prot · FZ0951 · 1975-12-31 00:00:00 — Till följd avsiormaklsmolslånd bortföll vikliga delar av förslaget underslulförhandlingarna, men tanken all kontrollen skulle vara helt internationelloch utföras av I. '\EA återfinns i den slutliga avtalstexten. Jagvill även erinra om det förslag som framförde 1974 i nedrustningskonferenseni och i . Förslaget syftade lill alt inleda eninternationell diskussion om hur man på bör söka motverka de riskerför kärnvapenspridning som är förbundna med utbyggnaden av den fredligakärnkraften, I korthet gick det ut på en gradvis ökad internationalisering avhandhavandel av klyvbart material. Slutligenvill Jag nämna atl deltog synnerligen aktivt i konferensenför granskning av icke-spridningsfördragel. Del är ell allmänt omdöme attinsatserna av den svenska ordföranden för konferensen, statssekreterare , starkt bidrog lill atl denna, trots de stora meningsskiljaktigheiernamellan kärnvapenstaler och icke-kärnvapensla-ter, kunde utmynna i ell antalenhälligl aniagna rekommendalioner i spridningsfrågan. Dessa rekommendalionerulgör grunden för de vidare ansträngningarna att stärkaicke-spridningsfördraget. Delsvenska agerandet har således minsl av alll kännetecknats av overksamhet. Vihar försökt att maximalt ulnyllja de möjligheter som Omrisken för spridning av kärnvapen vid försäljning av kärnkrqftsanlägg-ningar Omrisken för spridning av kärnvapen vid försäljning av kärnkrafisanlägg-niiigar alliansfriaställning och lekniska sakkunskap erbjuder lill insatser i det internationellanedrustningsarbetel, möjligheler atl påverka utvecklingen är dockbegränsade. Ofta har svenska förslag fallit på grund av stormakternas motstånd. Jag vill nu besvara herrAntonssons frågor. undrar om jag är beredd att lägga fram förslag om en internationellöverenskommelse om förbud mol försäljning av kärn-kraflsanläggningar lill iförsta hand länder som inte ratificerat icke-spridningsavtalet. att det i dagslägel torde "vara fulll möjligt atl åstadkomma en bredinternationell uppslutning kring ett sådanl exportförbud". Till herrAntonssons fråga och påstående vill Jag säga följande. Förutsättningarsaknas atl uppnå en internationell överenskommelse om etl sådanl exportförbud.De stora exporlörländerna är inte beredda all gå med pä della. Stämningarna hosde stater som står utanför icke-spridningsfördragel är vidare sådana all maninle kan räkna med att etl förbud av del aktuella slaget skulle medverka lillökad anslutning lill fördraget. Del skulle snarare uppfällas som ell försöktill obehörig påverkan och kunna medföra uppkomsten av ell hell okontrolleratoch självförsörjande block av stater utanför fördraget. HerrAnlonssons förbudslinje skulle alltså sannolikt öka risken för spridning istället för tvärtom. Enligtregeringens bedömning är den mest realistiska målsättningen när det gällerexporten av nukleärt material och utrustning till stater utanföricke-spridningsfördraget all försöka förmå de stora exporlörländerna atlställa som gemensamt villkor all imporlörländer utanför icke-spridningsfördragelskall godta kontroll av hela sin civila kärnkraftsin-duslri, I praktiken skulledetta innebära i stort sett samma sorls internationella kontroll som hosfördragsanslutna stater. En sådan kontroll, som alltså skulle bli heltäckande,skulle medföra en utvidgning av nuvarande praxis, Enligl denna tillämpaslAEA-kontroll vid export från fördragsanslulen stat lill stal som står utanförfördraget endast belräffande det levererade materialet eller utrustningen. Enrekommendation om heltäckande kontroll kunde bl, a. på svenskt initiativenhälligl antas av granskningskonferensen för icke-spridningsfördraget förraåret. Dess genomförande i prakliken återstår emellertid och kan komma atl stötapå betydande svårigheter. Överläggningar har ägt rum i mellan de störstanukleära exportörerna. Resultaten av dessa överläggningar har ännu inleoffentliggjorts. En överenskommelse förefaller emellertid ha nätts somåtminstone