prot · FY0916 · 1975-12-31 00:00:00 — Tillherr skulle jag vilja säga all jag är tacksam för hans frejdiga ochfrimodiga deklaration: Statens verkliga inkomstbortfall skall vi betala! Jaghar registrerat detta och lagt det på minnet. Del kommer att bli rätt mycket,det försäkrar jag . Talet om all man får så mycket över på inflationseffeklerär ett tal med betydande överdrifter, och det är dåligt undersökt. Vi har gjortoss besväret i att se vad de här s. k. inflationsvinsiernakan innebära och kommit fram till all del är ungefär plus minus noll. Så omherr står för sin frimodiga förklaring får han gå ganska långt i fråga ombetalningen av de arbetsgivaravgifter eller socialavgifter lagda påarbetsgivarna som det här blir fråga om. Men självfallet har jag med glädje ochtacksamhet inregistrerat myckel bestämda och frejdiga deklaration. Lånevillkorenkan bli sämre, har del sagts, om man väntar med den statliga upplåningen. Detkan ju tänkas. Det kan också tänkas att villkoren blir bättre. Vad man avläserjust nu är en försiktig nedjustering av kostnadernaför upplåningen ute på världsmarknaden. Jag säger det bara litet en passarn. Momssänkningenvar ju bra för folkhushållel, har det sagts, och man har frågat: Varför kaninte Sträng erkänna del? Jag försökte i korta drag beskriva de erfarenheter vihar fått av momssänkningen, och alla här i kammaren vet hur jag ser påmomssänkningen över huvud taget. Jag gillar den inte, helt enkelt därför attden verkar på rik och fattig, på behövande och ickebehövande. Jag anser all det bör vara en skillnad därvidlag när man använderstimulanser. Jag tycker alt del vore rikligare. Närvi gick med på momssänkningen var det därför all herrarnas bud på 5 96 sänktestill 3 och därför att sänkningen gjordes tidsbestämd från till den15 september. På del sättet fick man ju ett prov på ivad mån det här vapnet verkade. Detblev inte någon sämre efterfrågan efter . Vi hade en julhandelsom var mera intensiv än trots att momsen återgick till sitt gamlaformat. Kvällstidningarna talar om alt del såldes nära 22 000 privatbilari januari - utan momssänkning. Det är en absolut rekordsiffra förbilhandeln, och bilhandlarna är självfallet som tidningarna säger mycket glada. Överdrivföljaktligen inte detta med momssänkningen, . Felet med den är attden slår generellt. Anledningen till att vi gick med på den och all jag sattemitt namn under uppgörelsen var helt enkelt att del hade varit en sämre lösningatt lotta här i kammaren mellan de förslag som fanns innan vi resoneradeihop.oss i Hagaöverenskommelsen. () kortgenmäle: Vi skall väl inte gräla i onödan om utlandsupplåningen och de småföretagens möjligheter på lånemarknaden eftersom finansministern sade all hanumgås med problemet. Men om grundinställningen är att investera för all vi såsnart som möjligt skall få en bättre balans i utrikesaffärerna, och omfinansministern delar min uppfattning alt det är viktigt att också den härgruppen av företag kan investera och all de har svårast all över huvud lagetkomma åt upplånade pengar, om situationen är sådan all finansministern haruppmanat de stora företagen och kommunerna all gå ul och låna, vilket ju ståri finansplanen, hur kan det då plötsligt bli ett problem urvalutareservsynpunkt därest staten genom lån på utlandsmarknaden frigör en delt. ex. AP-fonds-medel, som skulle kunna tillskjutas meHanhandsinstituten föralt de skulle kunna tillgodose den efterfrågan som finns ifrån den här typenav företag? Med så mycket av rekommendationer och ibland också av underhandsöverenskommelsersom förekommer mellan och affärsbankerna bör det vara möjligt attgöra en rekommendation så att pengarna framför allt står till förfogande fördenna grupp inom näringslivet. Annars vill del till att hitta någon annanmetod som är effektivare för all tillgodose gruppens rättmätiga intressen avatt få lånemedel. Åandra sidan är det fullt klart, och del har dokumenterats igen, att såfort det blir fråga om behov av investeringar och att stimulera dessa ärregeringen och