prot · FZ09139 · 1975-12-31 00:00:00 — Från utskottets sida menar vi att denna fråga blir beroende av såväl den internationella fraktmarknaden som den internationella konjunkturutvecklingen. Bedömningarna i dags läget är därför ytterst svåra all göra, vilkel f. ö. också aniyds i propo silionen, och måste därför vara mycket försiktiga. Utskottet vill inte göra något direkt uttalande i vare sig den ena eller den andra riktningen - det är för tidigt att göra det . Vi får uppmärksamt följa utvecklingen och sedan pröva frågan om och när den aktualiseras. Det innebär inga bindningar ål något håll för den tid som ligger framom 1978. Nr 139 I flera motioner diskuteras frågan om den situation som kan uppstå Fredaeenden ' " ' medelstora förelag som ärunderlevernalörer åt varven. -)o -j. j ig-jf. Delär uppenbart att den för varven uppkomna situationen kommer all -------------- påverkaförelagens underleverantörer - detta är ofrånkomligt då produk- Vissa varvsfrågor lionen skärs ner som avsikten nuär. Utskottet förutsätter dock all varven i största möjliga utsträckning kommeratt upprätthålla tillverkningen*hos de olika underleverantörerna.Industriverkels övergripande uppgifler på del här området innebär atl frågannoggrant kommer atl följas, och om åigärder skulle visa sig erforderliga fårinduslriverkel lägga fram förslag härom. 1 olika motioner tarman upp frågor som sammanhänger med varvsnäringens och sjöfartens utvecklingpå . Del man önskar får väl närmast betecknas som en samladmålsätining från samhällels sida. Det är uppenbart att de frågor som tas upp ärangelägna mol bakgrund av de snabba förändringar på sjöfartens område som harinträffat . Men vi måste ju göra klarl för oss att när samhälletnu engagerar sig på del sätt som sker inom varvsnäringen i vårl land kommer manockså atl följa branschens frågor- något annat skulle ju vara helt orimligt.Och lägger man därtill alt de svenska rederiernas aktuella ekonomiska silualionoch ulsikter enligl vad som sägs i proposilionen skall bli föremål för ennärmare analys, ja, då menar vi inom ulskoltsmajorileten alt någonframsuillning till regeringen med begäran om ytterligare utredning inle kan behövas. I reservationerna 3 och 4menar man atl en uiredning bör undersöka möjligheterna för att skapa en alternativ sysselsättning för varven och för varvens anställda. Det är sannerligen ingen lätt uppgifl en sådan utredning skulle fä. För den som något litet känner till förhållandena på ell varv framstår uppgiflen som ytterligt svår. Vissa verksläder skulle kunna användas för produktion av verkstadsprodukter, men bäddar och liknande arbetsplatser kan så långt jag förstår inte användas lill annat än fartygsproduktion. Verkstadsindustrin har ingen överkonjunktur i vårt land, och möjligheterna för varven att slå sig in på denna marknad är därför ytterst begränsade. Jag tror därför att de åtgärder som utskotts majoriteten nu föreslår får betraktas som det som är relevant. Propåerna i reservation 4 om alt varven skulle försöka vidga sin kund krets genom atl söka skaffa besiiillningar från de socialistiska länderna är något som knappast behöver ullalas. Varven har sill arbetsfält över hela världen och alla marknader bearbetas ständigt, oavsett vilken regim vederbörande stal har. Och jag vågar nog tillägga: Någon beställnings reserv har jag svårt att föreställa mig att det skulle kunna ligga här. Låt mig, herr talman, avslutningsvis uttala min tillfredsställelse med de åtgärder regeringen nu föreslagit. De kommer att medverka till att varvsnäringen i en myckel svår tid kommer atl klara sysselsättningen för det slora flertalet av näringsgrenens anställda. Utan samhällets enga gemang skulle en kalastrof ha stått för dörren för de anställda. 