prot · FY0935 · 1975-12-31 00:00:00 — Förhandlingarnaleddes lill en börian av fru tredje vice talmannen. §1 Finansdebatt (forts.) Fortsattesöverläggningen om finansutskottets betänkande nr 1. Hen iGävle (c); Dagens debatt har till stor del handlat om skatteskalorna och överhuvud taget om den del av uppgörelsen mellan socialdemokraterna ochmittenpartierna som gäller skatten. Men det finns också, tycker jag, anledningatt i en debatt som denna särskilt ta upp barnfamifiernas situation, eftersomde i så hög grad berörs av den överenskommelse som gjorts beträffandeskatteomläggningen. Vihar ca 1 miljon barnfamiljer som tillsammans har över 1,8 miljoner barn.Under de senaste åren har famifiens situation i flera avseenden förändrats.Del gäller såväl boende-som uppväxtmifiö. Men det gäller också famifiensförhållande till arbetslivet och samhällets olika institutioner. Dennya familjestruktur som vi fått gör också att många uppgifter som tidigareulförts inom familjen nu tillgodoses genom insatser frän stat och kommun,Barnfamifiernas situation har också ändrats därför att tiden för umgänge mellanfamiljemedlemmarna förändrats genom att långa resor, hämtning av barn pädaghem, famifiens inköp m, m. lar stor tid i anspråk. Ca300 000 barn under skolåldern har förvärvsarbetande mödrar. Av dessa barn harca 60 000 plats i daghem och ca 50 000 i famifiedaghem. Dessutom finns ungefär175 000 barn mellan som skulle behöva ha plats på fritidshem. Men finns bara 18 000 sädana platser i hela landet. Inte heller de barn som fårdel av samhällets barnomsorg kan sägas ha helt tillfredsställande förhållanden.Detta beror bl, a, pä alt barnstugornas kvalitativa utveckling harvarit till viss del eftersatt, Icenterns och partimotion om den ekonomiska politiken har ocksåframhållits beträffande barnfamifierna all de fått enförsämrad situation i förhållande till andra grupper, inte minst till föfid avden starka inflationen, Pä grund av den har barnbidragens köpkraft urholkats.Denna försämring har inle kompenserats genom de ökade matprissubveniionerna päbaslivsmedel och det förbättrade bostadsstödet. En höjning av barnbidragenframstår därför som mycket berättigad ochangelägen. Fräncentern har vi också framfört åsikten all barnbidragen måsle värdesäkras.Därför vore del naturligt att barnbidragen i likhet med pensionerna blevvärdebesländiga genom att man knöl an till det allmänna basbeloppet. Centernoch krävde i sin parlimotion att del allmänna barnbidraget fr. o.m. skulle utgå av det allmänna basbeloppet vidårets böfian. Mednuvarande storiek pä basbeloppet innebär detta en höjning av årsbeloppet från . Skulle konjunktur- och prisutvecklingen geanledning till ytteriigare insatser för att stimulera den privata konsumtionenbör detta, heter det i motionen, kunna ske genom en tidigareläggning avbarnbidragshöjningen exempelvis till . uppgörelse som träffals mellan de tre partierna ingår en höjning av delallmänna barnbidraget med . fr. o. m. . Jag anser deltillfredsställande att man fält denrta överenskommelse till stånd. Den ger, somjag ser det, barnfamifierna ett värdefullt tillskott till famifiens ekonomi ien situation då man uppenbart känner av kostnadsstegringar på både hyror ochlivsmedel. Dellastöd till barnfamifierna ger också överenskommelsen, vilken f ö. har en merklar läginkomstprägel än föregående år, en bättre profil som inriktar sig på delägre inkomsttagarna, dit ju mänga barnfamifier hör. Jag ser också det här somett första steg på vägen mot att bättre kompensera barnfamifierna för de ökadekostnader som de har. Dethar uppenbarligen i den förhandling som ägt rum inte funnits gehör för althell värdereglera barnbidragen. Det finns, anser jag, starka skäl för att säsnart som möjligl ta upp den frågan igen. Jagser denna höjning av barnbidraget som uttryck för en ökad förståelse förbarnfamifiernas problem. Och del är min förhoppning alt man även i riksdagenkan gå vidare i arbetet på alt stödja barnfamifierna, t. ex. genom införande avett värdnadsbidrag. Del