prot · FZ0961 · 1975-12-31 00:00:00 — Av svaret framgår klart atl regeringen ämnar lägga fram förslag lillvårens riksdag, vilkel kommer all lösa de problem som Jag har tagit upp i minfråga. Jagtycker atl det är ell värdefulll besked till de partier som Just nu är i fullfärd med all arbeta fram sina valsedlar lill höstens kommunfullmäkligeval. Överläggningenvar härmed sluiad. §8 Föredrogs och hänvisades 1975/76:13 tillfinansulskoliei §9 Föredrogs och hänvisades 1975/76:2167 och 2168 tilltrafikulskoltel §10 Föredrogs och bifölls inierpellationsframställningarna 1975/76:103 och 104. §11 Allmänpolitiskdebatt (forts.) Hen (): Jag skulle under nägra minuier vilja lala om alt under1970-talei har fäll vissa närings- och arbetsmarknads-politiska problem. Denaktiva regionalpolitik som skapats i har medfört att vi har fått enbällre ekonomisk, social och kulturell jämlikhet mellan människorna i skildaregioner, Detla upplever vi säkert alla som positivt. Del är inte minsl delarbete där service och miljö är viktiga frågor, som har varil ledstjärnan i vårplanering för denna regionalpolitik. Hell naturligt har dessa insatser varitinriktade på de delar av värt land där obalansen har varil störst. Högtindustrialiserade län som har inle fått myckel lill godo viasamhällets älgärder. Jag vill säga några ord angående del mestindustrialiserade länet i värt land för att ge lilel bakgrund åt de problem somvi nu har och kanske framför allt skönjer i fnin?tiden, om ingenting görs. Under1950-lalel och siörre delen av 1960-lalet var elt av debefolkningsmässigt setl mesl expansiva områdena i landei. Denna expansiongrundade sig i första hand på vår industris snabbt ökade arbetskraftsbehov. Detkraftiga suget från industrin aviog i mitten av 1960-lalel, varefter industrin istort setl har hafl en oförändrad sysselsällningsnivå. genom den utbyggnad avservicenäringarna som skedde fortsatte befolkningsökningen även under senaredelen av 1960-lalel. Därtill kan läggas all vi hade en ganska betydandebyggnadsaktivitei. Länethar sedan 1970-lalels ingång drabbais av en icke obeiydligbe-lblkningsavi.appning. Det hänger i stor ulslräckning samman med befolkningensstruktur. Den lidigare kraftiga invandringen medförde alt länet fick en ungbefolkning och därmed höga födelsetal. Undersenare är har näringslivel inte kunnat expandera i takt med det ökadearbeiskraftsulbudel. Därtill har kommit den allmänna obalans som under lång tidrått på länets arbetsmarknad, bl. a. den otillfredsställande differentieringeninom näringslivel. För all bevisa della vill Jag nämna all närmare 44 ''. av desysselsatta i arbetar inom industrin - riksgenomsnittet är 31"n. 63 "n av dessa indusirisys-selsatla arbeiar i förelag som har merän 500 anställda - där är medeltalet i riket 40 "n. Slutsatsenär att industrialiseringsgraden medför att andelen sysselsatta inomservicenäringarna är liten i Jämförelse med den i det slora flertalet län. I deflesta av länels 11 kommuner svarar del dominerande företaget för mer än halvaindustrisysselsältningen. och är extremfall i fråga omensidigt beroende av ell enda företag. Arbetsmarknadenär utomordentligt ensidig. Anlalel arbetstillfällen för kvinnor och för högreutbildade är hell otillräckligt. I fråga om statens utgifter lill länen måsteVästmanland betraktas som del mesl billiga. Jag länker dä pä löner, bidrag tillföretag, kommuner och enskilda, exlra väganslag osv. Del är elt slarklurbaniserat län; 87 "n av befolkningen bor i tätorter. Västmanlandkan alltså se tillbaka på en efterkrigstid med mycket godindustrisysselsälining och myckel god tillgång lill arbele. har i sin lurinneburit atl länet inle har utnyttjat statliga förmåner, som har behövts iandra delar av vårt land. Mennär befolkningsutvecklingen i nu inle bara står still ulan t. o. m.har en tendens all gå nedåt, har vi från ansett det angeläget altinför riksdag och regering ge till känna våra icke alltför ljusaframtidsperspektiv. Jagär övertygad om att alla har betraktat som etl problemfritt län.Man