prot · FZ0993 · 1975-12-31 00:00:00 — Men det är ett uttryckför hur det kan gå i en värld där frihandelsprincipen som sådan börjar naggas ikanten. "Theshoe is on the other foot now" lär vara ett uttryck som man nu använder iden amerikanska kongressens korridorer om ock till klagande svenskar. "Skon sitter på en annan fot nu" - eller, i klartext: Ni med eraskoimportrestriktioner skall väl inte komma här och gnälla. Detär just den sortens klimat som uppstår när man för kortsiktiga vinster göringrepp i ett frihandelssystem som är ganska bräckligt som det är. Dessaingrepp må te sig oviktiga vart och ett för sig, men t. ex. Portugalavtalet-jag har ingen aning om hur det står i förhållande till Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt tidigare avtal - medförfrån portugisisk synpunkt en nackdel. Det innebär en begränsning avmöjligheterna att exportera till som portugiserna, med sina mycketstora ekonomiska problem, uppenbariigen upplever som mycket besvärande. Jagtycker att vi i , och inte minst själv, borde ha förståelseför den sortens invändningar som i det här fallet kommer från . Det ärju ett direkt eko av den kritik som själv framför gentemot deamerikanska utrikes-och handelsdepartementen för de åtgärder som de vidtar motoss. () kortgenmäle: Jag finner inte stor anledning att gå i polemik mot något av destatsråd som har yttrat sig. StatsrådetFeldt hävdade att den svenska kronans styrka i huvudsak berodde på en starkekonomi och en stark ekonomisk politik inom landet. Jag sade att kronans styrkaockså beror på den utlandsupplåning som vi har haft. Ingen kan förneka, trorjag, att denna utlandsupplåning har stärkt den svenska kronan, inte minst iförhållande till den tyska marken. Dessutom har ganska varnat förvissa svagheter i den svenska ekonomin. Därför skall man kanske inte dra förstora växlar på den svenska kronans styrka. Jagär till freds med att statsrådet och jag är överens om en väsentligprincip, nämligen att även om vi ansluter oss till frihandeln som idé och villförsöka genomföra den så långt det är möjligt, så sätter vår utrikespolitik,beredskapssynpunkten och våra intressen ur den aspekten, en viss gräns när detgäller total frihandel. Fårjag sä, herr talman, säga några ord om våra relationer till EG, eftersom denfrågan har skymtat i debatten och delvis också omnämnts iregeringsdeklarationen. Vi som enträget och energiskt hävdade attett frihandelsavtal var den linje som vi borde gå in för, om vi ville garanteravårt oberoende, tycker naturligtvis att det är glädjande att höra vad som nusägs: Vi möttes den gången av många tveksamma och starkt kritiska röster inteminst från det svenska näringslivet. Vi möttes av argument som gick ut på attom vi icke lyckades uppnå fullt medlemskap, skulle det innebära oöverstigligaekonomiska svårigheter för svenskt näringsliv och en påtaglig svaghet för densvenska ekonomin i allmänhet. Jagsäger detta därför att om man talar med svenska företagsledare, såerkänner de nästan utan undantag att frihandelsavtalet fungerar väl och att dethar fungerat långt bättre än man förutsatte. Det ligger sanneriigen, herrtalman, inget försök till efterklokhet i detta utan endast ett konstaterande avatt en tillfredsställande utveckling har ägt rum. HerrISRAELSSON (vpk) kort genmäle: Först konstaterar jag att handelsministern gjorde det väsentligauttalandet att de säkerhetspolitiska bedömningarna skall vi helt göra själva,och de är inte förhandlingsbara. Det tycker jag är ett väsentligt konstaterande, och vi ärhelt överens i den frågan. StatsrådetFeldt tog upp Tindemansrapporten, som jag behandlade i mitt första inlägg. HerrFeldt är överens med mig i bedömningen av rapportens innehåll, men han lugnarner mig beträffande tillämpningen. Han säger att blir planen över huvud tagetantagen blir den det endast till ringa del, och har därför anledningatt avvakta vad som händer. Istora delar har jag nog samma uppfattning som statsrådet , men jag trordet är viktigt att vi