är, tror jag, en reform som har en sä stark förankringall även socialdemokraterna fär svårt all gå emot de krav som framförts bl. Jagtror också att man i den debatt som har förekommit om vårdnadsbidrag skallakta sig för all skapa konstlade motsättningar mellan t. ex. barnbidrag,värdnadsbidrag och daghemsbyggande. Menar man allvar med en god barnomsorg ochmed tron på ett utbyggt barnfamifislöd på olika säll bör man använda olikavägar, t. ex. värdnadsbidrag, höjt barnbidrag och daghemsbyggande. De bör allavara bra bitar i etl fullgott famifiestöd. Därigenom kan man också gå vidaremot en ökad valfrihet för den som väfier att stanna hemma. Dethar t. o. m. i vissa socialdemokratiska tidningar sagts alt vårdnadsbidrageiskulle vara ett dåligt alternativ for barnfamifierna. Vårdnadsbidraget skall,som jag ser det, främst ses som en ersättning för det arbete som man utför medvärden av eget barn i hemmet. För oss i är vårdnadsbidraget ocksåelt uttryck för den centrala roll som vi ändå anser altfamifien har inom famifiepolitiken. Jag förutsätter att della fortfarande ocksågäller för socialdemokraterna. Del kan också finnas anledning att inte - som nuofta sker - undervärdera den arbetsinsats som de hemarbelande utför. Jagber alt med della, fru talman, få yrka bifall till utskottets hemställan. Hen (): har enligt riksdagsordningen alt som sin främstauppgift behandla frågor om riktlinjer för den ekonomiska politiken och förstatens budget jämte beräkningarna av statens inkomster. ligger äntligen -efter sju sorger och åtta bedrövelser- finansutskottets betänkande nr 1 päriksdagens bord, och må dt tillålas mig att något erinra om den lörnebeslröddaväg som dessförmnan avverkats av såväl utskottets ledamöter som dess personal.Som underlag för utskottets bedömning fanns finansplanen och parlimotionernasamt några enskilda moiioner. Omjag räknar bort de första, mera formella, sammanträdena vid böfian,sä har finansutskottet haft tio sammanträden mellan och den 4mars. sammanträdde vi två gånger - pä morgonen och . Föredragningarav finansplanen, motionerna samt hearings av riksbankschefen, företrädare förfinansdepartementet, konjunklurinstitulet och de fria ekonomerna har givithälften av antalet sammanträden me-ningsfylll innehåll. Övriga"sammanträden" har mera haft karaktären av ändring av preliminärtuppgjort tidsschema, inställande eller flyttning av tidpunkter för sammanträdenm. Nordiskarådels session har spelat en icke oväsentlig roll, då den medfört dels attdagens finansdebatl blivit framflyttad , dels att några planeradesammanträden har måst inställas. Mot bakgrund av slutresultatet avutskottsarbetet och de partiledaröverläggningar som skett vägar jag dock påstå,alt delta inle på minsta sätt haft någon betydelse eller påverkat resultatet.Realbehandlingen i utskottet av allt tillgängligt material borde rimligtvis havarit del mest omfattande arbetet, men så var inte fallet , för detpåböriades och slutfördes inom loppet av cirka tvä limmar vid etlkvällssammanträde . Då hade ledamöterna innan fält del avdet skriftliga materialet, som dä skulle slutbehandlas och justeras. Alla tordeinse att della var en hell omöjlig situation som kan anses ha vissa likhetermed en summarisk rättegång. Förmoderata samlingspartiets del var lägel det all eftersom vi inte deltagit islutomgången av de partiledaröverläggningar som var orsaken lillfinansutskottets prekära situation, så kunde vi heller inte acceptera denöverenskommelse som socialdemokraterna, och gjort.Därmed kunde vi inle heller acceptera majorilelsförslaget i finansutskottetutan måste anmäla reservation på flera punkter. Eftersomtidsfristen nu var ytterligt knapp, så måste våra reservationer vara inlämnadeden , vilket i praktiken innebar att vi hade endast en daglill vårt förfogande. Medtanke på omfattningen av delta arbete är det närmast ell under att vi klaradedet, vilket gör alt jag känner mig föranlåten alt överräcka en stor blomma tillvårt partikansli. Men även finansutskottets kansli är värt