prot · FZ0933 · 1975-12-31 00:00:00 — Alla kommunalmän har stor känsla för ocherfarenhet av de svårigheter som förekommer i sådana här fall. Att det finnssärskilda problem i det nu aktuella området i är också välbekant. Men jaganser ändå att man kunde ha väntal medbeskedet lill Bodens kommun om beslutet om utbyggnad i . En viklig orsaklill att det skulle vara så angeläget all få fram beslutet anger statsrådetvara den planerade utbyggnaden av industrin och det ansvar man måste ha för altdet då också skall finnas bostäder. Det är riktigt att det här ligger ett stonansvar på de kommuner som skall svara för bostadsförsörjningen vid denindustri-satsning som kommer. Men är ändå inte som på någotavgörande satt kan rubba en sådan planering. Härtill kommer också, efter vadjag förstår, all tidsfaktorn Just nu i den industriella utbyggnaden här uppe ärnågot osäker. skall ha en möjlighet att diskutera de principer somgäller för användningen av olika naturresurser. skall ha en formellmöjlighet att ändra principerna eller hårdare knyta upp vissa riktlinjer. Delhar visserligen inte gjort den här gången utan man har följt detbeslut som tidigare fattats, men det finns motioner som just behandlar detaktuella området. Därför tycker jag att man skulle kunnat vänta . Härbehandlas också, som i Holmgården berört, viktiga regionalasynpunkter på hur man skall kunna använda den här jordbruksmarken i förhållandetill det allmänna lägel i och den ganska ringa areal mark som finnsdär uppe för Jordbruk. Detfinns en annan fråga i del här praktiska fallet. Hade det inte varit möjligtatt börja bebyggelsen på elt annat område? I pressmeddelandet sägs också har tänkt fortsätta bebyggelsen på ett område som inte är jordbruksmark.Svensk byggnadsindustri håller snabbt på att ställa om sig för all kunnaarbeta på sådan mark som ansågs helt omöjlig atlanvända ur både ekonomiska och tekniska aspekter. Den aktuella marken i Sävastbedömer jag som så värdefull ur regional jordbrukssynpunkt att man bort sökaandra lägen för bostadsbebyggelsen. Ävenom Bodens kommun kommit långt i planeringen är det inget skäl att ge efter. Deolägenheter som kan följa med all en planering måste avbrytas skall vägas motde skador som uppstår då man lar Jordbruksmark i anspråk. Har man tagitjordbruksmark i anspråk kan inte en felplanering rättas till. Vi saknar då heltalternativ. 1svarei säger statsrådet all planering av markanvändning i första hand är enkommunal fråga. Det är alldeles riktigt. Men då är del också viktigt ur mångasynpunkter atl man när de här frågorna kommer upp på regeringsnivå med krafthävdar de övergripande regionala intressen och riksintressen som kan finnas. sammanhanget vill jag också föra fram en mer principiell fråga som berörhela riksplaneringen. I den stora planeringen saknar vi en ekologisk planering,och det medför risker. ansluter sig alla lill de ekologiska synpunktersom finns i propositionen och i utskottets betänkande och man hävdarnaturskyddets övergripande intressen. Men när tunga ekonomiska intressen dykerupp och vill la för sig av områden som man tidigare velat skydda måste allamyndigheter ha råg i ryggen Programskedel1 den fysiska riksplanerlngen. m. m. \,Riksdagensprotokoll 1975/76:33-34 Programskedeti den fysiska liksplaneiingen. m. m. för atl kunna stå emot,och det gäller främst regeringen. Jag tror all man skulle ha betydligt störremöjligheter atl hävda en sådan hårdare linje om man kunnat få fram en ekologiskplanering. Då skulle det ekologiska underlaget stärka naturvårdens intressenvid avvägningen gentemot ekonomiska krav. Jag vill nu övergå lill att något kommentera själva utskousbetänkandel. Närstaten lägger olika pålagor på kommunerna kommer det ofta en sur reaktion frånkommunalmännen. I regel är denna reaktion berättigad. Statlig styrning tyckerman inte om. År1972 gav kommunerna och även länsstyrelserna etl omfattande uppdragall la fram kommande program för den fortsatta riksplaneringen. är deltagjort och resultatet redovisat, och man kan konstatera