prot · FY0963 · 1975-12-31 00:00:00 — Ävenom den här diskussionen har kommii att präglas ganska mycket avtekniken för beslut här i kring mål som vi i mänga avseenden äröverens om, så är ändå, fru statsråd, ocksä i denna debatt den viktigaskillnaden mellan vad vi i står för och vad majoriteten iriksdagen står för alt vi lycker att u-hjälpen skall bli slörre. Vi tycker redan delta budgetår borde uppnå 1 96 av bruttonationalprodukten, och delbetyder ytterligare 500 mifi. Underdetta anförande övertog herr andre vice lalmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Hen (): För sisla gången debatterar vi enprocentsmålet. Löftet gavs 1968för alt infrias /75, Väridens fattigaste har inle blivit rikaresedan dess. har inte blivit fattigare. står vi inför det slutligaavgörandet. Skall vi uppfylla värt löfte enligt och folkpartietsreservation till ulrikesuiskoliets belänkande nr 3? Skall vi svika löftetenligt socialdemokraternas och majoritets- Inför detavgörandet bör vi känna blickarna av vädjan från lorrdödsområden, frånBengalens hopträngda människomyller, från kämpande, lidande, flyende,fredslängtande människor. avgör vi om vi utöver fastlagda ramar skall göraen särskild insats på en halv mifiard kronor med hjälp av vårt kvarvarandeveteöverskoll och vad vi f ö. kan få fram hos oss själva och hos andra. Vihade en debatt om värt veteöverskoll , och då sade vi också från vårthäll att hela veleöverskoltel skulle gä till de svältande folken, när det komfram. Detta förslag fullföfide vi i vår motion , och föfier vi uppdet i reservationen till beiänkandel nr 3. Allt vete som gåva till de svällandefolken! Herrförste vice talmannen har tidigare lalal om enprocentsmålet, och jagskall inle ytterligare uppehålla mig vid del. I stället vill jag säga någol omden fortsatta ulvecklingen av värt bistånd. Sedanvi kommit upp lill en procent av bruttonationalprodukten i bistånd, bör vikunna gä vidare efter finare linjer än bara procenlökning. Vi kan inle blundaför alt den snabba ökningen av anslagen kan ha lett lill alt hjälpprogrammeninte blivit tillräckligt väl genomtänkta i sina konsekvenser.Skogsindustriprojektet i kan vara ett exempel på det. Från centernssida har vi därför inle velat föreslå ett fortsalt system med automatiskrelativ höjning av biståndsanslagen. Vi ansluter oss lill regeringens förslaglill ramar , dock förutsatt all de ligger på avbruttonationalprodukten. Under liden bör vi fä fram en ny modell för vidarerelativa höjningar. Dessa bör kunna knytas dels lill nya insalser inomFN-systemels ram, dels lill för redovisade samarbelsprogramtillsammans med nya länder eller lill utbyggda program tillsammans medtidigare samarbelsländer. Varesig vi lämnar bistånd genom FN-kanaler eller genom bilaterala avtal måste vårmotpart ha trygghet för att påböriade insatser fullföfis. Det var bakgrundentill all 1972 gav regeringen bemyndigande att göra bilateralabiståndsutfästelser för fem är framåt, svarande mot fyra gånger det bilateralaanslagel för innevarande budgetår. Vi har tidigare påpekat alt del skulle geregeringen bemyndigande att göra bilaterala utfästelser om totalt nära sjumifiarder kronor. Det var med hjälp av della bemyndigande som regeringen bl. a.band vid pappers-kombinatet i utan all ens varinformerad. Ellplaneringsbemyndigande är nödvändigt. Etl samarbeisland skall känna trygghetför att vi fullföfier ingångna avtal. Socialdemokraterna går ut och beklagarsig över alt vi genom uttalandet i beiänkandel nr 4, punkten 3, skulle slåsönder den nuvarande möjligheten till långtidsplanering. sade iTV i går att vårt förslag skulle innebära att man bara kunde planera för ett äri tagel. Del är inle fråga om del. Vi vill inle korta bemyndigandenas längd.Lål mig citera ur betänkandet: "Vid riksdag (UU 1973:3)behandlades frågan huruvida samarbelsavlal med mottagarländer för svenskibislånd borde underställas . framhöll emellertid alt ettsådant krav skulle kunna omintetgöraen av länderprogrammeringens viktigaste fördelar, nämligen