prot · FY0958 · 1975-12-31 00:00:00 — Närdet gäller forskarstipendierna har utbildningsutskottet i är inte gått vidarepä den något generösa linje utskottet valde , då man gick med på enhöjning som innebar all man tog igen ungefär hälften av vad som dä behövdes föratt återställa forskarstipendiernas realvärde i förhällande till 1969. krävsen ytteriigare höjning med . Det vill man emellertid inle gåmed pä. Jag tycker det är beklagligt. Del innebär att forskarstipendiernasrekryteringseffekl kommer att bli sämre än tidigare, och del sker i ensituation när al-Iraklivilelen i högskoleutbildningen över .huvud tagelminskat. Jag vill i detta sammanhang peka på all moderata samlingspartiet i årinle vill stödja del här yrkandet och att det på denna punkt fakiiski ärmoderater och socialdemokrater som tillsammans bildar majoritet i kammaren. Delär väl inle ur vägen all påminna om del med lanke på den mångordigaargumentation som ofta förekommer från moderat håll om vilka partier somstöttar upp regeringen. På utbildningsområdet är det alltså ganska oftamoderata samlingspartiet som stöttar upp regeringen. Jaghar, herr lalman, i reservaiionen 6 uppehållit mig vid frågan om stöd lillframställning av läromedel. Del yrkandet är en del av en större motion, somhandlar om silualionen för facklitteraturen i , och jag har berört den iett annat sammanhang. Jag nöjer mig därför med all på den punkten hemställa ombifall lill reservaiionen. Jag vill med della yrkabifall till reservationerna 1 t. o. m. i (c): I anslutning till frågan om anslag till den högre utbildningen ochforskningen har utskottet behandlat en lång rad molionsledes framställdayrkanden. De flesta av dem gäller angelägna forskningsinsatser. Många av dessapropåer är värda att bifallas. Svårigheten är bara all väga de angelägnaområdena mol varandra. Det är mot bakgrund härav som utskottet vid en översyn -vid en sådan prioritering som utskottet måste företa - har måst stanna införalt i de allra flesta fall föreslå att molionerna lämnas ulan bifall. På vissaområden har emellertid enighet uppnåtts om attytterligare satsningar måste göras. Jaglycker all detta är en arbetsmetod som går all använda. I en del fall görutskottet någonting rent direkt och i andra fall någonting som kan liknas viden direkt beställning inför kommande budgetår - alltså en form av prioriteringinför framtiden, som jag anser är av värde. Det är också vikligt - enligt minmening - all uppnä enighet när del gäller samhällets insatser pä della område. Lålmig sedan säga ytterligare några ord utöver vad anförde om stipendierför forskarutbildning. Fjolåretsbeslul sönderföll i tvä delar. För del första gällde del en höjning avstipendiebeloppel med I . För det andra gällde det enbegäran om utvärdering av systemet och ett övervägande av en annan form förstudiefinansiering, t. ex. beskattade utbildnings-arvoden. Utskollet begärde enskyndsam översyn och utredning. Uppdraget har sedan lämnats tillforskarulbildningsutredningen, och enligl vad utskottet inhämtat kommerutredningen att ta upp den frågan. Del står emellertid klart alt elteventuellt förslag inte hinner genomföras lill nästa budgetär. Denhöjning som genomfördes var en kompromiss mellan ingen höjning alls ochmotionsyrkanden från och i vilka begärdes en höjning med . dels för att säkerställa rekryteringsvärdet av stipendierna, dels förall återställa det föriorade realvärdet. Frågan om stipendiernas höjd för nästabudgetår kvarstår i avvaktan på ett evenluelll förslag om etl nytt system. Utskottsmajoritetenanser att man utan svårighet kan avvakta etl nytt förslag, medan vi fråncentern och har begärt en ökning av stipendierna till 13 750 kr.Utskotlsmajorilelens förslag om att avvakta eventuella nya former löser inte -del kan vi konstalera - frågan för dem som måste leva på stipendierna. Lät migerinra om att universitetskanslern har begärt en höjning, och han har åberopatden rekry-leringsfrämjande uppgift som dessa stipendier måste ha. Inte mindreän av dem som bedriver forskning är tvungna att syssla med förvärvsarbeteutanför . Man kan ocksä konstatera en betydande minskning avantalet sökande till forskarutbildningen. 