prot · FZ0988 · 1975-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1975/76:88 §1 Justerades protokollet för den 12 innevarande månad. §2 Meddelande om ändrad tid för sammanträdet Medhänsyn lill all interpellationssvar lämnas vid kammarens tar nämnda sammanträde sin början . Meddelandeom ändrad tid för sammanträdet Omöversyn av fjällräddningens organisation och utrustning § 3 Om översyn avfjällräddningens organisation och utrustning Herr justitieministern erhöll ordet för attbesvara i Agnas (m)anmälda fråga, 1975/76:271, tillherr jordbruksministern, och anförde: i Agnas har frågat jordbruksministern om han avser allföranstalta om en översyn av fjällräddningens organisaiion och utrustning.Frågan har överiämnats till mig för besvarande. Ansvareiför fjällräddningsverksamheten ligger pä polisen. svararför organisaiion, utrustning och utbildning. Den operativafjällräddningsverksamheten ankommer på den regionala och lokala polisorganisationen.Såvitt jag har mig bekant fungerar både organisaiion och utrustningtillfredsställande. Utrustningen förbättras också fortlöpande. Jag vill idella sammanhang erinra om att frågan om anslag för alt bygga utIjällradionätet i kommer all behandlas i kammaren . lar upp frågan om elt system med ljus- och ljudsignaler vid fastafjällanläggningar. Därmed är han inne på något annat än fjäff-räddning,nämligen fjällsäkerhetsverksamheten. För denna verksamhet som helhel finnsingen huvudman. Polisen svarar för en del av denna, bl. a. genom uppsättningoch underhåll av hjälpradiotelefoner. Regeringen har föreslagit att 100 000kr. anslås till komplelleringsanskaffning av hjälpradiostationer iVästerbottens och . Vidare medverkar polispersonalen ifjällområdena bl. a. genom kontakter med hotellvärdar m. fi. ifjällsäkerhelsfrägor och med föredrag om Ijällvett. Polisen karllägger ävenlavinfarliga områden samt medverkar i massmedia i fjällsäkerhelsfrägor. 7 protokoll 1975/76. OmÖversyn av fjällräddningens organisation och utrustning Jaganser därför inle all det f n. behövs en översyn av fjällräddningensorganisaiion och utrustning. Detsamma gäller den del av fjällsäkerheten sompolisen svarar för. HenNILSSON i Agnas (m): Jag ber att fä tacka justitieministern för det utförliga svaret. Anledningentill frågan är den iniräffade tragedin, där man fält olika uppgifier omhur nära de omkomna var räddningen. I Norriands största tidning,, stod del . I , som välutkommer på en plats som ligger närmare, står del . Hur som helst visar kartskisser och beskrivningar att det borde ha varit möjligt för de nuomkomna att nå den räddning som var så nära om del funnits elt syslem med ljus-och ljudsignaler, som jag uttryckte det i frågan. Nuupplyser juslilieministern om au del finns någonling som helerfjällsäkerhetsverksamhel och som inte egenlligen har alt göra medIjäll-räddningen ulom på så sätt att polisen svarar för en del av den. Jaghar själv erfarenheier från fjällen, både när jag varit inkallad och underprivata resor, och jag vet att man på mycket nära håll kan gå förbi rösningar ileder, tydliga märken, hus och annat när vädret är annorlunda än , däman tycker att det är lekande lätt att hiiia. Vivel också från skärgården hur mycket det belyder att vid dimma kunna höra ensignal genom stillheten. För mig har alltså lekt en tanke om möjligheten attkomplettera del som finns med ljus- och ljudsignaler. Jagtycker sedan att fjällsäkerheten borde vara del primära - tanken på säkerheteni slorl. Vi lockar människor hil lill - med all räll eftersom vi har enunderbar fjällvärld - och om fjällsäkerheten var ordnad tillfredsställande säskulle del i viss mån eliminera behovet av fiällräddning. Dämåste jag fråga om han tycker del är tillfredsställande all delinle finns någon huvudman för fjällräddningen. Detla är för mig en förbryllandeuppgift. En huvudman borde finnas. Och jag måste också fråga justitieministern:Vem borde svara för hela fjällräddningen? Närjag slällde frågan tänkte jag mig att det närmast var jordbruksministern somhade hand