30 Med det anförda ber jag att få yrka bifall lillutskottets hemställan på samtliga punkter. (): Nr 139 Jag har med glädje sell att den motion som i , i och jag väckte under allmänna 28 mai 1976 motionstiden i årbehandlats välvilligt av utskottet. Det är motion ----- 1975/76:1822, där viföreslår atl en utredning skall lillsättas med uppgifl Vissa varvsfrågor attvid sidan av pågående varvsutredningar göra en analys av den svenskasjöfartsnäringens nuvarande situation och framtidsmöjligheter, formulera målför utvecklingen inom sjöfartsnäringen mot bakgrund av dengjorda analysen och utarbeta ett handlingsprogram för hur dessa mål skall nås. Isin bedömning understryker utskollel nödvändighelen av en långsiktigplanering, och det är också ett huvudtema i motionen. Däri måste man, såvittjag förstår, innefatta en del andra huvudpunkter. En långsiktig planeringförulsätler nämligen en formulerad målsättning, och en målsättning måsle föratt vara väl förankrad i verkligheten grundas på en ingående analys, en pejlingav framtidsmöjligheter. Slutligenmåste en långsiktig planering leda fram till någon form av handlingsprogram.Därmed finns samtliga dessa punkter förutsatta och underförstådda i utskollelsformulering: "Inte minst mot bakgrund av de senaste årens snabbaförändringar på sjöfartens område såväl internationellt som nationellt är detnödvändigt med en mer långsiktig planering." Centerreservaniernai reservationen 3, med i Glömminge som första namn, har ansettatt utskottet än kraftigare borde ha understrukit behovet av en undersökning avoch ett mer samlat grepp kring de många frågor som den svenska sjöfartensframtid ställer. Desiffror som belyser den akuta situationen för sjöfartsnäringen med direkt ochindirekt verkan på de svenska varven - vår motion innehöll några av dem - visarenligt auktoritativa och omdömesgilla bedömare att man här i landet står infören hell ny situation och att det knappast är fråga om en följd av en vanligkonjunktursvacka, som utan vidare kan lämnas åt näringens självläkande krafter.De skandinaviska länderna svarar f n. för 40 96 av allt upplagt tonnage i helavärlden. Många fler siffror kunde nalurligtvis anföras som skulle styrka våruppfattning, men jag tror atl det står klart att en expertbegrundan av densvenska sjöfartsnäringens utveckling är angelägen. Allarbeta med någol slags ur-hand-i-mun-modell går inle längre. Efler varjeräddningsaktion som tillfälligt skjutit större principiella avgöranden påframtiden kan man andas ul, men man kan inle slå sig till ro. skildavägar bjuder ovillkorligen på problem som inte låter sig avfärda. Idiskussionen avtecknar sig olika alternativa vägar. Några är redovisade ikorthet i nr 1976 av , där ledaren ställer frågan:Skall vi ha en sjöfartsnäring? Med detta yrkar jag bifall till reservationen 3 vid nä ringsulskoltets belänkande nr 73. Nr 139 Hen (): Fredaeenden "" talman! är sedan gammalt enframstående varvsnation, 28 mai 1976 °'''branschen har under decenniernas lopp utvecklats så att vi intarandra plats bland världens varvsnalioner. Orsaken till denna ut- Vissa varvsfrågor veckling är framför allt vårtlekniska kunnande, yrkeskunniga och ansvarskännande varvsarbelare ochtjänstemän samt - trots en splittrad produktionsapparat - en hög produktivitet.År 1974 sysselsattes inom svensk varvsindustri ca 26 000 personer, vilketalltså innebär att över 60 000 personer är direki beroende för sitt uppehälleav sysselsättningen vid de svenska varven. Till denna siffra skall läggas attalla de människor som genom del omfattande underleverantörssystem som byggtsupp kring och betjänar svensk varvsindustri också de är för sitt uppehälleberoende av de svenska varven. Underhela har den europeiska varvsindustrin haft ekonomiska svårigheter,och flera länder har direkt eller indirekt fått stödja varvsnäringen. Även ivårl land har samhället tvingats gå in i varvsnäringen medstödåtgärder för att klara ekonomiska kriser och garantera sysselsättningen.Från statens sida har det varit en stark strävan-och då inte minst iGöteborg-att få till stånd en ökad samverkan mellan och integration av olikavarvsföretag. Även de anställda liksom deras fackliga organisationer harsträvat mot en ökad integration. Dessasträvanden, herr lalman, har dock inte gett de resultat som hade varitönskvärda, då de privata varvsföretagen inte velat medverka till ensammanslagning eller ökad integration. I anslutning lill Göia-verkskrisen ibörjan av 1970-lalei, då genom slalens medverkan en fortlevnad av varvetsäkerställdes, visades från ägarsidan på det andra stora Göteborgsvarvet -- inte något som helsl intresse för en sammanslagning avvarvsnäringen i . Del gick , men stod detklart atl varv skulle