1970 antogs sålunda 3 100 lill dennautbildning, men 1973 var man nere i 2 600. Självfalletmåste den minskningen bedömas mol bakgrund av vad vi vill alt samhället skalluträtta inom denna sektor, och då kan det bli fråga om prioriteringar. Men kvarslår ändå alt del är nödvändigt att det finns människor som vill utbilda sigtill forskare, och låt mig därför bara konstatera att den rekryteringsfrämjandeeffekten av stipendierna har blivit starkt urholkad. Närsystemet infördes var stipendiebeloppet . har det gällnästan sex är, och försl i fiol höjdes beloppet. Den höjning avlevnadskostnaderna som har skett under de år som gått sedan systemet infördesinnebär en drygt 30-procenlig urholkning av beloppet. En enkel matematiskoperation visarall för all återställa realvärdet borde Anslagtill högre utbildning och forskning Anslagtill högre utbildning och forskning Om vi skall kunna bibehålla en för samhället angelägenrekrytering till forskarutbildningen måste beloppet höjas. Jag behöver inteerinra om angelägenheten av att takten i forskningen, åtminstone på vissaområden, slarkl ökas. Jag yrkar bifall till reservationen 5 och i övrigt lill vad utskollethemställt. HenNORDSTRANDH (m): Uibildningsulskollels betänkande rörande anslagen till den högreutbildningen och forskningen sysselsätter sig liksom tidigare i betydande- enligl många alltför betydande - utsträckning med professurer, för vilkasinrättande medel inle har beräknats i budgetpropositionen. Dennas i och försig förståeliga återhållsamhet vad gäller nya professurer har som vanligtuppkallat åtskilliga av ledamöter - jag själv utgör inget undantag- lill moiionsarbeie i syfte alt pressa fram ytterligare en och annan avvederbörande universitetsmyndigheter högt prioriterad professorsfiänsl. Någramoiioner har haft framgång hos utskottet, som dock liksom regeringen varitytterst restriktivt. uppgift är för övrigl knappast all tillsättaeller förbereda lillsältnadel av professurer annat än undantagsvis. Inågra fall har utskottet i är beställt professurer, såsom i fasta jordens fysiki , i tillämpad psykologi i och i genetik i . Det är enganska god spridning när del gäller både ort och ämnen. De här professurernamåste, som jag ser del, betraktas som ganska ofrånkomliga. Del är lika bra attde kommer som med någon försening - och de skulle ändå ha kommit. Belräffandeett par professurer har utskottet befunnit sig i - del vågar jag säga - svårtbryderi. Den ena är den av regeringen framförda professuren i barnkirurgi vidKarolinska instilutet. Här har regeringen och universitetskanslersämbeleivarit oense, dvs. inle om själva professuren utan om dess placering.Universilelskanslersämbetet har i anslutning lill fakultetsberedningens förslaghävdat alt placeringen vid läroanstalt borde vara beroende av vem som utnämnslill professor, alltså av dennes nuvarande universiletshemort. Del skulle medandra ord röra sig om en s. k. riksprofessur. Mol del står regeringensuppfattning att professuren bör bindas till och . För båda ståndpunkterna kan förebringas goda skäl, menar jag.Utskottet har efter moget övervägande -jag skall inle gå in på argumeni ochmotargument - enhälligt stannat för regeringsförslagel. Det skall jag givetvisinle klandra, då jag själv biträtt det. Jag vill endasl tillägga ochunderstryka all det är alldeles tydligt att en förstärkning av forsknings- ochutbildningsresurserna i barnkirurgi är påkallad och all ytterligare enprofessur bör tillkomma . Det ger och vimoderater i utskottet uitryck åt i ell särskilt yttrande. Specialitetenbarnkirurgi är enligt min mening utomordentligt betydelsefull och dessforskningsresurser är kanske underdimensionerade. Denandra professur som kommit en del oro åstad är professuren i histologi vid universiteteti , som ledigförklarals med benämningen professur i anatomi, vilketredan berörts i etl tidigare anförande. Bakom ligger