prot · FZ0922 · 1975-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1975/76:22 Förhandlingarna leddes avherr andre vice lalmannen. § 1 Justerades protokolletför den 6 innevarande månad. §2 Meddelande om bordläggningsplenum Meddelandeom bordläggningsple -num Om allmän bojkott mot och HenANDRE VICE TALMANNEN: , som enligt den preliminära planen skulle börja , tar - med hänsyn till att ett ston anlal interpellationer kommer attbesvaras - sin början . §3 Om allmän bojkott mot och Herr utrikesministern erhöll ordet föratt besvara i (vpk) anmälda interpellation,1975/76:5, och anförde: i har frågat mig om regeringen är beredd att tainitiativ till en allmän bojkott mot regimerna i och samt alt iinternationella sammanhang framföra krav på en världsomfattande sådan aktion. Regeringenhar vid fierfaldiga lillfällen, både i FN och annorstädes, getl uttryck försitt bestämda avståndstagande från förtrycket i och . Med stöd aven bred svensk folkopinion har vi sökt åstadkomma en internationellopinionsbildning mot de båda diktaturerna. Sålundahar , tillsammans med andra stater, tagit initiativ tillresolutioner riktade mot militärjuntan i inom ramen för generalförsamlingensIredje utskott som behandlar frågor om mänskliga rältigheter. Statsrådet vidare för klart framfört vår syn pä den spanskaregimen. Möjligheternaall få lill stånd en världsomfattande bojkott av har jag nyligendiskuterat här i kammaren med anledning av en fråga från . Jagsade då atl beslut om tvingande bojkotter och andra sanktioner endast kanfattas av . För att ett sank-lionsbeslut skall komma tillstånd krävs inte bara majoritet inom säkerhetsrådet. Det krävs också att ingenav de fem permanenta medlemmarna i rådet inlägger sitt veto. En förutsättningför att rådet skall kunna besluta om sanktioner mot en stat är vidare att rådetkonstaterar Nr 22 attdel föreligger ell hol mot internationellfred och säkerhet. Fredaeen den ' "' s""''"den 23 okiober redovisade jag regeringens bedömning att förutsättningar f n. saknas för alt få lill slåndbeslut i säkerhetsrådet om FN-sanktioner mot . Om allmän bojkott forifarande. I fråga om finns del över huvud inte någraför- mot och utsättningar för beslut i rådetom tvingande FN-sanktioner. Omherr med sin fråga också avser en isolerad svensk bojkott av Chileoch vill jag säga följande. En separat aktion som t. ex. går ut på att avbryta all svensk handel medChile och skulle inte innebäranågra avbräck i dessa ländersekonomi. De skulle lätt kunna öka handeln med andra länder. Vidare skulle en ensidig siatlig svensk aktion strida mot åtaganden i GATT-avtalel och andra internationella överenskommelser. Det väsentligaste motargumentet ärdock atl isolerade aktioner, som inle ger någoneffekt, skulle kunna utmålas som en framgång för dessaregimer och öka deras självförtroende ochomed-görlighet. Det är ett resultat som ingen av oss önskar. Jag vill dock lill sisl underslrykaalt regeringen inle kommer alt spara någonmöda för atl med andra medel även i fortsättningen ge aktiva bidrag lill den internationellaopinionsbildningen mot juntan i och diktaturen i , så länge dessabeslår. Som jag sade i mitt svar tillherr kan en stark sådan opinioninte undgå atl påverka ulvecklingen i . Delsamma gäller även iSpanien, vilket jag anser atl vi redan fåttvissa belägg för. HenSVENSSON i (vpk): Jag tackar utrikesministern för svaret. Jag beklagar också, att han delvis Ivingas upprepa debatten frän . Det har som bekant inte sin grundi vårt agerande utan i attutrikesministerns partivän genom sin fråga föranledde endebatt i vilken vi av formella skälvar hindrade alt delta. Det låter sig inteheller avgöras huruvida delta var avsikten medfrågan. Det är främst två huvudfrågor som föranlederkommentar lill utrikesministerns svar . Den ena är frågan omSveriges politisk-diplomatiska attityd, dess roll och trovärdighet som opinionsbildare. Den andra är frågan huruvidabojkotlaktioner är meningsfyllda - och i så fall i vilken form de är praktiskt länkbara. Regeringen