gå i konkurs om inte samhället gick in ochövertog varvet. Bortemot 5 000 varvsarbetare vid och Lindholmenriskerade då att få gå från sina jobb. Vem var det som upptäckte all Eriksbergsvarv höll på att gå i konkurs? Var del ägarna - Broströmskoncernen - som hadegjort stora vinster ? Nej, del var de anställda somgenom sina analyser kom fram till all varvet var på väg mot sin undergång ochvände sig till den socialdemokratiska regeringen med krav på ett statligtingripande. Det var alltså de göteborgska varvsarbetarna som kände ansvar försitt förelag. har en gång sagt att metallarbetaren kommer att sovadåligt om nätterna om han får medbestämmanderätt och ansvar. De göteborgskavarvsarbetarna skulle ha sovit mycket illa om nätterna, om inte deras fackligaföreträdare känt ett ansvar för sitt företag och för sina jobb. Iett tal har samme partiledare, , sagt att de själv läkande kraflerna måsle få mera spelrum. Denna filosofi kännetecknar de molioner som från moderat håll väckts i anslutning till den proposition 2 om vissa varvsfrågor som vi nu behandlar. 1motionen 2324 av m. fl. yrkas sålunda avslag på förslaget atlstaten skall förvärva aktiemajoriteten i , vilket är en viktigförutsättning för att Göteborgsvarvet skall kunna leva vidare. Imotionen 1795 av från och heter det att detinte är en lyckad lösning att man börjar bygga fartyg på lager, som ingen villha. Men om vi inte ställer varvsgarantier till de svenska varvens förfogande,så att de kan börja producera fartyg utan att någon beställare finnskontraklerad, uppstår eller en akut kris förminst 1 000 varvstjänstemän i , och ställs så gott somalla svenska varvsarbetare utan sysselsättning. Det är märkligt att enriksdagsledamot som representerar varvs- och sjöfartsstaden i enmotion kan säga att lagerproduktion i dagens läge inte aren lyckad lösning.Vilka självläkande krafter har motionärerna att referera till? T. o. m. frånägarsidan är man på det klara med att samhället måste engageras för att lösaden akuta krisen, men de moderata riksdagsmännen från kan eller villinte, av ideologiska skäl, acceptera detta. , om inte göteborgareså dock representant för i , vågar emellertid tydligen intefölja upp de moderata motionerna och reservera sig. Men i ett särskiltyttrande, som han fogat till näringsutskottets betänkande, säger hantillsammans med följande: "Enligtvår uppfattning borde dock för framtiden mera positiva effekter ha kunnatuppnås med en mindre genomgripande förändring i ägarförhållandena. Någrafullgoda skäl för ett statligt övertagande av aktiemajoriteten i Götaverkenhar inte givits." Dettaär minst sagt avslöjande. För en socialdemokrat är det självklart att kännaansvar för sysselsättningen och att visa solidarietet med de människor somdrabbas i en akut krissituation. Socialareformer utan socialism är ett annat slagord, som den nye folkpartiledaren farland och rike runt och basunerar ut. Det är emellertid glädjande att man påfolkpartihåll inte lever som man lär utan accepterar det socialistiska inslagsom statens övertagande av de göteborgska varven innebär. Det är dock med vissförvåning man noterar de folkpartistiska göteborgsrepresentanternas ringaaktivitet när det gällt att lösa en för kommunens sysselsättning så viktigfråga som denna. Denkrissituation som svensk varvsindustri befinner sig i är inte enbart ettsvenskt fenomen. Världens samtliga varv upplever i skuggan av oljekrisen sammasituation. Vi har en global överkapacitet på varvsområdet och en nedskärning avproduktionskapaciteten är nödvändig. Men - och dämed vill jag, herr talman,anknyta till vad jag sade inledningsvis -svensk varvsindustri skulle ha ståttbetydligt bäitre om den samverkan och integration som statsmakterna ochde anställda krävde hade genomförts. Det ärbeklagligt att så inte skett, men i den situation som råder måste svenskvarvsindustri anpassas till den nya situationen och en drastisk nedskärning skepå . 3 protokoll 1975/76:139-140 Nr 139 1 motionen 1975/76:2323 har jag och med tillfredssläl- den ''hälsat den proposition som vi nu behandlar. 