prot · FZ09101 · 1975-12-31 00:00:00 — Jag ulgår ifrån altsocialslyrelsen numera läser socialulskoiiels betänkanden noga. Därför villjag visa på vad ulskollet säger i detta sammanhang. På s, 33 i beiänkandelsäger ulskollei alt anslaget, utöver den i proposilionen beräknadeuppräkningen, med anledning av molionen bör höjas med ,, vilket gördet möjligt att höja den delpost som går lill kommuner och organisaiioner somägnar sig ål rehabilitering av alkohol- och narkotikaskadade med 300 000 kr.lill 1,6 milj. kr. Det är alltså inle fråga om att pengarna skall gå lillLänkrörelsen eller till sammanslulningar för slöd och hjälp ålläkemedelsmissbrukare, utan de skall, enligl ulskoiieis uppfaltning, gå tilltredje bidragsformen. Vidarepåpekar uiskoltei all höjningen bör ge utrymme för bidrag till organisaiionersom berörs i motionen 1255. Del är också vän all beakla. Vissaanslag inom socialdepartemen -tets verksamhetsområde Vissaanslag inom socialdepartemen -tets verksamhetsområde i Boriänge(vpk) kon genmäle: ordförande anklagar mig för au vara yrvaken. Om denomständigheten att man är yrvaken betyder atl man ser någonting nytt, så tyckerjag att det är en fördel att vara yrvaken. ordförande ärkonsekvent återhållsam när det gäller att se någonting nytt i sammanhanget. Vadjag ville la upp var vad anslaget skall syfta lill. Skall del ge intresseorganisationernahjälp att vara självständiga och föra också en politisk kamp för medlemmarnasrättigheter? Del måste det vara, och på den punklen hoppas jag allsocialutskottets ordförande delar min åsikt. Socialutskottetsordförande refererade till de sociala förbällringar som har skett - del vore enskandal om de inle hade skett. Men det är ju ändå långt ifrån bra - det måstevi väl ändå konstatera. Ännu återstår en viktig del, nämligen kampen mot denkulturella diskrimineringen, som är oerhört stark i vårt samhälle.Socialulskotleis ordförande borde väl ändå ha klart försig att de som ärsocialtdiskriminerade i vårt samhälle inle har den plats och de rnöjligheler som andrahar, inle är acceplerade som de borde vara. Fråganär då om organisationerna skall föreiräda ett politiskt-ideolo-giskl programsom de kan kämpa för utan alt för det vara beroende av medel från annat håll.Tyvärr har del föregående år hänt all organisationer blivit ekonomisktberoende och tvingats all ålminslone hola om avsked eller tvingats atl ickegenomföra sina program. Jag tycker det är en allvarlig silualion. Därför lyckerjag alt man borde inte bara rätta sig efier regeringens förslag ulan undersökavad som ligger bakom det hela. ordförande som framtidsvy kunde visa på en avsevärdförbättring, så vore det tacknämligt för dessa organisationer. Men del ärfortfarande så alt socialutskottets ordförandes hela resonemang om anslag andasåterhållsamhet. Vi menar att den anslagsuppräkning som vi föreslår är en litenbil på vägen men långl ifrån vad som skulle behövas. Fröken () kongenmäle: i framställer oss som står för reservationen 8om statliga bosätlningslån också till ensamstående som helt och hålletekonomiskt oansvariga. Han säger all en ändring enligl vårt förslag skulle ökastatens utgifter med nära 400 milj. kr. Så illa är del faktiskt inle,även om man ulgår från de statistiska beräkningar som utredningen har gjon.Utskottet har också skrivit att enligt utredningens beräkningar skulleändringen i reglerna även vid en mycket låg ambitionsnivå "innebära eubehov av tillskott lill bosättningslåne-fonden av ca 390 milj, kr, under någrafå år" - det var alltså inle om årel. Dessutom har emellertid utredningensagl alt man inle kan göra en beräkning utan man har gjort en statistiskuppskattning byggd på vissa procenttal av antalet ogifta. Man beräknar att lånskulle kunna komma i fråga för iåldrarna , i åldrarna och i åldrarna . Menman säger också atl man inte alls kan beräkna hur del kommer all slå. Jag irorför min del - jag sade del också tidigare - all del inle kommer att medföra enså stor anhopning av ansökningar. Vad vi tycker är angeläget är alt del