har då naturligtvis sett till det växande befolkningstalet och industrin,som i huvudsak tillhört de expansiva branscherna. Vårt näringsliv kan inleuppvisa några speciella och dramatiska förändringar av den storlek sominträffat t. ex. inom textilindustrin i och , ellerskoinduslrin i . Gruvnedläggningarnai och tegelindusirins tillbakagång i är dockbranschförändringar som haft stor lokal betydelse. De strukturella problem somgör arbetsmarknadssituationen i specielll svårbemästrad yllrar sigi en kombinalion av brist och överskoll på arbeiskraft. De som drabbas är iförsia hand unga nyui-bildade. Dennasiluaiion är inie ny i vårt län. Del framgår bl. a. av den inrikesomflyliningen alllsedan millen av 1960-lalel. Destora flyltningsförluster som länet hafl har till Slor delbeställ av ungdomar som slutat skolan eller som befinner sig i den ålderdär rörligheten är som störst - 20-30 är. Denhastiga omställningen från expansion lill befolkningsmässig stagnation, t. o.m. nedgång, medför ekonomiska påfrestningar för kommunerna och dåligtutnyttjande av den kapacitet som byggts upp. Bostadsbyggandet har halveratsunder en femårsperiod, och en fortsatt stagnation i folkmängden innebär atlbyggandet yllerligare drastiskt mäsle reduceras, Andelen oulhyrda lägenheter inyproduktionen har varil bland de högsla i värt land. Deuppgifter som finns om produklionsulveckling och investeringar hos länetsindustri samt dala om åldersstrukturen hos induslrins real-kapital i byggnaderoch maskiner ger oss anledning au känna en viss oro belräffande induslrinsmöjligheler au svara mol anspråken på hög tillväxttakt. Utvecklingenär inte posiliv. Vi bedömer det i så att det är specielll angelägetalt ge Sala- och Fagerstaregionerna direkl sys-selsättningsförstärkning, bl. a.pä grund av regionernas ringa folkmängd. Denförstärkning av lokaliseringslånel lill som vi glädjande nog fickför någon vecka sedan är vikiig från många synpunkler, inte minst därför atlnäringslivet i denna region är speciellt sårbart. Västerås-och Köpingsregionerna har en bredare bas i fråga om arbetsmarknad och service,men den strukturella obalansen gör sig ändå gällande i hög grad, vilkel inteminst visar sig i de senasle årens flyti-ningsrörelser. Dessa två regionersvarar för del mesta av flyitningsför-luslerna. Länsslyrelsenshandlingsprogram ger oss vissa kvantitativa mål försysselsättningsutvecklingen. Dei behövs minst 5 000 nya arbeistillfiillen framtill 1980 och därefter ytterligare 10 000 fram lill 1990. Ochdetla enbari för atl undvika en Ibnsail nettoulflyuning och för atl åstadkommasamma arbetsmöjligheter för kvinnorna i länet som för landei i övrigi. Vitror del skall bli möjligl all uppnå dessa målsättningar om tillgängliga medelställs lill förfogande inom ramen för regionalpolitik, förarbetsmarknadspolitik och näringspolitik. Detär emellertid angelägel all länets förhållanden specielll uppmärksammas avstatsmakterna i samband med alla överväganden av belydelse för den regionalautvecklingen i vårt land. På grund av den snabba expansionen i Västmanlandslän har vårt län inte tilldelals invesieringsmedel lillvägar och kommunikationer i samma ulslräckning som de flesla andra län ilandei. Deltahar inneburit atl vårt vägnät är under all kriiik i Jämförelse med andra län ivårt land. 1 nuvarande situation betraktar vi det därför som mycket angelägetatl vårt län tillförs extra resurser på detta område så atl vi kan komma i faltandra regioner. Vianser nämligen, atl investeringar i transportsektorn är av grundläggandebelydelse för den niiringspolitiska utvecklingen i vår region. Ja,herr lalman. Jag skulle i nägra punkter vilja redovisa vilka frågor som är avstörsta vikt för oss i . altindustrin i länet kan genomföra de investeringsplaner som finns och alt projektsom förs fram till prövning av cenlrala myndigheler fär en positiv bedömning; alllokaliseringsslödet kan användas för induslrins fortsatta utbyggnad, i försiahand i norra länsdelen men även för vikliga punktinsatser i länet i övrigi; alllänels