prot · FY0952 · 1975-12-31 00:00:00 — Ekonomisktstöd åt barnfamiljer, m. m. Hen i (c): Det betänkande som vi nu skall behandla lar upp frågor som i hög gradberör enskilda människor, grupper och inte minst famifierna. I de flestafrågor råder det enighet i utskottet, men på vissa betydelsefulla punkter flnnsdel delade meningar, vilket också framgår av de reservationer som är fogadelill belänkandet. Jag skall i mitt anförande ta upp det avsnitt som berörfamifiepolitiken och barnomsorgen. Centernhar vid böfian väckt en partimotion, vilken tog upp problematiken omfamifiens situation i dagens samhälle. Ekonomiskt stöd åt barnfamiljer, m. m. tionen har kortfattatredovisats hur famifiens situation förändrats . Det gällersåväl uppväxt- och boendemifiö som förhållandet lill arbetsliv och samhälleligainstitutioner. Attha barn, att få föfia en människas utveckling , underskolåldern och upp lill vuxen ålder är för de flesta föräldrar en rik ochstimulerande upplevelse. Vi ger uttryck ät delta i vär partimolion. Att habarn innebär också ett stort ansvar. 1 elt samhälle som förändras snabbt ochdär man inle har samma slöd som förut från den äldre generationen upplever många föräldrar en osäkerhet. Det är svårt all veta hur man bäst skallkunna bidra till att barnen utvecklas lill lyckliga och harmoniska människor. Delförsta barnet innebär ofta en betydande ekonomisk förändring för familjen.Visserligen finns del ekonomiskt slöd lill barnfamifier i form av barnbidrag,bostadsbidrag, skattereduktion m. m. Men de faktiska kostnaderna för ell barnsförsörining är långt större än della slöd. Det innebär att barnfamifier somregel lever pä betydligt lägre ekonomisk standard än famifier som intehar barn eller vilkas barn redan är vuxna. Föratt mildra pressen på föräldrarna, för alt göra det möjligt för människor altleva på en någorlunda jämn standard under sin liv, såväl före som under ochefter del alt de har barn att försöria, krävs del en bättre ekonomisk satsningpä barnfamifierna. Samhällets andel av barn-omkostnaderna behöver därför ökas.Stödet lill barnfamiljerna bör bidra till ekonomisk ufiämning mellanbarnfamifier och icke barnfamifier. I fråga om barntillsyn är del klartdokumenterat att det är stora svårigheter för många att få denna tillsyn ordnadpå hell betryggande sätt. Del kan betyda att många föräldrar hamnar i ensituation som kan vara mycket svär alt ta sig ur. Har man inget arbeie sä färman ingen daghemsplals, och har man ingen daghemsplats så får man inget arbete.För att problemen skall kunna minskas för barnfamiljerna krävs insatser frånsamhället på dessa områden. Sådana insatser måste utgå ifrån all föräldrarnahar ett i alla avseenden gemensamt ansvar för barnen samt att de har rätt attsjälva bestämma hur de sinsemellan fördelar della ansvar. 1korthet kan man säga all barnens och barnfamifiernas problem har sin grund iotillfredsställande bostadsmiljö, långa arbetstider och arbetsresor, ansträngdekonomi, svårighet att ordna barntillsyn, bristande stöd och information ömföräldrarollen, slora barngrupper på daghemmen och stora klasser i skolorna.Dessa faktorer bidrar sannolikt i hög grad lill att skapa andraproblem. Som exempel på dessa kan nämnas psykiska och psykosomatiska besvär hossåväl barn som vuxna, social missanpassning, missbruksproblem, kriminaliiei.hög skilsmässofrekvens, många aborter, psykisk och fysisk misshandel. Jag trorinle del är någon överdrift att säga all många av de svårbemästrade problem somvi har i samhället och som orsakar stora ekonomiska förluster församhället har sitt ursprung just i barnfamifiernas situation. Vitalar ofta om utslagningen på arbetsmarknaden. Jag vill säga anulslagningsprocessen böriar långi före inlrädel på arbeismarknaden. böfiar ofta långl ner ibarnaåren. Vill man på sikl begränsa problemen sä måste man göra en satsning päbarnfamifierna. Kostnaderna för samhället kan le sig avskräckande. Man måstedock vara medveten om alt satsar man inle på barnfamiljerna , får man istället långl större svårigheter all klara de problem som uppslår i framtiden.Vi måste mer ägna oss ät att förebygga problemen.. Vi måsle se till att barneni de tidigare åldrarna får sitt kontaktbehov tillgodosett. Barnens kontakt medföräldrarna är avgörande för normala relationer i vuxen ålder. Under en långföfid av år har ell reformarbete pågått i syfte att förbättra fa-mifiernassituation, men bristerna är fortfarande stora, och del säger oss att vi måstegöra ytterligare satsningar på detta område. 