konstaterar, att om den här planen verkligen genomförsmåste det bli svårigheter för att vara kvar i valutaormen. Frankrikehar ju gått ut och in i ormen ett par , och skulle det här genomförastror jag att det måste handla om att kan vara med. Sedanskulle jag, om det nu ges tid till det i replikskiftet, vilja ställa en fråga.I utrikesministerns deklaration talades det om att det behövdes en debatt tillföljd av avspänningen, en debatt som också handlade om systemen. Kan man tänkasig att genomföra en ny ekonomisk världsordning utan att också systemen kommerin i debatten? Som jag sade i mitt huvudanförande har jag svårt att förstå attdet går att genomföra en ny ekonomisk världsordning utan att systemen ocksåförändras. När jag den här gängen lyssnade på gjorde jag tvåreflexioner. Den ena är att en bra bit är vi överens. Jag tror inte heller i någon större utsträckning löser sysselsättningsproblem genomhandelsrestriktioner. Jag är lika helhjärtat anhängare av frihandelnsprinciper som . Men det är ju föga märkligt att vi är överens sålångt. Denandra reflexionen gäller hur lägger upp det hela. För ingen yttersta gräns, utan det är bara att öppna gränserna totalt och isynnerhet gentemot och exempelvis , Varför skall ett stackarsland som med sina ekonomiska svårigheter inte få exportera fullkomligtfritt till ? Det betyder att för finns inte debetänkligheter som och jag uppehöll oss något vid. Det finnsingen frihandelns yttersta gräns som betingas av försörjningsberedskapen. Detvore rätt beklagligt om det återigen skulle visa sig att vi får en klyvning pådet viset, att och socialdemokratin ensamma måste stå förvakthållningen kring denna väsentliga del av vår säkerhetspolitik. Dessutomtycker jag att kunde kosta pä sig ett erkännande att detrealistiskt sett inte är riktigt att det lilla rika är ovanligt styggtmot . När det gäller konfektions- och trikåindustrin är vi Portugalskund nr två. Det har vi blivit därför att vi har tillämpat en ovanligt liberal politik.När i sitt första inlägg talade om att vi nu går in med avtal ochskär ned export av textilier till oss med 10 96, måste jag säga attjag inte har någon aning om varifrån har fått dessa 6 protokoll 1975/76. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt De stämmer ivarje fall inte med den uppfattning jag har av innebörden av detbegränsningsavtal som är på väg med portugiserna. Föratt avsluta detta kapitel vill jag säga att jag har inte heller upplevt någonveklagan och svår kritik från portugisiskt håll. Till skillnad från herrUllsten har handelsminister utomordentligt stor förståelseför att inte något i-land totalt kan strunta i sina egna nationella intressenoch öppna gränserna för en ohämmad import, som är alltför konkurrenskraftig.De förhandlingar som vi har fört med portugiserna har präglats av enutomordentligt god atmosfär. De kvoter som vi har kommit fram till har bedömtssom rimliga av bägge parter. Jag vågar påstå att förhandlingarna har utfallittill ömsesidig belåtenhet. Sånågra ord om denna sammankoppling av skor och stål. Det är ett annat sätt attangripa vår handelspolitik när man påstår att vi, om vi vill vara konsekventaförsvarare av frihandeln, får akta oss för sådana här övningar som medimportbegränsning av skor. Då händer just sådant som att EG svarar med vissaimportrestriktioner på pappersområdet eller att , som håller pä attske, gör import-begränsningar av stålet. Då står vi där nakna och har ingaargument alls. .ytterst är det samma argumentation. är det tecken på att man intevill erkänna att det i botten ligger ett motiv som man inte kommer förbi. Somvi förut har sagt finns det en yttersta gräns, som dikteras avförsörjningsberedskapen, och som gjorde sig gällande på skoområdet. Vi stod ien situation där ingenting annat än handelspolitiska åtgärder kunde ge osstillräckligt rådrum för att vinna goda lösningar . Situationen var intebara den att den svenska skoproduktionen hade gått ned till att motsvara ungefär25 % av vårt