prot · FY0949 · 1975-12-31 00:00:00 — Nuär del ju inle kommunikationsministern som har avstyrkt motionen, utan det hartrafikutskottet gjort - och del förstod jag också att trafikutskottet skullegöra - men kommunikationsministern tog uppenbarligen slor hänsyn till det därbrevet som han fick frän sin partivän i länet och valde ett lämpligt lillfälle- del socialdemokratiska partidistriktets kongress för ungefär tre veckorsedan - för att tillkännage alt han hade beslutat gå med på de 12 mifionerna.Delta är en mycket egendomlig beslutsordning. Den gör - och del är dit jag villkomma - att väl allvarligt måsle överväga all ändra formerna för dethär 200-mifionerkronorsanslagel genom att inordna del i del vanligaväg-byggnadsanslagel och därmed omöjliggöra att del kan användas såsomnålpengar som elt statsråd begagnar för att hålla sina partivänner i olikadelar av landet på gott humör. Sedantänkte jag, fru talman, säga några ord med anledning av punklen 6 ibetänkandet som gäller järnvägskorsningar. SJhar 25 536 vägövergängar i markplanel. Av dem är 4 191 försedda med skyddsanordningari form av bommar av olika slag, fiud- och fius-signaler, fiudsignaler ellerfiussignaler, under del att 21 345 korsningar är hell oskyddade. Del finns ickenågon mänsklig möjlighet att ens länka sig all dessa 21 345 vägövergängar skallkunna förses med skyddsanordningar inom överskådlig lid - det skulle dessutommedföra en orimlig kostnad - ulan den enda möjligheten att öka säkerheten äratt försöka nedbringa antalet sådana övergångar, och del kan man göra ganska radikalt. NärSJ för elt antal är sedan böfiade förbereda sin försöksverksamhet medhöghaslighetslåg valde man ul sträckan , där spåret lämparsig bra för sådan försöksverksamhet. Det är en sträcka , och därfanns det dä 90 korsningar i markplanet, varav 15 med skyddsanordningar. Mansatte i gång och försökte rationalisera bort övergängar, och har dessa 90nedbringats till 30 - alltså en tredjedel - och samtliga är försedda medskyddsanordningar. Dettavisar att man kan rationalisera med en del ätgärder, delvis avfastighetsreglerande natur - man kan exempelvis byta bonden A:s äga, som liggerpä fel sida om järnvägen åt ena hållet, mot bonden ;s äga, som ligger på felsida om järnvägen åt andra hållet, och på del sättet onödiggöra två övergångar.Pä sträckan var del alltså en övergäng pä var 700:e meter.Eftersom bromsslräckan för ett expresstäg som framförs i 130 kilometers fart är800 meter, förslår man att det är orimligt all länka sig all del skall gå attsnabbt stanna läget. Detgår alltså att få ner antalet övergångar högst väsentligt. Om vi säger att viskulle kunna minska de där 25 536 järnvägsövergångarna till en tredjedel,återstår del bara 8 500, och då böfiar vi närma oss ett antal där del ärekonomiskt länkbart alt förse dem med skyddsanordningar. Om del kostar 50 000kr. per övergång, blir det alltså en investeringskostnad av i runt tal 200mifi. för att förse del så starkt nedbringade antalet korsningar imarkplanet med skyddsanordningar. Vi kan väl vara överens om att del är enöverkomlig summa. Den skulle däremot inte bli överkomlig om antalet övergångarinte nedbringades. Anslag till vägväsendet, m. m. Anslag till vägväsendet, m. m. Nuvet jag alt del redan för etl halvår sedan utgick order till SJ:s samtligabandistrikl alt vidta åtgärder för alt inventera alla dessa övergångar ochkomma med förslag rörande vilka som kan rationaliseras bort. Sedan skallförslag framläggas om hur återstoden skall kunna förses med skyddsanordningar.Där är alltså ell arbeie på gång, och vi har väl anledning att vänta oss återkommer till med begäran om de pengar som erfordras för dennahöjning av säkerheten på SJ. Avslutningsvisvill jag säga all säkerheten inom järnvägstrafiken här i landet är mycket hög.Det är naturligtvis tragiskt när det inträffar en olycka, men olycksfrekvensenär låg och säkerheten är ingenting alt anmärka på. Men kan man öka denytterligare skall man självfallet göra det, och detta är en väg. Jag tillåter