har i skilda sammanhang gjort uttalanden motfascismen i och , liksom mot konkreta förtrycksåtgärder som dessa ländersregimer begått mot de egna folken. Enskildaledamöier av regeringen har också i många, mindreofficiella sammanhang uttalat sig. Frånvänsterpartiet kommunisternas sidanoterar vi det positiva häri. Vi är heller inte såhycklat finkänsliga som de borgeriiga, utananser alt statsministerns ordval påden senasie utgjorde en fullt korrekt beskrivning av den spanskaregimens innersta natur. Men för att få full opinionsbildande effekt måste givetvis kritik och fördömandenuppfattas som trovärdiga. Det beiyder att de inte får vara dubbeltydiga i enskildapunkter. Det betyder att de inle får stå i uppenbar motsättning till faktiskahandlingar. På de punklerna finns kanske skäl för viss kritik. Svenskauttalanden måste ha som riktmärke all stödja progressiva och frihelliga krafteri och . De måste också övertyga internationell opinion. Då är detgivelvis inte bra om folken i och upptäcker motstridighelermellan ord och handling. Detär exempelvis inte ägnat att stödja det chilenska folkets sak om svenskaintressen på andra plan än de diplomatiska påtagligt kopplas samman medexistensen av en kvalificerad fascistisk regim. Det är därför inte bra altregeringen tillåtit och tillåter kapitalexport till . Det är inte bra attden chilenska arbetarklassen får se hur svenska koncerner deltar iutplundringen av de chilenska arbetarna, hur de förlitar sig på regimensförtryck och dess polis för att utöva terror mot arbetarna. Det är inte bra närsvenska förelagsfilialer går regimen till hända och profiterar på förbudet motfacklig verksamhet, förvandlar arbeiarna till totalt maktlösa ulsugningsobjeklsom bara får arbeta på ledningens dekret - och detta i företag där de förut,under folkfronisregimen, haft ett betydande inflytande på sin situation. Det ärinte bra när svenska företagsledare upplräder pä officiella högtidligheter förall uttrycka vördnad och lyckönskningar lill en folkmördare som . Delgår inte att i sådant fall svara atl diplomati och privata affärer inte hörihop. När det gäller att på olika sätt främja svensk affärsverksamhet utgörtvärtom de diplomatiska beskickningarna en högst aktiv del av kontaklsyslemet.Det är fullt möjligt och motiverat atl regeringen under hand låter representanterför svenska affärsintressen förstå atl de inle bör göra offentliga hyllningarlill regimer av ifrågavarande art - del gäller både och . Detligger också inom och regeringens kompelens alt uppställa regler förkapitalexport. Sähar inte skett. Inte heller har stött förra regering i desstrångmål beträffande kopparn. Mot en sådan bakgrund förlorar officiellauttalanden mycket av sin substans, av sin kraft alt övertyga. Idet här sammanhanget vill jag passa på all ställa en konkret fråga. I Sambandmed de senasie avrättningarna i vidtog en rad länder åtgärder för atlavbryta vissa av sina relationer med . Det meddelades då i pressenatt skulle avbryta förhandlingar rörande framtida kärnkraflssamarbetemed . Frågan uppstår: Varför har någonsin inlettsamarbetsförhandlingar med på ett så väsentligt område? Har dessaförhandlingar någonsin redovisats inför riksdag och folkopinion? Om nu inteavrättningarna hade inträffat - hade förhandlingarna då fullföljts? Och vilkabindningar till regimen i hade den svenska staten då fåtl? Vikommer till den andra huvudfrågan - bojkotten och dess förutsättningar. Somjag nämnt i interpellationen är bojkoilvapnei ett medel som bör reserveras förspeciella ändamål. Det finns allvarliga missförhållanden i ett slorl anlalländer. Man kan inle låla internationella re- Omallmän bojkott mot och 0/77 allmän bojkoll mot och pressalier bli någotuniversalmedel för alt understryka kritik mot dessa. Men del finns å andrasidan en lilen grupp länder, där brotten mot grundläggande mänskligarättigheter står i uppenbar särklass både med avseende på sitt omfång och medavseende på sin karaktär. Dithör de rasisliska regimerna i och . Rasismen