prot · FZ09134 · 1975-12-31 00:00:00 — Dethar därför varit angeläget alt bygga upp en organisation med hänsyn tagen lilldessa viktiga forskningspoliiiska utgångspunkter - en organisation som främjarforskning av betydelse för såväl samhällets som vetenskapens utveckling. Därförhar forskningsrådsutredningen, vilken jag tillhört, hafl omfattande kontaktermed både forskare och icke forskare, bl. a. riksdagsledamöter iriksbanksfondens styrelse och nuvarande rådsorgan, för all få en bild av hur deupplever sin situation och hur samverkan fungerar. Utredningen har ocksåstuderat forskningsrådsorganisationen i andra länder samt i ett antalorganisalionsspel prövat olika organisationsmodeller, där man tagit upp tänktasamordningsproblem som berört såväl starkt kontroversiell forskning sommångvetenskapliga forskningsprojekt av stort samhälleligt intresse. Eflerallt della har en organisationsmodell växt fram med tre självständigaforskningsråd med speciellt ansvar för den inomvelenskapliga utvecklingen, ochvid sidan av dessa en forskningsrådsnämnd med egna medel och medsamhällsintresset i klar majoritet. Därmed har det skapats en organisation somslår vakt om forskningens traditionella frihet att inom givna ekonomiska ramarfritt fä välja problem och metod, som samhället har möjlighet attutöva inflytande på prioriteringarna i stort och genom forskningsrådsnämndenfår ökade möjligheter att salsa på ur samhällets synpunkt angelägen forskning.Utredningen har kallat denna modell för Självständighet under samverkan. - Enprincipmodell som flera remissorgan framhållit som en fin avvägning, vilken börkunna leda fram till ett stimulerande och fruktbärande växelspel mellan forskningoch samhälle. Delär mot denna bakgrund som vi skulle finna del vara olyckligt att, som centernoch föreslagit i sin reservation nr 2, två riksdagsledamöter skulleingå i vart och ett av de tre forskningsråden. Efter omfattande kontakter ochprov med olika organisationsmodeller stod det ganska klart alt omsamhällsintresset skall få ett ordentligt genomslag i ett forskningsråd, så bördet komma till ett klart markerat uttryck, och inte med en eller två ledamöterinstuckna här och där. Därför växte förslaget om forskningsrådsnämnden fram medallmänintresset i klar majoritet, men ulandirekta partipolitiska bindningar lill de tre forskningsråden, som har attsjälvständigt svara för forskningens inomvetenskapliga kvalitet och innehåll.Jag yrkar därför avslag på reservation nr 2, som skulle bryta sönder dennaprincipmodell. Ireservation nr 5 har - och instämmer även -anmält att de motsätter sig en utökning av allmänintresset i de s. k.granskningsgrupperna. Det är tvärtemot de önskemål som förmedlats tillutredningen av de icke-forskare som är verksamma i olika forskningsorgan. Dehar uttryckt önskemål om alt få vara med i beredningen av ärenden på ett tidigtstadium, speciellt inom områden som de har kunskap och erfarenhet av. Och nogborde det kunna vara av värde för en löntagarorganisation att delta i engranskningsgrupp som har med arbetshygienisk forskning att göra och kanske fören nykter-heisorganisaiion eller ett studieförbund att delta i engranskningsgrupp för socialpsykologisk resp. experimentell pedagogik osv. Liksomforskningsrådsulredningen och regeringen anser utskottsmajoriteten det varavärdefullt om representanter för folkrörelser, intresseorganisationer,arbetsmarknadens parter m. fl. får ökade möjligheter all delta igranskningsgruppernas arbete, varför jag yrkar avslag på reservationen 5. Ireservaiionen 1 vill att delegationen för folkrörelseforskningicke själv skall få disponera egna medel för folkrörelseforskning och gårdärmed på ytleriigare en punkt emot folkrörelsernas egna önskemål.Folkrörelsedelegationen anser del nämligen befogat all ett särskilt anslagbehålls under , eflersom innevarande budgetår är det förstabudgetår som en särskild anslagspost ställts till delegationens förfogande.Men bör en utvärdering av verksamheten och av den här formen fördispositionen