atl arbeiet gåttöverraskande friktionsfritt. Alla har gjort vad på dem ankommer. Samarbetet hargått lätt. Dialogen har varit det medel som löst de fiesta svårigheter. Mångakommuner har tagit tillfället i akt atl energiskt och snabbt söka knäcka egnasvårigheter. Propositionen har mött stor och välförtjänt förståelse iutskollel. Orsakerna är fiera. En är del grundliga och omsorgsfulla förarbetesom sketl på olika håll. Menmed den fysiska riksplaneringen och sådana lagar som förköpslagen,expropriationslagen och naturvårdslagen har samhället skaffat sig mycketstarka instrument för all rätl och rikligt kunna la lill vara våra sloraresurser i fråga om mark och vatten. Jag vill betona att från mina liberalautgångspunkter ser jag den här lagstiftningen som något positivt. Vi harabsolut ingen rätt atl fritt förfoga över ett land och dess natur. I ställethar vi en absolut skyldighet att så förvalta vårl arv att även kommandegenerationer kan få största nytta och glädje av det. En planering på lång siktoch en lagstiftning som garanterar skydd åt del vi vill bevara är åtaganden somvi gemensamt har förmånen att fullgöra och som vi också gemensamt bör takonsekvenserna av. Andraser i dessa lagar en fara: Staten får alltför stor makt, den enskilde kommerlätt i kläm. En konsekvens av hela vårl synsätt all olika intressen skall vägasmot varandra kan tolkas som en öppning mot maktkoncentration och eventuelltgodtycke. Visst finns denna fara, men i planeringen finns ändå inbyggda såmånga olika kontrollmöjligheter och så myckel av tillfälle lill insyn allrisken är minimal. Den stora uppslutning och det breda intresse som särskiltute i kommunerna följt med planeringen är också en garanti för en fortsattöppen, livlig och engagerad debatt kring dessa frågor. Kommunerna har ju ocksålill sist elt avgörande inflytande över planeringen inom sitt område. Detär kanske väl djärvt att sia om hur den framlida debatten om riksplaneringenskall gestalta sig. Ändå vågar jag spå all de två stora frågorna bliranvändningen av jordbruksmark och vattenkraftutbyggnaden. Vi har redandiskuterat jordbruksmarken. lyssnade jag till en föredragning av den tekniska chefen för elt av landetsstörsta byggnadsförelag. Han konstaterade helt klart ungefär så här: har vibyggt på slät jordbruksmark, lär vi få bygga på bergknallar där detpå sin höjd växer någon ytterst mager tall. Enannan värdering av jordbruksmark, en annan syn på vår och hela världenslivsmedelssituation, en annan värdering av jordbrukets miljövärde leder tillomtänkande när del gäller hur vi skall planera. Då måsle inte barariksintresset komma in i bilden ulan även regionala och lokala avväganden.Delta har sagts både i propositionen och av utskottet men behöver säkerligenupprepas. Det är ofta betydligt lättare alt bevisa att man måsle bygga på odladJord än alt bevisa atl Just denna mark har ur jordbruks- och miljösynpunkt etlstort bevarandevärde. Ofta är man inte heller så intresserad av alt berätta omalt byggnadsindustrin snabbi lärt sig att bådemiljömässigt och ekonomiskt använda mark som ansågs omöjlig attexploatera. Ettannat delproblem, som har blivit en symbolfråga för hela riksplaneringen, ärden framtida användningen av Hogdalsområdet i . Delär helt naturligt all de människor som bor i en bygd med sysselsättningsproblembetraktar djuphamnsresurser som en stor ekonomisk tillgång. Det är likanaturligt att man i dessa hamnlägen ser en möjlighet lill arbetstillfällen. Omkommunalmännen i hellre vill utnyttja Högdal för industrieiableringän för fritidsändamål skall ingen klanka på dem. De tillvaratar sin bygdsintressen - del är deras uppgift. Men samma rätt har riksdag och regering atthävda atl Högdal är ett unikt område som måste skyddas för framtiden. Delsamlade och övergripande riksintresset kräver alt området planeras förfritidsändamål, men självklart följer med detta också ett särskilt ansvar förden bygd som av sådana skäl förlorar arbetstillfällen. Samma myndigheter sombestämmer om Högdals framlid måste också ta