möjligheten altplanera samarbetet framåt. Enligt ulskollels mening gäller deltafortfarande." Vi säger alltså att vi fortfarande måsle ha möjlighel altplanera samarbetet för flera är framåt. Utskottetbegär att regeringen till 1975/skall komma med förslag lilländrat innehåll i bemyndigandet att göra bilaterala bislåndsulfäslelser,innebärande en begränsning i regeringens nuvarande tolkning. Som exempel nämnerutskollet att godkännande skall inhämtas vid en större ökning företl land eller vid en ny insats inom etl land som binder en slörre del av planeringsramen.Efter etl sådant ingängsgodkännande frän sida skulle bemyndigandetkunna fungera som förut. Det är inle fråga om all korta bemyndigandets längd.Det gäller inflytande i börian av större, nya projekt eller vid enstark höjning av planeringsramarna för ell visst land. HerrArne i var inne på frågan och sade att vi hadeföfil ett moderat förslag. Det moderata förslaget var att vi skulle säga uppbemyndigandet. Vi föreslär att skall begära att regeringen komniermed förslag lill nya regler för bemyndigandet. Visserligen uppträdersocialdemokrater och moderater väldigt ofta tillsammans i det härbislåndsbelänkandel, men del mäste ändå gä att skifia mellan förslag fränmoderaterna och från regeringen. Dettaatt vi vill begära förslag från regeringen bör ha kunnat uppfattasom elt personligt förtroende för henne själv. En stor, ny insats eller starkhöjning av planeringsramarna måste rimligen beredas så ordentligt och länge altdel är möjligl alt fråga . Vi äventyrar inle någon del i värtbiståndssamarbete med detta. Tvärtom skulle vi vinna att de uppskattadeföreträdarna för våra samarbelsländer skulle slippa att frän riksdagensliiktare eller pä annat sätt få höra den nu ofta upprepade kritiken allsamarbelsavlal varit dåligt förberedda och förankrade. Såvill jag gå över till att kommentera vårt san-iarbele med ell par grupper avmottagarländer. Herr förste vice talmannen har tidigare kommenteratnågra länder, och kommer senare att kommentera en del.Lål n-|ig böria med . Som förhållandena är där bör det områdetbehandlas som en enhet. En kritik mol skogskombinatet i var att detband huvuddelen av vårt bistånd till det landet flera är framåt, sä att delblev föga över för den direkta lindring i krigels skador som viil uppfattadessom den naturliga insatsen bland de många som kiinde för under de svåraåren. Regeringen har försökt komma ur det dilemmat genom att snabbi ökaplaneringsramarna för . Dä blir det mera över lill annat. Del är ioch för sig någonting att vara tacksam för. Föfiden är emellertid allskillnaden blir ändå slörre n-iellan å ena sidan och å andra sidansödra och Cambodja, som borde Slå i lur för motsvarande insatser.Eftersom vi i fortsättningen inte kom- mer all ha så sloraökningar i lotalanslagen komnier vi inte att kunna bygga upp ramar för t. ex.södra och Cambodja, så alt de på någol sätt motsvarar . Kanvi förklara och försvara del inför dem? Trotsdetta har vi frän föreslagit en avsevärd höjning av anslaget lillNordvietnam. Anslaget är i är 170 mifioner, och vi föreslår 210mifioner, alltså en höjning med 40 mifioner. Delta kallade nyssför att vi sänkte anslagel till . Vi föreslär ju i stället enhöjning med 40 mifioner. Regeringen vill höja med ytterligare 15 mifionerutöver vad vi och SIDA föreslår. Vi föfier alltså SIDA, eftersom regeringeninte ger något skäl för en ytterligare höjning. Vi förutsätter dock alt en goddel av del av oss föreslagna tilläggsanslaget på 500 mifioner skall kunnaanvändas för att lindra krigets skador i , och dä ställer vi irealiteten minst lika slort stöd till förfogande för som regeringengör. Så var det alltså med det som kallade för en sänkning! Avhänsyn till övriga stater i bör man emellertid vara försiktigare medhöjningen av själva länderramarna, som sedan är svåra alt justera nedåt till förmånför de andra staterna. Tidigarehar jag upplevt som myckel saklig i u-landsdebatten. Jagupplevde det så också i går, då hon uppträdde i etl program i Aktuellt. I