefel, maskinfel, fel bedömda uppgifter och uppgiftersom helt enkelt inle flyter in. Men det kommer alt bli alll värre förmedborgaren alt bevisa felen. Uppgifter som är lämnade i ett visst sammanhang,t. ex. för en försäkring, är inte säkert relevanta i varje annat sammanhang.Detta har inte nödvändigt att göra med något skumt syfte utan bara med attlivet har många dimensioner. Dengrundläggande paradox som datoriseringen av samhällsarbetet ställer oss införär emellertid denna: Ju fler goda ändamål vi kan uppfylla med dess hjälp, destofler fariiga och oönskade kan vi också uppfylla. Att det är fråga om poliliskaavvägningar här är alldeles ofrånkomligt. Det väsentliga är att inte umgängetmellan myndigheter och allmänhet tilläts att utformas enbart av tekniska skälbara därför att del är möjligl. Nägon form av öppen deball och förhandlingmåste lill för att vi alla skall kunna se om den nya maktbalansen är rällvisoch acceptabel eller inte. Föratt åstadkomma något av den genomlysningen och öppenheten, inte bara frånmedborgarnas sida utan också från myndigheternas sida, har jag föreslagit attvarie gång man måste lämna ifrån sig en uppgift till en myndighet, man ocksåfår veta till vilka andra myndigheter denna upplysning rutinmässigt ellersannolikt kommer att sändas. Dettamåste uppenbarligen också gälla när man lämnar upplysningar till privaia ellerhalvprivata institutioner. Om en bank inte kan garantera sekretess åt sinakunder, sä skall den åtminstone högt och klarl lala om det. Ominkomstuppgifterna lill sjukkassan böriar cirkulera i hela statsmaskineriet,bör detta också meddelas till uppgiflslämnaren. Alt uppgifterna som vi lämnartill läkaren automatiskt går lill minst 23 olika myndigheter i vissa bestämdafall är också någol som patienten bör upplysas om. Attmedborgare lever i glashus inför myndigheternas ögon är inte någon självklarhetulan en situation som vi mer eller mindre medvetet har gått in i för att uppnåvissa bestämda mål med samhällsarbetet, få vissa tjänster, ernå en vissrättvisa osv. Men bör inte vara försett med väggar av envägsglas, somser ogenomskinliga ut inifrån. Vi bör alla tydligt och konkrei upplysas om hurvitt spridda alla uppgifier om oss själva blir. Det bidrar till att vi vetvilket pris vi betalar för samhällets tjänster och uppammar en nyttig debatt omvar gränsen skall gå för den totala brislen på privatliv till det allmännasbästa. Jagskulle vilja fråga herr statsrådet om vi kan vänta oss en sådankvalitetsdeklaration på alla uppgiftskrav som ställs på oss, alltså en tydligdeklaration om vart alla uppgifterna om oss kommer au sändas? Hen (): Den här debatten har på grund av de exempel som anförde isin interpellation kommit att omfatta två frågor, varav den ena gällerskattekontrollen. Låtmig säga alt del måste vara ett legitimt intresse för varje rälts-samhälle attkunna se lill alt de skatter som riksdag, landsting och primärkommun beslutarom också inflyter på ett sådant sätt att de lika belalas av alla och att detinle är möjligl för vissa att kanske på grund av tillgäng till duktigaadvokater slippa undan all belala skall på det ena eller andra sättet eller attpä ett kriminellt sätl undandra sig sam-hällsskyldigheten. Jag tror att vi äröverens om att våra skattemyndigheter skall ha möjlighet lill insyn ochkontroll. har också ställt ökade resurser lill förfogande jusl förall man skall kunna utöva denna skattekontroll, och del bör enligt min meningt. v. vara till fyllest. Lät oss försl se vilket resullat detla ger innan vigår vidare på det här fältet. Men risken är lydligen stor för att någontinghåller på all hända. Därmedär vi inne på huvudfrågan: I vad mån skall dalateknik fä användas? Hur stonintrång i den personliga friheten skall den enskilda medborgaren behöva tåla? Jagskall inle ge mig ut pä det stora vida datahavel, även om del vore kolossaltfrestande. De två föregående talarna har tagit upp en bit av det jättelikaproblem som vär nya datateknik för med sig. Vi får här i kammaren fleratillfällen framöver att närmare gå in pä datafrågorna och av det skälet skalljag avstå från att läsa högt