om frågor som gällde turismen och all han skulle ha nägon tanke omdetla. Detsom slår i svaret om skillnaden mellan fjällräddning och fjäll-säkerhet är nyttför mig, även om del kanske inte borde vara det. Allt som i övrigl står isvaret om polisen och dess verksamhel tror jag är rikligt, och jag vel ocksåatt vi här har mycket duktiga män som arbetar. Jag tvivlar inte pä derasarbetsinsatser. Somfrågan är ställd gäller den speciella anordningar, speciella utrustningar, somborde finnas särskilt i områden där det vistas rnycket folk under en stor delav året. Enligt min mening skulledet göra att en del människor inte behövde omkomma under sådanaförhållanden som rådde på Blåhammaren vid det akluella tillfället. Jag tackarän en gång för svaret. Jag vill bara svara alt frågan enligt ordalydelsen uttryckligen gälldefjällräddningens organisation och utrustning, men jag har försökt att svara sålångt jag kan även på det som gäller fjällsäkerheten. Jag vill bara göra denlilla reflexionen att hur önskvärt det än vore sä är del - och delta är välherr i Agnas överens med mig om - en ganska hopplös uppgift att i stormanvända ett system med Ijus-och ljudsignaler. frågar mig vem som lämpligen bör vara huvudman hela verksamheten.Det är jag inte beredd att svara på - det är väl en sak som man fårfundera på. Ombibehållande av ettårig hemteknisk kurs inom gymnasieutbildningen HenNILSSON i Agnas (m): Min fråga var ställd så au den gällde fjällräddningen, för jag troddeatt alltsammans hängde ihop - det skall Jag ärligt erkänna. Men jag är myckellacksam för svaret - det har gett mig en hel del att länka på. Jaganser för min del alt det här är en svår uppgift men å andra sidan har vi tre,fyra stora fjällområden - i , i med vissa delar avVilhelmina- och samt och i Norrbolten vid t. ex.Riksgränsen - där del vistas ovanligt mycket folk. Jag tror alt del skulle varaenkell - även om del är förenat med kostnader -att i de trakter där folk mesldrar fram ordna elt syslem med ljus- och ljudsignaler. Jagförstår att det kan vara svårt att svara på frågan om vem som bör vara huvudmanmen jag tänker ålerkomma i den saken. Överläggningenvar härmed slutad. § 4 Ombibehållande av ettårig hemteknisk kurs inom gymnasieutbildningen erhöll ordet för att i ett sammanhang besvara dels herrNilssons i Agnas (m) anmälda fråga, 1975/76:269, till herrulbildningsminislern, dels () anmälda fråga,1975/76:285, och anförde: i Agnas har frågat chefen för ,om han anser alt kommuner utan annan gymnasial utbildning kan fä garantier sommöjliggör ytterligare planering för ettårig hemteknisk kurs. Enligt fastställdärendefördelning ankommer det på mig all besvara frågan. Ombibehållande av ettårig hemteknisk kurs inom gymnasieutbildningen HerrÅngström har frågal mig om jag vill medverka lill alt ettåriga hemiekniskakurser även i fortsättningen kan anordnas i glesbygdskommuner som inte harannan gymnasial utbildning och där underlag och inlresse finns för dennautbildning. Deallmänna riktlinjerna för bedömningen av skolväsendet i glesbygder med vikandeelevunderlag lades fast vid 1973 ärs riksdag (prop. 1973:77, UbU 1973:29, rskr1973:243). Utifrån dessa riktlinjer har fr. o. m. /74 olikaålgärder salls in för all förbättra möjligheterna för ungdomar från glesbygdatt la del av gymnasieskolulbildning. Försök görs med alternativaorganisationsformer för gymnasieskolan, avpassade för ett litel elevunderlag,av typen särskild samordnad gymnasieskola (SSG) och särskild samordnadgymnasieskola i glesbygd (SSG B-form). Vidare bedrivs i vissa kommuner utanförgymnasieorl med treårig gymnasieskola försök med all låla viss yrkesulbildningi form av specialkurser övergå lill linjer. Vid1973 års riksdag fastlades också att yrkesinriktad utbildning uianförgymnasieort borde kunna bibehållas sä länge det fanns bl. a. en tillfredsställandeeleviillströmning och elt klart avnämarintresse. Ulvecklingen skulle fä visahur länge sådan utbildning skulle vara kvar. Hemiekniskakurser finns som specialkurser inom gymnasieskolan