mig yrka bifall lill den moiion som jag inledningsvisnämnde, nämligen molionen 864. i (s); I molionen 211 har tagits upp frågan om vägunderhåll i vissa speciellaområden, nämligen de områden som i den fysiska riksplanen betecknas somriksintressanta bl. a. för del rörliga friluftslivet. Områdena är norra och Östergötlands skärgårdskusl, norra och norraÅngermanlands branlkust. Syftet med motionen har varit alt åstadkomma ell stoppför undantagandet av vägar från allmänt underhåll i de kommuner som är belägnai de nämnda områdena. Kommunernai dessa områden har i samverkan med länsstyrelserna med stor intensitet gäll inför planeringen i enlighet med den fysiska riksplanens intentioner. Iplaneringen kommer kommunikationsfrågorna in som en viktig del. Det är givetvismed en viss irritation som kommunerna konstaterar all under pågående planeringvägar undantas frän allmänt underhäll. I riksintressets namn finns det särskildanledning alt iaktta återhållsamhet när del gäller indragning i de nämndaområdena, i vafie fall intill dess att planeringen visar vilka vägbehov somföreligger för alt man skall kunna tillfredsställa riksplanens intentioner. Somexempel på indragningar i en av de berörda kommunerna. , kanjag nämna att under senare lid har nio vägar undan-lagits från allmäntunderhåll. Vägverkel aktualiserade indragning av underhålletför ytterligare fyra vägar och meddelade alt ylleriigare förslag omindragning av vägunderhåll kommer alt framföras. En del av de nämnda vägarnahar en betydande längd och även avsevärd betydelse bl. a. för del rörligafriluftslivet i området. Utskottethar i sin skrivning angivit all del kan synas motiverat att pröva återförandetav vägar med enskilt underhåll till allmänt underhåll. Den skrivningen ärtillfredsställande, men för all jag skulle ha känt mig nöjd borde den bättre haöverensstämt med motionen 211. Regeringenhar nu i proposilion nr 46 föreslagit samordning av samhällsinsatserna förrekreation och turism. I proposiiionen föreslås bl. all de inledningsvisnämnda områdena skall markeras som primära re- Nr 49 I dessaområden skall, enligt proposiiionen, de sam- Torsdaeen den lade samhällsinsatsernamera ingående prövas och prioriteras. Jag för- 3 anril 1975 utsätter att i dessa sammanhang även väg- och kommunikationsfrågorna kommer att beaktas. Jagtror att dessa överväganden kommer all få en Anslagtillvägväsen- inrikining som överensstämmermed de synpunkter som framförts i mo- det, m. m. lionen 211, och jag har därför inte anledning all framställa något särskilt yrkande. HenHENMARK (fp); Del har legal något av en triumfatorisk glädje över de upprepadekonstaterandena alt del här föreligger elt enhälligl utskottsbetänkande. Delär naturligtvis bra alt utskottet är enigt, under den förutsättningen alt deförslag som föreligger är bra. Det är väl fullt naturligt att de mängamotionärer"som fått sina moiioner avstyrkta inte känner sammatriumfatoriska glädje. Men riksdagsmotionärer är ganska vana vid all inte vinnagehör för sina synpunkter. Det är värre förde människor i olika delar av landetsom med spänning föfier riksdagsarbelet, i synnerhet när det gäller en sak somär så väsentlig som vägarna i deras hemtrakter. 1971uttalade kommunikationsministern i sialsverkspropositionen och senare ävenirafikutskottet att det skulle bli något av nya signaler i fråga omväginvesteringarna. Kommunikationsministern sade bl. a. att det utvidgadeutvecklingsarbetet skulle lämna utrymme för större hänsynstagande lillregionalpolitik och samhällsekonomi vid planeringarna. skrevungefär så här: Denintegrerade väg- och trafikplanering som bör eftersträvas måsle vidare ske inära kontakt med samhällsplaneringen i stort och i högre grad än hittillssamordnas med en aktiv lokaliserings- och regionalpolitik.Arbelsmarknadspolitiska och allmänt näringspolitiska målsättningar mäsie härvidbeaktas, vafiämte hänsyn måste tas lill irafikmässiga och mifiömässigasynpunkter. De resurser som avsetts för vägändamål bör i enlighet härmedfördelas på ett