prot · FY0917 · 1975-12-31 00:00:00 — Jdetta sammanhang finns det anledning att uppmärksamma de förhoppningar man iSIA-ulredningen ställer på organisationernas insatser i fråga om fria ochfrivilliga aktiviteter. Skall ideella organisationer kunna gå in i ett verkligtansvarstagande arbete inom skolans ram, behövs en noggrann planering ochfördelning av arbetsuppgifterna mejlan organisationer av skilda slag ochgarantier för att organisationernas ordinarie arbete inte härigenom försvåras.Kan samhället ge ett betryggande stöd - framför allt ekonomiskt - i deltaavseende, bör å andra sidan organisationerna ha mycket all ge när del gälleralt erbjuda social anknytning för dagens ungdom. tankegångarutgör ytterligare ett bevis för del förtroende samhället hyser till ideellaorganisationers arbete. visar de ylleriigare på behovet av attstatsmakterna aktivt medverkar till all främja fortsatta positiva insatser ochen fortsatt förnyelse av de ideellafolkrörelsernas och de fria kristna samfundens samhälls-gagnande verksamhet. Trotsden allmänt positiva hållning som man på de flesta håll kan inregistreragentemot folkrörelserna och trots det stöd av ekonomiskt slag som samhälletger. kämpar de ideella organisationerna med stora svårigheter. Det är juinte bara så alt samhället ger stöd, samhället lägger också tunga bördor påorganisationerna. Jag tänker då på de arbetsgivaravgifter och andra pålagor iform av arvsskatt som läggs på bl. a. de fria trossamfunden. Iarvsskatiehänseende är de fria samfunden sämre ställda än såväl svenska kyrkansom en rad ideella organisationer och stiftelser utan att delta förhållande kanförklaras med hänvisning till skillnader i verksamhetens syfte eller till olikagrader av samhällsnytta. Deideella folkrörelserna och de fria kristna samfunden svarar för enmänniskovårdande och allmänt förebyggande verksamhet som ur hela samhälletssynpunkt är av största betydelse. Det bör därför vara statsmakternas uppgiftatt på olika säll möjliggöra och underlätta väsentligt vidgade insatser av deolika krafter i samhället som ser det som en huvuduppgift att främja mänskliggemenskap och social hemkänsla i samhället. Dettabör ske genom att de svårigheter av främst ekonomisk art som de frivilligafolkrörelserna och de kristna samfunden arbetar under genom statsmakternasförsorg undanröjes. Det bör dessutom ske genom all även på oprövadeområden nya förutsättningar skapas för den samhällstjänst som dessa ideellaorganisationer ser som sin självklara uppgift. Folkpartietförelår därför, herr talman, att för /76 ett reservationsanslagpå 20 milj. kr. skall utgå till Bidrag till trossamfund m. m. som en etapp påvägen till ekonomisk jämställdhet mellan de fria samfunden och svenska kyrkan.Likaså föreslår vi en uppräkning av anslaget Bidrag tillanskaffande av lokaler för trossamfund till 10 milj. kr. Viföreslår vidare att i syfte att åstadkomma ekonomiska lättnader förfrivilliga folkrörelser och kristna samfund begär utredning angående rätt tillavdrag vid inkomstbeskattning för gåvor till religiösa ändamål samt tillu-hjälp och andra humanitära, kulturella, vetenskapliga eller eljest uppenbartsamhällsnyiliga ändamål. Denna utredning skall enligt vårt förslag ocksåomfatta frågan hur man på lämpligt sätt skall kunna ersätta ideellaorganisationer och kristna samfund för den extra ekonomiska belastning som orsakasdem genom skyldigheten all erlägga arbetsgivaravgift. Utredningen bör ocksåavse frågan om befrielse för de kristna samfunden från skyldigheten att erläggaarvsskatt. Dessareformer löser emellertid inte de mera grundläggande ekonomiska problemen för berördaorganisationer. Vi väntar på denna punkt en mera radikal lösning i framliden,vilket bl. a. framgått av det ställningstagande som folkpartiels landsmötegjort i kyrka-siat-frågan. Inte heller möjliggör de reformer som vi nuföreslagit den radikala nyorien- den 6 febmari 1975 Torsdagenden 6 febmari 1975 tering och den utbyggnadav verksamheten som aktualiserats av snabbt växande behov avökade ideella insatser i samhällsarbetet. Detmoderna samhället medför för många människor svåra psykiska påfrestningar ochstora anpassningsproblem. Arbetslivets starkt ökade krav med svåraslressfenomen som följd är ett exempel på den typ av problem som här avses.