sätter inte baramajoriteten av medborgarna i en diskriminerande särklass rättsligt sett -vilket är ett officiellt avståndstagande från den formella likställigheten. Denär också grunden för ell sådant ekonomiskt och socialt nedtryckande atl denåstadkommer ett undergrävande av folkmajoritetens liv och hälsa. De diskrimineradeunderkastas förhållanden av fysiskt lidande och dödlighet som ärklassificerbara i folkmordels termer. Vi har vidare tre länder, ,och , där repressalier mot etniska minoriteter ellerpolitiskt oppositionella fåtl proportionen av massmord och massivmassförföljelse av grövsta art. Slutligen har vi . Där råder inyssnämnda hänseenden jämförbara förhållanden. är den spanskafascislregimen till sitt ursprung knuten till en politisk tradition i ,förknippad med nazismens frammarsch. är den enda existeranderegim som givit väpnat stöd åt nazismens angreppskrig. Denna Francoregimensspeciella natur var det som medlemsländer hade i minnet,när de beslöt att skulle vara utestängt från FN. Nuär det ingen som bestrider alt de formella förutsättningarna för en tvingandeFN-bojkolt mot saknas och att de faktiska politiska förutsättningarnaför en sådan bojkott mot f n. är åtminstone högst osäkra. Menbojkottfrågan är Ju ingalunda bara en fråga om tvingande FN-sanktioner. Mellanen sådan officiell FN-aklion och en isolerad svensk aktion finns mångamellanlägen. Såvitt jag vet är rasistregimerna utsatta för olika slagsrepressalier i trots av atl det inle har gått att skapa universell uppslutningkring dessa. Men de repressalierna har uppenbarligen ändå sin givna politiska,moraliska och även i viss mån materiella betydelse. Och även om man förögonblicket inle kan använda FN för sådana materiella repressalier, slår deländå klart all förutsättningarna för en ganska bred uppslutning kring aktionerav denna typ mot och är förhållandevis goda. Alltförofta har materiella repressaliers effektivitet stupat på alt privata kapitalintressenhelt enkelt har struntat i dem. När det gäller både och har dockde politiska hänsynen i viss mån motverkat ka-pitaliniressenas utrymme för ochmöjligheter till ett sådani sabotage. Det har inte undgått iakttagare att även massivtborgerliga regimer i t. ex. alltmer har kommit alt uppfatta regimeni som en politisk belastning för . Del har visat sig attflera gjort markeringar mot , som även innefattat materiellarepressalier. Det är t. o. m. anmärkningsvärt att faktiskt tycks havaril försiktigare än dessa länder. Man har snarare, vad Jag förstått, legalefter i aktionen mot . Samma situation råderbeträffande , som även i många borgerliga regimers ögon blivit enbelastning. Den chilenska regimen har också påtagliga svårigheter med sinainternationella kontakter, något som bör utnyttjas. Detbör med andra ord finnas utrymme för ekonomisk-politiska aktioner, som intebehöver befaras bli ineffektiva därför att alltför få länder är beredda attdelta i dem. Ovanligl många krafter i världen har - låt vara utifrån skildautgångspunkier - ett iniresse av att öva påtryckningar på de spanska och chilenskaregimerna. Min fråga är: Vad har då konkret gjort för atl främja ensamordning av dessa påtryckningar? Låtmig slutligen ta upp en mycket speciell punkt i vad gäller attitydtill förhållandena i dessa länder - en punkt som närmast kan sägas ha relevansi förhållande lill situationen i . Den5 november vägrade i FN:s generalförsamlings politiska utskott atlstödja en resolution mot . Motiveringen var alt man inle ansåg all FN,som man sade, ens antydningsvis borde bidra till atl rättfärdiga brukel avvåld. Vadär innebörden av delta uttalande från svenskt håll? Menar ,atl man inte som stat eller via Förenta naiionerna skulle kunna slödja enväpnad befrielsekamp under några som helst förhållanden? Man får naturligtvisaldrig romantisera den väpnade kampen. Man får heller aldrig förorda den, sålänge andra kampmetoder finns och är verksamma. Historiskt finns det-såvitt Jagvet-heller inget exempel på all förtryckta folk eller samhällsklasser