innebär eu första steg i riktning mot strängare kontroll. Frånsvensk sida avser vi all i olika sammanhang med kraft verka för den vidareuppföljningen av granskningskonferensens rekommendation. frågar mig om Jag är beredd au la iniliaiiv lill en inlernationellöverenskommelse om förbud mot export eller överföring av såväl hög- ochlågaklivi avfall som anrikat uran mellan länderna. Fördem som följt de internationella strävandena atl försöka förhindrakärnvapenspridning måste tanke framslå som synnerligenorealislisk. Delta har redan framgått av vad jag anfört som svar på den förstafrågan om införande av generella exportförbud. Om man vill förhindrakärnvapenspridning gäller det ju särskilt att försöka få till ståndinternationell kontroll av känsliga delar av kärnbränslets kretslopp såsomanrikningsförfarandet och upparbetningen. Om man genom förbud molinternationellt samarbeie tvingar staterna all var för sig skaffa siganriknings- och upparbeiningsanläggningar och själva överta ansvaret för dessa delarav kärnbränslecykeln uppmuntrar man staterna all skaffa sig en egen kapacitetför framställning av kärnvapen. Somjag tidigare nämnt har vi i FN tagit initiativet till en diskussion om ökatinternationellt handhavande av klyvbart malerial. Vi har också medverkat lillantagandel av en rekommendation vid förra årets granskningskonferens omfortsatta lAEA-studier avseende internationella eller regionala s. k,bränslecykelcenira. Sådana internationella eller regionala arrangemang skulleavsevärt försvåra för enskilda stater att uppnå egen kärnvapenkapacitet. Närdet gäller transport av klyvbart material verkar vi för antagandet av eninlernationell konvention för ökal fysiskt skydd för att minska riskerna förobehöriga tillgrepp. Förfullsländighetens skull vill jag erinra om att försörjningen av de av riksdagenbeslutade svenska kärnreaklorerna med bränsle är beroende av import av anrikaturan. Även när det gäller upparbetning och avfallshantering är vi beroende avutlandet. tankegång skulle alliså för del medföra av beslulade kärnkraflsförsörjningen sloppades. har vidare frågat mig på vilkel säll regeringen för andra regeringar,bl. , klargjort sin oro för de risker förspridning av kärnvapen som är förknippade med handeln medkärnkraftsanläggningar. Densvenska oron inför ytterligare spridning av kärnvapen har kommit lill ullryck ien rad uttalanden av föreirädare för regeringen i olika sammanhang. VarkenFörbundsrepubliken eller någon annan siat kan tveka om var Sverigeslår i dessa frågor. HerrAnlonssons sista fråga gäller möjligheten att upphäva boskillnaden iicke-spridningsfördraget mellan ulnylljandei av kärnenergin för fredliga ochmilitära ändamål. Vadherr syftar till med denna fråga framgår av det resonemang somföregår frågan. Där sägs all man i avvaktan på en revidering av fördraget bör"i prakliken införa internationellt förbud mot export avkärnenergianläggningar helt eller delvis". Deinternationella ansträngningarna all förhindra kärnvapenspridning bygger, somJag lidigare nämnl, på principen att den fredliga kärnkraften skall främjassamtidigt som effektivaste möjliga kontroll i fråga om kärnvapenframställningskall upprättas. Genom sill rngdlemskap i lAEA och Omrisken för spridning av kärnvapen vid försäljning av kärnkrqftsanlägg-iiingar Omrisken fiir spridning av kärnvapen vid försäljning av kärnkraftsanläggningar anslutningen tillicke-spridningsfördragel har godkänt denna princip, Idetta sammanhang vill Jag la upp ell påstående som görs i . Där sägs alt regeringen skulle "överväga om vårt landskall medverka i den utveckling mol ytterligare spridning av kärnvapen som friförsäljning av civila kärnenergianläggningar innebär". Den svenskaexporten på det nukleära området är ingalunda "fri". För export avnukleärt malerial och utrustning frän krävs regeringens lillslånd ivarje enskili fall. Varje ansökan om lillslånd prövas av regeringen mednoggranl beaktande av icke-spridningsfördragels