och omfattar anlingen 20eller . Enligt gällande bestämmelser är det SÖ:s uppgift alt i sambandmed sina organisalionsbeslut för gymnasieskolan för kommande läsår besiämmavar bl. a. denna specialkurs får anordnas. Om kommun ej anser sig vara nöjd medSÖ:s organisationsbeslut äger kommunen räll alt anföra besvär hos regeringen.Enligt vad jag erfarit kommer ett anlal sädana ärenden all bli aktuella inomkon. Förspecialkurser uianför gymnasieorl gäller de rikllinjer som lades fasl av 1973års riksdag, nämligen att dessa skall bibehållas bl. a. sä länge som del finnselevunderlag och ett klarl avnämarintresse. Detta bör emellertid som hittillsprövas frän fall till fall. Någon särbehandling i form av särskilda garantierför den del av gymnasieskolan som omfattar hem-tekniska kurser kan inte komma ifråga. Hen i Agnas (m): Jag ber att få tacka för svaret. Det är mycket tydligt. Jag lycker alten rad punkler där statsrådet redogör för hur det ligger till bör vara ett braunderlag när beslut skall fallas över de besvär som enligt svaret finnsandragna hos regeringen. Så länge sådan utbildning anses nödvändig eller det ärtillfredsställande eleviillströmning bör del vara chanser att kursen får finnaskvar. Anledningentill min fråga är alt vi i mitt hemlän, Västerbotlen, har en radutbildningslinjer av det slag som kallas hemteknisk kurs. Enligt SÖ:sorganisalionsbeslut planeras indragning frän /77 av samlligahemiekniska kurser i utom i Sloruman. a. ochÅsele har anförts all detla är underligt. indragningen sägs varasviktande elevunderlag. Men intresset för kurserna har varit och är stort. Nyaundersökningar har visal att del finns gott om elever. T. ex. i finnsinle bara 16 elever, som meningen var, utan det finns två grupper medlillsammans 28 elever. Tillmig har några synpunkter framförts just frän den skolan. Man säger: De unga färvara hemmavid under , ett bety-delsefullt mognadsär. Mångabehöver ell sabbatsår efter nio är i den obligatoriska skolan, . Vihar övervägande praktiska övningar, yrkesteori, i motsats lill den tvåårigakonsumlionslinjen, som en del hoppar av från och kommer lill oss. Alla harnytta av all lära sig sköta ett hem, vilket yrke de än väljer. Dessulomfinns en skrivelse lill SÖ, en skiss från elevkåren, som framfört alt denanser del oerhört viktigt all jusl en sådan här sorls utbildning finns. Enindragning ler'sig också underlig när man länker på att de kommuner som del ärfråga om inle har någon annan undervisning på den här nivån. En mängd lokalainlressen kan göra att eleverna gärna vill vara hemma. Närkommunerna nu begär att få fortsätta kurserna ännu ett är finns del anledningall beakta det som framförts. Vi fär inte vara okänsliga för vad människor utei glesbygderna länker. Vi får inle vara likgiltiga för vad som är praktiskt idjupaste mening. Jagkan inte förstå en princip som skulle innebära en indragning av en sådan härkurs, ens om det vore svagt elevunderlag; men i de fiesta fall finns deltillräckligt med elever som söker. Jag tackar än en gång försvaret. HenÄNGSTRÖM (fp): Jag lackar för svarei på frågan. Till vissa delar är del positivi. Delpositiva ligger i den redogörelse som lämnas, men del finns också vissanegaliva drag, som jag beklagar - bl. a. all en särbehandling av de hemtekniskakurserna inte skulle kunna förekomma. Jag skall litet grand motivera varför jaganser att del är synd att de inle kan sättas i en särskild ställning. Jaghar hört redovisning av läget i Väslerbolien, som också ärunderlag för min fråga. Även jag vill konslalera att den hem-tekniska ulbildningenär särskill värdefull i tätorterna i den direkta glesbygden. Jag vill la uppjusl aspekten på arbelslöshelen i de här trakterna. Den heintekniskaulbildningen har fyllt ell myckel viktigt ändamål när det gällt att gesysselsättning till ungdomarna.. Del är bara att konstatera alt del, för varjeklass hemieknisk utbildning som läggs ned, är minsl 16 elever som sällar siglill de sysslolösas skara. All gå sysslolös är, som bekant, något av del värstasom kan drabba