använt väpnatvåld när andra vägar har stått till buds. Men vi vet också alt verkligheten harställt människor inför situationer, där den väpnade befrielsekampen varit detenda möjliga alternativet. Veterligen har man här i inte förnekatdetta när det t. ex. gällt den danska motståndsrörelsen mot de nazistiskaockupanterna, när det gällt eller när det gällt . Menhur skall man då fatta deklarationen i ? Är den principiell?Och i så fall - innebär den alt man inte heller i fallet är beredd atl gepolitiskt och annat stöd åt FN-utlalanden i det fall en väpnad motståndsrörelseigångsätts av folkfrontens partier och deras förbundna? Mittintryck är atl del råder flera oklarheter i svensk utrikespolitik i dessafrågor. Jag har sökt konkretisera ett par av dem. Del vore bra omutrikesministern något kunde skingra dessa oklarheter. 0/7/allmän bojkott mot och När del gäller den huvudfråga vi diskuterar, dvs. genomförande avbindande sanktioner eller ekonomisk bojkott mot eller eller motbåda dessa länder, fick Jag den uppfattningen av i Malmöanförande atl han väl insåg att det, som jag har sagl, praktiskt laget saknasförutsättningar för något sådant. Jag kan försäkra atl dessa förutsättningarinle finns i FN. En isolerad svensk åtgärd skulle å andra sidan inte ha någoneffekt. Skulle den ha effekt bleve det väl, som jag försökt påvisa i millinterpellationssvar, den motsatta. 5Riksdagens protokoll 1975/76:21-23 Nr 22 nämligen ett misslyckande som skulle bli en triumf inte för oss utan Fredaeenden ° '' ' '' riktat åtgärden mot. ''" log också upp en annan intressant fråga för alla --------------- dem avoss som utdömer vissa regimer och framför allt försöker att 0/7/ allmän bojkott ställa oss bakom de förtryckta människorna, t. ex. i . mot och menar atl de som bor i frågar sig om inledessa uttalanden, som demenar sig inte vara särskilt myckel hjälpta av, skall följas av prakliska Viser saken så, att en ständigt pågående internationell opinionsröretse motförhållandena i detta land inte kan undgå atl påverka landets regering ochlandets befolkning. Man är utsatt för en oavbruten trumeld. Man vet atl man ärunder strålkastarljuset. Man vet all det man gör iakttas. Och effekien blirtill slut del som vi upplever , en osäkerhet hos regimen. Men framför allt:Det är ett stöd för i varje fall den upplysta opinionen i ett land - del gällerbåde och . Vadsom är viktigt är att denna upplysta opinion eller de politiska krafier somverkar inom och inom på någol sätt själva till oss andra ulanförfår ge sitt råd om vad del egentligen är som bäst gagnar oppositionen i landei.Vi har självfallet kontakt med oppositionen i och i . Därför kanjag säga att inom oppositionen i både och är man intresserad avutlalanden i FN. Man är intresserad av en ständigt pågående opinionsrörelse.Man är intresserad av viss hjälp. Men man är icke i dessa ländersoppositionsledningar -det vet vi - intresserad av bojkotter av något slag.Konkret vet jag det alldeles bestämt från den spanska demokratiskaoppositionen, som menar att sådana åtgärder nu inte skulle gagna oppositionenutan tvärtom spela reaktionärerna i händerna. Viskall därför icke, även om vi är medvetna om att det kan uppstå misströstan hosdem som lever under dessa regimer och som vill bli fria, överge de metoder vianvänder och som jag menar ändå har lett till vissa framgångar. I varje fallmenar vi, vilket Jag också säger i mitt svar, atl regimen i icke äropåverkad av den opinion som gemensamt med många, ja de fiesta avEuropas länder, skapade strax efter avrättningarna av fem unga män. Dennaopinionsbildning tog sig uttryck bl. a. i den symboliska handlingen att resp.regeringar för kallade hem sina ambassadörer för konsultationer, som dethette. Spanska regimen är icke opåverkad av detta. Ett faktum är att det som vii första hand vände oss emot, nämligen de summariska rättegångarna i militärdomstolar,har upphört. Man har sagt oss nu att rättegångar i fortsättningen kommer attäga rum vid civila domstolar, dvs. med den