sådant sätt att alla delar av landet fär ett vägnät somtillsammans med andra åtgärder skapar bättre förutsättningar för befolknings- ochnäringsutvecklingen. Närkommunikationsministern var uppe i en riksdagsdebatt sadehan: "Delär fråga om en ny vägpolilik så lill vida att vi visserligen anser, alt del lunga vägnätet kräver all respekt och allt beaktande för att kunna ta hand om de lunga genomgående transporterna, som måste ombesörias i värt land bl. a. för utvecklingen av vårt välstånd, men att detta inte får ställas i konflikt med den regionalpolitik som vi i dessa avseenden ju också är ense om. Denna regionalpolitik måste, om den över huvud laget skall vara värd namnet, bygga på kommunikationer och kommu nikationsmöjligheter av en viss kvalitet, ." Sedan talar han om att Anslag till vägväsen -det, m. m. man måste se lill alt ävenvägarna ute i periferin blir farbara och godtagbara. Närdettasades pågick förarbetet till en flerårsplan. I denna flerärsplan varfördelningen i vad gäller riksvägarna - och jag talar i fortsättningen bara omdem - mycket skev. När vägverkel anger sin investeringsram, talar verket ocksäom vilka vägarbeten som skall prioriteras. Vägverkel hade i della fall tagitupp sä pass mycket alt länsmyndigheten endasl hade något över 1 mifi. alldisponera för hela femårsperioden. Idagens läge håller äter på med all göra upp en flerårsplan. Enligtföreslagna investeringsramar fär län 132,5 milj. kr. Av deltabelopp är 103,9 milj. kr. tagna i anspråk. fär alltså 28,6 mifi.kr. Det ger inte stora möjligheter all skapa någotslags regionalpolitik eller tillgodose de näringspolitiska kraven. Jaghar tillsammans med etl par riksdagsmän från länet tillhörande andra partiermotionerat om och påpekat alt delta är ett förhållande som inte är godtagbart. Hurhar då trafikutskottet behandlat denna fråga? Någon av de tidigare talarna hadedrabbats av samma förbannelse som vär motion. I betänkandet redogörtrafikutskottet för hur man gör upp flerärs-och fördelningsplaner och skriverdärefter: "Under hänvisning lill vad utskottet sålunda anfört saml dåenligt utskottets uppfattning de av motionärerna aktualiserade frågorna börprövas i den för handläggning av vägärenden stadgade ordningen avstyrks molionernai fråga." Men det är just såsom en reaktion mot dessa flerärsplaner som vihar skrivit vär moiion. Vi lycker all vägverkels prioritering inte är riklig. Vadhar då prioriterats? Jo, elt par europavägar som går genom länet - E4 och E 6.E 6 var på tapeten här i kammaren. Del är kanske nödvändigtalt bygga ul dessa vägar och jag vill inte säga an de inte skall byggas ut. Mensåsom har sagt är del inle riktigt att ett par sådana vägprojekt,som egentligen betyder ganska litet för länels regionalpolitik ochnäringspolitik, skall ta hela investeringen i anspråk. Då kan man råka in ibesvärliga förhållanden. Omjag inte har räknat fel, fär län för investeringar i riksvägarunder 10-15 är disponera ungefär 26-27 mifi. kr., vilket inte kan vara rimligt. Menvar skall man dä få ytterligare pengar till sådana här invesieringar? Ja, jagvill bara erinra om vad kommunikationsministern sade i den förut omnämndainterpellalionsdebalten; "Jag konstaterade att man för all kunna medge etlsådant utrymme i investeringsramarna kanske får räkna med all vissatrafikslarka och frän andra synpunkter angelägna vägbyggnadsprojekl därmedkommer all få anstånd något eller i förhållande lill vad somursprungligen angivits i vägverkels och länsmyndigheternas planer. Jag kan gottupprepa della eftersom vi naturligtvis skall se till att den nya vägpolilikenskall få ell genomslag i del praktiska livet." Så harkommunikationsministern sagt. Jagkan själv inte göra några prioriteringar. Del är jag inte kapabel lill, men jagvill understryka att kommunikationsministern var fullt inne på att man måste setill all regionalpolitiska och näringspolitiska hänsyn också tas då del gälleratt investera i vägar. Det har inle skett i län, och jag villgärna säga all del som initierat den motion som jag