finansministern i huvudsak inriktade på de förelag sorn har storlönsamhet. Del är också grundinställningen när det gäller uttag av avgiftergenom löneskatt. Om vi är beredda att minska statsinkomsterna genom i särskildordning tillkomna avdrag mot vinst för den här gruppen av företag inomnäringslivet, varför skulle vi då inte 10 Riksdanens protokoll 1975. vara beredda all i någonmån minska statsinkomsterna också genom åtgärder för den grupp av företag sombevisligen är i störst behov av det och låta dem göra investeringar för attförbättra sill konkurrensläge? Varför skall dessa företag undanhållas detstatliga tillmötesgåendet? Det är den inställningen jag inte förslår. HerrBOHMAN (m) kort genmäle: Jag har treting att säga på mina . Finansministern lät påskina att inflationen varhelt beroende av prisutvecklingen utomlands. Om man läser nationalbudgelenfinner man all hälften av prisstegringar berodde på förhållanden iutlandet, andra hälften på våra egna åtgärder. som vi nu är inne iräknar nationalbudgelen med att mellan en femtedel och en sjättedel avprisstegringarna skall uppkomma utifrån och resten bero på oss själva. Siffranär kanske för låg, men det är den enda officiella prognos som finns om delta. Prisstegringarna enligt nettoprisindex - för detvar det jag talade om, - var . ringde en kvinna till vårt partikansli.Hon sade alt hon först hade sökt finansminister men inte fått tagpå honom, och det förslår jag. Sedan sökte hon mig, och jag skulle gärna viljaframföra vad hon sade. Honvar hustru till en fiskare på . Hennes man tjänade . genombåten, och del är kanske en rätt god förtjänst för en fiskare. Men av de här gick . bort i skaller och avgifter. Han fickalltså behålla . Hade han varit löntagare hade det räckt med eninkomst på . för att fä lika myckel eller lika litet kvar. Att den härfiskaren med sina . var så illa ställd berodde alltså på att han varegen företagare, och han belastades förutom med de vanliga marginalskatternamed olika arbetsgivaravgifter, som beräknades på hans eget uttag. Hustrun sadeatt bålen som han har är liten och omodern och att han behöver köpa en ny. Menhur skall man kunna få råd med investering i ny bål, och hur skall man våga ensatsning när man riskerar ytterligare höjningar av skatter ochavgifter? Delkanske var tur för kvinnan och hennes familj alt hon inte kom fram tillfinansminister , för då hade väl finansministern, som denrakryggade karl han brukar vara, känt sig tvungen att upplysa henne om att delkanske var besvärligt nu men att det skulle bli ännu besvärligare senare,eftersom finansministern räknar med att arbetsgivaravgiften den 1 januari 1976skall höjas . Det här är en bild avskalleverklighelen i för småföretagare. () kortgenmäle: Jag hoppas att begagnade tillfället att tala om förfiskarhustrun att hennes man slipper betala egenavgift för de första fr,o. m. del här året - lack vare , inte Nr 16 lack vare herrBohman. Sedan,fru talman, fick vi faktiskt ett mycket klart besked av finansministern. Hadefinansministern fåll råda, hade han varit starkast i den socialdemokratiskariksdagsgruppen hade vi inte haft någon momssänkning. Del är klaraverba. Så talar den som är säker på sig själv i alla väder. Men är delpolitiskt klokt? Finansministernvet nu all han inte heller har någon majoritet. Del kan då vara klokt attinte vara för storordig . Viskall finansiera statens verkliga inkomstbortfall, men de trolleriräkningarsom har låtit utföra i skall vi naturligtvistitta mycket noga på. En enig expertis, även bland människor som jobbat helasitt liv i kanslihus och skalleulredningar, säger alt med skatteutredningensmajoritelsförslag är del . som i frånvaro av ettinflationsskydd i själva skattesystemet icke blir något inkomstbortfall förstaten. Detsamma är fallet med 545 milj. kr. Men del är möjligtatt nu har nya beräkningar. Vi skall gärna se på dem. Vi är inteså tvärsäkra på all vi själva har rätt, men vi håller oss till vad kunnigaexperter faktiskt har räknat ul. Närdet gäller utlandslånen håller