insyn från allmänhet ochinternationell opinion som är möjlig endasi vid sådana civila domstolar och därockså de åtalade får möjligheter alt försvara sig. Jag menar alt delta är enframgång för del slags opinionsbildning som Sverigesamordnar fortfarande sin opinionsbildning med 66 andra länders, bl. a. dem som lillhör . verkat för alt i Förentanationerna - låt vara ulan någon större framgång - försöka få framuttalanden mot de summariska rättegångarna och mot avrättningarna i Spanien.När det gäller svensk företagsverksamhet i och i och deuttalanden som företrädare för svenska företag har gjort står dessa uttalandenför deras räkning, och deras åsikter sammanfaller ingalunda med den svenskaregeringens. Vi kan inle ta ansvar för deras uttalanden, men vi kan heller inteförhindra all de gör sådana uttalanden. En annan sak är atl regeringen har möjligheleratt påverka utförandet av kapital från för investeringar i dessaländer, men såvitt Jag vet är det inte aktuellt med svenska investeringar i Chile.Del investerades där före Allendeperioden och , men jagkänner inle lill några svenska investeringar . ISpanien finns del däremot fiera svenska företag som är i verksamhet, och medSpanien har vi också en mycket omfattande handel. Beträffandedel s. k. kärnkraftssamarbetet är det, åtminstone så långt jag vet, fråga omett normalt samarbele mellan och en mängd europeiska länder, dvs. avser - eller hade avsett - att sluta ett gemensami tekniskt avtal om denfredliga kärnenergins utnyttjande. Det är ett avtal som jag inle i detalj ärinsatt i, men ålskilliga sådana avtal om kärnenergins fredliga utnyttjandefinns redan mellan och andra länder. Som påpekade har manicke fullföljt de förhandlingar som var utsatta. Vadsedan gäller den s. k. Sydafrikaresolutionen är det riktigt atl undernågra år inte har kunnal rösta i FN på en resolution i denna fråga, trots au visom alla vet är energiska motståndare till apartheidpolitiken. Vi har intekunnat rösta för resolutionen, eftersom den har innehållit några paragrafer somvi inte kan ställa oss bakom, däribland en paragraf om att FN i en resolutionskall kunna uttala sig för att även militära medel skall kunna ulnylljas föratt avskaffa apartheidpoliliken. Vi anser inle au Förenta naiionerna - som ären organisation vars uppgift det är att skapa fred i världen - skall görauttalanden om användande av militärt våld. Vi anser atl så länge det finnsmöjligheter att med fredliga medel åstadkomma en förändring skall man utnyttjadessa medel. FN är det organ som alltid bör utnyttjas just för att försöka lösamel-lanslalliga konflikter och ändra på inre förhållanden av det slag somapartheidpoliliken utgör. FN är det organ som skall verka där, men vi skall iFN icke införa möjligheten att använda militärt våld. 0/77allmän bojkott mot och Hen i (vpk): Några kommentarer till och ytterligare preciseringar av vadutrikesministern har sagt kan kanske vara nödvändiga. Förhandingarnaom kärnkraflssamarbete log jag upp mer som en marginell fråga. Vad somöverraskade var ju inle atl i och för sig har omfattande förhandlingarom tekniskt samarbete även på detta område med en rad länder, utan del var atlman inle har börjat Nr 22 göra någon skillnad mellan andra länder som man har samarbele med Fredaeenden ''" kvalificerade och ganska viktiga områdeoch ett sådani land u,imc som , som onekligen är i särklass. Sedansäger utrikesministern atl man inte bör i FN-resolutioner an- 0/77 allmän bojkott befalla väpnade aktioner för att avskaffa kvalificerade former av förtryck mot och så länge del finns fredliga medel. Det är ju enformulering som även jagkan ansluta mig till, men min fråga var mer hypotetisk. Om det visar sig - vilketi mycket hög grad är sannolikt - att den chilenska motståndsrörelsen såsmåningom måste övergå i en väpnad kamp, om regimen inte kan försvagas utansamma massiva typ av förtryck fortsätter, skulle man då vidhålla sinprincipiella uppfattning, att man inte i ett sådani läge skulle kunna användaFN för moraliskt