har skrivit och som minakam rater sk rivit på bl. a. är länsstyrelens reaktion. Länsstyrelsenskriver i del yttrande som infordrats över de förslag till långiidsplaner somsänts ut pä remiss: "anser att om de ramar, som tilldelatslänet, kommer att ligga lill grund för del framlida vägbyggandel i länet kommerdetta att få allvarliga konsekvenser för framkomlighet och trafiksäkerhet.Länsstyrelsen vill särskilt framhålla att län är - efterStockholms och - del mest olycksdrabbade länet i riket när detgäller trafikolyckor. En snabb förbättring av befintligt vägnät för altförbättra trafiksäkerheten är därför en angelägenhet av högsta prioritet.Länsstyrelsen vill vidare framhålla att hälften av rambeloppel hänför sig tillde inlerregionala förbindelserna E4 och E 6. Även om dessa vägar inle färundervärderas frän länets synpunkt får de dock betraktas som huvudriksvägar,som inte i sin helhet borde belasta länels anslagsramar. Genom all ett så stortbelopp las i anspråk för dessa båda vägar blir del för del regionala vägnätetdisponibla beloppet helt oacceptabelt." Detta är sålunda vad den regionalamyndigheten har yttrat på dessa punkter. Dettalas här om att utskottet är enigt, och det är väl bra att man är överens iutskottet, men jag vill hävda att utskottets belänkande inte stämmer överensmed vad befolkningen i anser. Där lycker vi nämligen att orsaken lillall vår del av länet för en så svär kamp för att behålla sin befolkning och sinstandard är för del första vägnätet och för det andra utbildningen. Påintetdera av dessa områden har staten investerat de medel som erfordrats föratt hålla standarden uppe. Inle heller för dem som bor i den meraindustrialiserade delen av länet, där det går en pulsåder rakt igenom med storfara för trafikolyckor, är det särskilt uppmuntrande att höra atttrafikutskoitet antingen har ställt sig likgiltigt eller inle kunnat gripa in iden byräkratism som råder. Man måsle iaktta den vanliga ordningen: här gällerväglagen och vägkungörelsen, och det är och de lokala myndigheternasom får ordna detta. kan inle säga alt den vill ha en annan ordning. Jaghar inget yrkande, eftersom del vore meningslöst att ställa ett sådant. Jagville bara tala om att mänga är besvikna över all det inle blir ell annat, ellmera människovänligt och glesbygdsvänligl yttrande över vår motion. A nslag till vägväsen -det, m. m. Hen (): 1 och med inlägg är väl den sisla vägslumpen avklarad idagens debatt. Detta inlägg var rätt intressant.För någon timme sedan hade vi en A nslag till vägväsen -det, m. m. debatt där man förordade ökadeanslag till E 6. vänder sig nu mot alt det har varit alltförkraftiga satsningar på . Delta visar på elt utomordentligt sätt att det ärskönt att vi inle här i skall falla beslut om den ena eller andravägen, ulan haratt föfia väglagens bestämmelser. Sedanvill jag till säga allom i län inle ärnöjd med de prioriteringar som görs i flerårsplanerna, finns del möjlighet attöverklaga. Mig velerligt har emellertid inle överklagatflerårsplanen för län. HenHENMARK (fp); Såvitt jag vel sade jag inte att E 6 fått för myckel pengar. Jagciterade däremot , alt om man behöver så myckel pengar förinvesieringar i denna väg är del inle riktigt alt hela beloppet las ur den ramlänet har fäll. Jagtror inle vär länsstyrelse har den inställningen all man vill grunda sittarbete på överklaganden. Överläggningenvar härmed slutad. Punklen2 Mom. 1-5 a Utskottets hemställan bifölls. Mom. 5 b och c Propositionergavs pä bifall lill dels utskottets hemställan, dels reservationen nr I avherr i m. fl., och förklarades den förra proposiiionenvara med övervägande ja besvarad. Sedan i begärtvotering upplästes och godkändes föfiande voleringsproposition; Densom vill att kammaren bifaller trafikutskottets hemställan i beiänkandel nr 1 punklen 2 mom. 5 boch c röstar ja, den del ej vill rösiarnej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 1 av Vidomröstning genom uppresning förklarades flertalet av kammarens ledamöter haröstat för ja-propositionen. Dä i begärderösträkning verkställdes votering med omrösiningsapparal. Denna omröstning gavföljande resultat: M o m . 