en blomma för sittarbete, vilket sannerligen inte underlättals av den arbetsordning som gällt vidutarbetandet av dagens betänkande. Sammanfattningsvisanser jag, alt behandlingen i finansutskottet av de för säutomordentligt viktiga frågorna om den ekonomiska politiken och budgetennärmast är en parodi och etl exempel på hur del inle får gä lill. Sammanegativa omdöme tvingas jag avge om motsvarande situation förra årel. Varförhar del då blivit på del här sättet? Jag tycker inte all man kan lastafinansutskottet för del, för enligt de lidsplaner som där gjorts upp ochgodkänts hade vi haft en finansdebatt . Roten till det ondafår således sökas högre upp, och om man drar ut konsekvenserna så kommer manganska snart fram till all orsaken är all vi har en alltför svag regering. Denvågar inle ha en egen uppfattning och slå för den, utan den tillgriper återmetoden all söka stöd och hjälp hos andra partier för att säkra en majoritet iriksdagen. Man har lyckats även , men lill priset av attöverläggningarna medfört kompromisser på viktiga punkter mot de ursprungligaförslagen. Vi kommer åter att föra elt slags "resullatpolilik", sominnehåller en blandning av socialistiska och borgeriiga inslag. Resultatetav överläggningarna har återgelts i en kommuniké, som återfinns ifinansutskottets belänkande som ell centralt avsnitt och som skall angeriktlinjerna för den ekonomiska politiken. Även -liksom - haralltså etl citat av en överenskommelse fått ersätta en självständig prövning iutskottet. Vi som har vårt dagliga arbete här i är så vanavid alt politik är, som man säger, det möjligas konst, att vi inte närmarereflekterar på vilka återverkningar värt handlande möjligen kan få, specielltom man ser på del ur principiell synpunkt. Jagkan inte inse att en politisk kompromiss mellan olika partier vare sig vittnarom något slags handlingskraft eller kan betraktas som ägnad alt stärkademokratin i ett skede då alltför mänga böriat ifrågasätta demokratin somstyrelseform. Om vi haft en stark regering hade - som jag förut sagt - delaldrig blivit aktuellt med någon kompromiss av det slag som gjorts. Mendärmed är inte sagt att politiska kompromisser icke skall fä förekomma. Har vietl folkstyre, byggt på skilda partier, som företräder olika folkgrupper ochintressen, så förutsätter detta att partierna kan gä samman för att lösaaktuella och brännande problem. Men kompromisserna får inle sätta de vedertagnapariamentariska arbetsformerna ur spel, för då kan del lätt uppfattas avväfiarna som syftande till något annat än vad som kommer fram. avser något mer än alt näförnuftiga politiska resultat i skilda aktuella sakfrågor - om avsikten är attåstadkomma omfattande politiska bindningar på - dä skallregeringssamverkan och inte hastigt tillkomna uppgörelser ligga lill grund förell samarbete. Därigenom kan väfiarna genom elt regeringsprogram få enredovisning av samverkans syfte. Väfiarnafär då också en möjlighet all klart bedöma de för- och nackdelar somsamarbetet kan medföra. De politiska skifielinjerna ligger öppna, och väfiarnavet vad partierna står för, vad de skjutit undan och vad de skjutit iförgrunden. Därmed kan också respekten för de politiska partierna och förpolitiken som sådan upprätthållas. Bådeförra året och i är har oppositionspartierna lämnat sina motioner i anslutningtill finansplanen. Via massmedia, talarstolar och på andra sätt har partiernasuppfattning om den ekonomiska politiken spritts ut. Så kom dessa förhandlingarin i bilden och resultatet därav är, som jag sade, ett centralt avsnitt ifinansutskottets betänkande om den ekonomiska politiken. Vidförra årets debatt om den ekonomiska politiken sade moderatledaren bl. a. föfiande: "Efterden uppgörelse som har träffats kan väfiarna med fog fråga sig, vad de ikompromissen medverkande partierna egentligen gått med på eller uppnått. De kanockså fråga sig; Vilket ansvar har respektive partier för den politik varsinnehåll har beslutats i sädana här överenskommelser och som i efterhandbekräftats av den