jag med om all vi inteskall tala myckel mer om den saken. Den blir inte bättre av det, utan nu måstenågot hända. Det är risk för att ett sådan lån, om det tas , blir sämreän det behöver bli. Och jag upprepar mina frågor: Vem skall skriva på? Skallherr Sträng göra upp direkt med schahen, stat mol stat eller mun mol mun? Ellerär det som skall ha en rullande kredit? Eller är det gamla hederligariksgäldskonloret med sex riksdagsmän - varav jag råkar vara en - och tvåämbetsmän som skall skriva under? Jag är inte säker på att alla vill göra detom vi inte är förvissade om att det är bästa län. HerrHERMANSSON (vpk) kort genmäle: Med fru talmannens benägna tillståndber jag all få överlämna mina till finansministern för allge honom tillfälle att svara på de fyra frågor jag ställde i milt tidigareinlägg. Inför denna översvallande vänlighet skall jag självfallet börja medherr . a. upp en fråga som kanske inte exklusivt berörde mig: Hurgår del med finansieringen av del skatleförslag som vi måste bli eniga om? Jagkan hålla med om att det är del svåra och olöstaproblemet. kommer - om del vidhåller sin inställning av -att säga alt den kompensation som staten kommer alt behöva med anledning av denföreslagna kommande skallesänkningen skall tas in via en bolagsbeskattning ochvia Nurör del sig om så mycket pengar att detta inte på långa vägar kommer alt räckatill. En bolagsbeskaltning ger över huvud taget ingenting, om man intesamtidigt skärper avskrivnings- och lagervärderingsregler. Jag är rättövertygad om att inte vill göra det. I varje fall har hanåtskilliga medlemmar av sin riksdagsgrupp som kommer att sälta sig på hasornaom han föreslår del. Följaktligen är detta inte särdeles myckel att komma med. Ocksåenergibeskattningen har sina mycket bestämda gränser. Vad det gäller är allbeskatta en råvara. Jag kommer därmed in på frågeställning omman kan växla över skaltetungan på produktionen, som del heter, eller påråvarorna. Energin är en sådan råvara. Vi skall alltså bl. a. göra brännoljan,dieseloljan, bensinen och den elektriska strömmen dyrare. Det är rätt ömtåligaåtgärder, eftersom det slår på hyreskostnader och på trafikkostnader. Och närvi är i den situationen att vi måste lägga på avgifter för att klara entillfredsställande beredskap, skulle jag inte bli överraskad om enenergibeskattning uppe på dessa varor är något som t. o. m. ,trots sin intensiva agitation för detta, kommer att hesitera för. Energiskaltenskall ju dessutom betala den forskning på energiområdet som vi alla är överensom. Den skall vidare betala utgifterna för statsbidragen tillisoleringsarbelen i det svenska bostadsbeståndet, och det kommer att kostamycket pengar. Efterfrågan på dessa bidrag är mycket intensiv. Ha därför inteför stora förväntningar på vad en bolagsskatt och en energiskatt kan ge när detgäller att lösa in växlar på mellan 7 och 8 miljarder - ly det är ungefär vaddet rör sig om. Jagskulle vilja föra diskussionen med vidare genom att säga: Detkan låta behändigt att man skall lyfta över dessa kostnader på produktionen ochpå råvarorna. Jag har också sagt: Låt oss gärna utreda detta! i sin kommitté och funderar på dessa frågor. Men varje gång man lar uppfrågan om alt beskalla en råvara på ett sådant sätt att det ger någonting möterman en rad besvärande problem. Skall vi beskatta cellulosan och del sågadevirket? Ja, det är en fråga om svensk industri skall konkurrera påvärldsmarknaden med speciellt beskattade råvaror när andra nationers exportörerinte har en motsvarande beskattning. En internationell överenskommelse om beskattningtror jag inte är tänkbar. Istället för energin, som jag nämnt, kan jag peka på malm, på stål och järn ihalvförädlad form, på spannmål eller på någon annan råvara. Ta t. ex. denbomull som går in i vår textilindustri! Skall vi lägga en skatt på den och tapriskonsekvenserna på våra kläder? Skall vi ha fri import och få in kläderutifrån som inte dras med denna beskattning? Jagskall inte fortsätta längre, fru talman, med denna