av anslaget ske. Jag avstyrker därför ocksåbifall till reservation nr 1. Moderaternahar ytleriigare två reservationer, nämligen reservationerna 4 och 6. Båda rördetaljer som del icke kan vara uppgifl all besluta om. Inom helasamhällslivet pågår en demokratisering, och även här föreslås alt företrädareför vetenskapen själva skall få utse sina ledamöter i forskningsråden. Dettaskall ske genom att man på högskolorna väljer elektorsförsamlingar som i sintur väljer ledamöter i forskningsråden. Hur dessa elektorsförsamlingar idetalj bör vara sammansatta måste vara en sak för regeringen ochforskarsamhället att ta ställning till. Detta liksom mandattider för ledamöteri granskningsgrupperna måste också vara en sak som forskarsamhället självt haratt besluta om. Jag yrkar avslag påreservationerna 4 och 6. Deövriga tre reservationerna - 3, 7 och 8 - är samtliga vpk-reser-valioner. Nubeskyllde utskottet för att vara oklart, men jag fann all JörnSvensson var synneriigen oklar, för han talade egentligen om någonting annat änvad som står i reservationerna. Han talade om att vi avvisade inflytande frånicke arbetande yngre forskare. Så är ju icke fallet, för enligt- förslaget fårde yngre forskarna rösträtt och ett helt annat inflytande övervalen lill elektorsförsamlingarna och därmed också över valen av ledamöter tillforskningsråden än vad de nu har. Vadman ställer sig tveksam till i utskottets betänkande är detla med attforskarstuderande blir röstberättigade. Det hänger samman med syftet med valetoch de rent praktiska förhållandena, alt gruppen röstberättigade måste kunnadeflnieras så entydigt som möjligt. Det är svårt att säkert fastställa vilkaforskarstuderande som är närvarande och bedriver aktiva studier. Iutredningen var vi väl också tveksamma till om lektorerna skulle få rösträtt idessa sammanhang. Här har regeringen gått litet längre än ulredningen och anseratt även lektorerna, som i den nya högskoleorganisationen skall ha en fastareanknytning till forskningen, skall få rösträtt. Alt vi i ulredningen vartveksamma berodde på alt vi ansåg att del skulle bli stora administrativa ochpraktiska problem. Innan man tar ställning till om detta kan utvidgas lill attäven forskarsidan kommer med bör man nog pröva denna valorganisation. Den börinte ställas på alltför svåra prov . Jag yrkar avslag på reservationen 3, som lar upp frågan om deforskarstuderandes rösträtt. Reservationerna7 och 8 har kanske inte någon direkt anknytning till den nyaforskningsrådsorganisationen. Reservationerna utgår huvudsakligen från demotioner som väckts under den allmänna motionstiden. Vad beträffar riksdagensinformation om forskning och möjligheterna lill överblick, bättre prioriteringoch sådana saker, som tas upp i reservationen 7, så utreds de frågorna f. n.av forskningsrådsutredningen i utredningens andra etapp, efter detilläggsdirektiv som utredningen fåll och som grundar sig på ett riksdagsbesluti . Vadsedan gäller uppdragsforskning fann jag också där att i Malmövar litet oklar. Han sade all av princip skall man inte godtauppdragsforskning. I reservaiionen kräver man helt enkelt ett förbud mot sådanforskning när del gäller statligt anställda. Universilelskans-lersämbelet harsett över reglerna för uppdragsforskning och avlämnat en rapport, 1975:8.Riksdagen har tidigare beslutat att inte föregripa regeringens behandling avUKÄ:s förslag, eflersom beredningen av della ärende ännu inte är avslutad.Därför finns det ingen anledning att fatta något som helst beslut omuppdragsforskningen. Med det anförda yrkar jag bifall till utskottets hemställan på samtligapunkter. i (vpk) kort genmäle: Del var ett säreget intryck man fick av det anförande som utskottetstalesman här höll. Det var fullt av teknokratiska detaljer, och följdriktigtandades det också teknokratens stora skräck för att alltför många människorskall få inflytande och rösträtt i forskningssammanhang. Det kunde medföra atten yngre, kritisk forskare, som inte föll professorerna på