1den partimolion som jag nämnde och som har presenterat vid dennariksdag har vi tagit upp ell åtgärdsprogram för alt förbättra barnens ochfamiljernas situation, och del innehåller bl. a. föfiande punkter: Förbällring av barnens frilids-och lekmöjligheter i bostadsområden och skolor. En samhällsplanering, där man istörre utsträckning lar hänsyn lill barns och föräldrars behov, exempelvisgenom att lokalisera bosläder och arbetsplatser så att arbetsresorna kanförkortas. Lagstadgad rätt för både mänoch kvinnor till fiänslledighei saml andra motsvarande åtgärder föranställningstrygghet i samband med elt barns födelse. Etl vårdnadsbidrag införs förbarn . Barnbidraget höjs ochindexregleras. Småbarnsföräldrar ges möjlighetlill reducerad arbetstid. Möjligheterna lill flexibelarbetstid och lill deltidsarbete även inom traditionellt manliga yrken ökas,och de deltidsarbetandes sociala trygghet förbättras. En satsning sker på an ökatakten i utbyggnaden av samhällets barnomsorg. En kvalitativ förbättring måsteockså ske bl. a. genom mindre barngrupper i förskolan. Den förälder som under en lidutför barnavårdande uppgifter i hemmet får tillgodoräkna sig pensionsår fördenna tid. Samhällets personliga slöd lillföräldrarna förbäitras bl. a. genom en väl utbyggd föräldrautbildning. Enförbättrad boendemifiö med ökade möjligheter till kontakt och gemenskap mellanbosladsområdeis invånare och goda möjligheter till meningsfullafriiidsakliviieler har slor betydelse för att öka människornas trivsel.Särskilt angeläget ärdet all man vid planeringen av våra samhällen beaktarbarnens och familjernas behov. Genom att eftersträva en lokalisering av enarbetsplats, bostäder och skolor och andra servicefunktioner inom samma områdeförbättrar man möjligheterna lill naturlig kontaki mellan människor. En sådanplanering har slor belydelse också därigenom all fler människor kan få arbeie inärheten av bostaden och slipper de Ekonomiskt stöd åt. barnfamiljer, m. m. Ekonomisktstöd åt barnfamiljer, m. m. långa och tröttandearbetsresorna. För all det skall finnas en ordentlig valmöjlighet för allaföräldrar när det gäller att arbeta i hemmet eller alt förvärvsarbeta hel-eller dellid behövs insalser sä att alla som efterfrågar samhälletsbarntillsyn skall kunna fä sådan. Vihar trots de betydande satsningar som gjorts för alt öka takten i utbyggandetav samhällets barntillsyn långt kvar innan vi när delta mål. Denotillräckliga utbyggnadstakten har flera orsaker. I första hand liggerförklaringen i den hårt ansträngda kommunalekonomiska situationen. Bristen påutbildad personal i barnstugorna har på vissa håll ocksä haft en återhållandeeffekt. Mol den bakgrunden är regeringens förslag om höjda anordnings- ochdriflbidrag till barnstugorna välbehövliga, även om de inte är tillräckliga. Omde mål för barntillsynens utbyggnad som satts upp av barnstugeuiredningen skallkunna näs måste vi gå vidare på den vägen. Nusäger siaisrådet Aspling all del här är en angelägenhet och attkommunerna på etl hell annat säll än tidigare måste prioritera utbyggnaden avbarnomsorgerna. Jag tror alt de flesta kommunalmän är intresserade av detta.Men hur skulle det vara om slalsrådel Aspling talade med sin kollegaflnansminisler Sträng? Det är inte så lätt att i en kommun leda verksamhetenoch göra dessa välbehövliga insalser, som medför ökade kostnader, närflnansministern driver fram etl skaltestopp i kommunerna. Gemig besked, herr socialminister, hur kommunerna skall klara den här ekvationen!Vi är överens om behovet av utbyggnaden, men