uppräkning. Jag har baravelat säga att möjligheterna visst skall inventeras och undersökas men att maninte skall tro alt det är någon lysande lösning, varigenom vi kan undvika delobehag som råder när skatterna börjar bli höga. Allra sist vill jag ta uppherr fråga om kapitalbalansen. Vi hade första halvåret1974 ett underskott men ett kraftigt överskott, delvis betingatav de skärpta kredilreslriktionerna. Slutresultatet var för Sverigeett plus i kapitalbalansen på 1 000 miljoner. Nugår det inte till så i praktiken att man kan säga nej till all utförsel avvaluta, det må vara löpande betalningar eller investeringar, och ja till allinförsel av valuta, det må vara löpande betalningar eller investeringar. Detär ju en tvåvägslrafik i en nation som är involverad i en handel med omvärlden.Men jag tycker att det är ganska intressant att konstatera all vi underfiolåret ändå hade ett klart överskott i denna kapilalbalans. HerrHelén sade: Tänk'om nu finansministern hade varit den starke; då hade vi intefått den här momssänkningen. Men här är inget behov av att diskutera styrkan iolika graderingar - något slags muskeluppvisning eller vad det kan vara frågaom - utan det är helt enkelt mandatfördelningen i den här kammaren som avgörvad man kan komma fram till. Vi bedömde del så i samförstånd inom regeringenall den magra förlikningen var bättre än den fela processen, och följaktligenhade vi inget intresse, när förslaget låg som del låg, av att äventyra del helamed en lottning. Det hade inte varit, om jag så säger, klokt slatsman-naskap. HerrBohman skulle jag nog vilja upplysa om att man alllid får ut mera av endiskussion, om man lyssnar på vad den andre säger. kan det vara litetsvårt, om man är laddad av sina egna ambitioner och intryck, men de flesta somlitet mera neutralt åhörde vår debatt kunde inte undgå att märka att jag i delsista inlägget sade, att dels har vi haft en inflation utifrån, dels har visjälva genererat en infiation. Då vi inte vill dela upp marknaden iexportmarknad och hemmamarknad när det gäller vikliga varor som papper, sågadvara, malm, järn och stål och ha skilda prislägen, då får vi ta delinternationella prisläget, dvs. den internationella inflationen, i vår egenproduktion, distribution och handel. Del skrev jag under på. HerrBohman tog upp brevet från fiskarhustrun. Jag får en mängd sådana brev ochtelefonsamtal från människor som är förtvivlade över all skatternaär höga. Om någon skall vara vittnesgill på den punkten så är delfinansministern. Och den här speciella fiskarhustrun har skrivit till mig; jagkänner igen argumentationen ord för ord. Det är tydligen en myckel energiskkvinna, eftersom hon även har gått till . Brevet ligger på mittbord, och hon kommer all få ett svar, så utförligt som jag kan skriva det. Om honsedan blir nöjd eller inte vågar jag inte ha någon definitiv uppfattning om. Meddetta, fru talman, har jag faktiskt sagt vad jag behöver säga ulan alt blivarnad med fru talmannens klubba. Jag skall bara ta upp en detalj från inledningen av debatten, då herrFälldin med milt namns nämnande angrep en icke närvarande ledamot av kammaren föratt han hade citerat , som hade påstått all nu varberedd att acceptera elva reaktorer. Jagläste den artikeln, och jag trodde också att den var riktig - desto mera somden var stort uppslagen och del inte kom någon dementi, desto mera som dettavar den ståndpunkt som och intog till någon gångfram i fiol, desto mera som uttalanden efterSundsvallsmölet kunde lydas därhän. Nuhar något oberättigat riklat ett angrepp mot att en ledamot avkammaren har trott på en sådan tidningsuppgift. Skälen härtill är förståeliga -men då är min enkla fråga; Kunde inte , för undvikande avmissförstånd, nu tala om hur många reaktorer han egentligen är beredd altacceptera? () kortgenmäle: Det finns faktiskt dagar när jag inte läser , och jag sovergott då också. När jag fick se den här artikeln, log jag kontakt medAftonbladet, som beklagade och försäkrade att man skulle ta in en rättelsenästa dag. Jaghar