prot · FZ0913 · 1975-12-31 00:00:00 — Stödet tilldaghemmen bör också förbättras. Viktigt är att barnomsorgen anpassas till delokala behoven i fråga om lokaler och öppethållande och därigenom att manarbetar med små enheter och eftersträvar flexibla lösningar. En central plats i vårtfamiljepolitiska program har kravet att föräldrar med barn upp lill tre årges en lagstadgad rätt till förkortning av arbetstiden perdag. För att ge småbarnsföräldrarna anställningstrygghet kräver vilagstadgad rätt lill tjänstledighet för föräldrar som har barn under tre år.Här vill jag också nämna andra krav som vi ställer, t. ex. på möjligheter tilldeltidsarbete och flextid. Dessa krav gäller givetvis också traditionelltmanliga' yrken. Vidare anser vi alt den sociala tryggheten måste förbättras förde deltidsarbetande, som utgörs praktiskt taget helt och hållet avkvinnor. Jagvill särskilt understryka att rätten till tjänstledighet skall gälla bådaföräldrarna och av dem kunna utnyttjas alternativt. Just när det gällervårdnadsbidraget och den därmed förbundna rätten lill tjänstledighet harcentern ofta mött kritik. Med tanke på den reella hjälp som ett vårdnadsbidragskulle ge småbarnsfamiljerna och den faktiska valfrihet som det skulle skapa ärdel emellertid i hög grad önskvärt att denna åtgärd kan vidtagas. Jagnoterade med tillfredsställelse att socialministern meddelade att förslagangående föräldrautbildning nu skall komma. Det är ett krav som vi länge harhaft. Det gäller ju här att få ul en rätt information lill föräldrarna. Deninformation som kan ges genom förskola och skola är viktig, men den upplysningsom ges direkt till föräldrarna är trots allt den mest betydelsefulla och densom ger resultat på . Attityder och värderingar grundläggs på ettmycket tidigt stadium hos barnen, redan innan de kommer i kontakt med daghemoch förskola. Del är i hemmet som dessa värderingar bildas, och del visar sigatt de sedan ligger fasl, ofta för hela livet. saknas möjligheter till föräldrautbildning praktiskt tagel helt och hållet,om man undantar den samlevnadsundervisning som ges i skolan. Den är givelvisvikiig, men de ungdomar del här är fråga om är knappasi riktigt motiverade fören undervisning om föräldraskap, om detta au fungera som förälder. Det kan mankanske inte heller begära vid deras ålder. Det verkliga intresset förföräldrakunskap kommer först när familjebildning är aktuell och när ett barnär på väg. Det är då samhällets föräldrautbildning måste sättas in. Påbarnomsorgsområdel har det onekligen hänt en hel del . Vi har fått regeringensuppgörelse med om en snabbare och mera medveten takt iutbyggnaden av daghem och fritidshem. Man kommer inte ifrån all det hittillshar gått litet sakta i kommunerna, även om detta i många fall har bottnat iekonomiska förhållanden och begränsade, hårt ansträngda resurser. fårkommunerna, som krävt tidigare och senast vid det s. k. skattestoppel,det ekonomiska tillskott som är nödvändigt. Det är en riktig ulveckling,eftersom det Ju måste vara ett hela samhällets intresse alt skapa tryggauppväxtförhållanden för barnen och all bistå föräldrarna i deras ofta pressadesituation. Ännubättre hade dock varil om den behövliga utbyggnaden av daghemmen hadekompletterats med det vårdnadsbidrag som förespråkar. Då hadeväsentligt ökad valfrihet getts till småbarnsfamiljerna. och det hade blivitmöjligt för dem att i varje fall inom viss ram välja mellan olika åtgärder. 