beslutets konsekvenser. Ettsärskilt problem är byggandet av oljeplattformar. En håller på alt byggas nuute vid Högdal. Ingen vet om det blir fler. Men skall fler oljeplallformarbyggas i , måsle troligen viss del av arbetet ske vid Högdal med dessför unika, djupa kust. Civilutskottels beslut ger möjligheter för svenskbyggnadsindustri att gå ut i internationell konkurrens. Beslutet skapar ocksåmöjligheter till välkomna arbetstillfällen i norra . Men beslutet ärsamtidigt en garanti för alt Hogdalsområdet för framliden bevaras orört. Någonmiljöstörande verksamhet får inte förekomma i området. Del är nu regeringensom får fullmakt att falla avgörande beslut med det faktaunderlag som finns viddet aktuella tillfället. Jag noterar med stor tillfredsställelse dendeklaration som statsrådet här avgett beträffande Hogdalsområdet. Vi skall behandla civilutskollets belänkande nr 2 ominsatser för rekreation och turism. Till detla vill jag endast knyta några fåsynpunkter. Delta betänkande skall ses i sammanhang med betänkandet nr 1 om denfysiska riksplaneringen. I fråga om primärarekreationsområden har utskottet utökat antalet Programskedeti den fysiska liksplaneringen, m. m. Programskedel1 den fysiska liksplaneiingen, m. m. från 24 till 25 -nedre lopp har tillkommit. har stora värden ur flerasynpunkter. Men säkerligen finns det andra områden som lika gärna kunde klassaspå samma sätt. Orsaken till mitt ställningstagande är främst atl Jag velatsäkerställa elt område som ligger så nära befolkningskoncenlrationen runtMälardalen all man kan färdas fram och åter . Runt har vi fåsådana områden. Idetta sammanhang vill jag också betona att det arbeie som naturvårdsverketskall göra för att klarlägga behovet av rekreationsområden nära de storatätorterna måste ges hög prioritet. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan i civilutskottetsbetänkanden nr 1 och 2. I detta anförandeinstämde i (fp). Till i kan Jag fatta mig mycket kort - egentligenbara ställa en motfråga. Omjag hade väntat med att fatta det här beslutet till någon vecka efterriksdagsbehandlingen av propositionen tror jag inte alt Jag hade undgåttkritik. Då tror jag all t. ex, i Holmgården hade sagt: Här harriksdagen en stor principdebatt i en fråga som är av vital betydelse för vårbygd, men bosladsministern sitter och ijuvhåller på ett sådant här viktigibeslut tills riksdagsdebatten är över så att vi inte kan ta upp och brännmärkafrågan. Jag tyckte att det var hederligt och riktigt att vi - när vi var klaramed beredningen och del fanns önskemål från kommunen om ett snabbt beslut -fattade beslutet. Detär, herr talman, vad jag har atl säga . Tyvärr måsie milt svartill i Holmgården av flera skäl bli litet längre. Jagbörjar med atl framhålla än en gång - det är tydligen nödvändigt - att enligtJordbruksutskottets utlåtande 1969:21 bör högvärdig jordbruksmark inte tas ianspråk för lälbebyggelseändamål, om en från samhällsbyggandets synpunkterlikvärdig lösning kan åstadkommas på annan, för jordbruket mindre värdefullmark. Del är viktigt att återigen understryka att detta uttalande har gjortsoch att ställt sig bakom det. Beträffandepromemorian frän vill jag citera vad Jag uttalat: "är det på ett annat sätt nödvändigt att vara försiktig när det gäller attutnyttja jordbruksmark för andra ändamål. Det betyder naturligtvis inte all mangenomgående kan vända på principen, dvs. alltid låta övriga intressen ståtillbaka för Jordbrukets krav. Under en övergångstid måste man också ta hänsynlill alt nya riktlinjer för planeringen inte kan praktiseras." Detär dessa ullalanden som har gjorts, och del är mol denna bakgrund som vi harhaft all pröva del konkreta ärendet. Då frågar i Holmgården:Räcker det med vad kommunen säger? Ja, del är precis som om vi bara hade suttiti , fått ned papperen från kommunen och sedan hade tagitbeslutet. 