uppfattningen - som delasav universitetskanslersämbelei och regeringen -att forskningsområdetanatomi-histologi skall definieras som etl forskningsområde. Mol delta slår denrakt motsatta uppfattningen, framförd av mänga ämnesrepresentanter, allanatomi och histologi på grundutbildningsnivå är ganska väsensskilda och påforskningsområdet inle mer besläktade med varandra än andra prekliniska ämnen.Utskollet sätter - sä måste skrivningen tolkas - tills vidare stopp förytterligare förslag om motsvarande förändringar i fråga om landets anatomi-och hislologiprofessur. Nya överväganden måsle enligl ulskottet föregå eventuellanya liknande beslut. Jag tror för min del att detta är utomordentligtvälbetänkt, del är bällre att vänta än all förhasta sig i en så kontroversielloch svårbedömd fråga. Utöverövervägandena kring olika professurer innehåller emellertid ulskottsbelänkandet- del vore illa ställt annars - en rad ställningstaganden till mer övergripandefrågor, även om en del helt naturligt skjuts framåt och kopplas lill denkommande behandlingen av U 68-propositionen. Särskilt anmärkningsvärt ärutskottets uttalande om en förstärkning av forskningsorganisationen vid dehumanistiska och samhällsvetenskapliga fakulteterna, del uttalandet nämligenatt en förstärkning bör komma till stånd. Den humanistiska ochsamhällsvetenskapliga forskningen har i konkurrens med den naturvetenskapliga,tekniska och medicinska kommit på efterkälken, inte i brist påforskningsämnen och lovande forskare ulan i avsaknad av, om jag vägarsammanfalla det så, materiella resurser. Upprustningen skall alltså nu böfiamed 1975 som märkesäroch vändpunkt, och det noteras med tillfredsställelse. Jaghoppas att verkligheten sä småningom kommer att stämma med det som häruttalas. Tillde spörsmål som skjuls hör bl. a. den nödvändiga förbättringen avyrkesvägledningen och arbelsmarknadsinformalionen på universitet och högskolor,något som har påtalats i moderatmotionen 1355. Det problemel bör kunna få enmera slutgiltig lösning inom den högskola som skall bli frukten av U68-propositionen om reformeringen av högskoleutbildningen. Likasåsynes frågan om finansieringen av forskarutbildningen bli föremål för en meradefinitiv lösning inom en näraliggande framtid. Det är därför som vi pämoderathåll inle är beredda att nu ylleriigare lappa på del nuvarandefinansieringssystemet, även om det rent penningmässigi väl hade kunnat tänkas.Del är enligt vär uppfattning bättre att direkt få lill stånd etl helt nytt ochändamälsenligare system. Den sittande forskarutbildningsutredningen måslealltså skynda på, åiminstone - och kanske framför allt - i del här avseendet. Nusade alt moderata samlingspartiet stöttar upp regeringspartiet iutbildningsfrågor. Ja, ja - man kan uttrycka del som man vill. Som vi ser detstöttar vi inte upp regeringspartiet, utan vi har i del Anslagtill högre utbildning och forskning AnslagUll högre utbildning och forskning här fallet samma åsikt somdetta. Jag skall för min del inle svara med all förebrå attfolkpartiet å sin sida mer generellt numera och tills vidare är en ganskapålitlig stöttepelare, pä vilken regeringspartiet kan luta sig när så behövs.Har man samma åsikter, sä har man samma åsikter, och del är inle mycket attgöra åt det. Ettfaktum av helt avgörande betydelse för framtidens universitet och högskolor ärden sviktande studerandelillslrömningen lill den naturvetenskapliga ochtekniska högskoleutbildningen, inte minst, tycks det, vad gäller delgrundläggande kommunikationsämnet matematik. Antalet elever för första gångenregistrerade i detta ämne uppges - jag antar all siffran är riktig - ha gåttned 70 96 sedan höstterminen 1969. Över huvud minskar alldeles uppenbartefterfrågan pä ulbildning vid de malemalisk-naturvelenskapliga och tekniskafakulteterna. Att komma lill rätta med det problemel tycker vi är en huvudvärkför bl. a. deni som skall utarbeta nästa budgetproposition. Samhället behöverfler och fler naturvetare och tekniker. För det kan ingen blunda. Men man kanfråga sig: Var ligger orsaken till den nuvarande obalansen? Förmodligen delvisredan i gymnasieskolans konstruktion. Del ligger enligl min mening uppenbarfara i dröjsmål med åtgärder i det avseendet. Meddenna dystra påminnelse ber jag att fä yrka bifall pä alla punkter tillutskottets hemställan i dess föreliggande belänkande med det därtill knutnasärskilda yttrandet i barnkimrgifrågan. HerrMOLIN (fp) kort genmäle: Bara några ord i korthettill . Moderaternalalar ju mycket ofta om "borgerlig samling" och kritiserar andra förbristande villighet eller förmåga all föra oppositionspolitik. Moderaternaspartiledare har sagt att han är beredd att ansluta sig till förslag frånmitlenparlierna, om man därigenom kan skapa borgerlig enighet. harmoderaterna haft chansen, både när det gäller särskilda åtgärder inom detallmänna skolväsendel och pä det här området, att nå resullal och samtidigtåstadkomma den eftersträvade samlingen, men då blir det ingenting av. Vad jag gav uttryck för i mitt anförande var tankenatt om man handlar på det viset, kan man också avstå från den rätt grovaargumentation om "borgerlig samling" - fortfarande inomcitationstecken - som förs frän moderat häll. () kortgenmäle: Hade man kunnat skapa borgerlig samling och därmed verkligen fåfolkpartiet med i en sådan, då skulle vi ju ha kunnat överväga alt ansluta osstill folkpartiels krav i den här frågan, även om vi be-dömningsmässigi ändåville hävda den ståndpunkt som vi har valt. Den eftergiften skulle jag hakunnat göra, men jag bedömde del som helt utsiktslöst att skulle bliborgerlig samlare genom del. () kortgenmäle: Som konservaliv brukar man anse all man skall ta saker och ting stegför sleg. En möjlighet vore ju att pä del här området - närdel gäller att ge doktoranderna stipendier som i vafie fall når upp lill denstandard som de hade och när det gäller att ge pengarsom gör det möjligt för oss att ta itu med oron inomskolväsendel - anslöt sig lill oss. Men det ville alltså inle ,och del tycker jag är ganska belysande. HenNORDSTRANDH (m) kort genmäle: Om della av hade uppfattats som etl steg skulle jag gärna hatagit det, men jag har bedömt det så, alt del inle hade uppfattats som ens etttuppfiät. Anslag till högre utbildning och forskning Hen ALEMYR (s); Diskussionen om vem som stöttar upp socialdemokraterna när det gällerutbildningsfrågorna är i och för sig väldigt intressant. Jag vill bara säga altvi är tacksamma, vem soni än hjälper till. Det betänkande som vi nu har attbehandla omfattar 96 punkter och gäller ca 2 mifiarder. De delade meningarnaavser 14 mifioner på några enstaka punkter. Det betyderatt hela oppositionen,både lill vänster och till höger om oss, har stöttat upp oss över nästan helafältet. Vi bugar och tackar och önskar alla välkomna till en så bred samlingsom möjligt kring utbildningspolitiken i . Jagkan, herr lalman, göra det ganska enkelt för mig vid det här tillfället,eftersom vi om någon månad kommer all få en slor högskoledeball i riksdagen.Hur högskolan i framliden skall se ul skall principiellt taställning till . De principiella diskussionerna kan vi föra då, ochdet finns därför inle anledning att gå in i någon sådan debatt . Jagnöjer mig, herr talman, med denna erinran om alt del är en betydande enighetsom ligger bakom utskottsbetänkandet på de flesta punkterna. De 14 mifionersom oppositionen vill ha mera kunde man naturligtvis i och för sig ocksä haaccepterat, men trols allt tvingas vi ju in i prioriteringsdiskussioner. Detgäller inte bara utbildningsutskottet utan över hela fältet, och någonstansmåsle vi stanna. Jagvill inte påstå all har fel i sina yrkanden. Del är en resursfrågadel rör sig om, och uibildningsutskottets majoritet har inle bedömt det varamöjligt att gå honom till mötes. Någonstans måste man sätta stopp, och det,herr talman, är utgångspunkten för det föreliggande förslaget fränutbildningsutskoltet. Denuppmärksamme läsaren - om del flnns någon utöver utskottets ledamöter här ikammaren - har kanske observerat all utbildningsutskoltel gör