ur partimolion i ämnet. Mendet finns en sak som jag gärna vill stanna för när jag skall kommentera svaretpå frågor. Två av frågorna var f ö. av den arten att svaret vargivet - som man ropar i skogen får man svar! Men på den fråga jag syftar påsvarar statsrådet: "Vad som är nytt är att det genom ADB-tekniken harblivit praktiskt möjligl att utsträcka kontrollen till flera skattskyldiga änlidigare." Är det då, jag vill stanna vid den frågan, meningen att detskall drabba andra än de direkta skallefuskarna? Är del meningen alt i principalla skattebetalare skall vara utsatta för den här skattekontrollen, att det ärskälet till att alla måste in på det här registret? Är inte detla alt gä litetför långt? Nuhänvisar statsrådet lill direktiven för översynsutredningen. De har varitlillgängliga och de ger, har kommenterat det, en heldel att tänka på och fundera över. Utredningsuppdraget kommer att bli ganskalungt för dem som blir utsedda till detsamma. Dåkvarstår en fråga: Vad kommer att hända ? Vad kommer att händatill dess denna översyn är gjord? Vi har, herr statsråd, ganska färska exempelpä att regeringen tolkar den nu gällande datalagen mycket liberalt, åtminstonenär det gäller privata förelag. Jag tror all samma liberala tolkning lorde bliaktuell även när det gäller statens egna dataregister. Omanvändningen av statliga dataregister för kontroll av enskildas ekonomiskaförhållanden Omanvändningen av statliga dataregister för kontroll av enskildas ekonomiskaförhållanden Vi är naturiigtvis alla överens om att della är myckel stora ochbetydelsefulla frågor för oss alla. Vi är säkert också alla besjälade av enönskan att flnna möjligheler att använda oss av den nya teknik som här växerfram utan att det ä andra sidan skall innebära något alllför långlgåendeinträng i vår integritet. HerrWijkman säger beträffande min hänvisning lill direkiiven för den nyadatautredningen att dessa inte innehåller svar pä vissa känsliga frågor, somherr i sin interpellation bad all få besvarade. Det går knappasl all idirektiven beröra alla frågor. När enskilda frågor kommer upp måste man taställning till dem i det enskilda fallet, vilket kan ankomma antingen på dalainspektioneneller i andra fall på . HerrWijkman log också en del exempel och nämnde all eit visst anlal besvär hadeanförts över taxeringskontroller i och på något annat häll. Det kanvi väl ändå inte dra in i della sammanhang - besvär har anförts och kommer attanföras vare sig vi har dala eller ej. Det ligger på ett annat plan, som herrWijkman var inne på och som är nog så besvärligt, nämligen alt skriva formuläroch göra anvisningar som vi kan klara. Där sitter vi alla i samma båt. Jagtycker inle att det är så väsentligt i det här sammanhanget. Såkom särskill in pä skatteområdel, som lydligen har legat honomspeciellt varmt om hjärtat all la upp. När ett personorienteral dataregisterinrättas och används måste alltid en avvägning göras mellan de administrativafördelar* registret kan erbjuda och de risker för integritelsintrång som kanföreligga. Det råder, som jag sade, inga delade meningar om det. Men när dennaavvägning görs är del viktigt att man har någorlunda klarl för sig vad manmenar med iniegriietsintrång. har uppenbarligen kommil fram myckel exiensiv tolkning av begreppet. Med anledning av de exempel som herrWijkman har valt på skatteområdet kan jag i och för sig hålla rned honom om attdet kan medföra elt kännbart personligt obehag att bli avslöjad för skattefusk.Men jag tror att de flesta av oss har klarl för sig alt del inte är dettaobehag som åsyftas med datalagens begrepp "otillbörligt intrång ipersonlig integritet", och jag hoppas att delar minuppfattning på den punkien. FruAnér målar upp det totalt kontrollerade systemet i samhället, något som varkenfru eller Jag vill ha. Jag delar synpunkter när det gäller attvi måste vara vaksamma och i lid vidta åtgärder. Det är ju hela liden, fruAnér, fråga om att bygga in spärrar i rättssäkerhetens intresse utan att vidärför förlorar fördelarna med del nya syslemel, och den uppgiften skall vi välkunna klara. Vi behöver väl inte vara