1detta sammanhang skulle jag vilja säga till att också vi iCenterns kvinnoförbund har lagt fram ett familjepolitiskt program. Vi gjordedet faktiskt också 1972, och om Jag inte minns fel var del somskilde oss ål beroende på den bristande kapaciteten i del tryckeri som vianlitade. Vi har alltså också länge drivit de familjepolitiska frågorna. Mankan beklaga all mycket av de riktigt tänkta förslag som lades fram av CamillaOdhnoff nu tycks ha sopats under bordet. Del ålla-punkisprogram från densocialdemokratiska kongressen som sammanfattar de familjepolitiskamålsättningarna gör visserligen en vacker uppräkning, men formuleringarna ärvaga. När dessa ålgärder blir verklighet är ovisst. Vad som sker är enensidig satsning på daghemmen, och i det sammanhanget skulle jag kort viljanämna två viktiga saker som icke får åsidosättas vid den kommande utbyggnaden.Kravet på kvalitetsförbättring av barnomsorgen måste tillgodoses. Det gällerhär inte bara all öka antalet tillgängliga platser utan också atl nå förbättradkvalitet på den omsorg som ges. Vidaremåsle utbildningsfrågorna lösas. Det har talals mycket om den sakenmen litet har blivit gjort. verkar del som om också här någonting skullehända, och Jag hoppas atl så verkligen blir fallet. Kvinnornasökade yrkesarbete ulanför hemmet har varit en av de faktorer som starkt ökatkravet på samhällets barnomsorg. Omfattningen av kvinnors förvärvsarbete - ochdel gäller då inle minst förvärvsarbete på halvtid - harökal starkt. Enligt denrapport som iordningställde lill kvinnokonferensen i har"antalet sysselsatta kvinnor ökal med ca 300 000 lill 1974,medan antalet sysselsatta män under samma lid minskat med ca 30 000. Detbetyder i praktiken att den ekonomiska tillväxt som ägt rum under periodenknappast skulle ha varit möjlig, om inte kvinnornas förvärvsarbete ökal. "Framför allt småbarnsmödrarnas förvärvsarbete har ökat, vilket innebär attantalet sysselsatta kvinnor når loppsiffror i åldrarna . Underden tid som den här nämnda rapporten gäller har vissa inbrytningar gjorts avkvinnor i manligt dominerade yrken, men ännu så länge är dessa inbrytningarsmå. Kvinnorna finns huvudsakligen i ca 25 av de över 300 yrken som finnsredovisade på arbetsmarknaden, medan männen är spridda över hela fältet avyrken. Inom dessa 25 yrken visar kvinnorna därtill en benägenhet att samlas ielva yrken, vilka praktiskt tagel alla är lågt värderade och lågt betalda. Merän 50 000 kvinnor arbetade 1974 i vart och ett av dessa elva yrken därtopparna utgörs av hälso- och sjukvårdsarbete, husligt arbete, hemsamariier,barnskötare och kökspersonal samt s. k. annat kontorsarbete, dvs. annat änbokföring, kassaarbete, slenografi och maskinskrivning. I vartdera av dessa treyrkesområden arbetade över 200 000 kvinnor. I de elva yrkena fanns 1,3miljoner kvinnor och 46 500 män, dvs. kvinnor och män. Det betyder med andra ordall av alla sysselsatta kvinnor återfanns inom denna snäva ram. Ensådan begränsning av del kvinnliga yrkesvalet leder inte bara lill enkoncentration av kvinnorna i vissa låglöneyrken utan gör också kvinnorna merautsatta för konjunkturväxlingar än män. lever den uppfattningenkvar i alltför stor utsträckning atl kvinnor ärett slags reservarbelskrafl.Även andra fördomar mot kvinnor finns i arbetslivet, hos både arbetsgivare ocharbetstagare - och hos både män och kvinnor. Kvinnor har, sägs del ikvinnoårsrapporten, som jag citerade tidigare, "en lösare anknytning"lill arbetsmarknaden än män. Detta leder i sin tur lill högre arbelslöshelbland kvinnor, ell förhållande som visat sig denna höst när ändradekonjunkturer börjat göra sig märkbara i vårt land. Antalet arbetslösa kvinnorutgjorde 47 000 mot 45 000 , medan antaletarbetslösa män uppgick lill 29 000 mot 38 000 i Ool. Andelen arbetslösakvinnor av samtliga arbetslösa är så hög som mot i fjol.Motsvarande siffror för män är och . Ungdomssiffrorna,dvs. arbetslösa under , ligger i faktiska tal vid 38 000 eller utgör 50 %av alla arbetslösa. Mångasamverkande faktorer skulle kunna nämnas, men de viktigaste bottnar i ettkvardröjande könsrollsmönster som är förlegat. Av vidtagna åtgärder hardet s. k. jämställdhetsbidragei till arbetsgivare inte fåll den avsedda effekten.Denna s. k. femkrona och anställd till arbetsgivare som anställer ochutbildar kvinnor i typiska mansyrken eller vice versa har helt enkelt slagitslint. Ytterst få personer är anställda på dessa villkor, enligt uppgifttotalt endast 155 personer, varav 150 kvinnor och fem män. Serman på det stimulanspaket som regeringen lagt fram finner man atl därföreslås vissa ålgärder för att motverka