utbyggnaden kostar pengar. Detär således nödvändigt med en annan kostnadsfördelning för barntillsyn mellanstat och kommun om kommunerna skall kunna klara av den service sombarnfamifierna skall fä. Vi har, som jag nämnde, i vär partimotion tagit uppfrågan om ett vårdnadsbidrag, och vi har sagl att i ett barnsliv är grundläggande för personlighelsulveck-lingen. Det är därför särskiltangeläget all alla barn ges den stimulans och trygghet som är nödvändig för enharmonisk utveckling. Detta kan ske i en väl ordnad förskoleverksamhet och ifamifiedaghem. Men den största betydelsen för barnets utveckling under dessa ärhar föräldra-kontakten. Del är därför angelägel alt man pä allt sällunderlättar för föräldrarna att ägna så myckel tid som möjligl åt sina barn.Vårt förslag innebär all ell vårdnadsbidrag på . skall utbetalastill vafie famifi från den tidpunkt dä ersättningen från föräldraförsäkringenupphör till dess barnel fyller tre är. Eftersom vårdnadsbidragei ses som enersättning för vårdnadsinsalsen skall endast ell bidrag utgå. även om familjenhar flera barn under tre är. Vårdnadsbidrag skall inle heller utgå samtidigtsom ersättning från föräldraförsäkringen. Dåvårdnadsbidragei ses som en ersättning för det arbeie man utför med värden avde egna barnen skall det liksom andra arbetsinkomster beskattas och ligga tillgrund för beräkning av sjukpenning och ATP- För all föräldrarnasjälva skall kunna avgöra hur de bör fördela sin arbetsinsats mellan hem- ochbarnavård samt förvärsarbete skall vårdnadsbidrag enligt värt förslag utgåäven i de fall då föräldrarna har förvärvsarbete. Den som väfier attförvärvsarbeta kan dä se vårdnadsbidragei som etl ekonomiskt tillskott som kananvändas för all bekosta barntillsynen. Jag vill understryka att syftet med ellvårdnadsbidrag kombinerat med en rält för småbarnsföräldrar till kortarearbetstid är alt öka föräldrarnas möjligheter all ägna sig åt sina barn utanatt familjens ekonomiska-situation för den skull försämras. Delta är särskiltangelägel för låglönegrupperna, där båda föräldrarna av ekonomiska skäl oftamåste arbeta full tid för alt klara försöfiningen. Elt värdnadsbidrag ger demmöjlighet all minska sin arbetstid. Detär niånga föräldrar som faktiskt inte vill ut i förvärvslivet när de har småbarn. Detta glömmer man ofta bort, och man förutsätter liksom att alla brinnerav längtan att få lämna sina barn lill visserligen kvalificerade barnavårdaremen ändå till människor utanför den egna famifien. Många föräldrar vill ocksägärna själva få ge sina barn den första starten i livet i vad gällersamlevnadsnormer och utveckling. Visserligen skall barnens referensramutvidgas, men man har exempelvis i barnstugeutredningen konstaterat att för deallra minsta barnen är del ändå vikligl att inte alltför många vuxna människorhar hand om dem. Föräldrarna anser kanske också - och i så fall med all rätt -alt del är deras egen livsuppfattning som skall präglas pä barnel. Del ärmåhända en syn som inle gillas i de läger som hävdar att alla barn skallfostras efter samma mönster. Det finns ocksä föräldrar som känner behov av altkomma ut i förvärvslivet för att bland arbetskamrater fä stimulans för sinfoslrarroll. Därför är det felaktigt, menar vi, att driva en ensidig linje idessa viktiga frågor. Vi måste skapa valfrihet för föräldrarna. Att fostra barnär också etl givande och lagande. Och att uppleva hur barnel undan för undanupptäcker sin omvärld och varsamt leds in i vad vi menar med samhälletsgemenskap är också berikande för föräldrarna. All ömsint lotsa sina barn förbiblindskären ger gemenskap och djup kontakt. Dettavårt förslag har mötts av många angrepp. De socialdemokratiska tidningarna harsålunda ondgjort sig över förslaget, och socialministern har här varit inne påsamma linje. Han sade att här vill vi ge förtur åt vad vi föreslagit före andraaktiviteter. Men, herr socialminister, vi vill ge förtur åt barnomsorgerna! Detär det väsentliga i detta sammanhang. 