Ökat beroende av alkohol och narkotika och, delvis som en följd därav,svårigheter i familjegemenskapen, mentala störningar, ökad brottslighet och högsjälvmordsfrekvens inte minst bland ungdomen är andra exempel. Den växandegruppen utslagna i vårt samhälle är en allvarlig påminnelse om att allt inteär väl beställt. av dessa problem kan lösas genom insatser som är resultat av politiskabeslut. Men det är uppenbart alt del finns svårigheter som inte i första handär av ekonomisk art och som inte kan bemästras genom enbart socialatrygghelsanordningar av del slag som beslutas av politiska instanser. Viär övertygade om att det skulle vara till gagn för vårt samhälle i stort omstatsmakterna vidtog åtgärder i syfte att få svar på frågan hur man bästfrämjar den personliga trygghet och den sociala hemkänsla i samhället som inteenbart eller främst beror av ekonomiska faktorer och som inte ulan vidare kanåstadkommas genom insatser som är direkta resultat av politiska beslut. Inomvissa sektorer har det visat sig att genom personlig värme och ideelltengagemang resultat kunnat nås i en utsträckning som inte varit möjlig inommotsvarande delar av den statliga eller kommunala verksamheten. Exempel härpåär den verksamhet bland alkohol- och nar-kotikaskadade som i bedrivsav för filantropisk verksamhet, där man i storutsträckning tagit hand om personer som varit föremål för åtgärderfrån den allmänna nyk-terhelsvårdens sida men inte den vägen fått tillräcklighjälp alt lösa sina problem. Ett annat exempel på liknande ideell verksamhetutgör S;t . Dess strävan att hjälpa människor, vilkassvårigheter och nedsatta hälsa har sin grund i psykiska konflikter ochsvaghetstillstånd, svarar mol ett verkligt behov och bör stödjas i störreutsträckning av stalsrnakterna än vad som är fallet. Vitror att del bästa sättet för statsmakterna all uttrycka sitt förtroende för deideella organisationerna och de kristna samfunden vore att ställa betydandeekonomiska resurser till förfogande för en omfattande försöksverksamhet isyfte att finna lämpliga former för en anpassning av dessa organisationers ochsamfunds verksamhetsformer till de behov av solidariskt ansvarslagande isamhällsgemenskapen som allt starkare aktualiseras. Tillsist, herr talman, föreslår vi mot denna bakgrund att en arbetsgrupp medföreträdare för ideella organisationer och kristna samfund samt de politiskapartierna tillsätts med uppgift att dra upp riktlinjerna för en sådanförsöksverksamhet, följa utvecklingen av försöksverksamheten samt utvärdera dessresultat och föreslå de ytterligare åtgärder som erfarenheterna kan motivera.Det är vid planeringen och genomförandet av denna försöksverksamhet självfalletav största betydelse att de ideella organisationerna och de kristna samfundenhar fullt bevarad frihet all arbeta utifrån sina egna ideologiskautgångspunkter utan styrning från den föreslagna arbetsgruppens sida. Torsdagenden 6 febmari 1975 Underdetta anförande övertog herr andre vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Massmedia har en betydelsefull funktion genom att ge information, väckadebatt, skapa opinion. Massmedia har ett stort ansvar då det gäller att värnaom den fria åsiktsbildningen och därmed en levande demokrati. Massmedia harmakt - också till att snedvrida, att förstora och förminska. Dådet gäller pressen finns det vissa korreklionsinstrument för alt begränsafriheten att också missbruka sin makt; vi har pressens opinionsnämnd ochpressombudsmannen. Men ännu viktigare är det att medborgarna harmöjligheteratt själva skaffa sig kompletterande information, tillfälle alt fåse en sak från flera sidor, genom att andra pressorgan finns tillgängliga. Annorlundaförhåller del sig med , som är ett arlskilt medium och ettmonopolföretag. Även