pariamentariska majoritet som man har skapat genom kompromissenutanför parlamentet? Hur skall ansvaret utkrävas, dä del ju även ifortsättningen blir ett enda parti som bär del formella regeringsansvaret förde ätgärder som har möjliggjorts av samförståndet med ell parti som inte delarsamma regeringsansvar? Detär förmätet, herr talman, att gå ut och slå sig för sitt bröst och göra gällandet att riksdag genom kompromissarbete av del här slaget visar handlingskraft och stärker demokratin i en period, känne tecknad av risker fören politisk utveckling motsvarande den som präglade . Farorna för demokratins sunda utveck ling och anseende kan i själva verket bli större inle mindre, genom arbetsmetoder av del slagsom svensk socialdemokrati i minoritet nu tvingas göra till sina. Ochhur skall väfiarna, frågar man sig vjdare, kunna fä klart för sig vartpolitiken syftar och vilka konsekvenser för landet och dem själva som enuppnådd samförslåndslösning innebär, när den ena partens företrädare ochtidningspress går ul och förklarar för väfiarna, att uppgörelsen innebar seger för just deras parti och en stor föriust för kompromissbrodern,medan den andras företrädare och tidningspress går ut och hävdar molsalsen?Båda tillskriver sig segern. Båda påstår all den andre mer eller mindrekapitulerat. Vad skall väfiarna tro? De Slår där förvirrade och osäkra. Hur kanman påstå all sådant stärker demokratin och ökarförtroendet för politikerna? Detkan inle heller vara särskilt ägnat alt stärka förtroendet, om samma väfiaredessutom anser sig ha skäl alt misslänka att uppgörelsens syfte inle i förstahand var att nå sakligt befogade och för landets bästa nödvändiga lösningar,ulan all förhindra att dessa väfiare får tillfälle all i elt nyval rätta lilldel jämna valresultat som skapat svårigheterna all föra en målmedveten ochföfidriklig regeringspolitik." Efterden uppgörelse som träffats får många av de frågor som ställdei fiol förnyad aktualitet. Han tog ju även upp dem i sitt anförande päförmiddagen. Förvirringen och osäkerheten hos många väfiare är nu inle mindreän . Väfiarna hör talas om skattesänkningar varie år, men demärker föga av del i praktiken. I stället märker de så mycket mera av allallting bara blir dyrare och dyrare. Det är också vad de främst kommer altmärka när besluten från årets uppgörelse skall förverkligas. Konsumtionsvarorkommer att öka i pris, vilket för dryckesvaror från starksprit ner till josbetyder en merkostnad för medelförbrukaren på ca . Medelrökarendrabbas av samma ökning, och bilägaren som bara kör 1 färlikaså ca . Vare sig man bor i villa eller iflerfamiljshus kommer hyreskostnaderna att öka genom att energiskatten ändras,och kommer denna skall alt slå myckel hårt inom industrin, som kommeratt drabbas ännu mera orättvist än vad som är fallet i fråga omarbetsgivaravgiften. Försmåinkomstlagare kommer säkerligen prisökningarna all helt äta uppskattesänkningen, och lättnaderna för högre inkomsttagare kommer även alt bliav myckel liten omfattning. Dessutomså kommer inte lättnaderna i skatten medan prisökningarnadelvis kommer . Vi tycker inte alt det är enbra kompromiss som man åstadkommit - främst därför att vårt huvudkrav inle enshar diskuterats. Det gäller marginalskatterna, som utan tvivel är roten lilldel onda. Vi må laborera hur mycket som helst med skatteskalorna i likhet medvad vi gjort , men vi löser inga problem förrän viradikalt ändrar marginaleffekterna. Vad vi nu åstadkommer är snarare ägnat altförsvära en slutlig lösning. Jag tycker det är ganska betänkligt när man päregeringshåll inle ens reagerar inför en situation, där arbetsmarknadensparter anser sig tvungna att begära i löneökningar för alt åtminstonefå något över sedan progressivitet och inflation tagit huvudparten avlönehöjningen. Dennalåtgämentalitel är inte försvarbar, men lika litet som harriksdagsmajoriteten velat lyssna på moderata samlingspartiet när vi föreslagitetl program mot inflationen. ansåg man att del inte fanns någonanledning, och anser