beslämmelser. Förutomall angripit en av de grundläggande principerna iicke-spridningsfördraget, som är atl skilja mellan fredligt och militärtutnyttjande av kärnenergin, har riktat kritik mol den kontrollsom utförs av lAEA enligt fördraget. Denna kontroll avfärdas av hell otillräcklig. Detär självklart all kontrollen kan förbättras genom en fortgående utveckling avlekniska och administrativa kontrollsystem. Frän svensk sida har vi ocksäständigt sökt verka för all göra kontrollen så effektiv som möjligt och påflera olika säll bidragit härtill. Imotsats lill anser regeringen atl möjligheter attupptäcka elt eventuellt avtalsbrott är betydande och alt övervakningen har envikiig avhållande effekt. Man bör ocksä hålla i minnel alt vi här bevittnaruppbyggnaden av ett internationellt kontrollsystem som saknar tidigaremotsvarighet. Det kan i sammanhanget erinras om att det ännu inte inträffat allnågon av del närmare hundratalet stater som anslutit sig lillicke-spridningsfördraget provat en kärnladdning. Jag vill också understryka atlden politiska viljeyttring som anslutning lill fördraget innebär är minsl likaviktig som den lekniska kontrollen. Anslutningen utgör Ju etl uttryck för denpolitiska viljan att avslå frän tillverkning och anskaffning av kärnvapen. Icke-spridningsfördragelulgör resultatet av mänga ärs tålmodigt arbete på del internationella fältet.Del är inle något idealiskt fördrag, men det är del bästa som kunnat uppnåsunder rådande politiska och ekonomiska förhållanden. De mångfaldiga svenskainitiativen i dessa sammanhang har utgjort ett led i den aktiva svenskautrikespolitiken. har denna politik slölts av samtliga partier. Regeringensbedömning av dagsläget'i spridningsfrågan är all situationen är utomordentligtallvarlig. Supermakterna har inle nått några resultat i sina förhandlingar ombegränsning av de strategiska vapnen som innebär verklig nedrustning. De har ejheller ännu gått med på elt fullständigt kärnvapenprovstopp. Supermakternas satsningarpå kärnvapen bidrar lill uppfattningen alt kärnvapeninnehav medför särskildprestige. De kärnvapenfria staternas otålighet inför supermakternas bristandeuppfyllelse av löftena om nedrustning är i sligande, Icke-spridningsfördragelstrovärdighet på förutsätter att alla sialer ansluler sig tilldelta. har emellertid etl antal i sam- manhangei viktiga statervalt all slå utanför. En första och uppenbar svaghet är all kärnvapenmakternaFrankrike och inte anslutit sig. Detsamma gäller , som har sprängten kärnladdning och därmed visat sin kapacitet atl framställa kärnvapen. Ellantal andra stater, som har kärnteknisk förmåga, har inle heller biträttfördraget. Länder som , , , , , Spanienoch har inle ens undertecknat fördraget, medan t. ex. , Japanoch undertecknat men inte ratificerat delta. Enkraftig utbyggnad av den fredliga kärnkraften pägär över hela världen. Dennautveckling har påskyndats av oljekrisen. viktigt problem i delta sammanhangär atl få de stora exportörerna av nukleärt malerial och nukleär utrustning attkänna sitt ansvar. Del gäller att få lill stånd gemensamma överenskommelsermellan samtliga exportörer om tillräckligt långtgående konlrollkrav vid exportlill stater som inte anslutit sig till icke-spridningsfördragel. Del gällerocksä atl förmå importörerna att acceptera sådana kontrollkrav. Risken attkommersiella intressen undergräver ansträngningarna alt förhindrakärnvapenspridningen har visat sig vara betydande. Särskill gäller della falldå handeln omfattar känsliga delar av kärnbränslecykeln. Situationeninnebär sammanfattningsvis att icke-spridningstanken är utsatt för myckelallvarliga påfrestningar. Denbedömning som jag här redovisal har föranlett regeringen att i olika sammanhangoch genom olika företrädare utlala den största oro inför den fortsallautvecklingen. Jag kan nämna alt statsminister i ell myckel uppmärksammatanförande inför den II framhöll attfrågan om kärnvapenspridning ulgör del största nedruslningsproblem