prot · FZ09149 · 1975-12-31 00:00:00 — Besluten har för del mesta fattats på dåligt besöktafackföreningsmöten, där kanske röslövervikten för kollektivanslutning bland defå närvarande har varil högst obetydlig. Många av dem som är kolleklivanslutnaröstar kanske t. o. m. på ett annal parti än det de råkar vara medlemmar i. Desom haft mod all reservera sig blir utsatta för tråkningar av arbetskamraterna- i den mån man inte kan tala om betydligt hårdare bandage, vilkel vi med jämnamellanrum får läsa om i pressen. Närvi behandlar frågan om grundläggande fri- och rättigheter finns delanledning all erinra om dessa förhållanden. Att människor i flock kan anslutastill etl politiskt parti rimmar illa med andan i ett demokratiskt samhälle. Internationelltsett är kollektivanslutning någonting myckel sällsynt. I är del baraNorge som tillämpar kollektivanslutning enligt svensk modell. I iövrigi finns del en viss form av kollektivanslutning, som dock inteöverensstämmer hell med den svenska, enbart i och på . Iövrigi hyllar man i , liksom i de flesta andra länder utanförjärnridån, principen all var och en fritt skall få bestämma vilkel parti haneller hon vill tillhöra. Vad som är stötande i den långa offentliga deball om kollektivanslutning som vi har haft - inte minst i - är all socialdemokraterna konsekvent vill lägga ansvaret på de lokala fackliga organisationerna. Del försöket atl skylla ifrån sig återfann jag också i herr justitieministerns korta interpellationssvar. Vi har ingenting med besluten att göra, utropar ständigt socialdemokratiska politiker för- irytsaml. Vi kollekiivansluter inga, säger man, ni skjuter på fel pianist från de borgerligas håll och från vpk. Men det är just del vi inte gör. Vi skjuter verkligen på och försöker träffa rätl pianist när vi här i 72 angriper del socialdemokratiska partiet. Viförsöker träffa den pianist som är ansvarig för dessadissonanser i det politiska och fackliga livet. Nr 149 Ansvaret för vad som sker ligger ytterst på det socialdemokratiska den och naturligtvis i särskilt hög grad på dess ledning. Skyll inte ifrån er på fackföreningsrörelsen! Omdet socialdemokratiska partiet lackade nej lill att mottaga kollektivt Fri- ochrättigheter i anslutna medlemmar skulle självfallet kollektivanslutningenupphöra grundlag . Jag är övertygad om att ifall detsocialdemokratiska partiets ordförande, statsminister , sade ifrån atl maninte vill ha medlemmar på det här sättet så skulle det få effekt.Om herr justitieministern gjorde etl motsvarande uttalande om det olämpliga ikollektivanslutningen, tror jag ocksä att man skulle få en effekt i dettasammanhang. Nuvill inte göra detta. Han vill inte svara pä frågor ikonstitulionsulskoltel om kollektivanslutningen. Herr justitieministern gav eltmyckel kort svar, som helt avvisade propåerna om initiativ i enlighet med deriksdagsullalanden som har gjorts. Delsocialdemokraliska partiet vill forlsälla med kollektivanslutningen. Orsaken ärlätt atl inse. Kollektivanslutningen ger stora pengar till densocialdemokratiska parlikassan. Dessa pengar vill man inte avslå ifrån och dåblundar man hellre för det faktum alt dessa pengar las in via människor somkänner tveksamhet inför del socialdemokraliska partiet och som själva aldrigskulle drömma om all ansluta sig direkt. Hurmyckel pengar man får in - någonting som ju intresserar alla i valtider - ärutomordentligt svårt atl få besked om. Jag ägnade mig, när jag var ordförande idel , åt att under en helvalrörelse på alla upptänkliga sätt - brev, telegram, telefonsamtal, hembesökosv. - fä besked från den socialdemokratiske partisekreteraren hur mycket pengar som SAP fick. lyckades under helavalrörelsen vara hell oan-iräffbar när del gällde såväl besök som telegram,telefonsamtal och brev. Han ville helt enkelt inte svara på frågan. Men delskulle vara intressant atl få ett besked här i stället: Hur myckel pengarfår del socialdemokratiska parliel genom kolleklivanslutna medlemmar? Riksdagenhar två gånger uttalat sig mot