28 mai 1976 engagemangetinom näringen och sammanslagningen av göteborgsvarven --------------- till enenhet torde vara en förutsättning för att man skall kunna utveckla Vissa varvsfrågor en livskraftig svenskvarvsindustri. Vi hyser den uppfattningen att den svenska varvsindustrin, efteren anpassning till de nya marknadsförhållandena, kommer att kunna vara internationelltkonkurrenskraftig. 1 vår motion har vi krävt att statliga kreditgarantierställs till förfogande för ombyggnad och konverteringar. Inte minstbetydelsefullt är detta för nya reparations- och ombyggnadsvarv.City varvet. Del är med stor tillfredsställelse vi noterar att utskottetbifallit detta vårt krav. Ombyggnader och konverteringar av fartyg är viktigaur sysselsättningssynpunkt, och kreditmöjligheterna är kanske den allrabästa konkurrensfaktorn. Vihar vidare krävt att en samordning skall komma till stånd när det gällermotorproduktionen vid varven. Det är med tillfredsställelse vi motionärerkonstaterar att också denna vår bedömning delas av utskottet, som säger attdetta är en angelägen fråga och förutsätter att möjligheterna för en samordningnoga övervägs. Eftersom även departementschefen tagit upp saken ipropositionen, utgår jag från att utskottet anser att denna samordning snarastbör komma till stånd. Tidigarehar jag understrukit den betydelse tillgången på väl utbildad och yrkeskunnigpersonal har haft för den svenska varvsindustrin. Även om svensk varvsindustriunder för att anpassa sig till den nya marknadssituationenmåsle reducera sin personalstyrka med bortemot 80 000 anställda, räknat från situationen1974, får inte vidareutbildning, yrkesutbildning och nyrekrytering eftersättasunder . Utskottet uttalar med anledning av detla krav i vårmotion att detla är en central fråga för svensk varvsindustris framtidakonkurrensförmåga, och jag uppfattar därför utskottets skrivning som en direktuppmaning till de kommunala myndigheterna i varvskommunerna och till företagenatt även framgent sörja för en vidareutbildning för de anställda vid de svenskavarven samt att se till att nyrekrytering och yrkesutbildning inteeftersattes. Detär också med tillfredsställelse jag har noterat att induslriskolan vid Gölaverken och genom in gripande kan fortsätta sin verksamhei . 1 den rådgivande nämnd som föreslås inrättad föratt bistå statsmakterna med bedömningar i anslutning till kreditgarantier har i propositionen inte föreslagits att de anställda skall bli representerade. Det tycker jag är en svaghet. Som jag tidigare anfört har de anställdas representanter bäitre än ägarna kunnat bedöma varvets ekonomiska situation. I motsats till utskottet anser jag det därför väl motiverat med representation i anställda, och jag förutsätter att regeringen skall finna det lämpligt att utvidga nämnden med personalrepresentation. 34 Däremot finner jag det borgerliga kravet på enrepresentation från Näringens företrädare får ju möjlighet att Nr 139 i sina framställningarargumentera för sina krav, men det kan inle vara den rätt au de också skallkunna påverka nämndens rekommendationer i 28 mai 1976 Denreduktion av svensk varvsnärings produktionskapacitet som kom- Vissavarvsfrågor mer att ske drabbar i allra högsta grad , som tidigaresagts här. Det kommer speciellt för tjänstemannagrupperna att bli bekymmer medatt skaffa ny sysselsättning. Vi har därför i vår motion fört fram tanken på ennågol längre nedlrappningsperiod än t. o. m. Utskollel har inte ansettdet vara möjligt men förutsätter att förutom företagen själva även berördamyndigheter noga kommer att följa utvecklingen och vid behov vidta åtgärder föratt på allt sätt underlätta en nödvändig omställning. Dettakan inte nog understrykas. , som med vissrätt betraktades som en ur sysselsättningssynpunkt överhettad region, kommerunder , inte minst vad gäller tjänstemannagrupperna, alt fåstora problem med att finna nya arbetsuppgifter för de grupper som förioratsin sysselsättning. Det gäller inte bara varvsijänslemännen. Bortemot 1 000personer, huvudsakligen ijäns-temän, kan riskera att bli av med sina jobb, somen följd av sammanslagningen mellan NK/Turitz och Åhléns. Även om utskottetinte föreslår särskild framställning till regeringen i denna fråga, ulgår jagfrån att arbetsmarknadsmyndigheterna gör allt vad som göras kan för alt klaradessa gruppers framtida sysselsättning. Ipropositionen finns ett uttalande om