fatalister och säga alt det bara driver iväg mot det lillslånd syftar på, ulan vi är själva herrar - och damer- över hur vi skall bygga ut systemet. Det ligger ju i utredningens arbete altsöka komma fram lill sådana-spärrar och avvägningar som vi alla kan acceptera. har jukompletterat de tidigare talarnas framställningar. och det var egentligenbara en liten sak i anförande som jag skulle vilja la upp. Hanfrågade vad som kommer att hända innan vi har fått till slånd ell bättrespärrsystem än vad som finns . Jag kan inle ge något annatdirekt svar än att tydligen hänsyftade pä någonting som skulle hainträffat. Jag vet inle vad del skulle vara som gör att vi skulle behövaha några speciella farhågor och inle kan avvakta ett förslag från den nyautredningen. HenWIJKMAN (m): Först vill jag kommentera en sak i inledande anförande somjag glömde att ta upp, nämligen statsrådets yttrande atttaxeringsförfattningarna innehåller beslämmelser som skall strama upp skyddetför den enskilde. Det gäller sådant som all vissa delar av uppgifterna skallfå granskas enbart av vissa personer på skattemyndigheterna osv. Man skall barakomma ihåg att en stor del av dessa författningar skrevs innan tekniken påADB-området hade kommit sä långt som den nu har gjort. Del är därför viktigtall, inle bara på delta område ulan på många områden, se över författningarnalöpande med lanke pä att tekniken nu ger oss hell andra möjligheter tillkontroll. Sedansäger att det är svårt att precisera i direkiiven. Jag kan i ochför sig vara med på en direktivskrivning som är allmän och vid. Det ger, somjag sade, utredningsmännen stora möjligheter att jobba förutsättningslöst.Samtidigt vill jag, eftersom nu hänvisar till direkiiven när detgäller den allmänna inställningen i dessa frågor, säga att det är bra allstatsrådet är öppen men att man, när jag nu mera preciserat frågar ominställningen till samkörningar, sammankopplingar och integrering av storadatabaser på det statliga området, inte kan hänvisa till direkliv som är säöppna och vida. Där återfinns ju inget av statsrådets uppfaltning. Aujag tog upp de 41 300 besvären till länsskatlerällen i berodde intepå att jag ville gå in i någon deball om huruvida det var rimligt eller intemed så många besvär. Jag är medveten om att det är svårl att skrivaförfattningar på elt sådant sätt att fullsländig klarhet uppnås för alla deklaranter.Ulan detta var ell exempel, herr lalman, pä det faktum att stora gruppermedborgare har ständig skriftväxling med myndigheterna om sinaskatteförhållanden. Det är alltså inle fråga om en kontrollapparat som enbartskulle syfta till att komma ät en eller annan slorfiffiare, utan det är en storgrupp människor som redan omfattas av en specialgranskning i form avlänsskalterällsmål, varav vissa går ända upp till kammarrätten. Sedansäger alt det här med skatterna skulle ligga mig nära om hjärtat.Jag log upp frågan därför alt uppgifier i pressen i börian av januari lalade omnågonling helt annat när del gäller RS-systemet, cenlralaregister, än det vi fick höra här i kammaren . Jag satteupplysningsljänsien på all klara ut vad som var på gång, vad som planerades.Jag försökte också få reda pä kostnaderna. Omanvändningen av statliga dataregister för kontroll av enskildas ekonomiskaförhållanden Omanvändningen av statliga dataregister för kontroll av enskildas ekonomiskaförhållanden eftersom det fanns enbelydande oklarhet om kostnadsbilden när vi beslulade i denna fråga här iriksdagen. Då del gäller kostnaderna har Jag inte fått någon ökad klarheteftersom upphandlingen tydligen pågår. Del är mycket svävande uppgifter somcirkulerar. Menjag fick alltså klarhet i RS-sysiemels allmänna uppläggning och verksamhetensinriktning. Man ämnar bl. a. gä in för en omfallande kontroll ochsamköming med försäkringstagarregisler - vare sig det görs i form av samkömingeller genom all indirekt utnyttja datatekniken har man kommil mycket långt närdet gäller en förfinad kontrollapparat. Vidare uppgav attriksskatteverket förvarnat om att man vill ta ut slora delar avinlåningsreskontran. Det gäller alltså inte bara behållning