om massmedieulredningen väntas lägga fram förslag somockså för radio-TV skall reglera yttrandefriheten måste, just för all företagetär ett monopol på sitt område, särskilda regler för verksamheten gälla. Dessaregler har fastslagits i avtalet mellan staten och företaget. Det ärsjälvfallet av yttersta vikt - för demokratin och för medborgarna i ettdemokratiskt land - att reglerna följs. Detorgan som skall övervaka att så sker är radionämnden. När allt fier lyssnareoch tittare hävdar alt reglerna åsidosätts är radionämnden den som skall kunnage oss ett objektivt besked. Så är avsikten. har nämnden alltidkonstaterat att läget är i stort sett gott. Manhar dock anledning all ställa frågan; verkligen kapabel attavge ett auktoritativt utlåtande som vi kan känna oss lugnade av? Nämnden tycks inte ha observerat alt den, om den skall bevakamedborgarnas intressen, måste beakta att lyssnaren-tittaren har små möjligheteratt följa alla program och alltså få den totalt sett sakliga och opartiskainformation som nämnden hävdar existerar i programutbudet. Kravet frånpublikens sida måste vara alt varie program följer reglerna eller möjligen atti program, som icke är så långt möjligt objektiva och sakliga, del klartredovisas vilka värderingar som ligger till grund och all hänvisning sker tillbalanserande program. Delhar dessutom upprepade gånger påpekats all den granskningsverksamhet somnämndens instruktion förutsätter skall ske inte kan fullgöras med mindre nämndenfår, som ledamöter av nämnden uttalat här i riks- 7 protokoll 1975. dagen; ett helt ämbetsverkeller en universitetsinstitution till sill förfogande. Några sanktioner harnämnden inte befogenhet att utdöma. Någottillfredsställande svar från en objektiv instans på frågan huruvida avtaletföljs kan faktiskt inte ges . Man kan därför inte ulan vidare avfärda denallvarliga kritik som har riktats mot Radiosprogramverksamhet. Såväl enskilda som organisationer har ifrågasatt SverigesRadios vilja att genomgående följa avtalet. Exemplen på program som kan kritiserasur denna aspekt är många. Just nu har vi anledning alt fråga: Vad är sant ifråga om i ? Av får man inte besked -enklart tendentiös rapportering är vad man kan observera. Allade som är oroade har enligt min mening en obestridlig rätt alt få en opartiskredovisning av om brott mot reglerna har skett och sker i sådan utsträckningatt åtgärder måste vidtas utöver vad som är fallet. Delta är bakgrunden tillatt moderata samlingspartiet nu har krävt all i? 19 i avtalet skallåberopas för en oberoende utredning. har inte velat ansluta sig tilldetta krav. Det måste emellertid anses ofrånkomligt att radioutredningen i sinprövning av avialsreglerna gör en omfattande sådan granskning. , av naturliga skäl begränsade, undersökning som en moderat arbetsgruppgenomförde av samtliga program i radio och TV avsamhällsinformations- eller samhällsdebattkaraktär konstaterade vi vissasärskilt frekventa överträdelser av avtalsreglerna. Fördet första ges ofta företrädare för vänsterpolitiska grupperingar - oftadessutom extrema sådana - ett oproportionerligt stort utrymme. För det andrafinns det en viss brist på balans i behandlingen av olika internationellaproblem. Fördel tredje finns det en genomgående mycket starkt kritisk ochibland t. o. m. direkt negativ inställning till i dess helhet. För detfiärde finns det i vissa program en tendens att diskrimineraicke-socialistiska åsikter i debatter och intervjuer. Särskilt påfallande varöverträdelserna i ungdomsredaklionens sändningar. Undersökningenhar, såvitt jag vet, inte någon motsvarighet på annat håll, vilket självfalletvore önskvärt. Den har heller inte, såvitt bekant, föranlett någon åtgärd varesig på eller annorstädes. Desom anklagas för en mer eller mindre regelrätt indoktrinering i radio eller TV- vilket är särskilt allvarligt då den riktar sig mot barn och ungdom - svararofta alt avtalets regler om "skälig balans mellan olika åsikter ochintressen" gäller programutbudet i dess helhet. Jag har redan