1fråga om barnbidragen har vi tillsammans med folkpariiel vid årets riksdagbegärt en indexreglering, utformad så att barnbidraget från den 1 januari 1976skulle indexregleras och höjas till etl belopp som motsvarar avgällande basbelopp. Vi har f n. etl basbelopp på , och del innebär enhöjning av barnbidraget från 1 500 lill . Den uppgörelse somhar träffats mellan socialdemokraterna, och folkpariiel innebär enhöjning med . per barn och är Ekonomiskt stöd åt barnfamiljer, m. m. 2 protokoll 1975. Nr 52 senast frän den . Vi har därmed inte frångått vårprincipiella Onsdaeen den inställningi fråga om en indexreglering av barnbidraget, men vi har 9 anril 1975 'delta sammanhang - dvs. vid utskottsbehandlingen - avstått frän att yrka attbarnbidraget skall indexregleras från . Ekonomiskt stöd åt dockinte kunnat ansluta oss till uiskottsmajoritetens motivering när barnfamiljer,m. m. del gäller en indexreglering. Vi har därför i reservation 1 angivitvår principiella ståndpunkt iden här frågan. 1 reservation 4 har vi medanledning av motionen om vårdnadsbidrag begärt förslag frånregeringen om etl sådant. Med detta, herr talman,ber jag att få yrka bifall lill reservationerna 1 och 4 och i övrigl tillutskottets hemställan. HenCARLSHAMRE (m): Del finns 21 reservationer lill socialutskottets belänkande nr 5, ochen lång rad talare har anmält sig till dagens debatt. Det kunde ge intryck avslor åsiklssplillring i de frågor som behandlas i betänkandet. Men så är det istort sett inte. Över huvud taget behandlas de sociala frågorna, åtminstone dendel av komplexet som handläggs av socialutskottet, i betydande enighet. Dereservationer som föreligger, här och i fortsättningen, är i många fall uitryckför olika meningar i tämligen tekniskt betonade frågor, sädana som vilken denbästa utformningen av slatsbidragsregler på olika områden är. Reservationernagäller myckel ofta avvikande meningar om hur stora anslag vi bör och kan gelill olika ändamål. När del gäller den senare typen av frågor råder det nästanalllid enighet om alt de påtalade behoven i och för sig är angelägna. Vi skulleofta alla gärna vifia anslå de slörre beloppen, men vi gör olika bedömningar avhur mycket vi kan anslå och i vilken ordning vi bör prioriiera de ändamål delgäller. Delär många av meningsskiljaktigheierna som är av denna karakiär och alltså inteär särskilt djupgående, mer principiellt sett. Men på några punkter finns deluppenbarligen mer djupgående meningsskiljaktigheter. Etl av de frågekomplex somdetta gäller har redan kommit upp som huvudämne i dagens debatt - del ärfamifiepolitiken. Även där finns långa stycken åsiktsgemenskap. Jag kan tillnästan vafie ord instämma vad i sade ombarnfamiljernas situation Av statsrådet inledningsanförande framgick att han i storutsträckning har samma syn. Han är inte nöjd med sill fögderi i den meningenall allt skulle vara väl beställt. Han säger, liksom i Alvestaoch jag - låt vara all han kanske gör del med något annan betoning - attåtskilligt är ogjort på detta område, att reformarbeiel måsle forisälla, anbarnfamifiernas situation inte är sä bra som vi skulle önska. Så långl råderdel alltså enighet. Närdet sedan gäller metoderna an förbättra barnfamifiernas situation går våraåsikter isär. Det är då det uppkommer ett majoriietsbetänkande och tre skildareservationer bara på en punkt och ytterligare avvikande meningar längre fram. Vari ligger då skillnaden? Jagskall i stort sell nöja mig med att redogöra för hur vi i moderatasamlingspartiet ser pä detta. Lålmig som utgångspunkt la frågan om barnbidraget. Frän folkpariiel ochcenterpartiets sida finns det i är - av speciella skäl - inle något yrkande omomedelbar indexreglering av barnbidraget. Del finns en reservation frånvänsterpartiet kommunisterna med denna syftning. Vi har varit eniga om alt höjabarnbidraget . per barn och är. Det förslaget fannsinle med i regeringens proposilion, men det har blivit enighet om del underutskottsbehandlingen. Förmin del skall jag gärna säga - och jag tror jag vågar säga från moderatasamlingspartiets