läppen, kom med -och det skulle vara förskräckligt! Forskningsrådsorganisationeninom 11 tbildningsdeparte -mentet Det måste vi alla värjaoss för, vi samhällsbevarare. Vadjag tycker är särskilt allvariigt med resonemang är den totalafrånvaron av politisk problemalik och blick för del maktpolitiska perspektivsom ligger bakom forskningspolitiken i stort. För det är ju frågor om det somvi här måste ställa. Är det teknokraterna och specialisterna som skall styraforskningen? Vad vill vi med forskningen? Vem skall styra den? Skall riksdagenstyra och besluta? Skall göra de stora prioriteringarna och haunderiag för det? Eller skall vi ha en offentlig forskningsdebatt som kritisktprövar vad det som av någon egendomlig anledning kallar förforskarsamhället - detta elfenbenstorn - skall forska i? Skall man där sittaoch så alt säga ha ensamrätt på diskussionen om vad som är angelägen forskningoch angelägen vetenskaplig problematik? Skall hela forskningen vara en internhistoria? HerrSundgren talade om någol så absurt som det fria sökandet efler ny kunskap. Vivet väl alla att i ett samhälle byggt på klasser och konkurrerande fackgrupperfinns det inget fritt sökande efter ny kunskap. Sökandet efter kunskap är ihögsta grad styrt, och det som skall avgöras är bara vem som skall styra det.Och föreställer man sig ju att som socialdemokrat väl kundevara litet intresserad av om det skall vara de breda folkliga intressena, deviktiga sociala behoven, arbetarrörelsens, fackföreningsrörelsens och allafolkliga organisationers intressen som skall vara med, eller om det skall varaen intern professorshistoria - eller om man skall släppa lös de storafinansintressena all med sina överlägsna resurser köpa upp forskning och knytaforskare till sig genom privata uppdrag. Delär just denna totala frånvaro av politisk ideologi som är så skrämmande iulskottsmajorilelens sätt att se på denna fråga. Det visar att man fortfarandeinte har förstått kärnpunkten. Man tror att samhället är neutralt, forskningenneutral och opolitiserad och svävar runt i rymden ovanför allas våra huvuden.Men detta är inte fallet. Den är en del av den maktkamp som pågår i samhället,och en politisk instans har skyldighet att sälta den i centrum för dennamaktkamp och se saker och ting som de är i stället för all skapa sigteknokratiska illusioner. Hen NORDSTRANDH (m) kortgenmäle: Den nya forskningsrådsorganisationen måste ses som en helhet, därforskningsrådsnämnden och de tre forskningsråden skall vara sidoordnade organmed såväl lika ansvar för forskningens främjande och traditionella frihet som -och del är viktigt - samma öppenhet mot och anknytning lill samhället och dessföreträdare. Av del följer riksdagsrepresentation också i de treforskningsråden. Alt man sedan i forskningsrådsnämnden har en majoritet avsamhällsintressen, däribland riksdagsmän, sammanhänger med attforskningsrådsnämnden, utöver att vara ett sidoordnal organ lill de ireforskningsråden, också har speciella uppgifler att främja direktsamhällsinrikiad forskning. Medforskningsrådens sammansättning sammanhänger granskningsgruppernassammansättning. Dessa har att göra de rent vetenskapliga bedömningarna avprojekt som man söker anslag lill. De bör vara sammansatta på samma sätl somnu, nämligen i det närmaste uteslutande av personer som är utsedda på grundvalav sina vetenskapliga meriter. Vadbeträffar mandatfördelningen inom elektorsförsamlingarna skall givetvis interiksdagen fatta beslut. Del är ju en administrativ åtgärd. Men när det nu ärhelt uppenbart att den tekniska sidan är underre-presenterad med det förslagsom ligger och som utskottet.ansluter sig till, är del rimligt att påpeka altdetta har upptäckts och att begära åtgärder vid den slutliga sammansättningenav elektorsförsamlingarna, som skall ta hänsyn lill denna miss i den föreslagnakonstruktionen. Vimenar att mandattiden för ledamotskap i granskningsgrupp skall vara ganskabegränsad. Det har sin grund i - som jag har framhållit - att vissaudda forskningsdiscipliner