berört denspeciella situation som publik i delta hänseende befinner sigi. De kritiserade hävdar att balansen upprätthålls genom att den övervägandedelen av programutbudet ger uttryck för en borgerlig ideologi. Det är att -förmodligen medvetet - sudda till debatten. Om t. ex. underhållningsprogram,teater, informationsprogram av gängse typ speglar den verklighet vi lever ieller rör sig med fiktioner som är lika vanliga i både öst och väst, kan delsannerligen diskuteras om denna verklighet och denna fiktiva värld allmänt kankarakteriseras som borgerlig i någonpolitisk mening. Även om så vore, är del självfallet inte att jämföra med enmålmedveten indoktrinering i politiska ideologier som centerism, liberalismeller konservatism. När såg eller hörde man sådana program? Detär utomordentligt allvarligt att en extrem ideologi som saknar nämnvärdförankring hos det svenska folkel får så stort utrymme i programverksamheten.Del kan inte påslås alt detta är förenligt med avtalets S6 där del heter att"bolaget skall i programverksamheten hävda de grundläggande demokratiskavärdena". Det vore i vårt samhälle mera befogat, om man engagerat villifrågasätta vår levnadsstandard och vårt sätt att leva, all föra fram krav påabsolut solidaritet med förtryckta, utslagna, fattiga folk i främmande länder,det vore i vårt samhälle mera befogat att ge plats för ett väl så radikaltidésystem, nämligen kristendomen, som är en grundval för flera av riksdagenspartier och som baserar sig på kärlek, inte på hal och våld, som syftar tillall bygga upp, inle bryta ned. Denintensiva debatten om programpolitik har pågått ,och den följer ett mönster som man känner till från andra samhällsområden. Denförsta kritikslormen möts med ett totalt förnekande av att några bristerföreligger. När kritiken sedan växer och framförs av allt fler, anses detnödvändigt all stryka kritikerna medhårs. Detta stadium tycks vi nu ha nått.Statsminister sade i TV-programmei "Bakom rubrikerna" attkvantitativt obetydliga övertramp har skadat anseende enormt.Men frågan är verkligen inte i första hand om lider skada. Desom drabbas av brott mot avtalets regler - även om dessa brott är kvantitativtobetydliga - är medborgarna. Närinser statsmakterna att det är dags för åtgärder? Uppenbarligen tar man inteproblemen på allvar. I de omfattande direktiven till radioutredningen hardepartementschefen bara ytterst flyktigt berört problemet. Han har tydligeninle funnit del allvarligt att en djup förtroendeklyfta uppstått mellanallmänheten och . Valetav åtgärder för att upprätthålla kraven på objektivitet och saklighet ärnaturligtvis inte lätt. Skall man förstärka ledningen av ? Skallman ingripa mol företagets personalpolitik? Skall man tillskapa sanktioner motföretaget även vid enstaka avtalsbrott? Ekonomiska sanktioner skulle möjligen idagens läge kunna hjälpa ledningen att bättre övervaka sitt revir. Ingenskall kunna påstå att en strikt efterlevnad av avtalets regler skulle medföraatt programutbudet blev könlöst och ointressant. Dess bättre inser de flestaproducenter att sanning och hederlighet inle är något tråkigt som man börundvika. Majoriteten av programmen följer de överenskomna reglerna och fyllerväl sin uppgift att vara informativa och debattväckande. Att rensa bort ogräsetär inte på något sätt odemokratiskt eller ett hot mot yttrandefriheten - i ettmonopol är det en demokratisk plikt. den 6 febmari 1975 den 6 febiiiari 1975 i Skärstad(c): I en remissdebatt är del många frågor som aktualiseras. I regel är delde ekonomiska frågorna som dominerar. synes det vara litet annoriunda. Vårinställning till kärnkraften fick ett stort och berättigat utrymme ipartiledardebatten. De många motioner som väckts till årets riksdag behandlaren rad problemställningar som inle enbart är av ekonomisk karaktär. Del är nogså alt många frågor som åtskilliga politiker har betraktat som periferiskagenom utvecklingen fått primär betydelse och blivit mycket närgångna. Jagskulle vilja ta upp några, som jag ser del, ideologiska