dagvar det något hell annat. Jag kände inle igen hennes stil. Rösten var ,men händerna måste ha varit Esaus. Vänsterpartietkommunisterna har i motionen 2042 föreslagit pä lill-läggsstat ytterligare 100mifioner för PRR och 50 mifioner för den Nationella enhelsregeringen iCambodja. I sitt belänkande nr 5 avstyrker utskottet den framställningen. HerrMåbrink sade tidigare all han tyckte att detta var avslöjande för bl. a. vårvifia att fä fram nya pengar. Frän sida menar vi emellertid alt medelför södra och Cambodja skall ställas till förfogande genom dettilläggsanslag på 500 mifioner som vi föreslår för alt nä enprocentsmålet, ochdå finns del ingen anledning alt ta fram ytteriigare pengar genomtilläggsanslag. Vi förutsätter alltså alt och vänsterpartietkommunisterna ställer sig bakom reservationen till utskottets betänkande nr 3,när det blir dags all rösta. Sänågra ord om skogskombinatet i , eftersom det i massmedia och iuiskottsmajoritetens skrivning har väckt så slor uppmärksamhet. Låt mig förstsäga alt beslutet om insatsen måste stå fasl. Vi vill göra allt vad vi kan förall det skall bli lyckligen fullföfil. Elt misslyckande skulle vara tragisktinte bara för och för samarbetet mellan våra länder utan också förden svenska biständsvifian över huvud taget. Därmed borde vi nu lämna arbetet ifred att fullföfias av dem som har den uppgiften. Då vi emellertid frän centernmenar att insatser av den här typen i fortsättningen inte bör ingå i de svenskasamarbels-programmen måste jag ta upp några principiella synpunkter. Det är såmyckel mera angeläget för mig att göra det som utskottet ger så stort utrymme åt stark kritik avvår uppfallning, en kritik som delvis är byggd pä misstolkning. Omkringen tredjedel av jordens människor når inle över gränsen för vad vi skulleuppfatta som människovärdig tillvaro. I vår partimolion ger vi uitryck för attvårt stöd därför skall sättas in på de tekniskt lägsta utvecklingsnivåerna. Vibör i första hand satsa pä att ge mat, sysselsättning, kläder, bostäder,undervisning och sjuk- och hälsovård. Därefter bör vi hjälpa lill med att lösaurbaniserings- och miljöproblem. Änen gäng en kommentar lill vad sade: För sädana insalser behövervi inte tvinga några länder till anpassning efter uppfattningar vi kan ha omhur hjälpen skall användas. Utskottethar till beiänkandel fogat en promemoria, som med anledning av motionpä denna punkt upprättades av chefen för den grupp som inom SIDA handläggerskogsindusiriprojektel i . Promemorian var, såviii jag förslår,avsedd som elt slöd för den föredragning SIDA:s generaldirektör gjorde införutskottet och torde inte ha betraktats som elt dokument till ulskottet. innehåller polemik mot cenlern för åsikter som inle har gettuttryck för, begärde vi att den inle skulle ingå i ulskollels betänkande.Majoriteten löste problemel genom all slryka "". Polemikenkvarstår emellertid, och konsekvensen av den behandlingen är att dokumentettill råga pä alll nu också blivit en förfalskning. Enhuvudinvändning frän sida mol skogskombinatet har varit - jag citerar här ur vår partimolion - "alt tusentals människor, som till utnytfiat de aktuella områdena som betesmarker m. ni. fördrivs och tvingas söka sin utkomst på andra plalser". har nämnt siffran 100 000 människor. bemöts detta bl. a. på föfiande sätt: "Beträffande de etniska minoriteternassläll ning kan nämnas, alt stora delar av del område som skall användas för elt rationellt skogsbruk redan har övergivits av de etniska minoriteter som tidigare idkat svedjebruk där. Marken har övergivits därför att den blivit totalt 'utsugen', oanvändbar med mindre den regenereras genom lämpliga åigärder-- . Belräffandesvedjebruket i allmänhet har vi att rätta oss efter regeringens politik attförr eller senare bringa denna odlingsform lill upphörande. I samband därmedkommer regeringen alt bereda de personer som ägnat sig ät denna brukningsformannan och ur ekonomisk och ekologisk synpunkt nyttigare sysselsättning." Delpåpekas inte alt del är en