förhållanden beakias i samband med statliga insatser för stålindustrinsframlid; altuibyggnaden av högskoleväsendet kan ske i vår region utan dröjsmål under formersom är anpassade till den regionala arbetsmarknaden; och lill sisl altlänels förhållanden bällre kan tillgodoses vid uibyggnaden av gymnasial ochannan utbildning och alt länets vägar och kommunikationsväsende genomgår enordentlig upprustning. Jag förutsätter att dessa synpunkler beakias i det kommanderiksdagsarbetel. Idetla anförande instämde herrar Maihsson i (s) och (s). Hen i Heden (c): I det socialdemokratiska valmanifestet uttalas bl. a. alt "folketsvilja lill arbete är nationens viktigaste tillgäng". Mycket rikligl -ingen opposition mot detta. Varje parli i detla land kan skriva under en sådandeklaration. Varjemänniskas önskan lill arbete mäsle infrias. Men är det inte sä all dennafolkels vilja till arbele kan lillfredställas överallt i landet. Vissa regionerär särskilt illa utsatta, och människorna där ser med bävan in . Delgår inte ulan alt det sker uppsägningar, varsel om nedläggningar ochfriställningar. Detta är en ytterst allvarlig fram-lidsvy. I regioner medensidigt näringsliv är det speciellt dystert. Som exempel kan nämnasSjuhäradsbygden i , där tekoindustrin är den dominerandesysselsättningsindustrin och där lägel är mer än bekymmersamt. Idessa regioner - det kan jag försäkra - är folkels vilja till arbete högstpätagli,«. Jag vel all de från tekoindustrin friställda människorna ingelhellre (inskar än att få ell arbele. Men vad hjälper del socialdemokratiskavalmanifeslet "au folkets vilja lill arbele är nationens viktigastetillgång" när inget arbele finns alt fä? Delgår bra all skriva manifest. Men när del gäller älgärder för atl dessa manifestskall få verklighetsgrund har del i regeringskretsar varil Det gällerinte minst lekoindustrin. År efler år har regeringen låtit dumpingimporlen avtekovaror fiöda in i landet. Hemmaindustrin har fått föra en ojämn kamp för sintillvaro, och så har det blivii som del nu är - friställningar efterfriställningar. HerrFälldin sade i går all del i vissa branscher råder kris. Ja, del är helt enkeltkris i vissa branscher. Tyvärr ville inte finansministern tro på della, men delär i verkligheten sä. Delstatligt ägda SweTeco lägger ut beställningar av tekoprodukler i andra ländermill under den svåra arbetslösheten i tekoindustrin. Ett statligt förelag, somfinansieras med skallemedel, medverkar till hemmaindustrins nedgång så långtall den inte ens läcker en nödvändig beredskap med textila produkter. Detta ärytterst anmärkningsvärt. Härmåste lill politiska åtgärder som påverkar den regionala utvecklingen. Densocialdemokratiska koncentralionspolitiken med centralisering av bebyggelsenoch sysselsätlningsinduslrier har lett till atl många människor saknarelt arbete, faslän de ingel hellre önskar än alt få ett. Del har blivit enregional obalans med stora skillnader från bygd lill bygd i fråga omsysselsättnings-och inkomstmöjlighetersamt service. kräver attmålsättningen för regionalpolitiken måste vara så utformad all alla, oavsellbostadsort, skall ha ett arbete. Härigenom skapas också elt befolkningsunderiagsom ger goda förutsättningar för en god service till människorna. På de redanstora orterna måste expansions-trycket minskas så alt de sociala problemenminskar, miljön förbättras och trängselproblemen, inte minst i trafiken,elimineras. väl förd regionalpolitik hör också en bättre fördelning av bosättningen.Människorna har för att få en bättre boendemiljö alltmer sökl sig fränstorstadsområden ut till de mindre tätorterna. Ett växande intresse förbosättning i landsbygd och glesbygd är också markant. Del är nödvändigi med enbättre fördelning av bosättningen i landet. Förelt genomförande av en ändamålsenlig regionalpolitik, med ett fungerandenäringsliv sä all alla människor kan fä elt arbete, fordras att trafikpolitikenär sä utformad atl transporlförsörjningen är tryggad i landets alla delar.Tyvärr kan man inte säga att