löper risk att blockeras under en längre tidsperiodom samma person får sitta år ut och år in. Del skall alltså ske en växling. Närdel gäller delegationen för folkrörelseforskning så kan vi inte finna annat änall den redan nu är mogen att få ställning och funktion som granskningsgrupp.Det behöver man knappast vänta med. Dess-betydelse blir ingalunda mindre fördel. HenKARLSSON i (c) kort genmäle: Jag har svårt att dela uppfattning om del olyckliga medriksdagsledamöter i de enskilda forskningsråden. Jag har också svårt att se atttvå riksdagsledamöter i forskningsråden skulle kunna utgöra någol hinder förforskningens kvalitet eller traditionella frihet. Jag erinrar om altremissopinionerna på denna punkt varit mycket delade. Stora, inflytelserikaremissorgan har tillstyrkt alt det också inom de enskilda forskningsrådenskulle beredas plats för parlamentariker. Detär ju inte bara inomvetenskapliga kvaliteter som skall avgöras inom de enskildaråden. De skall ägna sig åt områden som är angelägna från samhällets synpunkt. Granskningsgruppernas sammansättning är givetvisberoende av ställningstagandet till de enskilda forskningsråden. Jag erinrarom att vårt yrkande i reservationen går ul på alt de i huvudsak skall ha sammasammansättning som . Det finns, som jag redan påtalat, exempel på attockså samhällsintressena har fått delta i granskningsgruppernas arbete. () kortgenmäle: Jag tror inte all och har förstått finessen i denföreslagna organisationsmodellen. Man skriver också i reservationen att FRNoch de tre forskningsråden skall ha "lika ansvar för forskningensfrämjande och traditionella frihet". Men det som utmärker den härorgani.salionen är ju att man lägger olika tyngdpunkter inom organisationen.Forskningsrådsnämnden skall med stor tyngd företräda.samhällsintresset, medanforskningsråden skall vara garanter för den inomvelenskapliga kvaliteten ulanall ha några direkta partipolitiska bindningar exempelvis tillforskningsrådsnämnden. De skall alltså självständigt göra sina avvägningar.Det är den här självständigheten som skall stimulera ett fruktbart växelspel mellansamhälle och vetenskap. i nämnde att remissopinionerna har varit delade. Deremissinstanser som representerar fackmyndigheterna på detta område -universitetskanslersämbelet, FOA, STU, de flesta organ vid universitet ochhögskolor - tillstyrker emellertid förslaget. i sade att vi inte begrep alt frågan här gällde vem som skallstyra forskningen. Det är ju detta vi skall fatta beslut om - vi skall beslutaatt vi nu skall vara med. I forskningsrådsnämnden skall såvällöntagarorganisationer som riksdagsledamöter och eventuellt andrarepresentanter för samhällsintresset vara med. efterlyser också underiag för att vi skall kunna fatta övergripandebeslut i i forskningsärenden. Vpk har ju varit med om att i ettbetänkande begära att den frågan skall utredas. Den hållerockså på alt utredas. Jag är själv positiv lill åtgärder som förbättrarriksdagens möjlighet till överblickar i fråga om både resurser och organisation.Forskningsrådsutredningen kommer också med ett förslag på den punkten,troligen . Hen NORDSTRANDH (m) kortgenmäle: Skall inte forskningsrådsnämnden och de tre forskningsråden varasidoordnade organ med lika ansvar för forskningens främjande och traditionellafrihet, då medger jag att jag inte har förstått finessen i den konstruktion somulredningen har gjort. Jag trodde att det var fullständigt självklart att de skulleha samma ansvar för forskningens främjande och traditionella frihet, och däravhar jag dragit de slutsatser som jag har redogjort för. HerrKARLSSON i (c) kort genmäle: Det är naturligtvis möjligt att jag inte har förstått innebörden i delförslag som och utskottsmajoriteten pläderar för. Men låt migpeka på vad departementschefen skriver på s. 54 i propositionen: "Jag villsåledes i likhet med FRU och flertalet remissinstanser framhålla att FRN börvara sidoordnad och inte överordnad forskningsråden. FRN:s främsta uppgift börvara att vid sidan