6 - 1 2 bUtskottets hemställan bifölls. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels molionen nr 864 av herrTuresson m. fl., och förklarades den förra propositionen vara med övervägandeja besvarad. Anslagtill vägväsendet, m. m. Mom . 12 d- 1 5Utskottets hemställan bifölls. Proposilionergavs på bifall lill dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 2 avherrar och i Vrångebäck, och förklarades den förraproposiiionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes föfiande voteringsproposition; Densom vill att kammaren bifaller trafikutskottets hemställan i betänkandet nr 1 punkten 2 mom. 16röstar ja, den det ej vill rösiarnej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 2 av herrar och i Vrångebäck. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-proposifionen. Då herrLothigius begärde rösträkning verkställdes votering med omrösiningsapparal.Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 242 Nej - 40 Mom. 17-2 7 Utskottets hemställan bifölls. Kammarenbiföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Nr 5 med anledning avproposiiionen 1975:17 angående meddelande av lokala sjötrafikföreskrifterjämte motioner Ersättningfördrift av icke lönsamma järnvägslinjer m. m. § 3 Ersättning fördrift av icke lönsamma järnvägslinjer m. m. Föredrogs trafikutskottets belänkande nr 9 medanledning av propositionen 1975:1 såvitt avser anslaget till Ersättning tillstatens järnvägar för drift av icke lönsamma järnvägslinjer m. m. jämtemoiioner. I proposiiionen 1975:1 bilaga 8 (kommunikationsdeparlemeniet)hade regeringen under punkten (s. 196-203) föreslagit att tillErsättning till för drift av icke lönsamma järnvägslinjer m.m. för /76 anvisa ell anslag av . 1della sammanhang hade behandlats motionerna 1975:50 av (), 1975:214 av iMora m. fl. (fp). 1975:273av m. fl. (vpk), vari föreslagits alt beslutade attunder anslagel lill Ersättning lill för drifl av ickelönsamma järnvägslinjer m.m. anvisa ytterligare , 1975:839 av iGävle m. fl. (c) samt 1975:860 av hen Strindbergm. (m). 1. alt med bifall lill regeringens förslagsaml med avslag på molionen 1975:273 till Ersättning till fördrift av icke lönsamma järnvägslinjer m. m. för /76 anvisadeetl anslag av , 2. att skulle avslå a. molionen1975:50, b. molionen1975:214, yrkandet 1, 3. att skulle avslå molionen 1975:860, 4. all skulle avslå motionen 1975:214,yrkandet 2, 5. alt skulle avslå molionen 1975:389. Reservation hade avgivits beträffande underskottetpå del ersättnings-berättigade bannälel av i (vpk)som ansett all utskottet under 1 bort hemställa all med anledning av regeringens förslagoch med bifall till molionen 1975:273 lill Ersättning till statens järnvägarför drift av icke lönsamma järnvägslinjer m. m. för /76anvisade ett anslag av . Hen iKristinehamn (vpk): Vi hade här i kammaren , närmare bestämt , enslor interpellationsdebatl med anledning av kommunikationsministerns tidigareuttalande om behovet av att lägga ned en del trafiksvaga bandelar.Representanter frän alla oppositionspartierna dellog, och vi var alla rörandesamstämmiga om nödvändigheten av all slå vakt om järnvägarnaoch så långt möjligl förhindra nedläggningar av bandelar, i varie fall underpågående utredningsarbete. För egen del hade jag vid del tillfället frågat ominte kommunikationsministern delade uppfattningen all en samhällsekonomisk synbör läggas pä problemel med upprätthållande av trafiksvaga bandelar och om detinle för bedömningen av anslaget till olönsam trafik är angelägel att avvaktaresultatet av den trafikpolitiska utredningens arbete. Vi inlerpellanter varväl överens om alt det är nödvändigt alt vänta och se vad denna utredning kankomma fram lill - om den kan ge oss underlaget för en mera helgjuten bedömningav vad järnvägarna samhällsekonomiskt betyder för vårt land. Utredningen harsom en av sina arbetsuppgifter alt försöka fä fram kal-kylmeioder