kollektivanslutningen. Det har inte lett tillnågot resultat. Om vi därför bifaller mittenparliernas förslag om etttredje uttalande med samma innebörd som de båda föregående, kommer resultatetall bli delsamma, nämligen ingenting alls. Därför måste andra ålgärder lill omman vill uppnå resultat. Frånfolkparlihåll har man lidigare varil inne på tanken alt tillämpa lagstiftningmot kollektivanslutning. Jag har i min hand en riksdagsmotion av så passprominenta folkpartister som , , . I denna krävs lagstiftning innebärande förbud motkollektiv anslutning av organisationers och föreningars medlemmar tillpolitiska partier - för atl citera klämmen. Moderatasamlingspartiet anser atl eftersom dessa uttalanden inte har någon effekt, är en lagstiftning nödvändig för all ge enskilda människor 73 Nr 149 integritet och frihel i politiskt avseende. Jag yrkar därför bifalltill re- Fredaeenden servationen 6, som kräver grundlagsskyd motkollektivanslutning till 4juni1976 P°''''' P''' --------------- Herr lalman! Jag skall mycket kort. kommentera ytterligare dl par Fri- och rättigheterreservationer som är fogade lill konsliiutionsulskotlels belänkande. Re- i grundlag servationen 33 har redan berörts i någon män här.Den gäller folkom- röstning i grundlagsärende.Detta kan bli etl lottärende. Jag vill bara peka på all det inte äroppositionens fel att vi tvingas lotta i en sådan fråga. Hade regeringen utlystetl nyval, som hade varil det rimliga, efter del förra valet, såhade det inte blivit lottningar i vare sig grundlagsfrågor eller andra frågor.Men regeringen har vall all regera ulan majoritet och med 19 mandal mindre ände borgerliga partierna. Då lycker jag att det är fel alt klaga över all delibland blir lottningar. Del är en arbetsmetodik som regeringen till harvall, och då får man ta konsekvenserna. Jagber all få yrka bifall till reservationen 33, som ger etl förstärkt skydd förmänniskorna om skulle vilja ändra på grundlagar i en rikining som detfinns anledning all hysa tveksamhet inför. Reservationen40 är en gammal bekant. Del gäller omröstningsreglerna inom regeringen. I ochmed vår nya författning har vi fått en ansats lill stalsminislerstyre som ärfrämmande för svensk författningslradilion. I dagslägel finns inga klaraomrösiningsregler inom regeringen, och del innebär att om regeringen är oenig,så är del statsministern som ensam fattar besluten. Vi lycker det är rimligtall man här skall ha dl kollegialt beslutsfattande, precis som i de flestaandra demokratiska organ i del svenska samhället. Tillslut, herr lalman, några ord om reservationen 35. Den lar upp frågan ominrättande av etl skattelagråd. Det svenska skattesystemet har som bekantblivit mer och mer komplicerat, som det har kännetecknats av fler ochfier provisorier. Dessutom har skattelrycket ständigt skärpts. Vi tycker det ärrimligt, inte minst med lanke på de effekter som vi har fåll uppleva under denförlidna våren, all skattelagar och skatleförfallningar i fortsättningen görstill föremål för granskning i ett skaltelagråd. Jag ber atl få yrka bifall lill reservationerna 6, 33, 35 och 40. 1detta anförande instämde (). Hert (): ' Var och en avoss som verkligen försökt plöja igenom del digra sakmaterial som ligger till grund för proposiiionen 209 kan inte undgå att bli övertygad om all nu lar dl betydelsefullt steg till förbättrade fri- och rättigheter för medborgarna. Del är etl steg i den färdriktning som började stakas ul förfaliningsulredning, 74 som fortsattes grundlagberedning ochsom fullföljts i 1973 års fri- ochrätlighetsulredning. Vadsom är speciellt betydelsefullt är den ökade rätl som individen Fredagenden får gentemot del allmänna, mot staten och makten. Den rätten har inte 4 igjf varil sd god under förfluten lid. Delhar alltför myckel och alltför ofla talals om "del starka samhället"Fri-och rättigheter i med så stora bokstäveratl den enskilde börjat känna sigliten. Den känslan grundlag har inte varil bra för trivseln i folkhemmet. Sähar del blivit även om avsikten ursprungligen varil god. För