frågor. Justitieministernsade att vi inle skall ropa efter flera poliser för det avhjälperinte brottets orsaker. Jag håller med justitieministern. Jag vill dockpoängtera och fråga: Om vi inte helhjärtat går in för att undanröja brottetsorsaker, om vi inle får ropa efter fier poliser, vad gör vi då för att kommatill rätta med de ständigt växande brottsproblemen? Tänk om vi någon gångavspänt kunde få samtala om dessa problem som djupast sett berör oss alla. Jagskulle vilja fråga justitieministern om han vill medverka till att lokaliseraoch undanröja brottels orsaker. Jag vill nämna ett par orsaker. Villjustitieministern medverka till att komma till rätta med en av de storabroltsorsakerna - alkoholen och alkoholmissbruket? motion har vi framhållit alt flera vägar kan anvisas för att komma tillrätta med alkohol- och narkotikabruket. Därvid måste man sträva efter att denpositiva attityd och kommersiellt betingade gloria som skapats kringalkoholförtäring ersätts av samma skarpa reaktion som drabbarnarkotikabruket. Det är själva den utbredda alkoholseden och förknippningen avalkohol med fest och högtid som väsentligen ger alkoholen dess gloria. Det ärsvårt att se hur den glorian skall kunna avskaffas utan att själva denna sedoch förknippning av alkohol med fest angrips. Vår villighet all accepteraberusning som normal är i högsta grad onormal.Visserligen har den positiva alkohol-attityden tusenårig hävd, men icke destomindre har den inneburit och innebär fortfarande en nationell fara, som det ärbåde demokratiskt och kulturellt förnedrande att behöva uppleva. Om vi hjälpsåt på det här området är jag övertygad att vi i fortsättningen inle skallbehöva ropa på fler poliser utan snarare kunna minska antalet. Enannan orsak är att vårt folk och inte minst vår ungdom inte har fått eller fården hjälp med klart formulerade etiska och moraliska spelregler för den mänskligasamlevnaden som är nödvändiga för att vårt demokratiska samhälle skall bestå. Härskulle jag också vilja blanda in finansministern. sitter mångasvenska medborgare med en blankett som vållar dem mycket bekymmer och huvudbry.Det är deklarationstider. När vi är färdiga med deklarationen villfinansministern att vi skall skriva under på heder och samvete. Jag skullevilja fråga: Varför ser inte statsråden till alt detta "på heder ochsamvete" lyser emot oss på andra områden och i andra sammanhang, kanske också ien remissdebatt? Jag vågar påstå att om finansministern tror alt samvetet skallfungera och reagera rätt , då måste finansministern medverkatill att medborgarnas samveten reagerar rätt också de andra dagarna på årel. Dettager mig anledning att säga några ord om samvete, moral och etik. Vårlids människor har i stor utsträckning blivit en gåta för sig själva. Men ärmänniskorna en gåta för sig själva, blir också förhållandet till andra oklart.Hela livssituationen blir då problemfylld och ofta meningslös. Det märks pånästan alla vitala områden. Vi har länge haft en hemmens kris med ettskrämmande stort antal skilsmässor. Uppfostrings-problemen är legio. Åsikt slårmot åsikt när det gäller uppfostrans medel och mål. Förhållandet mellan statoch individ har blivit så kritiskt all del har splittrat världen. Och många hargett upp när del gäller att finna svar på religionernas urgamla fråga om livetsmening och mål. Vår generation har lagt stora delar av världen i ruiner. Detvärsta är inte de yttre ruinerna. Städer kan man bygga upp igen under loppet avnågra årtionden. Långt värre är att den inre andliga byggnad som vår kultur ochlivsform vilar på har sjunkit i grus. Och upp ur grushögarna kryper problemenfram och omringar oss människor. Mångaslår rådlösa inför sig själva och sin omgivning. Och är del klart, att deinle heller kan besvara frågan hur livet skall levas - varken individuellteller socialt. Moralen har med andra ord blivit ett problem. Ja, inte nog meddet. Mången har förlorat tron på att del över huvud laget finns en moral som ärgiltig för alla. Vi kan också stöta