sida - all det inte är med någon översvallande entusiasm somvi går med pä att satsa ungefär 540 mifi. på ändamålet att höjabarnbidraget med . per barn och år. Vi har dock gjort del därför att detkan motiveras med alt summan egentligen bara innebär ell återställande avtidigare realvärde, dvs. för all hell enkelt hålla takt med de senaste årensinflation. Med den motiveringen biträder vi förslaget om höjning avbarnbidragen med . , men, som jag säger, ulan större entusiasm,inle därför att vi inte vill tillföra barnfamifierna den där halva mifiarden -den är högeligen av nöden - utan därför alt man kan diskutera, om del är detmest rationella och effektiva sättet all använda sä myckel pengar som en halvmifiard. Jag föreställer mig f ö. att eftersom förslaget inte fanns med ipropositionen kan i varie fall samma tvekan finnas i ; detflnns ju andra sätt att använda pengar, som kunde vara väl sä värdefulla. Delär min uppfattning och del är vår uppfattning att man på annat sätt kanskekunde nä ännu bättre resultat med lika myckel pengar. Vad skulle del innebäraom man satsade lika mycket pengar i en utbyggnad av bostadstilläggen eller i enutbyggnad av föräldraförsäkringen? har lärt oss för en stund sedanatt beloppet kanske kan räcka till bortåt hälften av vilket som helst av deförslag om värdnadsbidrag som föreligger reservationsvis . Pävilket av dessa sätt man än hade använt pengarna skulle de mer än de nu gör hakommii att koncentreras till de famifier som av något skäl särskilt mycketbehöver stödet: på grund av låg inkomst, på grund av att de har många barn, pägrund av sädana situationer som är förutsedda i föräldraförsäkringen. Dengrundsyn som moderata samlingspartiet har givit uitryck för är forlsalla utbyggnaden av del ekonomiska stödet till barnfamifierna skallkoncentreras pä etl sådant säll att tonvikten ligger på de familjer som har detstörsta behovet, dvs. famifier med låga inkomster och/eller flera barn. Det görvi inle med denna satsning av en halv mifiard på de allmänna barnbidragen. Detär alltså närmast som en inflalionsanpassning del förslaget har kunnai stödjasfrän vär sida och inte som en särskilt verksam reform för förbättringav barnfamifiernas situation, där förbättringen bäst behövs. När vi kommer till den merspecifika frågan om barntillsynen finns Ekonomisktstöd åt barnfamiljer, m. m. Ekonomisktstöd åt barnfamiljer, m. m. det uppenbart ocksä ganskadjupgående skillnader i synsättet. Statsrådet beskrev den uppfattningsom kommer lill uttryck i moderata samlingspartiets reservation - den som bärnumret 6 - sä. att den i huvudsak bygger på skatteavdrag förbarntillsynskosinader. (Med anledning av att åhörare demonstrerade genomatt bl. a. ropa slagord erinrade herr talmannen om att meningsyttringar frånåhörarna inte var tillåtna.) Det är uppenbart att debatten om famifiepolitik och barntillsyn ivarie fall har en förmåga all engagera i vida kretsar av samhället. Jagböriade just med alt tala om vår syn på den frågan, och jag sade attbeskrivningen att den i huvudsak bygger på skatteavdrag för barntillsynskostnadernog inte riktigt täcker de förslag del gäller. Vad vi säger äran i bollen påett effektivt system måste ligga ett effektivt och rättvist skattesystem förfamifierna. Den uppfattningen är dels principiellt - säg gärna ideologiskt -färgad men dels också myckel praktiskt betingad. Om vi skall ge famifiernaförbättrade möjligheter lill god barnomsorg i olika situationer är vi överensom att den barnomsorgen kostar mycket pengar. Den blir dyr vem som än skallbetala. Om den i huvudsak skall betalas subventions- eller bidragsvägen blirbeloppen ännu mycket större än de skulle behöva bli om de byggdes upp av enkombination av skatteregler och bidragsbelopp. Medvår grundsyn - alt stödet skall koncentreras till de famifier som bäst behöverdel - föfier automatiskt att man tvingas till inkomstgra-dering, en anpassningefter visserligen generella för alla lika regler men ändå regler som gör allbeloppen anpassas lill olika situationer. Sä