finnsen möjlighet att få lån fördem som verkligen behöver lån. Prövningen skallnaturligtvis göras på det sätt som förulsäiis i proposilionen. HerrKARLSSON i (s) kort genmäle: Del där med 400 milj, kr, om årel var nalurliglvis en feltolkning - detgäller . Men hur som helst skall pengarna fram. Vi kan intetillåta oss alt vara riktigt så optimistiska som fröken när delgäller kostnaderna. HerrRomanus hoppades på samma goda samarbete i ulskollei även i en silualion då delinle längre råder jämvikt i . Del gör jag också. Del råder en god andadär, del kan vi som är med i ulskollet vittna om. Jag förslår all all det kanske blir en socialdemokratisk seger , och hans ordföranleddes väl av fruklan för alt vi skulle bli litel besvärliga iforlsättningen. Jag lovar all om del blir så som jag förmodarskall vi vara lika hyggliga som när del gäller sakbehandlingen av ärendena. Jagkan försäkra i Boriänge alt han inle behöver lära mig hur enhandikapporganisation har det. Jag har själv varit ordförande i enriksorganisation för handikappade och vet hur besvärligt de har det.Men jag vet också alt man får försöka skaffa pengar från olika håll och inlebara lila på atl staten ger tillräckligt mycket. Jagbetecknar fortfarande som yrvaken. Förra årel rörde han inte eltfinger för att komma med förslag om atl vi skulle öka del då föreslagnaanslaget på 4,5 milj. kr. Men , när ulskollet har föreslagit eu anslag på 5,5milj. kr., skall han ha 7,5 milj. kr. Varför har vpk så snabbt ändratinställning? Del är en ganska avgörande fråga. Dehandikappades silualion, som jag skildrade tidigare, har faktiskt genomgått enenorm förbättring i vårt land. Del är vi glada över, men jag håller med herrHagberg om au det fortfarande finns mycket att göra. Ta bara en sådan sak somden man nu håller på atl ändra med tanke på de handikappade, nämligenbyggsiadgan. Den betyder onekligen mycket för de handikappade. Summanav min replik till är: Det vore bättre om ni vore konsekventa ochinte dök upp ell valår i iron atl ni på det sättet kan skaffa litet extraröster från de handikappade genom all då visa er välvilja, när ni inle tidigarehafi några som helst förslag till ökning av anslagen. Vissaanslag inom socialdepartemen -tets verksamhetsområde i (vpk) korl genmäle: Herr lalman! Jag kan försäkra i attvi skall komma igen även när det inle är valår. Den diskussionen behöver vi Vihar från vårt parti fört de handikappades talan vid fiera tillfällen här iriksdagen. De som då en anslagsfråga behandlas upptäckeratt det finnsstora svårigheter och därför föreslår ett högre anslag är alltså ute på felaktigavägar. De som vill räkna upp anslaget bara lilel grand och konsekvent följer enåterhållsam linje för däremot en korrekt politik. Nuär frågan hur dessa båda förslag överensstämmer med behoven. Jag har en bestämdkänsla av att vårt förslag lill anslag slår i bättre relation till vadhandikapporganisationerna behöver än utskottets förslag. HerrROMANUS (fp) kon genmäle: Jag tror inte atl jag i mill inlägg sade någonling som tyder på atl jagskulle räkna med en socialdemokratisk valseger . Jag har en princip somjag noga följer, nämligen all jag inte gör några förutsägelser om valresultat.Det kan bli överraskande för både den ena och den andra. Vad jag sade var atljag hoppades all man, oavsett hur valet går, skall kunna arbeta konstruktivt,även om man inte har hotel om loltning hängande över huvudet. Jag tolkar GöranKarlssons uttalande på det sättet att han har samma målsättning. 