urgammal bondekunskap, all näringsämnen på nyllfrigörs och sjukdomar försvinner, om jorden får vila sig elt tag. När böndernai lämnade sin "utsugna" jord, hade de förvisso tänkt sig attåtervända enligt en gammal rytm. har hjälpt till att i okunnighet slåsönder deras rytm och därmed deras kullur. Beträffande svedjebruket skulle viha att rätta oss efter den nordvielnamesiska regeringens politik att bringadenna odlingsform till upphörande. Den nordvielnamesiska regeringen må ha denambitionen, men jag kan inte acceptera attav biståndsmedel betalda svenskar skall fungera som bödlar. Regeringen skulle bereda dessa jordbrukare "annan och ur ekonomisk och ekologisk synpunkt viktigare sysselsättning". Vem avgör vad som är nyttigare sysselsättning? Tror verkligen utskottets majoritet all dessa människor kommer att uppfatta någon annan sysselsättning som viktigare än den de drivs bort ifrån? Del är tillräckligt mänga flyk tingar i ulan alt svenskar på svenska maskiner skall öka deras antal med hjälp av svenska biståndsmedel. Jag träffade i går en person som jusl kommit hem från arbetet där nere. Han sammanfattade hur han upplevde della: "Vietnamesisk bondekultur, sä komnier kra narna -- ." Minkritik riktar sig inte mol SIDA, som endast utför etl regeringsuppdrag. Minkritik riktar sig inte mol och beundransvärda folk. Därkunde man ju inle veta att den brukar ge löften utan attförsl förankra dem hos det svenska folkel och dess företrädare i . Lätmig lill sist säga något om värt slöd lill de nya staterna som efterträtt deportugisiska kolonierna i ! Vi har stött PAIGC i . Vi harstött FRELIMO i . Vi har stött MPLA i . Vi har känt samhörighetmed dem i deras kamp, en kamp som lett inte bara till frihet för dem självaulan ocksä för det gamla moderlandet i . Del är självklart att vi skallstödja det nya . Del är självklart alt vi skall stödja det nyaGuinea-Bissau. Del måste också Slå klart att vi är beredda att hjälpa del nyaAngola. Det är bakgrunden lill och folkpartiels reservation nr 6. Därmed,herr talman, ber jag att få yrka bifall till reservaiionen lill beiänkandel nr3 och vidare till reservationerna 6, 7, 8, II, 13, 15och 19 vid betänkandet 4 och för övrigt till ulskollels förslag i betänkandena4 och 5. Biståndsdebailen är ju sedan många är en av de fasta punklerna iriksdagens arbetsschema. Den starka ökningen av antalet fria stater i dentredje världen har gjort vär biståndspolitik till en viktig del av den svenskautrikespolitiken, och bisländsanslagens betydande storleksökning gör dem ocksårent materiellt lill lunga inslag i den svenska statsbudgeten. NärSverige under nästa budgetår uppnår del s. k. enprocentsmålet tillhör virelalivl sett de största bidragsländerna i världen. Del är naturligtvis braalt vi har kunnat orka med all häva oss upp lill den placeringen. Del är ocksåtillfredsställande all delta mål kunnat uppnäs utan att biståndsanslagenbehöver vägas mot eller prioriieras framför anslag lill andra och meranäraliggande ändamål. Fixeringenvid ell procenttal i förening med dels de omätliga behoven i , delsde ekonomiska resurser som del svenska näringslivel skapar även för dennaverksamhel har gjort denna automatiska upp- räkning av anslaget möjlig.Den nivå som bisländsanslagen nu uppnått komnier dock troligen all göra delnödvändigt all i fortsättningen använda andra bedömningar än procenträkningensvid bestämmandet av biståndsanslagens storlek. Enprocenlsmetoden har varit ellanvändbart rättesnöre hillills enkelt och lättfattligt och troligen med enpådrivande effekt. Men kan nog biståndsanslagen inte behålla dennasärställning vid budgeibehandlingen. Liksom i fråga om budgetens alla andraanslag måste biståndsanslagets storlek bedömas med hänsyn till tillgängliga resurseroch andra behov. Den pågående biståndspoliiiska utredningens förslag i dettaav.seende emotses med slort intresse. Densvenska utrikespolitiken har länge präglats av betydande samstämmighet mellanriksdagens partier vid bedömningen av vikliga frågor. Del har