någrauttalanden, som är räll betydelsefulla. Del har varit endiskussion om vilka områden inom forskningen man Anslagtill högre utbildning och forskning Underåtskilliga är har medicinsk, naturvetenskaplig och teknisk forskning fältmycket pengar. Många av oss har böriat fundera över om man inte nu skall böriaprioritera om och ge de humanistiska och samhällsvetenskapliga ämnesområdena enökad satsning. Det flnns ett ullalande i utskottsbetänkandet som innebär envifieinriktning. Vi gör - ulan alt precisera fiänster och andra former - eltallmänt uttalande om all forskningsresurserna inom de humanistiska ochsamhällsvetenskapliga områdena bör förstärkas. Jag betraktar detta, herrtalman, som ett viktigt uttalande. Del markerar en vifieinriktning som vikommer alt få föfia upp framöver. Vihar också - pä del sätt som kan agera på - gäll in i diskussion omfasta fiänster. Som någon talare tidigare erinrat om har vi biträttregeringsförslagel över hela fältet när det gäller professurer. Men i fråga omkommande fiänstebedömningar har vi uttalat oss lill förmån förlre fiänster-enprofessur i den fasta jordens fysik,en professur i genetik och en professur itillämpad psykologi. Därutöver har vi, utan all markera på vilket sätt detskall ske, mycket bestämt uttalat att forsknings- och utbildningsområdetkonsumentekonomi i olika avseenden måsle förstärkas. Del är mycket vikligt att delsker med hänsyn till den snabba utvecklingen och de slora svårigheter överhuvud laget som konsumenterna slår inför när det gäller alt föfia med. Jaghar gärna velat understryka, herr talman, alt även om utskottet inte föfiermotionsyrkanden om att vi skall begära professur har vi uttalat en mycketbestämd vifieinriktning, alt resurserna i fråga om utbildning och forskning pådet konsumenlekonomiska området skall förstärkas. Ytterligareen fråga vill jag la upp därför alt ell missförstånd möjligen kan ha uppstått.Det gäller ämnesbeteckningen på forskningsområdet histologi och anatomi.Utskottet har accepterat att en ändring av ämnesbeteckningen sker när delgäller den nu aktuella fiänslen i men har också sagt att man ifortsättningen skall vara försiktig och avvakta ytterligare överväganden innanman lar några motsvarande sleg därutöver. Delhar i budgetpropositionen också nämnts tvä fiänster, en i och en vidKarolinska institutet, som man håller pä att tillsätta med oförändrad ämnesbenämning.De berörs inte av detta yttrande, ulan de har grönt fius i vanlig ordning. Jagsäger della därför all jag har förställ att det möjligen kan föreliggasvårigheter alt tolka utskottsbetänkandet pä den här punkten. Herrlalman!Jag upprepar den tillfredsställelse som det finns anledning alt uttala införden enighet som råder i utbildningsutskottet, bortsett från dessa fä punkterdär del är fråga om resursernas storlek, och jag yrkar sålunda, herr lalman,bifall till uibildningsutskottets hemställan på samtliga punkler. Hen i (s): 1 motionerna 531 av m. fl. och 1381 av iMora m.fl. hemställes att uttalar att en väsentligt större satsningpå reumaiologisk forskning bör göras inom ramen för de resurser som ställs tillmedicinska forskningsrådels förfogande. 1motionerna redovisas antalet reumatiker i värt land. Del är nog ingen överdriftatt säga all reumatism är en av våra största folksjukdomar, om inte denstörsta. Demånga människor som drabbas av den här sjukdomen bryts ned fysiskt, en delganska fort, andra mera långsamt - det är allmänt känt. Men sjukdomen fär ocksäofta psykiska konsekvenser, och det är inte sä underligt. Trots samhälletsinsatser i form av sjukvård, hälsoresor, till största delen fri medicin m. m.sä vet de här människorna att det bara flnns en väg för dem. Det är densmärtsamma vägen fram mol en mer eller mindre grav invaliditet. Någon förhoppningom all bli helt frisk finns nog inle. Inteheller kan dessa människor på grund av sina handikapp tala om sitt missnöje medde alltför små insalser som samhället gör för dem. De kan inte bildaaktionsgrupper, de kan inle demonstrera på läktare och många av