1 så fall ärvi ju överens. Sedan får vi se hur valet går; del är ingen idé alt la ul varesig segrar eller motgångar i förväg. Fårjag, herr lalman, fortsätta en aning på den tankegång som jag började i minförra replik. Ulskollei har när del gäller höjningen av anslaget Bidrag tillLänkrörelsen m. m. - har begärt ordet och kommer säkeriigen attutveckla detta närmare - anfört att denna höjning av anslaget är ägnad atltillgodose dem som har önskat att t. ex. DKSN:s RIA-verksamhet skall få slörreresurser. På den här punklen finns det alltså inget behov av att vädja tillsocialministern för all få ytterligare slöd. Detta anslag skall fördelas avsocialslyrelsen, och den bör läsa vad utskottet har sagt. Fårjag sedan upprepa min fråga om vad som hänt med den utredning av frågan omstatsbidrag på narkomanvårdsområdel som ulskollei begärde i sill belänkande1974:5, där ulskollei sade: "Enligt utskollets mening är en översyn avformerna för slalsbidragsgivningen och innehållet i stalsbidragsreglerna påområdet sä angelägen all kommunalekonomiska ulredningens arbeie inle börhindra alt en särskild översyn kommer lill stånd. Utskottet förordar atl såsker. Vid översynen bör även beaktas möjligheterna all skapa elllällöverskådligl regelsystem." Har den ulredningen salts i gång, och kommil fram lill några resultat? Det skule vara värdefullt för denfortsatta diskussionen att (ä en upplysning om del antingen av ulskoiiets ordförandeeller av socialministern. FrökenANDERSSON (c) kon genmäle: När det gäller den utvidgning av kretsen låneberälligade lill statensbosätlningslån som vi föreslagit vill jag säga lill i all delta inteär en fråga om optimism eller pessimism. Det är en fråga om rättvisa. HerrKARLSSON i (s) kort genmäle: Jag vill bara säga till fröken att vi har fått väga de olikaförhållandena mot varandra. Vi har då kommil fram till att vi måste dra gränsennågonstans, och därför har vi sagt nej lill det krav som fröken ochherr här gör sig till tolk för. Medanledning av fråga om narkomanvården och därmed sammanhängandeting vill jag bara svara atl den saken är knuten till huvudmannaskapet. Frågankommer att få sitt svar när socialutredningen är klar; då kommer resultatetatt tillkännagivas. Närdel gäller i kan jag nöja mig med att säga atl del inlevore så läll för handikapporganisalionerna om de bara skulle lita tillvänsterpartiet kommunisterna. I motionen 748 har och jag fäst uppmärksamhet på endel problem av social och medicinsk karaktär som kan möta en invandrare i detsvenska samhället. Även om det har vidtagits en rad åtgärder för att hjälpainvandrarna till en standard motsvarande andra medborgares och även om man påsjukvårdsområdet har gjort en del för alt möta invandrarnas språksvårigheter,har i alltför många fall språkbarriären lett till personliga tragedier- svårighetersom kunnat undvikas om det funnits tillgång till en konsultorganisationanpassad till de situationer en invandrare kan råka i. Vi menar att det ärotillräckligt med vanlig tolkservice, när en invandrare behöver hjälp i socialteller medicinskt avseende. Han eller hon behöver i sådana situationer denmedmänskliga insats som ges bäst av en läkare med samma språk och kulturellabakgrund. Antaletinvandrare i uppgår till omkring en halv miljon. De fiesta kommerfrån nordiska länder, men antalet från exempelvis , ochItalien är betydande. invandrade brutto från 18600 personer, från 7 500 och från 37 900. För många avdessa relativt nyinflyttade måste man utgå från att deras kunskaper i svenskaspråket och svenska förhållanden är betydligt sämre än hos infödda medborgare. Antaletinvandrare kommer snarare atl öka än minska i vårt land.Det framgår av prognoser som upprättats inom arbetsmarknadsverket. Samhällethar elt ansvar atl inrätta den sociala servicen efier de krav som kan ställas isamband med graden av invandring. Enökad samordning mellan sjukvård och socialvård är nödvändig. Den medicinskavården bör kompletteras med socialt omhändertagande och även med en aktivarbetsvärd. Det kan gälla som en allmän intention för vården över lag i vårtland, men en sådan samordning är ännu mer Vissaanslag inom socialdepartemen -tets verksamhels-område påkallad atl omfattainvandrare som är i behov av samhällets stöd. 1den motion som jag nämnde ger vi exempel på fall inom sjukvården, därmissförstånd på grund av bristande språkkunskaper har lett till isolering ochensamhet, som i sin lur fört med sig mycket olyckliga följder för invandrare.Men även inom kriminalvården - eller kanske inte minst där - skaparspråkbristen svårigheter