nämnt statsministerns kanslichef är statssekreteraren i statsministernskansli som har använt ett icke bestyrkt påstående som lagt i min mun att jag påsöndagskvällen skulle ha bejakat elva kärn-reaklorer och sagt nej till de två.Jag tror att det vore klokt om vi i den politiska debatten ginge in för altinte åberopa annat än TT-material eller kontrollerade eller godkändaintervjuer. Eljest kommer den här typen av missförstånd att ständigt uppstå. Fårjag sedan säga till statsministern att vi skall återkomma, som jag sadetidigare , till energifrågan i anslutning till behandlingen av denna frågai mars. Om jag under hela denna dag inte har kunnat klara ut för statsministernvar jag står, tror jag inte att jag kan göra det på de sekunder som är kvar avmin repliktid. Jag har full förståelse för att inte läserAftonbladet. Men någon bland hans stora medarbetarslab torde förmodligen göradel. Någon hade väl läst artikeln, och någon hade kanske i så fall troll alluttalandet var riktigt, eftersom han inte larmade vare sig tidningen eller herrFälldin. Delta må nu vara som det är - det kan vi bortse från. Mensedan ställde jag en enkel fråga om hur många reaktorer är bereddall acceptera. Då svarade han all på den korta tid som han hade till sittförfogande kunde han inte klara ut detta - som han meningen innanhade talat om att han ännu inte för sig själv hade klarat ul hur mångareaktorer han var beredd att acceptera. För all konstatera detta kan väl intelidsbegränsningen vara något allvarligt hinder. () kortgenmäle; Jag hoppas verkligen all statsministern inte vill göra gällande, närjag påslår all har felrefereral mig, all detta skulle vara någotsom jag har hittat på därför alt referatet har åberopats här ikammardebaiten. Statsministern skakar på huvudet. Det får jag alltså uppfattaså att statsministern inte vill göra den beskyllningen. Då borde saken vara urvärlden. Vadcenterns riksdagsgrupp och jag har röstat förvåren 1973 och och vadvi har sagt i motionen nu - all vi icke vill alt någon , ny reaktor las i drift- har väl stått klart för slatsministern, hoppas jag, ända sedan 1973.Därvidlag har vi icke ändrat ståndpunkt. Men riksdagsmajoriteten har fattatett annat beslut som innebär att så fort en reaktor blir färdig tas den idrifl. På det sättet blir del en förändring i fråga om antalet reaktorer. Vihar emellertid icke ändrat ståndpunkt . Denhär energibalansen som statsministern talade om och behovet av ettkraftigt ökat antal kilowattimmar 1985 kan kanske till stor del förklaras avden mängd energi som går åt för att bygga de 13 kärnkraftverken. Efter en sådan här lång och intressant debatt skall ju någon vara evakueringslalarei kammaren, och den har fallit på mig. gemensamma motion om den ekonomiska politikens uppläggning som ochfolkpartiet har presenterat konstaterar man att 1974 var ett mycket gott år,och det har sagts från flera håll på den borgerliga kanten i denna debatt. Jagvill gärna säga att jag tycker alt det är välgörande att den borgerligaoppositionen nu ändå kostar på sig all göra detta konstaterande och allcenterpartiet och t. o. m. skrivit in det i sin partimotion. Meni debatten har också talet om de två förlorade åren återkommit, och jagreagerar något på den punkten. Jag tror nämligen alt många människor i det härlandet inte ser som förlorade, när de blickar tillbaka på vad somhände. Det fattades ju ändå en hel del viktiga beslut och viktiga reformergenomfördes. Jag kan bara nämna den nya familjeförsäkringen och den nya ochförbättrade arbetslöshetsförsäkringen. Jag tror alltså inte alt människor iallmänhet har upplevt dessa år som förlorade. Sedandess har tillväxten i vårt lands ekonomi ökats, sysselsättningen avsevärtförbättrats och såväl företagens vinster som de anställdas löner stigitavsevärt. Ja, företagsvinsterna har ju stigit i en sådan omfattning att manvarit nödsakad all dra in vissa av vinsterna i s. k. miljöfonder och särskildainvesteringsfonder. Isin gemensamma motion konstaterar också de båda miltenpartierna