och räntor på eltkonto vid slut eller , utan över huvud tagel vadsom sken på kontot ; insättningar, uttag osv. Deltahade vi inte hört ett ord om när fattade beslut om RS-systemet. Delsades klarl att det inte fanns några integrilelsrisker och alt det var ettinternt arbetsregister. Det här är ju relativt sensationella uppgifter, somförändrar hela bedömningen av systemet. Jagvill där återkomma till vad sade. Jag är helt ense med med statsrådet om att vi skall ha en kontroll och försöka komma åt dem somfifflar och fuskar. och andra liknande personer som har varit ute ochvalsat i pressen slinker nog också ur den här typen av konirollapparater. Menherr frågade statsrådet om det var meningen att det här skall omfatta istort sett varie svensk medborgare. Det är Ju exakt detta del gäller. Slumpvisfrån år till är men utan att det föreligger misstanke om brott utsätts sloragrupper för de här kontrollerna. I gäller det en halv eller en miljonmänniskor. Vadjag i detta sammanhang frågar är om det är rimligl att skapa enkontrollapparat, därför att den här tekniken finns, som så ingående granskar istort sell varje person utan alt misstanke om brott föreligger. Dessutom görman del utan att vederbörande har någon som helst vetskap om att han ingår iden här kontrollverksamheten. Bankerna har sagt lill när detgäller den pågående att de inte har några möjligheter att sända ut ettmeddelande till alla kunder att skattemyndigheterna har begärt utdrag frånderas konton. Del rör sig om minst en halv miljon människor. Delhär är, herr statsråd, problem som vi måste titta närmare på. Vi kan inte köravidare med detta bara därför all tekniken givit lösningar och vissa möjlighetertill sådana här kontroller, ulan vi måste få en allmän debatt där man får vägaför- och nackdelar. Jagbarbaren skrivelse frän av , där verket iåtta olika punkter preciserar hur man i framliden skulle kunna samköra ochsammankoppla silt register med andra ADB-register. Detla är ingenting som jaghar uppfunnit eller några hjärnspöken utan här finns ett papper som jag gärnaöverlämnar till statsrådet efter över- Hur är läget iett samhälle där det behövs en apparat av det här slaget för all se lill allskallepengarna kommer in? Del känns fel att man går den här vägen. Jag tror någon har sagt att vi lever i en datorålder som är präglad aviredje generationens datorer, andra generationens program och den förstagenerationens handhavare av de här anläggningarna, dvs. människan hänger interiktigt med. Därför menar jag all vi måste ha myckel strama regler försystemen, särskilt för dem som används för kontroll av individer. Jagvill avslutningsvis upprepa de frågor jag ställde här: Skall vi under dekommande åren fortsätta att bygga upp RS-systemet enligt de intentioner somfinns på eller skall vi gå in och klarare försöka preciseravad vi vill ha när det gäller samköming och sammankopplingar? Skall vi när delgäller RAFA-systemel, där man alltså vill integrera en massa olika uppgifterframför alll från det sociala områdel i en sior databas, bara avvakta medan manarbetar fram detta och sedan låta ställas inför fail accornpli om ellpar är? Är del rimligl att de här frågorna handläggs på delta sätt? Bör interiksdagen och politikerna komma in i ett tidigare skede innan teknikernakommil så långl med sina konstruktioner? Omanvändningen av statliga dataregister for kontroll av enskildas ekonomiska.förhållanden FruANÉR (fp): Jag är inle någon fatalist när det gäller datateknik - det är del sistajag är! - utan jag vill i slället göra någonting ål den. Jag anser alt manockså kan göra någonting åt den, och del är därför som jag släller just den härfrågan: Har det verkligen uppkommit några andra alldeles nya skäl för att draål kontrollen på detla sätt över alla medborgare - misstänkta eller icke -än att della är tekniskt möjligt? Och måste man då inte också, när tekniken utvecklas och ställs till förfogande på det sättet, se till att allmänhelens insyn i myndigheternas hand lingsmöjligheter ökar i molsvarande grad? Delär därför det skulle vara sä intressant all få vela om statsrådet möjligenskulle