på den uppfattningen att det bara gör sakenvärre om man tar upp moraliska frågor till diskussion. Undermedeltiden underkastades' allt en moralisk värdering, t. o. m. de döda lingen.En gång talade man om onda och goda metaller eller om onda och godastjärnkonstellationer - vill man ogärna lägga en moraliskmåttstock ens på människolivet. Ännu värre är del att förkunna moral. har fått en dålig klang, och moralpredikant har närmast blivitett skällsord. Vill man anlägga moralsynpunkter måste det ske såatt ingen märker det. I en filmrecension i en tidning heter det:"Handlingen har den rätta blandningen av äventyr och spänning - och så enliten, liten tesked moral." I den här remissdebatten har del förekommitmyckel moraliserande, och jag tror inte att man kan säga att del har rört sigom en tesked moral - ett mycket större mått har använts. Detfinns gott om sådana som förnekar all moral. Moral, säger marxisterna, är baraen påbyggnad till det i varie tid rådande samhällssystemet. Det finns ingenmoral som gäller i varie tid och för alla människor. Moral, säger mångenvetenskapligt skolad, är en illusion, ty människan är helt och hållet bunden avorsakslagen. Hon saknar varie som helst förmåga att bestämma över sig själv.Den fria viljan är en illusion. Moral, säger psykologerna, är ett själsligtfenomen, som kan avslöjas och för- den 6 febmari 1975 den 6 febmari 1975 psykologiskt.Moralen har inle något objektivt sanningsinnehåll. Alladessa skeptiker sitter som åskådare till idealisternas kamp. De rycker påaxlarna,,när idealisterna skyndar åstad för att nå sina mål, och om idealisternafaller applåderar skeptikerna och säger: Del var det vi visste. Påså sätt försöker man bygga en hög mur mellan sig och moralen. Inle minst kan vise delta i skönlitteraturen av i går - har situationen så smått böriatförändras. Våra klassiker spårade upp och avslöjade pä sin tid fördomarna ochhyckleriet på moralens område. Men blev moralen själv måltavla.Litteraturen försökte visa, all idealisten var en löjlig figur, en fanatiker,en inskränkt person eller en andlig terrorist, som ville påtvinga andra sinareligiösa och moraliska åskådningar men som själv inte alls levde efter deprinciper han förkunnade för andra. Slutfasen på denna utveckling blev, alt manskildrade människor för vilka moralen inte längre betydde något. Eller ocksåtog man stegel fullt ut och hävdade, att skuld och ansvar är själsliga sjukdomsfenomen,enär människan inle är och inte kan vara ansvarig för sina handlingar. Menlåt oss rycka denne moralskeptiker litet närmare in på livet. Det blir dågenast klart, att det är lätt att vara skeptiker i teorin men omöjligt alt varadet i praktiken. Moralskeptikern hånar idealisten,därföratt denne inte förmårleva i enlighet med sina egna sedliga ideal. Men härvid märker han inte, attsamma invändning kan riktas mol honom själv, och del med långt större rätt.Inte en enda sådan skeptiker, inte ens den argaste, förmår nämligen leva livethelt "på andra sidan gott och ont". Alla måste vi ordna vårt liv så,att vi sätter en del värden högre och andra lägre. Vi företar med andra ord enmoralisk värdering, även om den är aldrig så omedveten. En människa, konsekventutan moral och samvete, är all betrakta som ett sjukligt fenomen. Enav vår tids största tänkare, , ställde en gång frågan; Vilka är dehögsta problem människotanken står inför? Han svarade: 1) Vad kan jag veta? 2)Vad bör jag göra? 3) Vad kan jag hoppas? Desedliga frågorna hör alltså till tillvarons avgörande problem, bådeindividuellt och socialt. Ett litet exempel räcker för att visa detta. Om vi strökett streck över ett enda moralbud, t. ex. ärligheten, skulle all tillitmänniskor emellan upphöra, och hela samhällslivet skulle bli kaotiskt. Såfinns det några som är så kloka att de tänker: Vi tar inle alls någonståndpunkt till dessa frågor. Vi nöjer oss helt enkelt med att leva, alt varaneutrala. Men denna ståndpunkt är inte bara ett försök till ansvarslös flykt.Den är orealistisk, därför att den är orimlig.