konsumtionsbehov, utan det var också ett läge där vi förutsäg attom vi icke vidtog snabba och effektiva åtgärder, sä skulle produktionen minskaytterligare till hälften inom loppet av . Det kunde vi inte finna ossi. För att få tid att ordna denna fråga var vi tvungna tillhandelspolitiska restriktioner. Manvill alltså inte erkänna att dessa motiv har en speciell valör, utan manjämställer dem med de andra motiv som andra länder kan ha för handelspolitiskarestriktioner mot oss och andra - exempelvis beträffande stålet. Man kanegentligen inte göra någon jämförelse mellan det amerikanska specialstålet ochde svenska skorna. Proportionerna är inte jämförbara. Rimligtvis hotades inteUSA:s specialstålindustri på något för landet allvariigt sätt av det svenskaspecialstålet, som har en förhållandevis liten marknad i . Jagskall i den här repliken ta upp en sak som har förbigåttsmen som något intresserat en del talare, nämligen dels i , dels . Jag tänker på de svenska investeringarnautomlands och de multinationella företagen. gjorde en rätt bred ochyvig exposé i detta ämne. Vi bör fortsätta att drivaarbetet på att få internationella investeringar och multinationellaföretag under en internationell och nationell kontroll. Men är det avvikt att slå fast att det här är en invecklad problematik. Vi måste erkänna attvåra bästa exportindustrier är något av ryggraden i svensk ekonomi och attinvesteringar utomlands ofta nog är nödvändiga för att företagen skall varaframgångsrika. På en del marknader är investeringar i det främmande landetpraktiskt taget ett villkor för att de skall kunna vara verksamma där. Detfinns exempelvis länder där man icke på något sätt kan konkurrera om denoffentliga upphandlingen om man inte är etablerad i landet. I sådana fallinnebär naturiigtvis en utlandsinvestering en förstärkning av det svenskaföretaget och dess expansionsmöjligheter och kan bidra till att ökasysselsättningen också i . Viskall ha dessa förhållanden klara för oss, som vi är medvetna om attett företags multinationella karaktär kan skapa vissa bekymmer, därför att detblir alltför självständigt och oberoende gentemot nationella regeringar ochfackliga organisationer. HerrWerner talade om våra investeringar i . Utrikesministern har redanframhållit och upprepat att vi avråder svenska företag från att investera iSydafrika. Jag kan i den delen bara tillfoga att regeringen noga följerutvecklingen på denna punkt. Vi har det allmänna intrycket att det under desenaste åren icke förekommit annat än skäligen obetydliga investeringar iSydafrika. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Hert ()kort genmäle: Om det är riktigt som det sägs att regeringen skall framlägga enproposition om vidgat stöd till teko- och skonäringarna, sä är det bra. Men detär också ett mycket klart bevis för att åtgärder som regeringenvidtog inte dög till att ge dessa näringar det stöd som behövs. Attdet neutralitetsargument som regeringen försökt använda för att motivera inte haft några konsultationer med andra länder inte heller duger stårockså klart. HerrLidbom hade i sin sista replik ingenting att säga om detta. Han kanske sparardet till en senare replik då han vet att jag inte har rätt att gå i svaromål:Vi får väl tolka det förhällandet att gick in i debatten för atthjälpa med växelkursfrågorna som ett tecken pä att hjälp. HerrFeldt försöker göra gällande att vår skuldsättning inte är så allvarlig. Vihar rätt stora tillgångar utomlands, påstår . Ja, men det avgörandeär - det sade jag också - att vi under senare är har lånat i en omfattning sommotsvarar . Hela den standardstegring som skeddeföregående år och som regeringen älskar att åka runt pä möten och skryta medbetalades av pengar upplånade utomlands. Det är helt riktigt. Det är självklartatt vi har en del utländska tillgångar som byggts upp tidigare. Men det som ärintressant nu är att den ekonomiska politiken lett till att vi har tvingatsminska dessa. Den förändringen är allvarlig. Den