av de insatser som de enskilda råden gör initiera och stödjaforskning främst inom områden som är angelägna från samhällets synpunkt." Jagkan inte få del till någonting annat än alt del är fråga om en sidoordning ochinte en underordning. Därför bör det såvitt jag förstår vara logiskt alt desamhällsrelevanta uppgifterna också blir tillgodosedda genom en representationi de enskilda forskningsråden. Hen i (vpk)kort genmäle: fortsätter i den oskuldsfulla stilen. Vi skall nu varamed och öva inflytande över forskningen. Mi-noritelsrepresentanterför , minoritetsrepresentanier för fackföreningsrörelsen, som då intefår något direkt grepp om vad som pågår inom institutionerna? De skall få yaramed - men på vilken nivå? De skall få vara med på den nivå där man beslutar omredan en gång bestämd anslagsfördelning. Men det är ju inte om det den storaproblematiken handlar, utan del handlar om vem som skall styra den storainriktningen, vem som skall fatta de stora rambesluten. Skall det vara som ,ett resultat av ett maktspel som inte kontrollerar, en process somriksdagen aldrig någonsin ställs samlad inför och på ett samlat sätt kankontrollera? HerrSundgrens hela ideologiska bild utesluter , landets högsta politiskainstans, den utesluter den folkliga diskussionen och även i stor utsträckningde kritiska forskarna. Det är detla som är så signifikativt och som jagfruktar tyvärr är en ideologisk bild av var den socialdemokratiska rörelsen harhamnat. Man är maktlös mot en borgerlig indoktrinering, man accepterar dessspråk och då har man alltså inget alternativ eller motgift mot borgerligapropagandaaiiacker. Då segrar alltid de etablerade krafterna därför att de somen gång var kritiska mot dem villigt låter sig sugas upp. Detla är ju tragikenhos del socialdemokratiska partiet, att det i så hög grad låter sig sugas upp ide etablerades språk och i de etablerades maktstruktur och aldrig ställer deavgörande maktpolitiska frågorna till diskussion inom vetenskap och forskning. Hen () kortgenmäle: Det är helt rikligt som både och framhåller.Jag har sagt i min inledning och jag vill understryka ytleriigare attforskningsrådsnämnden är ett sidoordnat organ. Men man lägger olikatyngdpunkter inom organisationen på forskningsrådsnämnden som har alt i förstahand bevaka den samhällsrelevanta forskningen och forskningsråden som i förstahand har alt bevaka grundforskningsintressena. Man kan alltså öka samhälletsmöjligheter till ytterligare inflytande här genom att gé forskningsrådsnämndenytterligare pengar, men fortfarande skall forskningsråden vara självständiga isina bedömningar. De skall kunna låta bli att gå med i forskningsprojekt somde, från sina bedömningar, inte anser alt de bör satsa på.Forskningsrådsnämnden kan då söka andra partner, exempelvis inomsektorforskningsorganen, som ju mer har att syssla med den samhällsinriktade,tillämpade forskningen, eller - som proposilionen nu ger möjlighet till - attsatsa på egna projekt med eventuella risker för bristande kvalitet, men dåligger ansvaret för detta hos FRN. fortsätter att tala förbi mig, fortfarande hävdar han att det arenminoriletsrepresentation som vi föreslår. Nej,det aren majoritet av allmäntintresse i forskningsrådsnämnden. flytande, säger han. Vibetonar ju i belänkandet att minst fyra av nämndens ledamöter skallvara.riksdagsledamöter och de övriga representanter för löntagarorganisationer,landsting osv. Hansäger sedan att vi utesluter de kritiska forskarna. Tvärtom är det så attförslaget när det gäller valorganisationen av elektorer ger de yngre forskarnaen helt annan möjlighet, och där gör man ingen skillnad på om det är kritiskaeller andra forskare. Detta skapar en helt annan demokratisering också när detgäller forskarsamhället. Hen (): I motionen 1497 hemställer vi om att regeringen bereder de storalöntagarorganisationerna inflytande i de statliga forskningsbe-slulandeorganenmen också all samhället skärper kontrollen av den privata uppdragsforskningenvid universitet, högskolor