så är fallet . Årets budgetpropositiontalar ett annat språk. De redan magra anslagen lill vägnätet är för kommandebudgetär reelll sett ytteriigare försämrade, och i kommunikationsministernsäskanden föreslås ytterligare Järnvägs-nedläggelser. En försämring avkollektivtrafiken i synnerhet inom småorter håller på alt ske. Mångenstädesär vägnätet kraftigt nedslitet. Och med de nu föreslagna anslagen kommerytterligare minskning av vägbyggnadsvolymen och även av underhållsarbeten attske. Många vägar är i akut behov av ombyggnad. I synnerhei de mindrelänsvägarna har en standard som inte bara frän irafikekonomisk synpunkl utanframför allt från trafiksäkerhetssynpunkt är bristfällig. är emellertidanslagsäskandena av den storleksordningen att en senareläggning av dessaombyggnader måste ske. Underhållsarbetena är också eftersatta. 2 protokoll 1975/76:61-62 hållsarbelen som dikningarmåste också senareläggas. Detta gör Ju att vi får en.yllerligare försämring avvägstandarden. Samma är förhållandet med beläggningsarbetena. Låtmig, herr talman, ta ell enda exempel. Om väganslagen inte ökas i förhällandetill budgetpropositionens, kommer vägverkel i att tvingassenarelägga såväl ombyggnadsarbeten som underhållsarbeten. Samma är säkerligenförhällandet i flera andra län - vi har lidigare hört del . har imolioner till årets riksdag föreslagit ökade anslag till . Det är althoppas att dessa förslag vinner kammarens gillande. Utöverde av kommunikalionsminislern föreslagna järnvägsnedläggningarna barden 19januari della år i brev till regeringen föreslagilnedläggning antingen av persontrafiken, godstrafiken eller båda delarna pä inlemindre än 27 olika bandelar. är det att hoppas all regeringen inteaccepterar SJ:s förslag till dessa nedläggningar. Jag vill i sammanhanget vädjatill kommunikalionsminislern att lägga denna skrivelse från SJ längst ned ilådan. Om SJ:s förslag skulle genomföras, kommer del redan ytterst hårt belastadevägnätet att i än högre grad utsättas för påfrestningar med försämrad standardoch ökat antal trafikolyckor som följd. Sammanfattningsvis vill Jag sålunda framhålla alt de regionalpolitiskamedlen skall vara så utformade all näringslivet fär möjlighet all tryggasysselsättningen i landels alla delar, sä atl man kan nå upp till målsättningenatl alla som vill och kan arbeta ocksä skall få ell arbele. Vidare all deregionalpolitiska medlen, som bl. a. består av lokaliseringslån, sysselsältningsstöd,transportstöd och stödåtgärder för glesbygden, yllerligare förbättras.Trafikpolitiken måste förbättras, så att en god transportapparat i landels alladelar kan fungera på ett för människorna ändamålsenligt sätt, häri inbegripetatt vägstandarden förbättras och kollektivtrafiken utbyggs. Tillsist: Om de små och medelstora företagen skall kunna fortleva och utvecklas, ärdet uteslutet att ytieriigare belasta dessa med avgifter av skilda slag.Arbetsgivaravgiften, som i all synnerhei drabbar de arbeiskraftsintensivaföretagen särskilt hårt, måste ulformas pä elt annal sätt. Arbetsgivaravgiftenstimulerar sannerligen inte dessa företag lill ökad personalanslällning och dåinte heller till ökad möjlighet för människor atl fåeil arbele. HenNYGREN (s): Håller den privata svenska slora och medelstora industrin på attomintetgöra de av regering och riksdag fastställda målsättningarna för regionalbalans i vårt land? Anledningen till den frågan skall jag närmare utveckla idetta inlägg i årets remissdebatt. Men låt mig slälla en annanfråga: Hur skulle landsdelen ha setl ut ulan samhälletsregionalpoliiiska insatser? Denna friigeställning kanvara särskill aktuell . summera med denstatliga lokaliseringspoliliska stödverksamheten, tio är med det statligaskatteutjämningsbidraget lill kommuner och landsting och med detstatliga regionalpoliiiska transportstödet. Genom dessa insatser haravsiändsproblemet för varutransporter från minskat, kommuner ochlandsling har fält ekonomiska möjligheler all bygga upp en god service, ochtiotusentals nya jobb har tillskapats med