vi nu stårinför. Avslutningsvisvill Jag nu ange inriktningen av del fortsatta svenska agerandet i spridningsfrågan. Vikommer atl fortsätta värt deltagande i den internationella opinionsbildningenför att förmå supermakterna atl göra konkreta åtaganden i fråga ombegränsning av kärnvapenkapprustningen samt slutandet av ett avtal omfullständigt kärnvapenprovstopp. Vikommer alt verka för att ytterligare stater ansluler sig lillicke-spridningsfördraget. Vikommer atl verka för en fortsatt effektivisering av kontrollsystem. Vikommer atl verka för all exportörerna av nukleärt malerial och nukleärutrustning når överenskommelser som innebär en effektiv kontroll av helakärnkraflsindustrin i mottagarländerna. Vikommer all verka för antagandet av en internationell konvention om fysisktskydd av nukleära anläggningar och av klyvbart malerial i lager eller undertransport. Vikommer atl verka för upprättandet av internationella eller regionalabränslecykelcenira. Vi kommer alt verka förökad internationalisering av del klyvbara 8 1975/76. Fredagenden ]6Januari 1976 Omrisken.för spridning av kärnvapen vid försäljning av kärnkrqftsanlägg-ningar Omrisken för spridning av kärnvapen vid försäljning av kärnkrqftsanlägg-ningar Viutgår från all vi kan räkna med allmän uppslutning kring dellahandlingsprogram. Jag ber att fätacka utrikesministern för svarei pä min inlerpellalion. Somframgår av svaret pågår i en lång rad länder över i stort setl helavärlden en mycket snabb utbyggnad av den civila kärnkraften. Detta harnaturligt nog på elt dramatiskt sätt aktualiserat frågan om riskerna förspridning av kärnvapen som en biprodukt lill uppbyggnaden och försäljningen avcivila kärnkraflsanläggningar. Del har också frän flera partier, åiminstonefrån mill parti och från regeringshäll, i olika internationella och andrasammanhang ullalats oro över detta. Den oron menar Jag är fullt befogad. Detbehöver inle sägas all kärnvapnen innebär ell starkt hot mot freden även i envärld som man tycker sig skönja vissa avspänningstendenser i. De innebär etthot mot det mänskliga livet; del behöver knappast sägas i della sammanhang ochi denna kammare. Del ena landei efter del andra fär nu viacivilakärnkraflsanläggningar möjligheleralt framställa egna kärnvapen, möjlighelersom de annars inte skulle ha. Länder som står utanför icke-spridningsavtaletoch som alltså inte förbundit sig all avstå från kärnvapen har genom import avcivila kärnenergianläggningar fält möjligheter atl utveckla sådana vapen. Lålmig, herr talman, med några siffror exemplifiera del akluella läget. Jag harhämtat dem ur den svenska . En civil kärnreaktorproducerar ärligen ca plutonium. Denna mängd räcker för att producera 12atombomber av ungefär samma storlek som den bomb som fälldes över iJapan i slutet av . Den svenska beräknaralt är 1975 ca plutonium har producerats i civilakärnenergianiäggningar. beräknas siffran vara . Ca en tredjedel av denna mängd kommer alt produceras i stater som inte harkärnvapen. Denna mängd gör det möjligl för dessa länder att producera12 000 atomladdningar av Nagasakislorlek. Bridreaklorernasom nu utvecklas i de ledande kärnvapenmaklerna plus och Japanberäknas vara klara för kommersiell användning i slutet av 1980-lalel. Fördenna reaktoriyp används plutonium som bränsle. Konsekvensen härav är att varjestat som använder en brid-reakior kommer atl inom sitt territorium ha tillgångtill stora mängder plutonium som ulan större svårigheter och lill begränsadekostnader kan användas för kärnvapenframställning. Om nuvarande planer följskommer det , alltså om bara , alt finnas ca 400 kärnreaktorer idrift i ell 30-lal länder. Utrikesministernapostroferade del anförande som slalsminisler höll i Förenia nationernaden . Jag har läst det an- förandet, och Jag tyckerall statsministern där på ett utmärkt sätt skildrar situationen. Jag tillåtermig alt citera etl avsnill av del. "Ettproblem som måste uppmärksammas pä del internationella