med vilkashjälp samhällsekonomiska beräkningar kan göras. Detfinns i detta sammanhang skäl alt lägga märke till olika länsstyrelsersuppfattning om iraflksvaga bandelars betydelse, vilken har framkommit isamband med deras arbeie med den regionala trafikplaneringen. Man värderar iallmänhet bandelarna högt, och speciellt trycker man på att de här frågornamåste ses ur elt samhällsekonomiskt perspektiv. Också kommunerna tar ju i regelaktiv del i kampen för att behålla järnvägstrafik. Jag behöver bara hänvisalill hur kommunerna kring Fryksdalsbanan och agerat - hur man harförsöki bilda opinion för alt påverka SJ och andra myndigheter men också hurman bidragit till att skapa goodwill för lågresandei genom åtgärder av olikaslag. På Frykdalsbanan har man t. ex. satt in tågvärdinnor på tågen. Detär inget tvivel om alt t. ex. Fryksdalsbanekommiltén betytt ofantligt mycketför att persontrafiken på banan tydligen inle är aktuell för nedläggning.Något liknande är nu på gång när det gäller . Denna bana måstegivetvis ses i ett stort sammanhang, och därför är det angeläget allbeslutsunderiaget kan bli så fullödigt som möjligt när ställning skall tas lillden framtida trafiken pä banan. Ienlighet med de krav trafikpolitik ställer på SJ skall verksamhetendrivas företagsekonomiskt och förelaget skall ersättas för brist-underskott påsädana s. k. olönsamma järnvägslinjer, vilka anses utgöra en belastning för SJmen där trafiken bör bibehållas tills vidare av samhälleliga skäl.Ersättningens storiek skall grundas på en vart tredje är förnyadbandelsundersökning. Metodikenvid de här undersökningarna har ju debatterats en hel del. Jag vill som exempelhänvisa till revisorers yttrande. I detta har metodiken vidberäkningen av underskottet på Irafiksvaga bandelar kritiserats. Riksdagensrevisorer har också tvivlat på riktigheten av all använda en irafiksvag bandelsdriflunderskott som enda kriterium på att trafiken pä denna handel bör läggasned. De har också sagl att uppdelningen av järnvägsnätet i ell lönsamt och eltolönsamt bannät kommit att bli alltmer konstlad. Vivill på vårt häll naturligtvis inte gå i god för att SJ:s beräkningsmetoder ärrikliga. De kan säkert diskuteras. Men vad vi framför allt vänt oss emot är detrafikpolitiska riktlinjer som är gällande. Ersättningfördrift av icke lönsamma järnvägslinjerm. Ersättningfördrift av icke lönsamma järnvägslinjer m. m. oss alltså mol andan i1963 års trafikpolitiska beslut och förväntar oss givetvis ocksä alt dentrafikpolitiska ulredningen skall leda fram lill etl beslut, som på ett heltannat sätt ger utrymme för samhällsekonomiska värderingar. Men när del gällerjärnvägstrafiken innebär ändå beslut som pä ett helt annat sätt gerutrymme för samhällsekonomiska samhället skall kunna ge bidrag lill den trafiksom behöver bibehållas av samhälleliga skäl. Och vi har förfäktat den åsiktenatt så länge trafikpolitik gäller bör SJ också få den ersättning manbegär för att upprätthålla driften pä de irafiksvaga bandelarna. Därigenommöjliggörs att trafiken kan fortsätta. Nuinnebär departementschefens förslag en betydande höjning av anslaget tillolönsam trafik - det skall villigt erkännas - men fortfarande fattas dock 67miljoner innan SJ:s anslagsäskande när det gäller den s. k. olönsamma trafikenblivit tillgodosett. Departementschefen säger all han för sin del tagit hänsyntill laxehöjningen och att man i proposiiionen använt enberäkningsmetodik som i vissa hänseenden avviker frän SJ:s. Denberäkningsmetodiken har dock icke redovisats, vilket också gäller effekten avtaxehöjningen . Meddella, herr lalman, yrkar jag bifall lill reservationen vid betänkandet. Fråganom den olönsamma trafiken vid SJ hör inle bara ihop med bandelars nedläggande.I de här dagarna har denna fråga fåll en särskild aktualitet och jag skullegärna vifia passa pä all säga några ord om delta. Enrationaliseringsvåg sveper nu fram över SJ; enligt tidningsuppgifter skall ca180 orter beröras av irafikförändringar som skall träda i kraft den 1 juni1975.