demkan inte ens med bästa vifia i världen ta sig upp dit. Därförär del nödvändigt att vi här i för fram krav pä att slörre resurserställs till förfogande främst för reumaiologisk forskning. Jagförstår all anslaget till medicinsk forskning för nästa budgetär redan ärinmutat av de forskningsprojekt som pågår, av de fiänster som är inrättade ochav de övriga verksamheter som bekostas av det här anslaget. Men jag tolkarutskottets skrivning så, att ökade insatser för reumaiologisk forskningjämfört med nuvarande i förhållanden bör göras sä snart som möjligt. Deltorde då ankomma pä departementet och regeringen alt ställa resurser tillförfogande ett kommande är och att specialdestinera dessa till just det härområdet. Jag ser detta betänkande som en sådan beställning från , ochom denna min tolkning är riklig tror jag mycket är vunnet för dereumatikersjukas situation. Därför, herr lalman, harjag inget annat yrkande än utskottets. Anslagtill högre utbildning och forskning FruNILSSON i (c): I motionen 1974:1393, som behandlas i uibildningsutskottets belänkande1975:9, punklen 2, begär vi molionärer alt två professurer skall inrättas, eni invärtesmedicinsk allergologi och en i barnallergologi. Enligttillgänglig statistik lider av befolkning av allergiskasjukdomar med sådan svårighetsgrad alt del avsevärt påverkar deras livsföringoch arbetsförmåga. Därutöver kommer en betydande grupp med lindrigare ellersnabbt övergående allergiska reaktioner. Dessa sjukdomars frekvens ochsvårighetsgrad innebär också att de utgör ett Anslagtill högre utbildning och forskning stort sjukvårdsprobleminom flera medicinska verksamhetsområden, bl. a. invärlesmedicin, pediatrik ochlungmedicin. På de barnmedicinska klinikerna t. ex. används avvårdplatserna för värd av allergisjuka barn. av läkarbesök i öppen vårdtorde föranledas av allergiska sjukdomsyttringar. Attlägel för allergikerna i vårt land är ohållbart kom fram i enutredning som utfördes pä uppdrag av dåvarande medicinalstyrelsen. Dennautredning gällde allergivärdens framlida organisalion. har alltså tio årgått , men trots detta har vi i f n. endasl en ordinarielärarfiänst inom allergologins område, nämligen en professur i kliniskdermalologisk allergologi. Delta är helt otillräckligt, anser vi molionärer,och del verifieras också från läkarhåll. Värmotion har varit föremål för omfattande remissbehandling, och detta tyder päett slort intresse för allergikernas problem frän utskottets sida. Sålunda haruniversitetskanslersämbelei, , statens medicinska forskningsråd,arbetarskyddsslyrelsen. och mol allergiavgivit yttranden över molionen. Universitetskanslersämbelei är ense med ossmotionärer om att de allergiska sjukdomarna utgör etl betydande problem ipraktisk sjukvård och påpekar ocksä all de sjukdomarna erbjuder ell vikligtarbetsfält för forskning och utbildning. Man anser dock all en professur avteoretisk natur i första hand bör komma i fråga, och i ell senare skede kanbehov av en professur i klinisk allergologi föreligga. Demedicinska fakullelerna är ocksä ense om att del är önskvärt med enförstärkning av resurserna för forskning och utbildning inom allergologinsområde och tillstyrker att ytterligare professurer inrättas. Socialstyrelsenframhåller vikten av att resurserna för forskning om del allergiskareaklionssäitet förstärks men anser sig inle kunna tillstyrka motionsyrkandet.Man anser att de resurser som salsals på grundforskning inomallergologi och immunologi har givit väsentliga resultat även inom det kliniskafältet. Statensmedicinska forskningsråd föreslår all två professurer inrättas, en i teoretiskallergiforskning och en i klinisk allergologi. Arbetarskyddsslyrelsen,som har begränsat sitt remissyttrande till all avse professuren iinvärtesmedicinsk allergologi, anför att det f n. mest väsentliga förarbeismedicinens del är en utbyggnad av regionsjukhusens yrkesmedicinskaavdelningar. Därutöver är givelvis tillskapandet av möjligheter för attangripa grundforskningsproblem också av stort värde, säger man.