för internerna. Kriminalvården bör därför få ökademöjligheter alt verka för att interner som avtjänar straff skall få positivakontakter med socialläkare och då speciellt efter det att internerna frigivits. Detkrävs med andra ord aktiva insatser från samhället för att man skall kunna tahand om invandrarna på samma höga nivå som är fallet beträffande svenskamedborgare i allmänhet. Det är från den utgångspunkten vi anser attimmigrantläkare bör förekomma i de landsting där det finns ett stort antalinvandrare från något land. Dessa läkare bör ha en speciell socialmedicinskutbildning, som gör dem skickade atl kunna la hand om sina landsmäns speciellaproblem vad gäller anpassning och arbeie. Invandrariäkarnabör också ha en speciell kontakt med sjukkassan. Del förekommer ofia att ensvensk läkare har behov av atl remittera en patient till en immigrantläkare,när den svenske läkaren förstår att han inte kan få den kontakt med patientensom behövs för att kunna hjälpa. Som det nu är blir följden oftast attinvandrare går till en annan svensk läkare ulan att därmed några problem lösesför patienten. Den fruktlösa vandringen från läkare till läkare bryts, ompatienten kan remitteras till en läkare som tillika är patientens landsman. Detär mot denna bakgrund tydligt att vi motionärer inte kan vara till freds medutskottets behandling av motionen. Den enkätundersökning som gjorts avsocialstyrelsen är en bit på vägen - möjligen. Men det räcker inte med bara enkartläggning av vilka läkare som kan olika språk i vårt land och alt dettillkännages sjukhus och andra institutioner. Den belåtenhet som ordförandenuttryckte, när han menade atl i och med enkätundersökningen är problemen ipraktiken på väg alt lösas, vilar därför på mycket lös grund. Vad som krävs äraktiva insatser och utbildning av särskilda immigranlläkare som är i tjänst fördessa syften. Denminsta insats kan göra är att bifalla reservation nr 1, som jagalltså härmed yrkar bifall till. iKristianstad (s); behandlar i detta betänkande bl. a. en motion som jaghar inlämnat och som innehåller förslag om alt man skall utreda möjligheternatill stailig tillverkning av tekniska hjälpmedel för handikappade. Varjeår ger samhället stora ekonomiska anslag för utveckling av kvalificeradetekniska hjälpmedel. Det sker bl. a. genom anslag från styrelsen för tekniskutveckling, socialslyrelsen, jubileumsfond och forskningsråden. Församordning av insatserna svarar handikappinsli- lulel, som också bedrivereget utvecklingsarbete. Inom handikapporganisalionerna har man emellertidkonstaterat atl forsknings- och utvecklingsarbetet hämmas av att mångahjälpmedel som kommer fram genom detta arbete inte tillverkas och marknadsförs.Från industrins och försäljningsföretagens sida finns intresse enbart förprodukter i större serier och därmed mer lönsamma. Det är endasl när företagenär säkra på att ett tekniskt hjälpmedel blir kommersiellt vinstgivande och manfår garantier för statliga inköp i tillfredsställande kvantiteter som en produktionsäkras. Förden som har mer markanta rörelsehinder samt för syn- och hörselskadadeutvecklas elektroniska produkter som väsentligt skulle underlätta dendagliga livsföringen och göra den mer oberoende av annans hjälp. Exempel på detär impulsslyrd handprotes, rullstol med liten sväng-radie och dessutomimpulsmanövrerad samt kommunikationstekniska hjälpmedel för överföring avinformation lill syn- och hörselskadade. Trots att sådana hjälpmedel finns iprototyp har ingen fast tillverkning kommit till stånd och ingen försäljnings-eller distributionsorganisation . Vimotionärer anser det nödvändigt att handikappinstitulel och deforskningsgrupper som arbelar med nya kvalificerade hjälpmedel ges möjlighetatt redan under utvecklingsarbetet samverka med elt samhällsägtverkstadsföretag. Inte minst med hänsyn till att såväl forsknings- ochutvecklingsarbetet som inköpen helt finansieras av samhällsmedel är det erforderligtatl samhället på detta sätt garanterar produktionen. Isamband med nedläggning