en ung människa. linje i dessa frågor är all vivill garantera sysselsällning i nägon form för ungdomar, endera arbete ellernågon yrkesinriktad utbildning. Jag kan också konsiateraatt i elt tal i för Ombibehållande av ettårig hemteknisk kurs inom gymnasieutbildningen Omupphävande av sekretessen på handlingar rörande baliutlämningen harriktat en uppmaning lill de små kommunerna att salsa på de kortautbildningarna. Han sade att man på det sättet lär ungdomarna all sludera ochhåller dem sysselsatta. Han slutade med att säga: Ge inte upp ulan kom medförslag till sädana korla utbildningar, och försök igen! Delär just del som kommunerna har gjort. De har fått beskedet att ulbildningenmåste läggas ned. 1 Västerbollen har underlagel för ulbildningen sviktat påett par orter, men på de fiesta av utbildningsorterna har det funnits eltunderlag. I och i har utbildningen funnits , och man hardär haft två till fyra klasser varje är. I är var del 17 sökande lill varderaNorsjö och . På dessa orter har man också att la ställning till hur manskall sysselsätta lärarna, som är myckel starkt ortsbundna. I samband därmeduppstår svåra problem. Jaghoppas att statsrådet allvarligt kommer att överväga denna fråga och skall intaen posiiiv ställning när den eventuellt kommer all avgöras i regeringen. Överläggningenvar härmed slutad. §5 Om upphävande av sekretessen på handlingar rörande baliutlämningen Herr utrikesministern erhöll ordet föratt besvara i (c)anmälda interpellation,1975/76:141, och anförde: i har i en interpellation frågat mig om jag ärberedd att häva sekretessen för alla handlingar rörande baliutlämningen 1946.Vid elt nekande svar frågar i andra hand om jag är "villigalt ställa i utsikt när della kan ske och lämna en förklaring rörande orsakernalill dröjsmålet". Jag vill på della svara följande. Enligtde bestämmelser i sekretesslagen som gäller för handlingar angåendebaliutlämningen är dessa handlingar i princip hemliga, såvitt det rör Sverigesförhållande till främmande makl under och såviii det berör enskildpersons angelägenheter under . Regeringen har i fråga om handlingar iuirikesärenden från tiden efter slut varil mycketrestriktiv med dispenser frän sekretesslagens beslämmelser. Jag finner ingenanledning frångå denna praxis i detla fall. Med lanke på relalionerna såvällill främmande makl som lill enskilda personer kan ingen dispens lämnas ienlighet med interpellation. Hen i (c): Läl mig allra först tacka utrikesministern för del lämnade svarei påmin inlerpellalion. Samlidigtvill jag gärna ha sagt att jag inte alls är förvånad över svarets innehåll.Regeringen har mottagit många framställningar, under de som förfiulilsedan baltutlämningen skedde, om ett hävande av sekretessen på de handlingarsom rör ullämningen, men svarei har alltid blivit kategoriskt nej. Och jag äralldeles övertygad om all nya framställningar kommer att föreläggas regeringenända lills handlingarna fri-släppes. Det finns nämligen en mycket stark opinioni vårl land inte bara bland våra kvarvarande balter ulan även bland mängarätlänkande svenskar som upplever denna hemligstämpel som något skumt och omoraliskt. Jagskall bespara kammaren en läng redogörelse för bakgrunden till den s. k.baliutlämningen. Uppgifter härom finns i protokollen frän åtskilligariksdagsdebatter, där baltfrågan har varil föremål för överiäggningar. Varjerätlänkande svensk medborgare upprördes djupt när 146 balter (130 letter, 9litauer och 7 ester) ivångsförvisades ur vårt land i samband medbaliutlämningen . Detta gav eko långt utanför vårt lands gränser.Utlämnandet skedde under mycket dramatiska förhållanden. Personligen följde jagdramat via massmedia och jag blev engagerad. Allmänheten blev upprörd ochprotestaktioner igångsattes, men utan resultat. Detvar inte ulan all man skämdes att man var svensk, och jag vel attdet var många svenskar som upplevde delsamma. Delfinns inle, herr utrikesminister, någon anledning att söka kräva ul någolmoraliskt ansvar av dem som var med om att fatta beslut om