kvinno- och ungdomsarbetslösheten.Jag skulle här främsl vilja nämna de höjda utbildningsbidragen inomarbetsmarknadsutbildningen. Lika slort grundbidrag kommer att utgå lill bådegift och ogift. Därtill slopas prövningen av grundbidraget gentemot makesinkomst. Inte minst della sista aren välkommen åtgärd. Man kan dock konstateraalt de fiesla övriga åtgärderna direkt siktar in sig på ungdomen och atlintresset för att motverka den kvinnliga arbetslösheten och direkt hjälpakvinnorna genom konjunktursvackan icke varit så stort. Man skulle här viljaefterlysa ålgärder som kan bidra exempelvis till alt eliminera de skillnader ifråga om kvinnors sysselsättning, förvärvsintensilet och arbetslöshet somförekommer såväl mellan olika regioner som inom en och samma region. Med andraord: Det gäller här lokalisering av verksamhet som i lika grad kan dra till sigkvinnlig som manlig arbetskraft. Men, herr lalman, åtgärder av det slaget harvi inte sett så myckel av. () kortgenmäle: Jag skall bara i all korthet förklara varför vi anser atl förslag omvårdnadsbidrag är utformat så alt det missgynnar Nr 13 de förvärvsarbetande,eftersom det är beskattat. log Ju upp den saken. Enfamilj med hemmavarande förälder får behålla ungefär 400 av det härvårdnadsbidraget. Om däremot båda föräldrarna är hel-lidsarbetandeoch harnormal inkomst får man inte behålla mer än . Det är bakgrunden. Ärdet dessutom så atl den förvärvsarbetande familjen har två barn i den häråldern har man antagligen högre kostnader, men man får inget högre bidrag. Delär yllerligare ett missgynnande av de förvärvsarbetande. Så enkelt har viresonerat. FruLANTZ (vpk) kort genmäle: sade i sin inledning all kräver alt alla barn medförvärvsarbetande mödrar skall ha daghemsplats. Det var något nytt. Jag kankonstatera att det tycks råda dålig samstämmighet i cenlern på kommunplanel ochpå riksplanet i så fall, för på den linjen har man åtminstone inte gått i minhemkommun. Menjag skulle vilja ställa en fråga med anledning av alt man nu kräver - vilket ärbra - att alla barn vilkas mödrar förvärvsarbetar skall ha daghemsplats. Närskall de få det? Det är en kort och rak fråga. Sedan skulle jag vilja slå fasl alt införande avvårdnadsbidrag är ell sätt atl konservera kvinnans situation och ett sätt atthämma hennes frigörelsekamp och hennes utveckling. När man krävervårdnadsbidrag, som borgarna gör, vrider man klockan tillbaka. OchJag tror att det ligger en ideologisk motivering i botten. Jag tror helt enkeltalt man fortfarande lycker atl kvinnan bör vara hemma. Detta milt intryckförstärks genom atl man från borgerligt håll i de konkreta diskussionerna ombarnomsorg på kommunplanet kan medge en viss utbyggnad av barnomsorgen - delgör man för syns skull kanske - men helst vill ha barnomsorgen ordnad ifamiljedaghem och inte i institution, som måste vara det rätta socialt sett. () kortgenmäle: Om man citerar skall man åtminstone citera rätl, . Jag sadeatt alla föräldrar som så önskar skall erbjudas plats på daghem för sina barn.Det är ju en väsentlig skillnad. Här ligger något av den valfrihet som vi sägerau föräldrarna skall ha. Vadsedan gäller detta att vårdnadsbidrag anses vara konserverande för kvinnorollenvill jag säga att den saken måste tacklas på annat säll. Här gäller det ettarbete som måste fortgå Jämsides i samhället, och då beror det inte minst påoss själva att vi ger information i dessa frågor, att vi bildar opinion och,framför allt, all vi uppfostrar våra barn rätt. Som jag nämnde är del i hemmetsom attityderna grundläggs, och del sker på ett mycket tidigt stadium. Jagskulle kunna ta exempel på hur man hos barn har funnit fastutbildade värderingar och Därför menar viatt det är oerhört viktigt alt tidigt sätta in en riktig fostran - och då måsleman börja med föräldrarna! Slutligen,, anser vi alt det värdefulla med ett vårdnadsbidrag är att detgör det lättare alt korta av arbetstiden från åtta lill . Jagkan också upplysa om atl vi arbetar vidare med vårdnadsbidragets konstruktion.Vi har en