är en signal till att manmåste ta på allvar Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt de svårigheter vi stårinför i den ekonomiska politiken. Jag sade detta i mitt inlägg men vill herrFeldt förringa de svårigheterna kan han göra det - det är i så fall ytterligareen signal till att det verkligen behövs en regeringsändring. Jagsade inte att det skulle bli 6 96 i löneskattestegringar . Jag sade attom det blir så som den nuvarande regeringen vill ha det så blirlöneskattestegringen åtminstone 6 96 innan avtalsrörelserna ens har satt igång. Jag tror inte att det är det bästa sättet att vrida den svenskaekonomiska utvecklingen rätt, att hävda våra marknadsandelar, att tryggasysselsättningen i exportindustrin och i importkonkurrerande näringar. Hert () kortgenmäle: Handelsministern tyckte att jag var litet njugg när jag inte ville geregeringen ett erkännande för att den i stort sett för en frihandelsvänligpolitik. Låt mig då göra det . Att jag inte gjorde det tidigare beror på attjag har iakttagit att regeringen själv hyllar den svenska politiken så bra attdet är en överfiödsuppgift för andra att ge sig in i den verksamheten. Vad jagtog upp var de punkter där jag tyckte att det fanns anledning till kritik. Nusäger handelsministern att det är fel, rent av litet lumpet, att jämföra ståloch skor, att jämföra de amerikanska restriktionerna på importen avspecialstål, som också drabbar , och restriktioner i fråga omskoimporten. Javisst, jag påpekade också att det här rörde sig om litet olikastorheter och att jämförelsen var ytterst principiell. Men här finns ocksålikheter. Ibåda fallen handlar det om regeringar som är ute för att skydda sin egen industri,och det har de både rätt och skyldighet att göra. I båda fallen fanns detalternativ till handelsrestriktioner. påstår att vältrar överhela bördan på andra länder i stället för att vidta internaanpassningsåtgärder. Det finns alltså alternativ till importrestriktionernaenligt egen mening. Närdet gäller och skoimporten var det, såvitt jag minns, inte en endasakkunnig instans, myndighet eller någon annan, som tyckte att det rätta sättetatt klara av skoindustrins problem var att gå in med just importrestriktioner.Även här fanns det alternativ, om man var ute för att skydda den svenskaskoindustrin. Och där har och jag precis samma ambitioner, och jagtycker det är alldeles utmärkt att det nu kommer en proposition med förslag iden riktningen. Jag hoppas att den kommer att innehålla en del av de förslagtill hur man på ett effektivt sätt skall klara den svenska skoindustrin som vifrån sida motionerade om när frågan var aktuell . Detär ju en sak att regeringen i tycker att den uppgörelse som träffadesvar den bästa man kunde nå. Men de som sysslar med textilexport i harinte den meningen. De säger att "vi var tvungna att skriva under det häravtalet. Vi hade inget val." De säger att här finns risker för attportugisiska textilföretag kommer att gå omkull Det innebär alltså enbelastning på den portugisiska ekonomin. Detta är ett ganska dåligt första provpå vad man från den svenska sidan menar med en ny ekonomisk väridsordning - närman har att göra med tvä länders problem, och , prioriterarman alltså . Vi borde ha lättare att klara problemen än . HertISRAELSSON (vpk) kort genmäle: Det sades här att i hade en något yvig utläggningbeträffande de multinationella företagen. Om min utläggning var sådan sadesinte, men jag vill understryka att jag är anhängare av mindre yvighet och störresaklighet, ifall det nu kan intressera. Pätal om exportindustrierna framhölls det att våra största och bästa företag varmultinationella och att problemet därför inte var så enkelt. Det är jagmedveten om. Regeringen har att bygga sin politik på grundval av det rådandeekonomiska systemet. Detta system är inte nationellt utan internationellt, ochdärför förstår jag svårigheterna att göra någonting på det här området. Men detfår inte leda till handlingsföriamning. Vi måste vidta