och fiyttning av de statliga flygverkstä-dernafriställs resurser som är myckel lämpliga att sälla in i en stailigtillverkningsindustri för kvalificerade handikapphjälpmedel. Vidflyg-verkstäderna finns såväl lämpliga lokaler och verkstadsulrustning somkvalificerad personal för ifrågavarande produktion. När Västeråsverkstädernat, ex. lades ner fanns ett femtiotal anställda som inlekunnal omplaceras. Mellan 20 och 30 av dessa erhåller årlig ersättning avarbetsgivaren på grund av att företaget eller stålens personalnämnd intekunnat erbjuda annan anställning. Det rör sig här om kvalificerade finmekanikeri 50-årsåldern, för vilka en hjälpmedelstillverkning bör vara en lämpligarbetsuppgift. Underåren 1978-1980 kommer också flygverkstäderna vid F 11 i och F 12 iKalmar atl avvecklas. Där kommer att finnas lokaler och utrustningar som kanvara användbara för bl. a. elekiroteknisk tillverkning. Man kan befara attäven personal på dessa verkstäder inte kan omplaceras inom den nuvarandestatliga verksamheten på deras arbetsområde. Syfietbakom förslaget i motionen är alltså ivåfaldigi, nämligen dels all garanteratillverkning av sådana tekniska hjälpmedel som inte produceras , dels altskapa arbetstillfällen för många kvalificerade arbetslösa tekniker i ,och . Jag har pekat på att det vid de nedläggningsdrabbadefiygverksläderna finns lokaler, verk- Vissaanslag inom socialdepartemen -tets verksamhetsområde stadsutrustning samt kvalifieradpersonal. I ett längre tidsperspektiv bör det vara möjligt att få till ståndexport av hjälpmedel för handikappade genom att behovet av sådana hjälpmedeläven utomlands är stort. Den internationellt sett mycket framskjutna ställningsom den svenska socialpolitiken har gör det möjligt att lägga en grund förproduktion och försäljning av handikapphjälpmedel till andra länder. Demarknader som därvid kan öppnas bör kunna bidra till mera rationell produktionoch lägre styckepris. Socialutskottetvisar emellertid inte något större intresse för förslaget om tillverkning avtekniska hjälpmedel i samhällets regi. Man upprepar i stort sett vad mananförde vid behandlingen av denna fråga. Man tycker att de nuvarandeåtgärderna är tillräckliga. Utskottet bortser då ifrån att det finns fieraprojekt till hjälpmedel som skulle göra det väsentligt latare för mångahandikappade medborgare att leva i samhället och fungera i en arbetssituationmen som inte tillverkas. Jagbeklagar utskottets negativa inställning till förslaget i motionen.Socialutskottet kostar dock på sig det uttalandet att "de i motionen nämndasvårigheterna som kan uppstå när det gäller framtagningen av vissa hjälpmedelförtjänar all uppmärksamhet". Det är ett lill intet förpliktande utlalandesåsom jag ser det. Det leder inte framåt. Jaganser det absolut nödvändigt alt vi får till stånd en bättre tillverkning avtekniska hjälpmedel i framliden. Lösningen av denna fråga anvisas i motionen,nämligen atl man i de förutvarande flygverkstäderna startar en industri förproduktion av hjälpmedel. Utskottethar som sagt inte velat acceptera förslaget, och jag inser det hopplösa i attkämpa emot ett enigt utskott. Jag har därför inget särskilt yrkande. i (s) kort genmäle: Jag vill gärna understryka vad i sade,nämligen att frågan om tekniska hjälpmedel för handikappade är ett stort ochallvarligt problem. Svårigheten atl lösa del i ell land som vån liggernalurliglvis i att vi relativt sett har ett mycket litet antal människor sombehöver sådana här hjälpmedel. Därför är det vanskligt att starta en sådanverksamhet som motionären föreslår. Jag har i nordiskt sammanhang sysslat justmed dessa frågor. Men även är ett för litet område för atltillverkningen skulle kunna bli av den storleksordning som erfordras, utan manfår nog söka sig ut på den internationella marknaden. Viskall vara på det klara med all del inle bara är i som man sysslar medlillverkning av handikapphjälpmedel av olika slag. Jag iror all man kan finnalösningen av denna fråga både genom ett internationellt samarbeie och genomfortsättning