ceniern - somsätter människan i centrum - är därför varje sleg, som ger ökat skydd och ökatintegritet för den enskilde, ett steg framåt. Vad gäller dagens beslul bör dennoteringen göras, att vad vi nu skall besluta om avser den enskildes relationlill den offentliga makten, inte förhållandel enskilda emellan. Detkan med dl flyktigt betraktelsesätt förefalla vara en brist-all man inte ocksäi grundlag reglerar den enskildes rätt mot andra enskilda. Fri- ochrättighetsutredningen har varil inne på den frågan men funnit all man här rörsig på ett område som inte kan knytas ihop med vår författning. Frågor av dennaart får regleras med annan lag och civilrätt. Utredningenhar nog rätl på den punkten. Del anser också statsrådet. Den reservation, nr31, som avgivits av och som närmast åsyftar en utredning avorganisationernas roll ändrar inte min uppfattning i frågan. Del hindrar inteatt den enskildes förhållande gentemot organisationerna är elt både intressantoch intrikat problem. Vilever alla i Organisationssverige. Och just den omständigheten attorganisationerna även på primärnivån har blivit allt större har skapattendenser till främlingskap och interna konflikter. Del är tyvärr så att myckelav den vi-anda som präglade vårt organisationsväsende under dess uppbyggnadstiddelvis har gått förlorad. Men dessa problem är knappast av den karaktären allen slatlig ulredning kan ge någon lösning. Detta är dock etl problem somorganisationerna själva blir tvungna att lösa. Det konstaterandet är kanskeöverflödigt all göra i denna kammare, där de allra flesta ledamöterna har sinbakgrund i och fortfarande lever i intim kontakt med våra folkrörelser. Detslår inte klart utsagt i moderalreservationen, men man får förmoda all dentänkta utredningen också skall beröra de poliliska partierna. 1 så fall hamnarvi på kollisionskurs med den målsättning som kom till Ultryck redan igrundlagberedningen och som var vägledande för riksdagsbeslutet om denpartiella förfatlningsreformen. Där sade man nämligen om partierna all de varden givna förulsällningen för arbeiei med den politiska verksamheten i Sverige.Man framhöll vidare, att en lagreglering av partiernas organisation ellerarbetsformer kan utgöra elt ingrepp i yttrande- och föreningsfriheten. Skulleotillfredsställande förhållanden uppstå var det den offentliga debatten ochkritiken man i första hand fick lita lill. Jagvill hålla de orden i minnet när jag nu övergår lill reservalionerna om kollektivanslutningen. I reservalionen 37 har ceniern och ånyo understrukit all individens rätt alt fritt och självständigt välja po- 75 Nr 149 litiskt parti är grundläggande för demokratin. Vi kan därför avprincipiella Fredagenden '' '"' acceptera kollektiv anslutning avmänniskor till politiskt parti. 4 iuni 1976 "sådant syslem strider mot den åsiktsfrihet som gällande grundlag --------------- utgårifrån och som ylleriigare befästs i nu föreliggande förslag till för- Fri- och rättigheter stärkning av de medborgerliga fri- och rättigheterna. / grundlag Skall man då reglera kollektivanslutningen med lag?Skall man t. o. m. la in bestämmelser igrundlagen som uttryckligen förbjuder kollektiv anslutning av enskildaindivider lill elt politiskt parti? Moderalerna återkommer också meddetla yrkande. Lål mig säga att uppsåt är måhända gott pä dennapunkt, men inte desto mindre ytterst riskabelt i sin principiella räckvidd.Riksdagen skulle med ett bifall lill moderalreservationen öppna en inkörsporttill lagregleringar inte bara av partierna ulan också av värt landsföreningsliv över huvud laget, även om ingen i denna kammare vill detla i dag.En ny grundlagsbestämmelse är ju ändå en vägvisare, en pil som pekar i en vissfärdriktning. Och den bestämmelsen skulle i kommande lider kunna åberopas somdl argument och en ursäkt för ytterligare ingripanden i partiernas ochorganisationernas arbete. Hur djupt ceniern än ogillar kollektivanslutningenvill vi dock inte använda lagmetoden. Denna ståndpunkt intog ceniern redan föråtskilliga år sedan. Vihar