man alt det är för sent med en stabiliseringspolitiskkonferens. I stället vill man vänta till nästa omgång i löneförhandlingarna,vilket kan betyda avvaktande. Eftersom vår uppfattningskifier sig frän majoritetens, så har föfiden blivit reservationer tillulskottsbelänkandet. Reservationerna1 A, 3 A och 4 omfattar moderata samlingspartiels syn på de allmännariktlinjerna för den ekonomiska politiken och för budgetregleringen, enkonjunkturpolitisk beredskapsplan samt ell program mol inflationen och förstimulans av ekonomin. Allt detta har ingående debatterats ,varför jag kan nöja mig med att helt instämma i vad herrar och anfört. Jagvill bara göra en liten kommentar. ironiserade över att vi ireservationen 4 föreslår att momssänkningen skall träda i kraft ,medan vi i vår parlimotion föreslagit . Det flnns minst två sakligaskäl för della: Sedan molionen offentliggjorts har vi uppvaktats avrepresentanter för handeln, som har påtalat lämpligheten av all ha obrutnaredovisningsperioder för momsen. Nackdelarna all så inte är fallet kom klartfram förra årel, och därför flnns del starkt fog för att tillmötesgå dennaanhållan. Arbetet i finansutskottet har försenats, varför etteventuellt beslut medför all knappa återstår till . Desom skall ta de praktiska konsekvenserna av vad vi beslutar i bör fåtillräcklig lid på sig för all vidta erforderliga förberedelser. Del bordevara en generell regel vid allt lagstiftningsförfarande och inte enbart gälladel här fallet. Jagvågar hoppas all de sakskäl som jag nu angivit skall finna förståelse även hosherr m. fl. Reservationen2 gäller bemyndiganden för regeringen. Vi har yrkat bifall dels lill vår moiionnr 681, dels lill moiion nr 1023, vilka utmynnar i yrkande om avslagpå förslagen om bemyndiganden. Som framgår av reservationen anser vi dettvivelaktigt om förslagen står i (överensstämmelse med den nya regeringsformensbestämmelser om fl-nansmaklen. Dessutom bör inle förbigås i säväsentliga frågor som det här gäller. Vadså gäller reservationen 7 A anser vi, all bättre bör precisera vadden vill i fråga om ökat utnytfiande av investeringsfonderna enligtmotiveringen i moiion nr 1020; efiest är del risk för elt visst godtycke vidtillämpningen. Elt beslut om en generell rätt kandäremot inle misstolkas. Jag ber med del anförda att få yrka bifall till reservationerna 1 A, 2,3 A, 4 och 7 A. Hen MUNDEBO (fp); har det kommit ett par undersökningar som geross en god bild av svensk ekonomi. Det är ar-beiskraflsundersökningen, somvisar att sysselsättningen fortsätter att öka. finns närmare 4,1 mifioner iarbetskraften - 127 000 flera än för elt är sedan. Del är också färre iberedskapsarbeten nu än . Likaså är antalet arbetslösa lägre;det är nu 77 000 mot 101 000 Därtillär antalet lediga platser högre än . Alla dessa data visar altläget på arbetsmarknaden är gott - bättre än förut under 1970-talel. Detär också pris- och kartellnämndens undersökning av prisutvecklingen. Denallmänna prisnivån i konsumentledet har stigit med 1,6 96 ochfebruari . förra årel steg priserna med 3,7 96.Undersökningen visar också all konsumentpriserna i stegmindre än i de flesta andra länder. Priserna steg med 9,8 96 - en i och för sighög siffra men ändå väsentligt lägre än i andra nordiska och västeuropeiskaländer utom . Debåda undersökningarna kan emellertid ge en alltför fius bild. Del finns andrainslag som är mer oroande. Det finns en risk för minskad sysselsättning senarei är. Redan föreligger en minskad orderingång på en del områden avnäringslivet. Del finns en risk för alt tillväxten inte kommer attbli så stor som vore önskvärt med hänsyn lill våra reformöhskemäl.Handelsbalansen kan komma all försämras allvariigt. Detär därför naturiigt att finansutskottet understryker all kraven påekonomisk-politisk beredskap måste vara höga. Vi måsle vara beredda att snabbtkunna sälla in effektiva åtgärder för alt trygga centrala mål för vårekonomiska politik, full sysselsättning och rimlig prisstabilitet. Jag kandäremot inte finna det nödvändigt