och materiellt stöd åt en sådan befrielserörelse? Affäreroch politik hör inte ihop - nu sade inle utrikesministern så, och jag påstårinle att han har sagl det, men litet grand är det väl kontentan av all hanliksom vill distansera de diplomatiska instanserna från ansvar för vad enskildaföretagarintressen kan ha för sig. Det är naturligtvis formellt riktigt; vibestrider inte atl det dess värre förhåller sig på det sättet. Men det finnsandra vägar än de formella befogenheternas - i många andra sammanhang hör juaffärer och politik ihop. Och de diplomatiska beskickningarna har, som sagt,som en av sina uppgifter att främja olika former av affärskontakter ochaffärsverksamhet och söka bereda dem gynnsamma omständigheter. Det vore välinle orimligt om man i det sammanhanget under hand lät svenska investerare velaatt och den svenska staten ser med moraliskt ogillande påatt representanter för svenska företag uppträder i officiella hyllningssammanhangnär del gäller regimer som Pinocheisoch . Jag påslår inle alt det skullefå någon större verkan i sig självt, men det kan leda lill en störreåterhållsamhet från dessa personers sida, åtminstone bland dem som ärnågorlunda politiskt omdömesgilla, och del kan ha en viss moralisk effekt. Bojkotterkan gynna reaktionen om de inle blir framgångsrika. Ja, det är obestridligt,men det kan faktiskt även försök till opinionsbildning göra, och del är en riskman får ta. Det ärju ingen hemlighet alt sökte utnyttja de rentpolitiska och agitatoriska angreppen mot sig för atl mobilisera tillstödaktioner bland sina anhängare och bedriva en allmän hets mot de länder ochderas regeringar som hade uttalat sig och fördömt avrättningarna. Inför denrisken står man även när man bara sysslar med ren opinionsbildning, och del äralltså ingel speciellt argument gentemot bojkott. Jagkan väl i stort hålla med utrikesministern om atl isolerade försök till all avbryta olika typer av maieriella förbindelser, all ulöva maleriella repressalier, från ett enstaka lands sida i regel har liten verkan, även om man inte kan avvisa dem. Jag vågar påstå att det exempelvis har haft en viss politisk-moralisk betydelse alt aldrig formellt erkände 68 . blev, trols atl mani övrigi må diskutera dess politik, på någolsätt en sinnebild för det kvarvarande motsiåndei från 1930-talel gentemotFrancoregimen. Det är ell exempel på att även en isolerad aktion, som intebiträds av någol annat land, ändå kan få en viss politisk-moralisk betydelse,och del kan säkert finnas andra exempel av mer substantiell natur. Jagblev litet förvånad över utrikesministerns besked atl de demokratiskakrafterna i och skulle motsätta sig maleriella repressalier. Jagvet inte hur han har ställt frågan lill dem, om det bara skulle vara fråga omen massiv allmän bojkott eller om det skulle gälla maleriella repressalier överhuvud laget - sådana materiella repressalier som kanske mer har karaktären avmarkeringar än av direkl ekonomisk krigföring, om man kan uttrycka del så.Såvitt Jag vet betonas i varje fall ständigt i för Chilehär i landei alt den chilenska motståndsrörelsen fäster mycket slor vikt vidolika försök alt politiskt och ekonomiskt - beträffande alla sortersinternationella kontakter- "isolera Juntan", som man säger. Detta äri själva verkei en myckel framträdande paroll i solidaritetsrörelsensagitation - isolera juntan. Därför är det för mig något förvånande atlulrikesminislern avvisar della. Är del verkligen så atl han har fått beskedfrån auktoritativa företrädare för den chilenska motsiåndsrörelsen alt den härtypen av aktioner inte är önskvärt? Jag tillåter mig att betvivla det tills Jaghar fåtl lilet mer klara bevis. Jaghar i någon mån försökt locka utrikesministern lill diskussion. Vad han sägerom ekonomiska sanktioner av olika slag, ofta med politisk innebörd, ärnaturligtvis riktigt. Del är sant atl isolerade aktioner från sidakanske inte skulle vara särdeles verkningsfulla. Men vi har ju en någol ovanligsituation genom den upptrappade terrorn i .