av forskningsarbetet här i vårt land samt möjligen också genom atlta upp motionärens tanke på atl bedriva viss tillverkning i vårt land. Men attanvända flygverkstädernas lokaler för sådan tillverkning tror jag uppriktigtsagt inte är möjligt. bart att det bland dem somarbetar i flygverkstäder finns kvalificerad personal för tillverkning avhandikapphjälpmedel, men man bör nog gripa sig verket an på ett annat sätt ängenom en riksdagsmotion. Man får kanske gå den vanliga vägen med uppvaktningari departement osv. Somläget nu är kunde utskottets svar inte bli annat än vad det blev. Det innebärinte att vi är kallsinniga till en produktion av handikapphjälpmedel i vårtland, men när vi undersökt möjligheterna för en sådan verksamhet har vi intekunnat komma fram till annat resultat än vi gjort. Jagtycker emellertid att som företrädare för en slor handikapporganisationgärna kan fortsätta att driva denna tanke. Behovet finns men svårigheten är,som jag sade förut, att i ett litet land få tillräckligt underiag förtillverkning av de här hjälpmedlen. Vissaanslag inom socialdepartemen -tets verksamhetsområde Vi vill alla ge människor möjlighet till vård - och till hjälp föråterfående av sin hälsa. Trots all god vilja och ambition kan vi barakonstatera att resurserna ofta blir otillräckliga. När det gäller människanshälsa, och behovet av vård, måste vi räkna med både den fysiska och psykiskahälsan. Att den psykiska hälsovården är i speciellt stort behov av utbyggnadoch satsning på väsentliga områden tror jag står klart för oss . Underårets allmänna motionstid väcktes två folkpartimotioner angående ökat slöd ochmöjligheter till utbyggnad av S:t Lukasstiftelsens arbete. Vi motionärer anseratt det arbete som stiftelsens medarbetare utför för att hjälpa människor tillpsykisk hälsa och balans måste stödjas, så att verksamheten inte behöver minskasned utan i stället en önskvärd utbyggnad möjliggöras. F. n. är situationen denatt hjälpsökande människor kan få räkna med upp till väntan, vilketväl i många fall leder till att man anser det meningslöst att över huvud tagetställa sig i kö. utbildningsverksamhet har också den visat sig fylla stortbehov. Allt fler börjar inse att de i sin yrkesutövning behöver också denutbildning man ger vid utbildningsinstitutet. Endast en fjärdedel av de sökandehar kunnai beredas denna möjlighet. Utskottet påpekar att utbildningsministerntillkallat en sakkunnig för att utreda förutsättningarna för yrkesförberedandeutbildning, inom högskolans ram, om en termin för dem som avlagt teol.kand,-examen. Jag hälsar detta med tillfredsställelse. Likaså nämns här denarbetsgrupp som tillsattes av universitelskanslersämbelei och som i siltavgivna betänkande föreslåratt utbildning i psykoterapi inrättas vid den nyahögskolan samt att utbildning i psykosociall arbetssätt ges i kombination med yrkesutbildningför en rad olika yrken såsom lära re, psykolog, pastor, präst, läkare och andrakategorier inom sjuk- och socialvård. Även detta hälsas med tacksamhet. Mentrots den av samhället på delta om rade bedrivna utbyggnaden hade del varittacknämligt om en utbildning som redan finns - och visat sig fylla högtställda krav - kunde ha beviljats medel till behövlig utbyggnad. Vissaanslag inom socialdepartemen -tets verksamhetsområde Jagkommer inle att yrka bifall till motionen 756, i vilken begärs medel tilldetta. Kommande år får visa huruvida särskilda skäl föreligger för anvisande avbudgetmedel för tjänst av det slag som i motionen föreslås. Anser motionärernaatl den av samhället bedrivna utbildningen på detta område trots utbyggnad ärotillräcklig kommer säkert frågan upp igen. Närdet gäller vad som begärs i motionen 567, ett i förhållande till regeringensförslag med . förhöjt anslag om , för ytterligare bidragtill , yrkar jag bifall till reservationen 2 av herrRomanus, I det här sammanhanget tillåter jag mig påpeka ett lilel feltryck somkommit in i riksdagstrycket, I orginalet till motionen står det , ihemställan, men sedan härden blivit .