1 själva verket är det så, som jag redan har sagt, all departemenieii tre olika omgångar har studerat frågan på platsen. Vi har haft enstatssekreterargrupp som har förhandlat, undersökt försvarsallernaliv ochannat. Och så säger i Holmgården all jag har suttit på kommunenskontor. Vidare insinuerade han atl jag hade varit i någons bostad. ser intejag för min del del som något felaktigt att jag, när jag är ute i landei, blirbjuden till kommunalpolitikernas hem i stället för att gå på ochäta. Jag gör det med glädje och ser inget korrumperande i det. Men i falletBoden var det fakiiski så all vi inte hann del utan åt på etl vanligtnäringsställe. Jag var inte bara på kommunens kontor, utan åkte igenom delaktuella området och såg på marken. Vad skall det tjäna lill att använda sådanahär argument, i Holmgården? Kan vi inte hålla oss lillsakfrågan? Ominte denna mark hade legat i , ja, då hade det inte varit ettsärskilt svårt beslut. Om man ser detta ur rikssynpunki är det inte någonsärskilt värdefull mark, men jusl därför att den ligger i har vilagit så allvarligt på frågan och lagt ned mycket mer tid på den än på någonannan fråga. Jag har träffat oppositionsgrupperna. De har varit uppe pådepartementet, och vi har lyssnat till deras argument. Del gjorde vi t. o. m.lidigare än vi resonerade med kommunen. Det är alltså inte så atl vi harundvikit eller enbart skriftligt kommunicerat med dem som har varit emot dennaplan. i Holmgården frågade om det var vanligt att man presenteradeutarbetade alternativ. Del är kanske inte vanligt, men det förekommer, ochsvaret på frågan blir alltså ja. När det gäller Gruvbergel harjag i beslutetutförligt redogjort för anledningen till atl det inte var etl hållbartalternativ. Men del låtsades inte om. i Holmgården frågar hur stora luftballonger regeringen accepterar.Ja, det säger företrädaren för ett parti som just nu går ut och lovar 400 000nya jobb. En del av dem kräver han väl skall finnas i . Var skalldessa människor bo? Jag har den enkla grundinställningen all regeringen inteskall bestämma del. Delsamma gäller boendemiljön, som krävde attjag skulle kontrollera tydligen i detalj, och om Bodens kommuns bostadsköinnehåller luft eller inte. Hur mycket skall man behöva höra från ett parti somsäger sig företräda deceniralismen, men som kräver att regeringen skall ingripai de mest självklara saker för den kommunala självstyrelsen? Jag tror herrJohansson i Holmgården får åka på en ideologisk kurs och träffa de CUF-are somtalar om lokalsamhället. Även om man inte är anhängare av del, måste det välfinnas någon form av decenlralism kvar i det svenska samhället. Hurkänns det att företräda ett parti som ? Jag tror den frågan, herrtalman, är motiverad av flera skäl. Här får jag en våldsam kritik för att vihar tagit denna Jordbruksmark i anspråk. Men vad händer? Jo, i Staffanstorpsoch kommuner, där vi har den absolut flnaste Programskedeli den fysiska liksplaneringen, Programskedeli den fysiska riksplanerlngen, m. m. Jordbruksmarken, sitterherr partikamrater och breder ul villaområden, vidsträckt och påden bördigaste Jordbruksmark man kan länka sig. Jagsalt för en lid sedan med partivänner från Tings-ryds kommun,som begär att få bygga på.jordbruksmark. läste jag i borgerligatidningar all man i Sala mol uppfattning vill bebyggaJordbruksmark. När journalisterna släller frågan till del cen-terpariisliskakommunalrådet hur det kan stämma med vad har sagt om att man skallspara jordbruksmark, så svarar ordagrant denne centerpartist: encenterpartist måste vara realist. Ja, det är i och för sig bra, men del voreskönt, herr talman, för både en socialdemokrat och en regeringsledamot om manfrån sida också vore konsekvent i någon omfattning. Det skulle bådeunderiätta den politiska diskussionen och kanske göra inläggen här i kammarennågot kortare än vad de nu måste bli. iHolmgården (c) kort genmäle: sade atl det slår klart i jordbruksutskottets belänkande och påandra ställen all del inte finns en likvärdig lösning. Jag skall inte upprepaalll vad jag har sagl, men det är kring detla diskussionen står. Vi menar medbestämdhet att det alternativ som anvisas är en bättre lösning. Det kan intevara en dålig