utvisningen, och dethar inle heller varit min avsikt med min begäran om upphävande avhemligslämplingen. Men jag tror att det är ganska farligt all så här envistfasthålla vid all förhindra den insyn som elt upphävande av hemligslämplingeninnebär - ty då inställer sig genast den tanken att det är någol som inte låldagens ljus och som man därmed vill dölja. De många frågetecknenkvarstår ända tills papperen blir offenlliga. Jagskall återge vad exempelvis skrev i elt ledarstick iår under . Tidningen säger bl. "Trettioår har gäll sedan händelserna, men ännu har inte samvetet tystnat på mångasvenskar, som upplevde baltutlämningen som ell svårl svek mot människor i ensvär siluation. Man frågade sig - och frågar sig - vilka starka skäl regeringendä hade all lämna ut ett stort anlal människor till okända bittra ödensamtidigt som vi gjorde storartade insaiser för att ta hand om andra krigelsoffer." Avdel lämnade svarei framgår alt utrikesministern inle är villig all frångå denreslriklivitet som råder med dispenser från sekretesslagens beslämmelser, medlanke på relationer såväl till främmande makl som till enskilda personer. Deavvägningar som del här är fråga om är bedömningar som bör respekteras, menjag har myckel svårt alt förstå att de handlingar som rör baltutlämningen 1946skulle genom elt offent- Omupphävande av sekretessen på handlingar rörande baltutlämningen Nr 88 liggörande skada våra relationer till främmande makt och enskilda per- den söner.Och jag säger att del i varie fall inte är min avsikt, '""'' J''8 närmast syftar till är att skapa klarhet i vad som då skedde, --------------- attskingra eventuella missförstånd. Jag är inle ule efter att ställa dem Om upphävande av som varmed om att falla beslul i ullämningsfrågan lill moraliskt ansvar sekretessen på för sina handlingar. De hade säkeriigen ingen lättuppgift sig förelagd. handlingar rörande Mångahänsyn och avvägningar var säkert nödvändiga innan beslut fai- baltutlämningen tades, men vad man har anledning all kräva är en förklaringtill det 1946 skedda, en förklaring innebärande lättande avsekretessen kring balt- Denförklaringen har svenska folket rätt att kräva. Vilka krav på hänsyn, herr utrikesminister, är sä starka all sanningenännu efter händelserna inle tål dagens ljus? Det är en fråga som berörvarie rättänkande svensk medborgare. Sanningen skall fram förr eller senare, juförr desto hellre. Del gäller i allra högsta grad baltutlämningen . Jaghoppas, herr talman, all sisla ordel ännu inte är sagt. Hen (): Jag har ellbehov av att personligen ge uttryck för en önskan att sekretessen beträffandede handlingar som rör baltutlämningen och 1946 upphävs. Jag tror, precissom i anfört, all elt upphävande av sekretessenär nödvändigl i syfle all sprida ljus över det inträffade. Sanningen skall framoavsett om den är behaglig eller inle. Detär därmed inte sagl att det är fråga om all söka leta fram s. k. syndabockaroch ställa dem lill moraliskt ansvar för sina beslul. Inte heller torde ellklarläggande genom upphävande av sekretessen innebära all man därmed skulleskada förhållande till utländsk makl, men bara ett sådant antagandekan i och för sig utgöra ell siarkt kriterium för alt handlingarna skall läggaspä bordet. Idella sammanhang vill jag erinra om att jag lillsammans med representanter förbaltiska gruppen i uppvaktade slalsminisler ochhemställde om att regeringen rnälie upphäva sekrelessen för handlingar rörandeullämnandei är 1946 av baltiska mi-lilärflykiingar lill . Ävenherr i var med på denna uppvaktning. Statsministern lovadedå alt allvarligt överväga framställningen och att besvara den i samråd medden dåvarande utrikesministern. Som vi uppfattade beskedet skulle detla skeinom en nära framlid. Tyvärrhar resultatet av de många framställningar som gjorls blivitnegativt. Regeringen vågar icke - detla framgick också av del lämnade svaret -häva sekrelessen och därmed sprida ljus över det skedda. Dettabeklagar jag i allra högsia grad. Både i och lycks ulgå från allhemligsiämpeln - som bibehålls här - står kvar för dessa handlingar för alt, omjag fatlat talarna rätt, i första hand skydda de enskilda svenska medborgaresom bar huvudansvaret vid beslutet om baltutlämningen och att det skullevara någol skumt, som inte tål dagens ljus, i detta. Nuär emellerlid vad som har skett vid ullämningen och vilka som medverkade vidbeslutets faUande i stort selt redan känt, och det är därför inle alls hänsynenlill dem som medverkade vid det beslutets fattande eller lill dem somverkställde beslutet som är orsak lill att vi vid olika överväganden har kommittill uppfattningen att det vore oriktigt alt häva sekrelessen. I första hand ärdet kanske inte relationerna lill främmande makt som är anledningen - ehuru vinaturligtvis måste la hänsyn även till dessa - utan del är hänsynen lill debalter som utlämnades och som bor i och vilkas persondala desjälva givetvis inte vill ha utlämnade. Vihar, menar jag, skyldighet att länka på dem efter vad som har skell. Detla,herr lalman, är huvudskälet till att jag bedömer det som ofrånkomligt att viför deras skull bibehåller sekrelessen. Omupphävande av sekretessen på handlingar rörande baltutlämningen Hen i (c): Det här klarläggandel är jag ytterligt lacksam för, och jag beklagaratt del inte kom fram i det skriftliga svar som herr utrikesministern lämnade.Där sade han bara: "Av hänsyn såväl till relationerna till främmande maklsom till enskilda personer kan ingen dispens lämnas i enlighet med herrBöriessons interpellation." Varförhar man inte vid de uppvaktningar som vi gjort hos statsminister och deframställningar vi gjort i form av interpeiiationer och på annat sätt lalal om,all del är för all skydda de kvarvarande balterna i värt land för eventuellarepressalier o. d. som man inle har velal häva hemligslämplingen? Ickeförty är del väl inte herr utrikesministern obekant all det är jusl balternasjälva som har tryckt pä för all fä hemligslämplingen upphävd. Det äregentligen de som kräver att få reda på sanningen kring ullämningen. Närdel gäller sekretesshistorier tänker jag på protokoll. Jag tilladevid nägol tillfälle i efter protokollel från riksdagsdebatten den9 men fann ingeniing angivet om vad som dä hände i . Vissaförhandlingar - inle alla - i den svenska fördes nämligen underandra världskrigets dagar inom stängda dörrar. Efteråt har jag fåll vela attprotokollen från dessa förhandlingar nu skall offentliggöras, och därmed harman ju gått in för att häva sekretessen kring hemliga protokollfrån . Varför kan inte della också gälla handlingarna kring balluilämningen1946? Naiurliglvis kan manresonera ungefär som utrikesministern och säga. Omden framtida Ulvecklingen av svenska mililära .flygplan att här är del kanskebälire med hemligslämplingen, för den skyddar balterna i värt land föreventuella repressalier. Det tillkommer inle mig att bedöma huruvida denargumenteringen är riktig, men den rimmar ganska illa med vär princip att manskall redovisa fakta, ty jag har myckel svårt att förstå att faktaupplysningskulle skada enskilda balter vare sig i värt land eller annorstädes. Jaghar givit uttryck för uppfattningen att regeringen och inte minsl statsministerPalme har visat elt stort intresse för att markera viljanatt slå vakt om de mänskliga rättigheterna. Med stor skärpa har statsministerntagit avstånd från poliliska förföljelser och förtryck av olika slag somdrabbat enskilda människor. Mot den bakgrunden, herr talman, anser jag del varaminsl sagt anmärkningsvärt att man från regeringens sida inte vill gä med påatt häva sekrelessen kring de handlingar som rör baltutlämningen . Detär min personliga tro att om dessa handlingar nu skulle bli offentliggjorda -men det beror givetvis på arten av handlingar - skulle det knappasl innebäraatt balterna i behövde lida några obehag. Det svar som utrikesministern har lämnat kommer att läsas av mångabalter i vårl land, och jag avvaktar med intresse deras reaktion. Jag har inte lalal om balterna i , utan jag har lalal om deutlämnade balterna, som bor i .