att nu besluta om stimulansinsatser avbestämd omfattning och förläggning i tiden. Jagvill understryka ett par saker i fråga om beredskapsplaneringen. Den ena gälleråtgärder som tar sikte pä att stimulera näringslivets investeringar. Vibehöver dem för alt få en hygglig ekonomisk tillväxt. Denandra gäller åtgärder som gör del möjligt för kommunerna all förbättra sinservice inom vårdsektorn och insatser som syftar lill alt stödja den privatakonsumtionen. På landstingssidan är sjukvårdsöverenskommelsen betydelsefullför att bevara och förbättra en god hälsovård och sjukvård. På kommunsidan ärdet särskilt viktigt att en snabb fortsatt utbyggnad av barnomsorgen kan ske.Del finns en risk - mot bakgrund av förändrade statsbidragsbestämmelser - förall utbyggnadstakten kan komma att sakta av. Köerna framför daghemmen är i daglånga. Många människor har kommit ul på arbetsmarknaden. Mångavill men kan inte ta arbete, eftersom de inle kan få hjälp med barnomsorgen.Därför är bättre statsstöd till kommunerna nödvändigt för att trygga en bättreutbyggnad av barnomsorgen. Delär också bra att de allmänna barnbidragen kommer att höjas med . senastden - eventuellt om ekonomiskpolitiska skäl motiverardet. Barnbidragen är och bör vara etl centralt inslag i famifiepolitiken. Detfinns personer som är kritiska lill att förbättra barnfamifiernas situationvia de allmänna barnbidragen. De menar att daghemsplals är del enda centralainom famifiepolitiken. LO-ordförandenGunnar sade att förmåner utöver daghemsplats och arbete ärlyxreformer. Del torde vara få barnfamifier - fråga är om de ens finns inomLO-sekrelariatet - som uppfattar för- bättrade barnbidrag såsomen lyxreform. Barnbidraget är ett värdefullt grundslöd, och för flertaletbarnfamifier kommer det inte all medföra någon lyxkonsumtion - däremot kanskeen hygglig grundslandard. Jagvill också beröra den kommande skatteomläggningen. Vi får visseriigen senaretillfälle att mera resonera om 1976 års skatter, men skatteomläggningen är juen grundslen också i finansutskottets belänkande. Reformen har även berörts iflera tidigare inlägg. Detkan först vara skäl alt påminna om målet för den kommande reformen.Skatleulredningens uppgift var ju all föreslå en provisorisk reform för 1976års inkomster. Förslaget skulle innefatta en lindring av skallen främst förlåginkomsttagarna och de stora löntagargrupperna. Det skulle också medverkatill att underiätta avtalsrörelsen. Vad det gällde var alltså inte någon meraomfattande skattereform. Det gällde en skatteomläggning årsinkomster. Den mera omfattande reformen återstår, och den blir alltmernödvändig. Jaghar sagt all del är otillfredsställande med täta provisoriskaförändringar i ell bristfälligt skatte- och bidragssystem och att det är nödvändigtatt få ett nytt, mera varaktigt syslem. Det sägs också i den överenskommelsesom träffades mellan socialdemokraterna, och altskatleulredningens arbete bör inriktas på all presentera ett förslag till eltmera varaktigt skattesystem , ett syslem som kan träda i kraft fr. o.m. Det är värdefullt att detta har sagts ut. Jag är medveten om att detär för en stor uppgift, men den bör vara möjlig all genomföra. Vihar från sida arbetat för en genomgripandeskattereform. Vi menar all det nuvarande skattesystemet inte pä ett bra sättfyller sin huvuduppgift, att finansiera den offentliga verksamheten och allvara elt instrument för fördelnings- och stabiliseringspolilik. Vi menar attskattesystemet bör vara enkelt och rättvist och lätt att administrera ochkontrollera. Vi anser att det behövs en fortsatt sänkning av inkomstskatt ochmarginalskall. Men vi kan inle genomföra alla dessa krav i en provisoriskskatteomläggning . Självfallet står våra krav kvar med oförändradstyrka, men vi kan inte tillgodose dem alla på en gång. Vigick in i arbetet skatteomläggning med de krav som ställdes idirektiven: en lindring av skatten för läginkomstgrupper och för storalöntagargrupper och ett förslag som kunde medverka till att underlättaavtalsrörelsen.