arbetsgrupp som sysslar med den uppgiften, och vi hoppas att ganska snartkunna presentera en konstruktion på ett vårdbidrag som är sådant atl ingenskall kunna säga alt del missgynnar de förvärvsarbetande. FruLANTZ (vpk) kort genmäle: Jag ber om ursäkt, , om jag citerade fel. Men jag trorinte att skillnaden var så stor. Jag sade alt alla som arbetar skall hadaghemsplats för sina barn, och säger att alla som så önskarskall få daghemsplais. Alla företagna utredningar, undersökningar ochopinionsmätningar visar att de förvärvsarbetande kvinnorna vill hadaghemsplatser. Det vittnar också de mycket långa köerna om. Här i Stockholmhar vi en kö på närmare 7 000 barn för vilka man önskar plats på daghem.Och i min hemkommun är del ungefär 2 000 barn som köar. Jag tror därför inteatt det som Jag sade när jag avsåg att citera var så felaktigt i sak. HerrROMANUS (fp) kort genmäle: Det var glädjande, och jag tar fasta på del, alt man arbetar med attgöra om konstruktionen när del gäller centerpartiels förslag tillvårdnadsbidrag. Då kan det hända atl vi kommer varandra närmare. Men efter vadfru sade senast kvarstår att i dagens läge och med de förslag somhittills är framförda, blir det sämre utbyte för de förvärvsarbetande enligtcenterns förslag, medan det enligt folkpartiels förslag blir samma utbyteoavsell hur föräldrarna använder pengarna. Och det är del som vi anser vara detbästa sättet alt befrämja valfrihelen, alltså atl familjen själv får avgöra hurman skall använda pengarna och det ändå blir samma utbyte. FruFREDGARDH (c) kon genmäle: Jag vill bara säga till att det är klart att vi har enormaköer på daghemmen . Del märker Jag inte minst i min egen hemkommun, därtillgången på daghem långtifrån svarar mot efterfrågan. Men när samhället inlehar något annal all erbjuda, vad skall de förvärvsarbetande göra då? I ju inle den valfrihet som vi verkligen vill ge föräldrarna! FrökenENGMAN (s): Jag kommer nuatt lill viss del bryta den debatt som gäller barnomsorgen och ta upp en annanfråga. Ungdomen har under de senaste lågkonjunkturerna drabbats väldigt Detta gällerframförallt åldersgrupperna ,där arbetslösheten varil så stor atl vartredje arbetslös i den totala arbetskraften varit under . Dessvärreär inte läget bättre under högkonjunktur. Det är det som gör problemet medungdomsarbetslösheten litet speciellt och också mera bekymmersamt. Om vi seross omkring skall vi finna att tendensen även nu ger anledning till oro.Ca 25 000 ungdomar är ulan arbete. Del är fortfarande så att vartredje arbetslös är en ung person, och detta irols att allt fier människorkommit ut på arbetsmarknaden och blivit sysselsatta. Detleder oss lill slutsatsen atl dagens situation och framtidens kommer att ställaallt högre krav på samhället när det gäller att bereda sysselsättning åt degrupper som skall träda ut på arbetsmarknaden. Dagens ungdom har givits möjlighettill en allt längre skolutbildning, och bara detta kommer atl ställa myckelstora krav på samhällets arbetsmarknadspolitik, inle minst på grund av att delprivata näringslivet visat sig vara oförmöget atl motsvara ungdomensförväntningar. Förmig är det en självklarhet atl man måsle sätta in äveri frågan om ungdomarnassysselsättning i ett större sammanhang, nämligen den övergripande frågan omnäringspolitiken. Skall vi på lång sikt kunna lösa ungdomens problem kräver delålgärder på en rad områden. förekommer en långsiktig planering avstora delar av vår ekonomi. Men dessa insatser för en planmässig hushållning idemokratiska former är lill viss dei otillräckliga och inte samordnade. Storadelar av det ekonomiska livet är fortfarande undandragna de demokratiskabeslutsformerna. Del privata ägandels maktutövning stänger i realiteten utefoikflertalet från inflytande, som de har en självklar rätt till. Endemokratisk och en planmässig hushållning - vad innebär då del? Framför alltinnebär det att det är de folkvalda, dvs. de representanter som den enskildeindividen vall, som skall ange riktlinjerna för besluten, som i sisla