planet är risken attspridningen av plutonium kan underlätta kärnva-penulvecklingen. ulgörocksä del största nedruslningsproblem vi nu slår inför. Vi har alla vårtsärskilda ansvar i delta sammanhang. Kärnvapenstaler, icke-kärnvapenstater,medlemmar av icke-spridningsfördragel, icke medlemmar, exportörer ochimportörer av nukleärt material, stora länder som små, vi har alla någon gradav ansvar för händelsernas ulveckling och vi måste handla samfällt i dennafråga där allas vår framlid slår på spel. De stater som överväger alt anskaffakärnvapen mäste inse vilket ansvar som faller pä dem. Om de skulle välja attstiga över tröskeln kommer de att spoliera ansträngningarna att upprätthålladen icke-sprid-ningsregim som majoriteten av världssamfundets medlemmaransluter sig till. Del kommer att öka sannolikheten av att kärnvapenkrigutbryter, som endast kan innebära en katastrof för oss alla." Jag har inle anförl detta citat för all i onödan mörkmåla situationen.Tvärtom. Slalsministern framhäver här riskerna och ansvaret på etl sätt som Jaghelt kan ansluta mig till. Del är hell klart att nya åtgärder måste sättas in,nya ansträngningar göras, för all minska riskerna. Om den saken tror Jag vi äröverens. Och med ätgärder menar jag -där delar inle utrikesministern min mening- nya svenska initiativ i nedrustningsarbetel för alt föra denna fråga framåt. Jagvill gärna få sagl atl den , inte minsl genom ordföranden inedrustningsdelegalionen statssekreterare , har gjort en utmärktinsats för del allmänna nedrustningsarbetel. Jag har lidigare i denna kammareframhållil della. Regeringen har slöd från i dessa sinasträvanden och i strävandena alt begränsa den direkta kärnvapenspridningen. Moldenna bakgrund är Jag en aning bekymrad över alt ulrikesminislern i del härlägel ser sä mörkt på möjligheterna all fiytta fram positionerna i syfle allbehärska riskerna med den civila kärnkraftens användning. Möjligen kan manhävda att det är realism atl se pessimistiskt på dessa möjligheler, men jagtror vi kan vara överens om all inga ansträngningar fär lämnas oprövade i deltasammanhang. Avutrikesministerns svar framgår att han sätter sin lit till de ansträngningarsom görs på det internationella planet för alt åstadkomma elt kontrollsystemsom skall minska riskerna för kärnvapenspridning i samband med genomförandet avnationella energiprogram. Jag är visserligen lekman, men jag tillstår all mintilltro till ett säkert konlroll-sysiem inte är lika stark - del framgår avinlerpellationen. Iinierpellalionen har jag ifrågasall en revidering av reglerna iicke-spridningsavialel. Avlalel gör, som ulrikesminislern framhåller, en klarboskillnad mellan kärnenergi för s. k, fredliga och för militära ändamål. Närnu reglerna för spridning av kärnvapen via den s. k. fredliga kärnkraften ärså uppenbara är del naturligt att fråga sig om denna boskillnad Omrisken för spridning av kärnvapen vid försäljning av kärnkraflsanläggningar Omrisken.for spridning av kärnvapen vid försäljning av kärnkraflsanläggningar Jaginser atl det är oerhört svårt alt uppnå enighet kring en förändring i en såkontroversiell fråga som det här gäller. Därför har jag i inlerpellationenpekat på atl man i avvaktan på all sädana politiska förhållanden skall inträdaalt en revidering av icke-spridnings-avtalets innehåll är möjlig får accepteraen stegvis genomförd politik som i första hand syftar till att begränsa deninternationella handeln med civila kärnenergianläggningar. I prakliken skulle väldelta, som jag sagt i inierpellalionen, innebära etl internationellt förbudhell eller delvis mot export av kärnenergianläggningar, åtminstone under en lidtills man får se om man kan komma fram på andra vägar än kontrollvägen. Utrikesministernsäger i svaret atl del saknas förutsättningar atl uppnå en internationellöverenskommelse om ett exportförbud. Jag har ingen anledning atl ifrågasättanågol annal än atl utrikesministern har sina informationer, men det ärnödvändigi