att vi detsenaste året har fåll 100 000 nya arbetstillfällen i detta land. I det sammanhanget villjag gärna erinra om den debatt som fördes under förra valrörelsen, där man fråncenterpartiets sida gick ut och lovade just 100 000 nya jobb. Vi barakonstaterar att de jobben har vi fåll i det här landet, och vi har intefåll dem med recept alt ge dusörer och subventioner tillarbetsgivarna. Vi har inte sänkt arbetsgivaravgiften utan i stället höjt den,och delta till trots har vi fått del här goda resultatet ursysselsättningssynpunkt. Det är alltså med en klok ekonomisk politik och ensocialdemokratisk arbetsmarknads- och näringspolitik, som de 100 000 nyajobben har skapats. Underfiolåret beslöt regering och riksdag all stimulera vår ekonomi med drygt 4miljarder kronor. Del ansågs då nödvändigt all främst stimulera den privatakonsumtionen. Man riktade sig särskilt med stimulanser till pensionärer,barnfamiljer och inkomstsvaga grupper för att stärka deras köpkraft. a. miljardbelopp av skattemedel för all hålla nerelivsmedelspriserna och undvika alt prishöjningarna på jordbrukets produkterslog igenom i konsumentledel. Vi prövade även en sådan tillfällig momssänkningsom här har diskuterats. Dehär åtgärderna har ju givit effekt. Vi fick en konsumlionsökning under fiolåretpå volymmässigt ca 5 96. Men å andra sidan kan man konstatera att svenskafolkels sparbenägenhel trots de här stimulanserna har fortsall att öka.Sparkvoten har nämligen stigit med . Av detta kan manmöjligen dra den slutsatsen all det blev en viss överstimulans - man förmåddekanske inte använda allt till konsumtion ulan en del av stimulanspengarnahamnade på banken i stället för i butikerna. Nuhar fört fram krav på nya och snabba stimulanser av konsumtionen iform av skattesänkningar, och man har lockat mit-tenparlierna med ett försökmed en ny momssänkning. Denna stimulans skulle enligt behöva rörasig om 3 miljarder. Dess bättre har miltenpartierna inte så däromedelbart nappat på kroken ulan vill vänta och se hurudan utvecklingen blirinnan man griper till nya stimulanser. Vi har ett budgetunderskott på 12miljarder, och man kan ju fråga sig om inte detta är stimulans nog i dagenssituation. Dessutom har regeringen begärt en finansfullmakt på I 000 milj. kr.,att användas till stimulansåtgärder, om konjunkturlägel skulle ändras och göradetta nödvändigt. Det har man emellertid från borgerligt håll yrkat avslag på.Man vill tydligen inte alt regeringen skall ha resurser all snabbt kunna vidtaåtgärder i stimulerande syfte, om sysselsättningen i landet skulle svikta. Vidarehar och föreslagit en speciell stimulans ål en viss grupp isamhället, nämligen barnfamiljerna. Man vill höja barnbidragen för och indexreglera dem. Jag vill inte påstå annat än allbarnfamiljerna kan behöva en förstärkning av sin ekonomi. De drabbas alllidhårdast av prisstegringar och kosl-nadsfördyringar av olika slag. Vad jagdäremot personligen ställer mig tveksam till är om detta i dagens läge skallske genom en allmän höjning Om mananser all vi har råd all salsa några hundra miljoner på alt förbättrabarnfamiljernas standard, så kanske del främst bör ske genom ett direktkonsumtionsslöd till de barnfamiljer som bäst behöver ett handtag. Detta kanenligt min mening bäst ske genom exempelvis ett förbättrat bostadsstöd till barnfamiljerna.Skall man över huvud tagel binda sig för en kostnad av ca 500 milj. kr. för ettbudgetår, så bör man nog utreda frågan först, innan man bestämmer sig för påvilket sätt man skall ge delta stöd ål barnfamiljerna. Dådet gäller indexregleringen av barnbidragen skall det bli intressant all höravad har att säga på den punkten. Här talas ofta om indexreglering iolika sammanhang, och man vill som bekant bl. a. ha indexregleradeskalleskalor. talar man emellertid om - det har ju förts en debatt omdet - alt det är så angeläget att bekämpa inflationen. För min delvill jag påstå att varje tal om indexregleringar av statens utgifter ochinkomster är något av en kapitulation inför inflationen.