fort man böfiar med det drabbasman av svårigheter, framför allt av del som vi brukar kalla marginaleffekter.Och marginaleffekterna har den egenheten all de blir värre ju större de aktuellabeloppen är. Ju större de nominella belopp som man handskas med är. dess värreblir marginaleffekterna. Delfinns en praktisk teknisk möjlighet all minska de nominella bidragsbeloppenoch därmed minska marginaleffekternas olägenheter, om man i botten lägger etlrationellt och rättvist skattesystem. Det minskar inle nyttan för den enskildafamifien, men del ändrar tekniken och minskar en del praktiska ölägenheter avdet nuvarande systemet. Vi är övertygade om alt det pä sikt är omöjligt altbygga upp ett rationellt och rättvist famifiestöd utan alt i botlen ha enrationell och rättvis beskattning. Mendet sägs uttryckligen i reservationen att detta räcker inte; därtill måstekomma olika typer av bidrag. Och del sägs också vad dessa bidrag i kombinationmed skatterätivisan skall ha för syfte: de skall ge barnfamifiernatillräckligt konsumtionsulrymme även under de år då barnen är särskiltvärdkrävande. Och de skall ge barnfamiljerna största möjliga valfrihet mellanförvärvsarbete och egen vård av barnen samt mellan olika tillsynsformer dåbåda föräldrarna eller en ensam förälder arbetar utanför hemmet. Del är delsyfte man skall nå, och vi menar att det är omöjligt eller i varie fall mycketsvårt att nå del enbart eller ens huvudsakligen med hjälp av bidrag ochsubventioner. Del krävs en skattereform i bollen, och det är den vi erinrarom. Iövrigl har moderata samlingspartiet varit hovsaml i reservationen. Vi haruttryckt oss så allmänt all man kunnai hoppas pä en relativt slor anslutningtill önskemålet. Vi har i detta läge inle preciserat hur vi anser att elt nyllstödsystem bör utformas. Vi har angivit vissa riktlinjer och begärt utredningoch förslag i frågan - della för all inte läsa oss i alltför hårda positionerpä etl alltför tidigt stadium. HerrAspling har talat om brislen på daghemsplalser. Vi är alla medvetna om den.Det har i motioner och i reservationer lill dagens betänkande frän olika hålltalats starka ord om bristen på daghemsplatser och om behovet av en snabbutbyggnad. Vi vet att det är ell av de hetaste debattämnena i vår offentligadebatt . Jag har lagt märke lill att de som anser sig kunna gå långl i attställa krav på kommunernas utbyggnadsmöjligheter och på statens möjligheter allekonomiskt stödja utbyggnaden siktar till en behovstäckning . Dåtycker man sig ha gått långl. Det är naturligtvis så all med den utbyggnadstaktsom f n. förekommer och med den ökning av behovet som förekommer, såkommer behovet inle att vara täckt . Del är inte osannolikt att köernakommer all vara värre än . Det är svart alt säga. Men även omdel skulle lyckas genom att vi tar i riktigt hårt, sä är en ganska långlid. Del betyder all väldigt många - troligen de flesta - av de barn som i dagär i förskoleåldern och slår i daghemskö aldrig hinner fram i kön. De hinnerböfia skolan och de hinner kanske t. o. m. bli för gamla för fritidshem, innanvi täckt bristen även med de mest ambitiösa planerna. Det är inle särskilt uppmuntrande.Finns del inget sätt all snabba pä? Vi tror alt del gör del, och vi föreställeross all bakom och moiioner i frågan liggeråtminstone en aning av ett medvetande om alt det kan finnas en väg att någothyfsa problemet. Vitalar om behovet av daghemsplatser - och uttrycker det i olika siffror, som kanvariera men som har det gemensamt att del handlar om flera 100 000-tal - som omdet vore någonting absolut. Men del är del ju inle. Det är bl. a. vi här iriksdagen som bestämmer hur stort detta behov är, när det kommer till uttryck iansökningar om daghemsplatser. Tro nu inle att jag vill begränsadaghemsbyggandet! Tro inle all jag har någonting emot att samhällets barnomsorgi den formen byggs ut! Del är riktigt som i sade alldel finns förfärligt många famifier för vilka detta är en lämplig form avbarntillsyn när vården av barn skall kombineras med förvärvsarbete.