handskall fallas av självständiga företag, organisationer och enskilda. Detär just delta som man frän moderaihåll i går betecknade somcentralstyrning. Det kan inte vara fråga om en centralstyrning. Del är fråga ommänniskornas möjligheter att få ett inflytande på livsavgörande frågor för demsom löntagare. Moderaternaklagar ofta över centralstyrning. I de stora förelagen i och framföralli utomlands bedrivs en planerad hushållning, vilket i praktiken binderresurser och ofta påverkar samhällets utformning på en radområden. Atl observera är att denna planering varken är demokratisk ellerplanmässig; däremot är den centralstyrd, t. o. m. i den meningen atl beslutenfattas i beslutscentra i andra länder. Hör man inga klagovisor från moderaternahär? Man behöver bara titta på de stora multinationella företagen och påde svenska företagen. Delta borde säga oss att vi måsle ha en övergripandeplanering från samhälletssida för all klara sysselsättningen. Vad är det kallar centralstyrning, och vad ärdel egentligen som socialdemokratin kräver? Jag skulle kunna nöja mig med atlcitera partiprogrammet där det slår: "socialdemokratin vill ersätta dennuvarande maktkoncentrationen med en ordning där varje människa har rätt altsom medborgare, löntagare och konsument bestämma över produktionens inriktningoch fördelning". - Det är nämligen dessa grupper del gäller. Vad ställer då moderalerna upp för mål för att klaraungdomens sysselsättning? Jo, de tycker alt allt är bra som det är. Jag skallcitera vad moderatledaren sade i ett lal i den 18augusti 1975 - alltså, man får gärna det intrycket atl del skulle röra sigom 1875 eller så. Han sade om socialdemokratin: "Det decentraliseradebeslutsfattandet skall ersättas med avgöranden på hög central nivå." Vilken hög central nivå? Vad som krävs och vad somunderstryks av den socialdemokratiska ungdomen är ju atl kommunerna genom sinaförtroendevalda skall upprätta särskilda beredskapsplaner för att mötaungdorrisarbetslösheten. Man måste göra en karlläggning och översyn av hurkommunerna ser på ungdomsarbetslösheten och om de har några förslag till ålgärder.Kommunerna har här ett självklart ansvar, och den socialdemokratiska ungdomenhåller också på med att göra en sådan översyn genom att fråga kommunerna vilkenberedskap de har för att möta ungdomsarbetslösheten. I samma anförande sade vidare: "Vad äregentligen ytterst marknadskrafter om inle produktionens anpassning till människorsbehov, hur de vill ställa för sig och ordna sin egen tillvaro. skall dettavalfrihetens samhälle ersättas av det uppifrån planerade, ledda och styrdasamhället." Inte nog med det, han säger vidare: "När det gått så bramed nuvarande syslem" - nämligen att låta arbetsmarknads-krafterna fåhusera - "som det gjort borde del finnas skäl alt fortsätta eftersamma huvudlinje." Läser man det där -för det måste man göra- blir den halsbrytande slutsatsen alt förelagen på grund av inneboende viljaoch önskan ser lill all produklionen lillgodoser människors valfrihel,önskemål och behov all ordna sin tillvaro. Vad har marknadskrafterna skapat för valfrihel iarbetslivet? Fråga en norrlänning som har tvingats flytta lill !Vad har de tillgodosett för önskemål och behov på arbetsplatserna? Gå ut ochfråga arbetarna! Är del för lång väg till dem, går det bra att frågaledamöterna i arbetsmiljöulredningen. Och framför allt - fråga de 25 000arbetslösa ungdomar som vi har hur mycket de förlitar sig på arbetsmarknadskrafterna! Alla initiativ som tagits i anledning avarbetslösheten bland ungdomar har självklart utgått ifrån den principiellauppfattningen att varje ung människa som slutat sin grundutbildning skallgaranteras ett erbjudande om arbete eller fortsalt utbildning för ett framtidaarbete, men denna garanti om sysselsättning är ett hell annat krav än den sys- selsätlningsgaranti somGunnar talade om i går. Han sade all regeringen borde lyssna på SSU.Visst kommer den atl göra det. Jag är övertygad om att den kommer atl göra del.Men Jag skulle bli livrädd om den