kunnal notera att har följt oss . Likaså har vikunnat notera all kommunisterna inte baraute på arbetsplatserna ulan också här i kammaren med sitt votum har tagit avståndfrån den socialdemokraliska uppfattningen i denna fråga, även om motiveringarnahar varit avvikande från vär. Enmajoriiei av folkets valda ombud har alltså i flera årgjorl uttalanden mot kollektivanslulningssyslemel. Delbär vittnesbörd om hur stark opinionen mot kollektivanslutningen nu är. Och delär en opinion kanaliserad från de djupa leden på arbetsplatserna runt om ivärt land. Inte minst inom känner vi trycket hårt. Enligtstatistiska centralbyrån röstade var sjätte på ceniern i 1973 årsval. Bara del gör över 300 000 röster. Föralla dessa medborgare är det betydelsefullt all säger ifrån omkollektivanslutningen, hur tjatigt det än må förefalla för socialdemokraternai denna kammare. Ettriksdagsbeslut, så som vi föreslår här, är den förnämsta opinionsyttring somkan göras i en demokrati. Någon lycker kanske alt del går långsamt. Men förvisso kommer droppen all urholka densocialdemokraliska stenen också i den här frågan. Jag ber altfå yrka biftill till reservaiion nr 37. Hert (): Jag skall bara tala om kollektivanslutningen. Del är menat som beröm åt justitieministern - vilkel jag tycker all 76 han i många avseenden förtjänar - när jag säger aujag förstår atl han finner det en smulaolustigt att försvara en sådan här sjuk sak. frågade mig , efiersom jag tänker lämna den här församlingen,vilken som värden största besvikelse jag upplevt under mina år i . Delvar inte så svårt all svara på det - del är otvivelaktigt det faktum att såmånga i övrigi ytterst hedervärda, rakryggade och demokratiskt oantastligasocialdemokraler kan försvara kollektivanslutningen, försvara atl man tramparpå och nonchalerar en elementär demokratisk rättighet. Det finner jag ytterstbeklämmande, och jag fattar fakliskt inte all så många framståendesocialdemokrater framhärdar i att försvara den. Häromdagenfattade vi beslut i en ytterst betydelsefull fråga, nämligen om arbetsrätten.Där vidgade vi demokratin avsevärt. De anställda på arbetsplatserna får mer attsäga till om i olika avseenden. Det var dess bättre rätl stor enighet om detla. Mensamtidigt kan vårt största parti, regeringspartiet, inte tillåta den enskildepå arbetsplatsen atl själv besluta om han vill vara med i dl politiskt partioch i så fall vilket. Att man nu utvidgar demokratin pä arbetsplatsen ochsamtidigt förmenar den enskilde all själv suveränt besluta vilket parti hanskall tillhöra strider mot vartannat på del mest skärande sätt. Detär val också litet genant för del socialdemokratiska partiet alt det är så fögaattraktivt för människor all man inte kan lila på all de själva av egen frivilja bli medlemmar ulan måste fösa in dem med hjälp av fackföreningarna. Somförsvar för den här ordningen brukar man säga alt del vore demokratisktoriktigt alt förmena organisationerna alt själva träffa avgörande. Som vi serdet i måsle demokratin förankras hos den enskilda människan. Det ärden enskilda människans fri- och rättigheter som är avgörande för demokraiinshalt och värde. Lålmig ta ett grovt exempel. Man kan säga att del finns en form av demokrati äveni diktaturer av de mest avskyvärda slag, av nazistiskt eller kommunistisktslag. Diktatorerna själva har nämligen demokratisk frihet alt göra precis vadde vill. Men det är inte på den nivån vi skall ha demokrati, ulan vi skall hademokrati på den allra lägsta nivån, för den enskilda människan. När manförsvarar fackföreningarnas rätt all falla beslul i sådana här frågor har mankommii en nivå högre. Del innebär att organisationer i demokratisk ordning kanträffa beslut som förgår sig mot den enskildes demokratiska rättigheter. Det ärvi motståndare till. Detlaär en väsentlig frågeställning. Det gäller alltså all förankra demokratin hosden enskilde. Det är där värdet av demokratin och hallen i demokraiin kan mätasbäst. Riksdagenhar två gånger uttalat sig mot kollektivanslutning. Det är skamligt - del harockså andra talare här berört - atl regeringspartiet struntar i det.Justitieministern talade om den representativa demokratin. I detla fallstruntar man ju i den. Fri-och rättigheter i grundlag Nr 149 kraiins föreirädare har uttalat sig mot kollektivanslutningen, men del Fredaeen den struntarsom sagt regeringen och det socialdemokratiska partiet i. 4 iuni 1976 '' skulle vilja ställa en fråga lill justitieministern som del ärmyckel --------------- enkeltatt svara på: Är inte del enda rikligt demokraiiska och fullödiga Fri-och rättigheter i sällel all bli medlem i elt poliliskl parti all den enskilde själv begär Kan något annat sätt tävla med det? Är del inte litel genant atl framträdandesocialdemokraler kan ge mer än ett svar på den frågan - attdel är det enda sättet som är demokratiskt försvarbart? Jagskulle kunna bemöta en del av vad sade. Jag har aldrig varilfrämmande för tanken atl man i grundlagen myckel väl kunde ha en bestämmelsesom sade att del enda sällel för någon all bli medlem i etl parti - och gärnaäven i statskyrkan, ty jag har varit konsekvent nog att dra en parallell mellananslutning lill parti och till statskyrkan - äratl den enskilde själv begär det. Det skulle i och för sig inte vara någon äventyriig lagstiftning, men efiersom den vägen inte är framkomlig yrkar jag i stället bifall lill reservationen 37. I detta anförande instämde herrar iHamburgsund, Ekinge och Hägelmark (samtliga fp). HertOLSSON i Slockholm (vpk): Återigen skall nu diskutera kollektivanslutning, isamband med antagandel av en ny grundlag. Jag tycker det skulle vara litetbesvärande för socialdemokraterna atl först hävda atl deras förslag tillgrundlag är del enda rikliga och försvara kollektivanslutningen. Deger ju bara borgarna chansen all visa atl socialdemokraterna inte alls värnarom de demokraiiska fri- och rätligheierna i alla frågor ulan serpartiegoisliskt på frågorna. Deborgerliga partierna kunde kanske i likhet med ha varit litet merkonsekventa. Visserligen yrkar inte bifall till sin moiion om allingen bör bli medlem i statskyrkan som inte frivilligt har sökt inträde där,men han har ändå skrivit molionen och det hedrar honom. Underrubriken 7 c. Kollektivanslutning till politiskt parti säger utskoltsmajoritetenalt den inte lar avstånd från kollektivanslutningen. Under den följanderubriken, 7 d. Medlemskap i , behandlas statskyrkan. hade varil trovärdigare om han hade talat med samma glöd om dennapunkt. Denna anslutning till elt samfund betyder också rätt myckel för denenskilda människan och borde heller inte få gå till på del sätt som sker. Jagvill markera alt kommunisterna inte är emot alt fackföreningarna ger pengar lill de partier som de vill stödja eller all de på annal sätt hjälper dem med service. Det är inte del frågan gäller. Del är fullt riktigt all man fattar majoritetsbeslut om sådana frågor i de instanser som har all bestämma hur fackföreningarna skall disponera 78 sina pengar. Härvidlag har de borgerliga partiernainte myckel all säga. i varje fall intemoderaterna - de uppbär ju betydande bidrag från näringslivet. Det har ocksäfunniis krav på alt alla de medlen skall redovisas offentligt. Vidare har detkrävts all alla partier offentligt skall redovisa varifrån de får sina pengar,men mig veierligl har inte moderalerna stött del kravet. Del skulle kanske ökatyngden i anförande, om moderalerna vore konsekventa på denpunkten. Närdet gäller kollektivanslutningen har ju centraliseringen inom fackföreningsrörelsenen slor betydelse. av medlemmarna i en lokal fackförening kan ansluta allade andra kollektivt till del socialdemokratiska parliel. Jaglycker alt del här är litet av förmyndar-mentalilel, något som i och för sighar gått igen i andra frågor, t. ex. beiräffande arbetsrätten. Arbelarna vetinte själva när de skall strejka, och de vet tydligen inte heller vilket partide skall tillhöra. 