etl betydande samhällsstöd. Resultatetav de samhällsinsatserna har vi kunnat avläsa bl. a. i atl mångårigbefolkningsnedgång vid det senaste årsskiftet har förbytts i plussiffror isamtliga fem Norriandslän. Delta är den ljusa sidan av utvecklingen i Norrlandde senasle åren - resultaten av den förda regionalpolitiken. finns alltjämt mörka moln över den utvecklingen. Dels finns bevis för atlvi trots denna utveckling alltjämt har långt kvar till den regionala balans somär målel för de politiska insatserna. Dels har vi också nya och allvarliga hotemot balanssträvandena. Alltjämt är andelen arbetslösa mellan fyra och femgånger så hög i skogslänen som den är i storstadslänen. Ännu är det långt kvarlill dess vi kan tala om jämlika sysselsättningsmöjligheter för dem som bor ide nordliga delarna av vårt land i jämförelse med dem som bor i Syd- ochMellansverige. Ännu finns det mänga och slora hinder för den regionala balanssom regeringen och har uttalat sig för. Elt av de största anserjag vara de enormt höga personresekostnaderna för långresor, som utgör ett avde största handikappen för dem som bor i de nordliga delarna av värt land. Pådel området behövs samhällsinsatser för att vi även i del avseendet skallkunna göra rundare. Nuväntar vi på förslag från regeringen om nya målsättningar och nya satsningar påsysselsättnings- och regionalpolitiken. Jag hoppas atl del förslaget skall laupp ökade insatser mol den ojämlika sysselsättningen och de orättvisa persontransportkostnadernai vårt land. finns ell nytt problem i regionalpolitiken, som dykt upp ,som kommit att med stor styrka verkal rakt motsatt riktning mot vad som ärmålsättningen för en bällre regional balans. Den problemaliken svarar framförallt de stora och medelstora privata företagen för. Närregeringen föreslog all investeringsfonderna skulle släppas friare, rör attstimulera den industriella utvecklingen, var vi säkert många som kände stor oroför all detla skulle leda lill en satsning framför allt i de redan industrielltöverhettade delarna av vårt land. Nukan vi konstatera att det har blivit så. Det ansvar för de regionalpolitiskamålsättningarna som vi kunde ha hoppats att de privata slora och medelstoraförelagen med fondpengar skulle ha visal har man fullständigt struntat i. Detvä senasle åren - 1974 och 1975 - har den privata svenska industrin med friainvesteringsfondsmedel inte satsat mer än ell par procenl på induslriulbyggnadi den tredjedel av värt land som de två nordligaste länen ochVästerbotten utgör. jarder kronor harman satsat i de sydligare delarna av landet. Omman beaktar att den industriella utbyggnaden med inveslerings-fondsmedel undervart och ell av hafl en storlek som motsvarar tio årssamhällssatsning på lokaliseringsmedel, känner man som norrlänning myckel stororo för alt vi genom den friare nytl-janderätten av invesleringsfondsmedel nusnabbt är pä väg mot en obalans i industriutbyggnaden i som kan bliödesdiger för de regionalpoliiiska målsättningarna. Om man bortser från deplaner som Statsföretag har presenterat och som huvudsakligen innebärtillskapande av ny sysselsättning i och då särskilt i , inskränkersig utvecklingen av ny industriverksamhet i de övre delarna av vårt land i dagtill några fä nya företag som kunnal lockas lill vårainduslricentraanläggningar i och och lill utveckling avredan befintlig Norrlandsinduslri. Nylokalisering av privatägda förelag ellerulflytining av enheter av svensk storindustri lill - som särskiltfinansministern för skickligt medverkade lill genominvesteringsfondsmedlens dirigering - tillhör numera sällsynl-heterna.Norrlänningarna har anledning att känna en betydande oro för den frihet iinduslriulbyggnaden som del privata näringslivet har bjudits under de senasleåren. Den friheten har sannerligen inte inneburit några framsteg för en polilikmed målsättningen att nå regional balans i vårt land; Jaghoppas all regeringen i det förslag om regionalpoliiiska styrmedel som manlovat alt lägga fram för skall beakta den ulveckling