åtgärder sä långt detgår för att hindra de negativa konsekvenserna av dessa multinationellaföretag. Iregeringsdeklarationen om handelspolitiken framhålls också att överläggningarnainom har kommit in i ett avgörande skede men att det är betydandesvårigheter att komma fram. Det förstår jag. Vadbeträffar de svenska investeringarna i , som jag inte berörde men somherr tog upp, sades att dessa hade minskat . Det nämndesemellertid ingenting om hur mycket man investerat . Jag är pådet klara med att det varit mycket enklare att minska investeringarna undersenare år; när man kommer ned på en lägre nivå pä grund av restriktioner förinvesteringarna, kostar det så mycket mindre att minska dessa än närinvesteringsnivån är hög. För att avsluta debatten om och vill jag förstvända mig till . Han sade att portugisiska företagare i branschenär bekymrade och att värt begränsningsavtal med kan leda till attnågra av företagen går i konkurs. Vi i det rika skulle ha lättare attbära den här bördan och borde därför släppa importen från fri. Jagär förvånad över att för det resonemanget. Det får väl ändå varanågon konsekvens. Vi kan inte peka ut ett enstaka land. Det gäller intehuruvida har lättare att bära den här bördan än , utan fråganär vilket behov det ena eller andra u-landet har av att exportera textilvarortill . Det finns i så fall en rad andra länder som har anspråk på störremarknadsandelar och som är ekonomiskt lika starkt beroende som av enexport till . Enkonsekvens av resonemang blir någonting som jag tycker är absurt,nämligen att vi skulle släppa alla restriktioner, oavsett vilka sociala skäloch vilka beredskapshänsyn som kan åberopas. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt tycker inte bara att detär en absurd slutsats, utan att bakom den också ligger en orimlig anklagelse.Jag vill påstå att vi gentemot visar och har visat en rätt hyggligsolidaritet, när vi kan konstatera att per capita-importen av tekovaror tillSverige är större än till något annat industriland som jag känner till och närvi vet att vi av - - har ökat vårimport av tekovaror från från 93 miljoner till 825 miljoner. Dettakostar oss något -det kräver en anpassning. Vi har låtit densvenska textilindustrin krympa, så att den sysselsätter 50 000 personermot 95 000 personer . Mer tycker jag inte att man kan begära. Inom ramenför möjliga anpassningsåtgärder vill vi naturiigtvis vara hyggliga motPortugal, och det tycker jag att vi har lyckats vara. Sedanvill jag vända mig både till och när detgäller frågan om stål och skor och möjligheterna att i stället förhandelspolitiska restriktioner tillgripa anpassningsåtgärder i den egnaindustrin. Någon av herrarna - jag minns inte om det var ellerherr - påpekade att vi i regeringsdeklarationen apropå detamerikanska specialstålet just fäster uppmärksamheten på möjligheterna ochlämpligheten att vidta anpassningsåtgärder i stället för att införahandelsrestriktioner. Men situationen är totalt ojämförbar, för i stodvi inför den situationen att vi på skulle tappa hälften av en för ossfrån försörjningssynpunkt oundgänglig produktion om vi inte snabbt bromsadeutvecklingen. När vi skulle ha varit färdiga med hur anpassningsåtgärdernaborde se ut skulle den skoindustri vi avsäg att hjälpa redan ha varitförsvunnen. Det var därför vi var tvungna att t. v. välja handelspolitiskarestriktioner, trots att vi, liksom och ,inte är förtjusta i sådana åtgärder och sanneriigen inte kommer att någonsin tatill sådana i onödan. Herrandre vice talmannen anmälde att anhållit att till protokollet fåantecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. Jag har bara anledning att vända mig till . Jagtycker att han kanske i onödan visar sin benägenhet för dåligt humör när haninte låtsas om att han faktiskt känner till arbetsfördelningen i den svenskaregeringen och att jag har ansvaret för de .internationella ekonomiskafrågorna, däribland vår valutapolitik. HerrBurenstam frågar: Förringar att vår utlandsupplåning är