lösning då kommunen säger, att när man har byggt för10 000 pendlare så skall man också bygga uppe på Gruvbergel, etl område som är6 x . Del kan alltså inte vara en helt ologisk möjlighet all bygga ävendär. Vimenar all går del all bygga på Gruvbergel , så hade det gått attbygga där . Del bygget skulle fakiiski ha kunnat vara i gång om man inte hadetrilskals på del sätt som skett. Jagförstår alt statsrådet och alla dessa delegationer har åkt igenom Sävasls by,men enligt en uppgift som jag fick i går från den-som har skött kontakten frånSävasls by, så har man inte träffat dessa delegationer. Fråganom var människorna skall bo tar jag inte upp till ny debatt, men det kommer avallt att döma inte alt bli trängsel i de 17 000 lägenheterna. Det är Jag heltövertygad om därför att de människor som gick arbetslösa före denna expansion,de kan väl rimligen inte behöva byta lägenhet därför atl de får elt jobb. tar sedan upp vårt partis säu alt föra resonemanget omdecentralisering. Låt mig helt kort få säga alt för oss är det en decentraliseringom dessa människor i hade fått tillfälle att bo kvar där ochfullgöra sin uppgift som jordbrukare, vilket vi i det länet tycker också ärrätt väsentlig. Del är decentralisering i stället för atl tvinga dem till eltarbete i . Påtal om alla de kommuner där centerpartister och möjligen andra borgerligafattar beslut som dem herr statsrådet beskrev, vill jag säga alt jag hade trollatl regeringen utgjorde ett skydd mot sådani handlande. Lålmig säga atl i har man en åkerareal på 8,6 96, i Bodenpå av den totala arealen. i (fp) kort genmäle: Herr lalman! Slora och motstridiga intressen står motvarandra i Sävast. Tunga remissinstanser har kommit lill skilda slutsatser.Några har samma åsikt som regeringen, andra har motsatt uppfattning. Här är delbäddat för konfiikier. Vilkel beslut herr statsrådet än hade fållat i självasakfrågan så hade han fåll kritik. Del är ett faktum som jag iror herrstatsrådet är väl förtrogen med och har upplevt . Detär emellertid inte i den frågan som jag har en annan uppfaiining än herrstatsrådet. skulle ta siiillning lill principerna förriksplaneringen. Del kan ju länkas alt på elt eller annat sätl fattatett beslut som avvikit från beslutet . Denna möjlighet har riksdagenhaft. Men genom del nu aktuella beslutet för Sävasl skulle en eventuell ändringi av beslui ej ha berört Bodens kommun. Del är mot denbakgrunden jag har ställt min fråga lill statsrådet. Programskedel1 den jysiska riksplanerlngen, m. m. Hen WENNERFORS (m): Jag skall lala om närrekrealion. Jag skall vidare lala omfjärrekrealion. Men, herr lalman, del skall bli ett kort tal vad avser de härtvå sakerna. Orsakerna är flera. Omden slora allmänheten, utanför det här huset, lyssnade på mig nu skulle mångautbrista: Vad är del den där mannen talar om? Fjärr-rekrealion, vad är det?Typiskt de där politikerna och cenlralbyråkraierna! Varför kan de inte användasig av ord som vi vanliga människor använder när vi resonerar om vad vi skallgöra efter jobbet, vad vi skall göra eller vad vi skall göraunder semestern' - Dei ligger någonting i vad finansministern brukar säga: Manskall inte använda främmande ord när del finns en inhemsk relevant vokabulär. Men,herr lalman, det finns ell annal skäl för mig all lala konfailal om den härpropositionen om rekreation och turism. Vi moderater i utskottet har nämligenyrkat avslag på propositionen, varom man kan läsa i reservationen lillutskoueis betänkande nr 2. Vi har inie yrkat avslag för au vi skulle vara emotturism och rekreation. Både och jag njuter av alt då ochdå vara turister, såväl nära som i fjärran. Vi uppskattar också, liksom deflesia, att då och då rekreera oss vare sig det sker i form av närrekrealion,exempelvis i riksdagskaféel, eller i form av s. k. fjärrekrealion, exempelvispå en holme i ylierskär-gårdeneller påen fjällsluttning i . Vilillfredsslälls också-liksom kollegerna hiir i kammaren - av all vela allsvenska folkel får ökade möjligheter lill turism och rekreation. Skälenlill