atl - om detta inte redan är gjort - pröva denna fråga,särskilt när det visar sig vara så svårt att genomföra ett effektivt kontrollsystem. Eflersom utrikesministern har uttalat sig i denna fråga antar jag atl regeringen har belägg för alt del verkligen finns ett uttalat motstånd från de stora staterna. Med de traditioner som vi har pä nedrustningsområdel anser jag emellertid att det för svenskt vidkommande bör vara en uppgift atl, även om svårigheterna är stora, försöka mjuka upp det motståndet. Jaglycker mig ha goda skäl all inle sätta alltför stor tilltro till möjligheternaatl få etl kontrollsystem, ell syslem som verkligen skulle garanteraalt en kärnenergiutbyggnad inte resulterade i kärnvapenframställning runt om ivärlden. Jagfrågar mig vilka erfarenheter vi hillills har haft. Ja, vi har bl, a. denerfarenheten alt , som står utanför icke-spridningsavtalel och somganska köpt civila kärnkraflsanläggningar från , klartsagl ifrån atl man inte är beredd alt acceptera lAEA-kontroll inom sillterritorium. Och hur var det med , som utrikesministern nämner i svaret?Jo, importerade en kärnenergianläggning frän , och något år senaresprängde landet sin första atomladdning. Var fanns kontrollen i del fallet? Ochhur blir det med kontrollen i ? Svaret ar att det inte blir någoninternationell kontroll under nu rådande förhållanden. Kvar står då möjlighetenatl exportlandet självt utövar kontroll såsom elt villkor för försäljningen.Men även om det skulle lyckas är en sådan lösning ingalunda problemfri. - världens rikaste ochmäktigaste stater- står som huvudleverantörer av kärnenergianläggningar. Det vore verkligen inte problemfritt om dessa länder ytterligare skulle utvidga sitt maklområde till atl också omfatta direklkoniroll över mindre och fattigare länders energiförsörj ning. 1motsats till mig anser utrikesministern all möjligheler atl upptäcka elleventuellt avtalsbrott är betydande och all övervakningen har en viktig avhällandeeffekt. Det låter bra, men vi har ju bevittnat alt exempelvis det amerikanskaalomenergiorganet förklarat atl man inle kan redovisa slora mängderav plutonium. Vi vet inte var del finns -amerikanerna vet del inle själva -och vi vei inte vad del används till. Ifråga om har vi heller inte möjlighet all konlrollera plulonietshandhavande. lAEA har, såvitt Jag vet, inte heller några sanktionsregler att latill sedan man där exempelvis konstaterat all en viss mängd klyvbart malerialkommit på avvägar. Detta visar atl lAEA, trots lovvärda ansträngningar, inlehar de faktiska förutsättningarna att utöva kontroll i alla lägen. Utrikesministernsäger alt Jag angripit en av de grundläggande principerna iicke-spridningsfördraget, principen all skilja mellan fredligt och militärtutnyttjande av kärnenergin. Det är här inte fråga om något angrepp från minsida - del har i varje fall inle varit min avsikt all del skall framslå som eltangrepp. Jag har helt enkelt velat peka på det faktum alt en av degrundläggande doktriner som gjorde tillkomsten av icke-spridningsavtalet möjliginte längre gäller på samma säll som då. Det går helt enkelt inte alt göra ensä stark skillnad mellan kärnenergi för civilt och för militärt bruk som mantrodde vid avtalels tillkomst. Om detta tycker jag att det nu borde råda etlganska stort mått av enighel, och då borde en logisk konsekvens vara alt mantog upp den här saken i nedrustningsarbetel och försökte se om det finns vägarsom gör det möjligl alt Justera icke-spridningsavtalel och mera anpassa textenlill den insikt om sambandet som vi har . Jaghoppas därför atl utrikesministern än en gång vill överväga de synpunkter Jagframfört i inlerpellationen och i detta anförande. Jag har redan antytt all vibedömer framgångsvägarna någol olika. Jag lycker emellertid inle all del börhindra en öppen och hedersam debatt och all man prövar alla länkbara vägar föralt nå framgång. Omrisken.för spridning av kärnvapen vid försäljning av kärnkraflsanläggningar