och övriga forsk-ningsinriklade statligainstitutioner. Erfarenhetsmässigtoch genom utredningar vet vi att betydande samhällsinsatser inom områdetforskning och vetenskap på många sätl pri-vatiserais genom kanaler mellanstatliga institutioner och ett i huvudsak privatägt näringsliv. Vi påvisar imotionen att en sådan privatisering har många sidor. I ett fritt utbyte kommerdet givetvis fram innovationer av betydelse för oss alla, men del är långtifrån alltid sant alt vad som är bra för företagsamheten också är bra för delallmänna. Stora grupper saknar inflytande över forskningsinriktningen ochdärmed över resurser som vi alla i egenskap av skattebetalare och lönarbetareär med om att skapa. Detlaläge måste brytas. Allt fler inser nödvändigheten av att vara med ibeslutsprocesser, som ytterst gäller oss alla samhällsmedborgare ochmedproducenler i samhället. Näringslivet får inte ses som uttryck för enbegränsad ägarelit med ensamrätt att styra ett närings- och arbetsliv, somytterst ger oss alla vår bärgning och som på många sätt bestämmer vårt andligaoch materiella liv. BådeLO och TCO lägger nu stor vikt vid att vinna inflytande över den statligaforskningen. Deras intresseområde omfattar då inte bara krav på ökad belysningav de sociologiska och arbetsrättsliga kompetensområdena, utan den nyaarbetsmiljölagstifning som vi nu väntar.på kommer också att kräva ökadansvarighet från deras medlemmars sida, vilket tvingar dem all tränga fram tillkunskaps- och forskningsområden som dirigerats av helt andra ochbetydligt annorlunda inriktade intressegrupper. Det finns på arbetsmarknadenintressemotsättningar som rör produktion och arbetsliv, och detla måsteerkännas även inom forskningsområdet. Nuser vi att LO och TCO får representanter i forskningsrådsnämnden. Vi hoppas attdetta inflytande skall kompletteras genom möjlighet för dem att delta ocksåinom andra statliga institutioner, vilket betyder att man kan gå vidare på deninslagna vägen. Begrepp såsom inomvetenskaplig och samhällsvetenskapligrelevans måste då ges en annan mening I den delen kanvi således - som utskottel också säger - konstatera att motionen håller på atttillgodoses. Men arbetet måste bedrivas vidare. Imotionens andra led, dvs. kravet på en ökad kontroll av den privatauppdragsforskningen, föreligger däremot inte samma klara inriktning. sägerutskottet emellertid att området är föremål för uiredning och att man kanförvänta åtgärder. Vi hoppas att det väntade beslutsun-deriaget blir sådant atten tidsenlig kontroll och samhällsstyrning kan etableras i den riktningmotionen kräver. I avvaktan på vad utskottel eftersträvar har vi nu inget yrkande, menvi avvaktar med intresse frågans vidare utveckling. Med detla anförande, i vilkel ()instämde, var överläggningen slutad. Proposilionergavs på bifall till dels ulskollets hemställan, dels reservationen nr 1 avherr Nordstrandh och , och förklarades den förra propositionen varamed övervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästesoch godkändes följande voterings-proposition: Densom vill att kammaren bifaller utbildningsutskotlets hemställan i betänkandet nr 32 mom. 2röstar ja, den del ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 1 av Vidomröstning genom uppresning förklarades flertalet av kammarens ledamöter haröstat för ja-propositionen. Då begärde rösträkningverkställdes votering med omröstningsapparai. Denna omröstning gav följanderesultat: Ja- 255 Nej - 44 Kammarenbiföll vad utskottet i dessa moment hemställt. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 2 avherr i m. fl., och förklarades den förra proposilionenvara med övervägande ja besvarad. Sedan begärt voteringupplästes och godkändes följande voteringsproposition: Forskningsrådsor-ganisationeninom iitbildiiingsdeparte -meiitei Den som vill att kammarenbifaller utbildningsutskottets hemställan i betänkandet nr 32 mom. 5röstar ja. den det ej vill rösiarnej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 2 av i Slaffanslorp m. fl.