avindustriverksamheten i värt land som ägt rum . Tillherr i Heden skulle jag vilja säga alt det sannerligen inte ärregeringen som medverkar till koncentrationen av industriutbyggnaden i vårtland. Del är den privata svenska industrin, såvida den inle hårdhänt dirigerasfrån samhällets sida. Omvi skall nå målsättningen med regionalpolitiken mäste en fastare samhällsslyiningav industriutbyggnaden sällas in. Den privata industrin har inle visat sig hadet ansvar som man bl. a. från så har talat om. Del svenska samhället har under en historiskt setl förändratsfrän ett ekonomiski primitivt agrarsamhälle till ell högt utvecklatindustriland. Den transporltekniska utvecklingen har pä etl avgörande sättmedverkal lill denna ulveckling. Kanalerna, , bilen, flyget,elkraftsförsörjningen och telekommunikationerna har på etl drastiskt sätt ökatvåra kommunikationsmöjligheter. Men den transport-tekniska utvecklingen, somvarit en av de avgörande faktorerna för den industriella strukturomvandlingen,har som bieffekt medverkal till en icke önskvärd regional obalans inom landei.Under senare år har man pä olika sätt försökt all effektiviseraregionalpolitiken. nerna har dä bl. a. i olikautredningar framhållits som viktiga regionalpolitiska styrmedel. Minuppfattning är dock att man hillills kanske underskattat kommunikationernasbelydelse som styrmedel för en ökad regional balans i vårt land. Jagvill i mill anförande peka pä en region med balansproblem, nämligenMälardalen, där det finns såväl orter med överhettningsproblem som orter medstagnalionsproblem. är ell av de mest Ira-fikintensiva ochsvårplanerade områden som finns i värt land. Det är nödvändigt all mer uppmärksammadet samband som finns mellan Slorslockholms och de kringliggande länensutvecklingsfrågor. väster om får inle - med eller utanulfiyltade slalliga verk - betraktas som ell reserv- och genomfarlsområde utanmåste inordnas i en helhetssyn för hela områdets framlida planering. Transportsystemetär ryggraden i alla befolkningskoncentraiioner. Men det är en myckel dyrbarapparat när alltför många bilar och människor skall trängas om utrymmet, vilketinte minsl invånarna inom Storstockholmsomrädel fått erfara. Jag tror att detfinns anledning alt inför pä nyll aktualisera del projekt som treforskare presenterade för några är sedan under namnet Städer i samverkan -exemplet Mälarstad. Som etl alternativ till elt förvuxet föreslogdessa forskare en integration av små och medelstora städer runt , sammanknutnaav snabba lågförbindelser. För de ca två miljonerna människor i Mälardalenskulle del kunna innebära en bättre boendemiljö, renare luft, mindre resbehovän i storstaden. Mälarstaden skulle bällre kunna erbjuda alternativ i arbeten,skolor, sjukvård och bostad. Många människor skulle finna sysselsällning påbostadsorlen som de inom ell rimligt reseavstånd hade riktdifferentierade möjligheler lill arbetstillfällen, utbildning ochfritidsaktiviteter. är del transportmedel projektet byggerpå, och järnvägen rymmer i sådana här sammanhang en omfallandeutvecklingspotential. Enviss upprustning av spårslandarden och införande av fjärrblockering är åtgärdersom redan vidtagits för all göra tågförbindelserna mellan ochSlockholm snabbare. Del har pä denna sträcka inneburit ett ökal antallågresenärer. Om man förbättrar framkomstmöjligheterna på vissa delsträckor genomatl anlägga dubbelspår kan ytterligare tidsvinster göras.Dendelavenjärnvägsringrunl där behoven av upprustning är störstär pä bandelarna -, som endast är godkändaför hasiigheler på upp lill /lim. SJhar såväl för innevarande är som i budgetpropositionen /77 fåttkraftigt ökade investeringsanslag samt fick dessutom av sysselsättningsskälgenom regeringens beslut i oklober och medel för tidigareläggningav vissa anläggningsarbeten, beställningar av vagnar m. m. Del är minförhoppning alt därmed möjliggörs vissa investeringar runt idubbelspår, planskilda korsningar, fjärrblockeringsnäl och förbättradspårstandard, så alt vi successivt får allt snabbare tågförbin-