varit en styrkautåt på många sätt. Men har naturiiglvis den utrikespolitiskadebatten här hemma dämpats. På det biståndspoliiiska området har emellertidulvecklingen föfil en annan linje. Det har lett lill både allvarligamotsättningar i och lill en debatt ute i landet. Jag har mänga gångerfrän denna plals uppriktigt beklagat dessa motsättningar, eftersom de på ettför bislåndssaken olyckligt sätt rubbat en betydande del av den svenskaallmänhetens förtroende för regeringens biståndspolitik. På della område, omnågol, borde regeringen ha bemödat sig om all gä hand i hand med , har uppenbarligen frän regeringens sida inle funnits någon vifia till ensådan samverkan. I flera principiellt myckel betydelsefulla frågor har därförden socialdemokratiska minoritetsregeringen nu fäll majoriteten iutrikesutskottet emot sig. Det är verkligen inle bra all viktiga delar av densvenska utrikespolitiken därför måste avgöras genom lottdragning.Regeringens oskickliga handlag mäste än en gång allvarligt beklagas. Dessföljder kan göra all del blir svårare all i framliden samla svenska folketkring önskvärda höjningar av bisländsanslagen. Detfinns föfidriktigl mänga reservationer vid ulrikesuiskotieis biståndspolitiskabetänkande i är. Jag skall kommentera några av dem. Ireservaiionen 26 fullföfier och jag etl gammalt moderat yrkandeom högre anslag lill den verksamhet som olika enskilda organisationer bedriveri - ofta med stor framgång och föredömligt effektivt i förhållandede knappa resurserna. År har moderata molionärer yrkat på högreanslag lill Lulherhjälpens och Röda korsets och missionens och Rädda barnensolika biståndsprojekt! Sakta men säkert har ocksä anslagsposten höjts. 1 åretsbudgelproposilion är den upplagen med 35 mifi. kr., dvs. samma belopp sominnevarande budgetår. Reservanterna anser alt de sedan föregående år språngvisökade kostnaderna för t. ex. ofia och livsmedel och den allmänna inflatoriskaulvecklingen motiverar en höjning av beloppet till 50 mifi. Om så inle skerkommer vissa delar av den nyttiga verksamhet som bedrivs i farozonen. Delhar sagts att de hittillsvarande anslagen lill enskilda organisationersverksamhel varit tillräckliga. Det betyder alltså att dessa organisationer inte i någol fall av bristpå statligt bidrag har tvingats avstå frän alt starta något välmotiveratprojekt. Om emellertid anslaget höjs på det säll som föreslås i reservationen26 skulle SIDA inle behöva enbart vänta pä bidragsansökningar från de enskildaorganisationerna. SIDA skulle i stället få råd att la initiativ och självföreslå de enskilda organisationerna att starta och driva det ena eller andraprojektet, allt för att i högre grad än utnytfia de enskildaorganisationernas erfarenhet och kunnande i u-landsarbetet. Enökning av de enskilda organisationernas sektor skulle dessutom medföra denfördelen att en ökande del av våra biständsresurser skulle kanaliseras genomorganisationer som i hög grad har den svenska allmänhetens förtroende. Jagtror nämligen inte att man skall underskatta del psykologiska värdet av attallmänheten har lärt sig att den mat som förmedlas av och Rödakorset och Rädda barnen till sista luggan hamnar i de hungrigas munnar. Iårets budgetproposition framläggs förslag rörande ökat stöd tillu-landsforskningen och rörande dennas inriktning och organisation. I väsentligadelar bygger dessa på u-landsforskningsutredningens förslag. I ett avseende avvikeremellertid proposiiionen från utredningen. Det gäller organisationsfrågan. Frånmoderat häll har vi gjort en bedömning som är rakt motsatt den som regeringenhar gjort. Vi anser att utredningens förslag om en fristående nämnd förutvecklingsforskning främjar forskningens nödvändiga frihet på ett bättre ochmera förtroendegivande säll än regeringsförslagels s. k. beredning föru-landsforskning. och jag har därför i reservationen 28 yrkatatt organet för ulvecklingsforskning skall ges en självständig slällning. Dessstyrelse bör också ha en majoritet av forskare med erfarenhet av delsu-landsforskning, dels