alt jag fattar mig kort är fler och mer seriösa. Jag skulle vilja göra enmera allmän reflexion. Förati främja människors möjligheter lill etlmeningsfullt utnyttjande av fritid och semester krävs flera olika åtgärder. Delkan dels vara fråga om all diskulera riktlinjer för planering och samordning avsamhällets insatser för rekreation och turism, som har skett i propositionen, imotionerna och i den övria riksdagsbchand- Programskedet1 den fysiska riksplanerlngen, m. m. lingen av denna fråga. kan dels vara fråga om vad vi gör för all få fler människor att över huvudlägel göra någonting av sin frilid. Tänkpå de många människorna som är passiva, som inte vet hur de skall få lördageneller semesterdagarna all gå eller som upplever friiiden som någontingobehagligt, t. o, m, något tråkigt. Tänk på alla dessa som börjar användaflyklmedel för all bryta sysslolösheten, passiviteten och tråkigheten. Jagskall inte utveckla del här för långt, men ni som lyssnar minns säkert - ochherr i har påmint om del - den väckarklocka somlåginkomstutredningen var, Lålmig också få säga, när del gäller del här slaget av åtgärder från samhälletssida för att ge innehåll ål människors frilid, alt de slora insatserna i dagmåsle inriklas på våra barn och ungdomar. Visst lär sig många människor sombarn all göra något av sin frilid. Observera all Jag använder orden "lärsig"! Visst ser många föräldrar lill all deras barn lär sig en eller flerahobbyer. Man lär dem all sparka boll och all simma, man hjälper dem in i enidroilsförening, man försöker skapa iniresse hos doliern eller sonen förfrimärkssamlande, fotografering osv. Del som jag alltså vill peka på här, är demånga vuxna som vid unga år verkligen fick lära sig hur man gör fritidenmeningsfylld, hur man på detta sätt kan göra sin tillvaro ytterligarestimulerande, intressant och spännande. Det är nalurliglvis inie bara föräldrarsom hjälper lill i denna viktiga fostrande uppgift. Barnen får också kontaktmed och iniresse för många fritidssysselsättningar genom kamraterna, skolan,kyrkan och föreningslivet. Menhur många barn är det inie som varken i hemmet eller i skolan fått kontakt medhobbyer och som inte fått lära sig vad man kan göra av sin frilid? För mångakan detta bli orsak till allvarliga problem och störningar. Men,herr talman, vi skall väl satsa på flera åtgärder. Del kanske t. o. m. finnsledamöter av kammaren som anser atl vi i samhället redan vidtar en mängdåtgärder för atl göra friiiden mera meningsfylld för barn och vuxna. Ja, gör videt? Såvitt Jag kan bedöma gör vi deua alldeles för lilel. Någraskulle kanske vilja invända genom all peka på de insalser som vi gör igrundskolan, bl. a. genom ämnet fritt vall arbeie. Om man pekar på detta, vetman i så fall inte hur det i verkligheten fungerar. Man kan kanske t. o. m.påslå att dessa insatser har misslyckats. Jagmenar med andra ord all dessa insatser borde prioriteras framför den planeringsom propositionen 46 är uttryck för, särskilt som vi delar den uppfattning somframförts i en motion av m. fl. Det sägs där att man ipropositionen mångordigt understrukit behovet och värdet av planering och samordning.Visst kan vi hålla med om all del finns ell sådani behov. Men vi har funnit atldel underlag som propositionen ulgör är alldeles för bräckligt för au vi nuskall kunna bestämma oss för riktlinjer och i. o. m. utpeka etl flertal s. k.primiira rekreationsområden. Detframhålls i propositionen att uppgifterna för den beredning som skalltillsättas skall vara au "följa planeringen av de primära rekreationsområdenaoch andra områden av siörre beiydel.sc för rckreaiions-livel". Vad somavses därmed framgår inte av propositionen. Beredningen skall enligtpropositionen vid sin behandling av ärenden rörande statligt stöd lillplanering av områden och uppförande av rekreationsanläggningar bevaka att i propositionenangivna riktlinjer följs. Några klara sådana riktlinjer är dock svåra atlfinna, förutom att låginkomsttagarnas, barnfamiljernas och de handikappadesbehov skall beakias.