lyssnade med hjälp av tolkningav vad vi egentligen avser. har missat hela grundpoängen i detkrav på sys-selsättningsgaranli som SSU ställt upp. Det räcker inte att med ordslå fasl en garanti. Del är självklart innehållet, det är de konkreta förslagenbakom orden som ger oss handlingsmöjlighet. Därförmåste man sätta frågan om ungdomsarbetslösheten i samma planmässiga resonemangsom ligger till grund för den övriga näringspolitiken - delta som för centralstyrning. Manmåste ställa sig en del frågor om varför unga människor är arbetslösa.Det beror natudigtvis på atl vi har en ganska sned arbetsmarknad. Vi måste gåvidare och aktivt skapa sysselsättningstillfällen på områden där det finnsmöjligheter alt göra så. Men framför allt slår arbetslösheten hårdast bland deunga och framför allt mot de unga kvinnorna. FruFredgardh talade om studiebidrag som en möjlig och praktisk väg att lösaproblemet på. Hon sade at! då kan man få ut ungdomarna på arbeismarknaden ellerskaffa dem utbildning. Det är inle där problemet ligger utan i atl hitta demänniskor som är arbetslösa, de unga kvinnor som inle har något arbete.Där måsle man sätta in resurserna. Detär kanske därför som sysselsättningsulredningen prioriterat frågan omungdomsarbetslösheten. Man måste gå in på de konkreta frågorna. Hur får vi tagi ungdomarna? Svaret är endast ett: Det beror helt och hållel på vilka resurservi själva är beredda atl satsa, personellt och ekonomiskt. Det är vårtavgörande, del ligger i våra händer. Varfinns då jobben? finns av alla kvinnor inom 25 yrken. Därför måsteman gå parvis med åtgärderna. Vi måste alltså förändra tankesätt som grundarsig på en uppdelning av kvinnliga och manliga jobb. Del är svårt att få utungdomen och framför allt flickorna till industrijobb. Beror det på dem ellerkan det tänkas bero på någonting annat? Talmannensklubba föll nu i bordet som tecken på atl jag hållit på för länge med mittanförande. Därför vill Jag bara uppmana er som ställer krav att tala om att detockså kommer att kosta pengar. Under delta anförande övertog fru tredje vicetalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. HerrRINGABY (m): har vi här i kammaren haft en lång och intensiv debatt ombarnomsorgen. Jag skall flytta mig till andra ändan av livet och tala litet omvården av våra gamla. Denvården kommer som vi alla vet att bli mycket resurskrävande för kommuner ochlandsting i framliden. ökar till1990, medan de aktiva åldersgrupperna, de som skall klara vården ekonomiskt ochpersonellt, kommer att minska . Vårdenav de äldre sköts av primärkommuner och landsting. Men statsmakterna har stortinflytande. Jag kan nämna alt det finns ett 40-tal olika statsbidrag sominverkar styrande på kommuners och landslings verksamhel. Inle mindre än 18olika s. k. expertråd, nämnder och fackorgan finns underställdasocialslyrelsen. Alltdetta gör att väldigt många av de beslut som fattas i kommuner och landstingblir överprövade i olika statliga organ. Till detta kommer att regeringen dåoch då lägger på den kommunala offentliga sektorn arbetsgivaravgifter förmiljardbelopp, som den går in med direkta bidrag för att kompenserakommuner och landsting för deras kostnader. Bidragen räcker dock inte, ochdärför får kommuner och landsting betala avgifter till staten med så storabelopp alt del försvårar deras primära uppgift all la hand om de gamla. Ävenden av statsmakterna mer eller mindre påtvingade kommunala satsningen påbarndaghem försvårar självklart satsningen på åldringsvården. Men barnlillsynkan lättare och billigare ordnas på andra sätl, vilket man inte kan medåldringsvården. Dessutom är behovet av platser i åldringsvård faktiskt slörreän behovet av barndaghemsplatser. Denavgift på I % som skall finansiera barndaghemmen får kommuner och landstingbetala. Det betyder ungefär 200 heltidsanställda i stad och landstingeti mitt hemlän. 200 helårsanställda bara i avgifter! De människorna skulle habehövts för att klara åldringsvården. Detta är en dålig politik som försvårarlångtidsplaneringen.