tvärvetenskaplig och mångvelenskaplig samverkan. Endastdärigenom kan skapas garantier för alt forskningen kan utformas så alt den bidrartill all utbilda forskare iu-land alt så långt möjligtföriägga forskning till u-land allpä ell effektivt sätt sprida forskningsresultat till främst beslutsfattare iu-land all förankraulvecklingsforskning i forskarsamhället. anser reservanterna alt varasjälvständigt beslutande och medelsdisponerande. Vi delar också utredningensuppfattning att det är angelägel att nämnden får initierande och styrandeuppgifter, dvs. att den fär en offensiv funktion. Omreservaiionen 28 inte vinner bifall kommer den moderata gruppen alli andra hand stödja ulskotlsförslaget om all beredningsansvaret tills vidareskall ligga hos SIDA. Det innebär nämligen en mindre bindning än regeringensförslag i avvaktan pä det förslag i ämnet som den biståndspoliiiska utredningenförväntas lägga fram. Liksomunder föregående år har utskottets moderater och folkpartister enats om att ien reservation, nr 32, yrka pä etl vidgat system för investeringsgarantiersaml pä förslag om utvecklingsbolag och för investeringsstudier. Enligt vårmening måste nämligen stora ansträngningar göras för att utveckla u-ländernasnäringsliv och skapa arbetstillfällen och försöriningsmöjligheler åt derasmifioner arbetslösa. Många u-lands-regeringar vel della och förslår att enbartgåvor och lån från den rika världen aldrig kan förslå för att väsentligt höjaderas folks levnadsstandard. Därför satsar de pä att utveckla en värdeskapadeproduktion inom både hantverk, småindustri och stora industriella förelag.Sverige kan främja ekonomiska utveckling bl. a. genom alt stimulerasvenska förelag att bygga upp producerande förelag i . Därigenomsker ett värdefullt överförande av kunnande på tekniska, ekonomiska,organisatoriska och kommersiella områden. Ett medel för sådan stimulans är enutvidgning av det svenska statliga invesleringsgaran-lisystemet till attomfalla i princip alla . Ävenett svenskt utvecklingsbolag av den typ som redovisas i industribislåndsutredningensbelänkande skulle kunna få sin belydelse för utveckling motekonomisk frigörelse och höjd levnadsstandard. Det skulle kunna förmedlakrediter för investeringar i och hjälpa svenska företag medriskkapital för deras invesieringar där. Alla vägar måste prövas som främjaru-ländernas ansträngningar alt skapa förutsättningar för att deras medborgare skallkunna försöria sig genom eget arbeie. Endasl därigenom blir del möjligl föru-länderna att successivt bygga upp den välfärd som deras folk lika väl somi-ländernas har rätt att få del av. Jag yrkar bifall till utrikesutskottets hemställan i betänkandet nr 4utom beträffande de punkter till vilka det fogats reservationer där herrHernelius och mitt namn återfinns. Utvecklingen i u-landsvärlden har varit ovanligthändelserik. Vi har de drastiska förändringarna i ekonomiskt avseendebetingade av höjda priser pä ofia, övriga råvaror, livsmedel och annat, som gynnaten del länder men utarmat andra, redan mycket faltiga. Vi har ocksä poliliskaförändringar i olika delar av u-landsvärlden som påverkar situationen förmänniskorna där. Jag syftar bl. a. på frigörelsen från tidigarekoloniala förtryck i , och ,därju självständigastater uppslår. Det aren naturlig och föfidriklig ulveckling alt Sverigestidigare stöd till befrielserörelserna i dessa länder nu avlöses av mertraditionellt biståndssamarbete. Utvecklingen i ger likaså en helt annan utgångspunkt för vidgadebiståndsinsatser från . Detta kan i betydande gradtillgodoses inom ramen för den föreslagna budgeten. Med andra ord, vi stårinför en ny situation när det sålunda gäller all bygga ul det direktabilaterala biståndet med flera nya mol- del av vär bisiändshisioria böriar nu också när vi nått enprocentsmålet.Jag menar inte all det i och för sig var något märkvärdigt, alt vi därmed nättelt slutmål, Som utrikesutskottet uttalar bör våra insalser även i framlidenöka i takt med värt lands ekonomiska möjligheter.