1fråga om reservationsrätten, dvs. den rätt som enskilda medlemmar har atlförklara alt de inte vill tillhöra del socialdemokratiska parliel, är del ändåsä, alt den röjer valhemligheten. De socialdemokraler som har fackligerfarenhet vet väl all medlemmar i kollektivt anslutna avdelningar somreserverar sig mot kollektivanslutningen blir utestängda från uppdrag, frånkurser och från andra aktiviteter i fackföreningarna. Även om det inte alltidär så föreligger möjligheten. Del blir alltså en sållning när vissa medlemmarvill reservera sig. Jaghar läst på vad som sagts tidigare och funnit alt det nu bara är fråga omgamla, dammiga argument. I slor utsträckning gäller del även mina egna, delskall erkännas. Men jag har ändå försökt all förslå socialdemokraterna på denhär punkten och försökt all på något sätt hitta dl försvar för derasståndpunkl. Del måsle, harjag tänkt, finnas något i deras argumentation som jagtidigare inte förstått. Men del är inte så, utan ju fler gånger man läser vadsom sagts tidigare i kammaren och i andra sammanhang om kollektivanslutningen,desto tydligare inser man all argumenten för kollektivanslutningen är oriktiga.Det finns ingenting som är intelligent i dem och som kan motivera att manbibehåller möjligheten all kollektivt ansluta medlemmar lill etl parti. Närdel talas om hur man ansluter medlemmar kollektivt är dl av argumenten fördetta atl det är representativ demokrati. Del har väl ingen någonting emot, vihar ju representativ demokrati här i kammaren också, heter del. Ja, visst ärdel så, men om socialdemokratin respekterade de beslul som fallas av denrepresentativa demokratin här, som då skall vara uttryck för folkviljan, skulleden ha tagit bort kollektivanslutningen. Del har visserligen inte fattals någrabeslul om lagstiftning -del är både jag och mitt parti emot, och vi kommeraldrig all stödja en sådan lagstiftning - men från demokratiskrenlighetssynpunkt vore del väl ändå rimligt all socialdemokratin accepteradevad kammaren fiera gånger har uttalat, nämligen alt man skall upphöra med allkollektivt ansluta fackföreningsmedlemmar. Med detta, herr talman,yrkar jag bifall lill reservalionen 38. Fri-och rättigheter i grundlag Nr 149 Hert i (m) kort genmäle: Fredagenden " talman! Låt mig säga två saker till herrOlsson i Slockholm. 4 iuni 1976 ''" " väsenilig skillnad mellan kyrkan och fackföreningsrörelsen. --------------- Vi har idel här landet en statskyrka. Däremoi har vi inte någon statlig Fri-och rättigheter i fackföreningsrörelse. Om vi skulle få en fri kyrka så kan vi ta upp den grundlag här diskussionen på nytt, men så är alltså ickeförhållandet . Detandra är att vi har från moderaia samlingspartiels sida under en rad år öppetredovisat våra bokslut. Vi har redovisat hur mycket bidrag vi har fått osv. Jagrekommenderar att läsa vårt officiella organ, tidningenMedborgaren. Där kan han få en hel del informalion. När det gäller öppenhetenvill jag erinra om atl vi var det första politiska parti i del härlandet som hade öppna partistämmor. Det införde vi redan på 1950-talel. På denliden var parti blott en filial lill och kännetecknadessannerligen inte av någon öppenhet. HerrOLSSON i (vpk) kort genmäle: Jag tycker nog all i borde vara litet försiktig medatt tala om filialer. Hans parti är ju en filial lill storfinansen i del härlandet. I strängl laget varje fråga för moderalerna med glöd fram förslag somsyfiar till att gynna storfinansen och kapitalisterna mot arbetarklassen. Vadbeträffar redovisning av bidrag är vpk del enda parti som har krävt att allapartier öppet skall redovisa varifrån de får sina inkomsler. Jag tycker atl detvore korrekt om , eftersom de tydligen är intresserade av hur mycketkollektivanslutningen ger till socialdemokratin, också stödde detla krav. Närdet sedan gäller statskyrkan undrar jag hur skulle argumentera omnågon verkligen krävde statliga fackföreningar här i landet. Vi har intesådana, och det är riktigt. Vi skall inte ha det heller. På samma sätt är detriktigt atl inte ha en statskyrka. Men finns det en statskyrka, och då ärdel väl rimligt alt bara de skall vara medlemmar som av egen fri vilja begärtinträde.