kunna tänka sig alt i samband med uppgiftslämnandet verka för en sådandeklaration om hur uppgifterna kommer att användas. - Jagtalar alltså om de uppgifter som vi lämnar därför att vi är tvungna till det. Hen (): Debatten har kommit sä långt att vi i varie fall har fått ett besked- både genom de frågor som besvarats och genom de frågor som har blivitobesvarade - om all det register som här talar om kommer attomfatta alla. Dåblir vårt ansvar inför den här frågan genast större. Det är lätt för oss somhar vårt dagliga liv och vår gärning här i kammaren att se med litel miltöverseende pä frågan om integritet. Om man nämligen valt det politiska livet,det offenlliga livet, har man faktiskt fått offra alll Omanvändningen av statliga dataregister för kontroll av enskildas ekonomiskaförhållanden vad integritet vill säga:Våra väljare, våra myndigheter, tidningspress och andra massmedia vet redan detmesta om oss, och vi finner oss i del; vi har ju gått in i det här livet medöppna ögon. Mende andra människorna, de vanliga, enkla människorna -jag höll på att citeraJari och säga "vardagsmänniskorna" - ser saken annorlunda.De vill ha sin integritet, de vill vara sig själva. Det är dem vi måste länkapå i del här fallet. Därför vill Jag säga till statsrådet: fär inlehelga medlen i den här frågan! Allrasist sade statsrådet som en kommenlar till mitt inlägg all han inle kunde genågra löften om vad som skall hända , och han undradevad som hade inträffat och som gav anledning till att tro någonting annat. Detär rätt märkligt att justitieministern totalt tycks ha glömt den debatt somfördes om datafrågorna i den här kammaren så seni som . Jag vardå inle direkl men inlressemässigt indirekt inblandad; statsrådet var däremotdirekt inblandad. nämnde försl att de föreskrifter som finns itaxeringsförfallningarna om vem som får la del av sekreiessbelagda uppgifterosv. tillkom innan vi hade så avancerade datasystem som vi har . Jagförmodar all detta är riktigt. Men det är väl dä bara ett påpekande somnaturligtvis även datautredningen fär se pä och även undersöka vilkamodifieringar eller skärpningar som kan vara nödvändiga all göra för altanpassa rutinerna vid behandlingen av sekreiessbelagda uppgifier pä dettaområde. HerrWijkman återkom sedan till de frågor som han har slällt. De är generellthållna, och man kan inte svara på generellt hållna frågor, om svaret skall hanågot meningsfullt innehåll. Jag kan därför bara säga lill atttänkt eller föreslagen samköming mellan olika register ju är en fråga som manfär ta ställning till i varje enskill fall. Härär jag tillbaka till vad jag sade till - det är Ju bra att är faialisl utan tror att vi skall ha krafter och möjligheter alt hålladen här utvecklingen stången - nämligen att vi också här i varie enskilt fallfår pröva om det som man ger sig in på överskrider gränsen för vad vi kan och villtolerera. FruAnér nämnde önskvärdheten av allmänhetens insyn och kom in på en fråga somgällde att man skall ha rätt alt få reda på hur de uppgifter som man lämnar iolika sammanhang kan komma alt användas. Jag kan inte ge något konkreisvar på den punkten; det är förmodligen en ganska komplicerad fråga, och jagföreställer mig att man har svårt att i alla sammanhang på förhand lämnauttömmande uppgifter. I sista hand ligger väl det hela pä del planet all visjälva - s. k. beslutsfattare i riksdag och regering - får lov att se till,att spärreglerna blir så utformade att det sätl på vilket man använder deuppgifter som lämnas kan vara acceptabelt. HerrNordin säger att ändamålet inte fär helga medlen, och det är just den tanke vialla här har gett uttryck åt. Jag tror också, med hänsyn till de oerhört svårafrågor det här gäller för oss alla, att en öppen debatt både i ochute i samhällel är utomordentligt nödvändig å ena sidan för all vi skall fåmöjlighet all informera, å andra sidan för att vi inle skall låta oss föriedas-jag vill inte rikta någon som helst anklagelse mot de närvarande talarna -till att hamna i någon sorts alltför stor misstänksamhet eller hysteri beträffandedetta nya medel som vi har i datatekniken.