ettproblem? Nej, det gör jag verkligen inte. Men jag vill visa att vår utländskaförmögenhetsställning kan beskrivas på ett annat sätt än . Jag tyckte nämligen att han påminde om gamla tiders högerpropaganda dåman idisslade upplåningen - det var statens upplåning - och mantalade om hur mycket den växte , och per hushåll. På sammasätt skrämmer han i onödan svenska folket genom att säga att vi står i storskuld till utlandet när vi i självaverket har - räknat så som jag gjorde - ett visst överskott. Upplåningensstorlek visar att vi behöver en ny regering, säger . Detär mycket möjligt. Men i så fall tror jag inte det är en regering därmoderaterna skulle sköta vår ekonomiska politik. Vad moderata samlingspartietgenomgående velat göra under den här svåra perioden är att försvaga finans- ochkreditpolitiken genom en oansvarig och ibland t. o. m. hällningslös löftes-och överbudspolitik. Jag tycker uppriktigt sagt att de som har minst anledningatt tala om vådorna av att vi haft underskott i vår utrikeshandel och behövtlåna utomlands är det parti som ansett att vi skulle spä på inhemskefterfrågan mycket mer än regering och vissa övriga riksdagspartier velat göra. Detär uppenbart att vi under en rad år får göra stora ansträngningar i denekonomiska politiken och i näringslivet för att åstadkomma den utvecklingen avexport och import och övriga löpande betalningar att vi återställer balansen.Men det gör vi icke, , genom att intala svenska folket attstora skattesänkningar nu är det viktigaste vi har att genomföra och att storabidragsökningar skall gå till hushållen utan finansiell täckning. Då når vialdrig balans i utrikeshandeln. Den tanken tycker jag kanta med sig nästa gäng han sitter och konstruerar en borgeriig regering. Vi känner alla farorna med förkortningar. har bokstäverna EGstått för orden Europeiska gemenskapen. Enligt skall viöversätta EG med i . gjorde han i sitt anförandeinte mycket för att leda mig fram till den tolkningen eftersom han sade attregeringens bristande intresse för goodwill-resor i visar "enöveriägsen hållning gentemot de viktigaste industriländerna" och att viinte anstränger oss "att skapa de allra bästa förbindelser med dessaländer". Han talar icke om kommissionen. Llppriktigt sagt tror jag intevi skulle skapa någon som helst goodwill vare sig i , eller omman där fick höra att förbindelserna med dessa länder går överBrysselkommissionen. Detär nog tur att än så länge inte släpps ut att skapagoodwill å den vägnar. HerrBURENSTAM () kort genmäle: Jag är medveten om den ansvarsfördelning som finns mellan herrarnaFeldt och , och jag konstaterar än en gång att det är bra att hjälp - han behöver det. Det skulle vara svårare om han dessutom skulleförsöka klara valutafrågorna. Sedanhar inte jag idisslat någon stor skuld till utlandet. Jag har gjort det mycketviktiga konstaterandet att som den ekonomiska utvecklingen varit har viförsämrat vår ställning i fråga om utlandsupplåningen så att den motsvarar enförsämring för varje familj med . Det är heltriktigt vad än säger. Dessutom är det gudskelovså att även om vill tona ner Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt detta finns det personert, o. m, i den socialdemokratiska regeringen som är medvetna om att det här medutlandsupplåningen är en svårighet. brukar faktiskt ibland hakurage att säga det, även om inte tycker om att man talar om dessating. Resultatet av den långtidsutredning som är framlagd understryker ocksåhur stora dessa svårigheter är. Vadgäller den moderata politiken försöker att på nytt komma medregeringens underliga påståenden om överbud. Vi har framlagt t. ex. ett förslagom att skattebetalarna skall ha en inflationsskyddad skatteskala. Om ni villkalla det för någon sorts överbud när man anser att skattebetalarna inte skallbetala mera skatt bara för att priserna stiger, måste det betyda att densocialdemokratiska regeringen inte har råd att stoppa infiationen därför att dåminskar skatteinkomsterna till staten.