situationen efter 1978, vilket vi i vårmotion har velat ändra på. Det heter i propositionen: "1dagsläget tyder mycket på att kan bli besväriigl. T. v. bör därförplaneringen vara inriktad på att ytterligare sysselsättningsminskningar tordebli nödvändiga . Till frågan om eventuella ytterligare statliga garantier förlagerproduktion under detta år får ställning tas ." Förvissoär det, herr talman, svårt att bedöma 1979. Men jag anserallplaneringen redan nu bör inriktas på att bibehålla nuvarandesysselsättningsvolym. Utskottet undviker att i sitt betänkande närmare gå in pådenna fråga. Man understryker bara den osäkerhet som kännetecknar debedömningar som kan göras på varvsområdet. Jag vill därför direkt ställa enfråga till utskottets talesman om han verkligen har uppfattningen att man redannu skall inrikta planeringen på fortsatta sysselsältningsminskningar efter1978. Eftersom utskottet liksom vi motionärer talar om möjligheter lill enföriängning av kreditgarantisystemel för lagerproduktion även efter 1978, kanman nämligen tolka utskollels skrivning så alt man menar, att någon ytterligaresysselsättning efter 1978 i varje fall inte skall ligga till grund för företagensplanering. Det är emellertid angeläget att vi får ett klariäggande frånutskottets talesman på denna för de anställda så fundamentala fråga. Slutligen vill jag, herrtalman, något beröra rederinäringens situation, 35 Nr 139 som är besvärlig och synes bli alltbesväriigare. Fredagenden " andel av det svenska tanktonnaget ärupplagt på grund av den 28 mai 1976 mättnadsom kännetecknar lankmarknaden, och under de senaste --------------- månaderna har vi fått flera bevis på de svårigheter som inte minst far- Vissa varvsfrågor jelraflken beflnner sig i. Enslor andel av det svenska sjöfolket är utan jobb, och många hyser oroinför framtiden. Det är därför angeläget att den analys av de svenskarederiernas situation och utsikter som departementschefen aviserar ipropositionen kommer till stånd . I vår molion har vi krävt att man ianslutning lill denna analys även skall undersöka möjligheterna för etableringav ett statligt rederi. Utskottet anser emellertid inte della möjligt medtanke på att analysen måste göras snabbt. Jag uppfattar utskottets skrivning påden punkten på så sätt att man nu snabbt vill ha en kartläggning av den svenskarederinäringens situation och framtidsutsikter och att frågan om ett eventuelltstatligt engagemang inom rederinäringen skall prövas i ett senare sammanhang,om så anses lämpligt. Jagtycker - och detta har även framförts i andra socialdemokraliska motioner - skall hålla den möjligheten öppen. har en tradition somsjöfartsnation, och det kan därför inte uteslutas att staten engagerar sig inomdenna näring, som med viss rätt varit föremål för mycken kritik från detsvenska sjöfolkets sida. Del är enbesväriig situation som den svenska varvsindustrin beflnner sig i. Det är idenna situation nödvändigt atl samhällel ingriper för alt räddasysselsättningen. Det är emellertid beklagligt att en så kraflig reducering avantalet sysselsatta måste genomföras. Vår näringspolitik måste dock alltidanpassas till den verklighet vi lever i, och samhällets uppgift måsle vara autrygga sysselsättningen och lägga grunden för en livskraftig ochkonkurrenskraftig svensk varvsindustri. Det är min förhoppning att de åtgärdervi nu kommer alt fatta beslut om skall leda till detta mål. Del ärsigniflkativt att vårt lands ytter-lighelspartier - det konservativa moderatasamlingspartiet och det av 1800-talsdogmer fångade -hyser betänkligheter när det gäller att garantera de svenska varvsarbetarnasoch tjänstemännens framtida sysselsättning. I detta anförande instämde , fruHåvik samt herrar och i (samtliga s). HenSIEGBAHN (m) kort genmäle: har i sedvanlig frejdig stil i snabb takt läst upp ettanförande i den här frågan. Han hämmas tydligen inte, vare sig av att hadeltagit i utskottets arbete eller av att ha hört mitt anförande, och detunderlättar ju synpunkterna! Del är ju så att vi alla,utom möjligen kommunisterna, här är överens om att en nedskärning avvarvsindustrin är nödvändig. 36 skärningen bör vara är svårt att säga, men det som iMalmö var inne på, nämligen attvi inte skall tro på vad varvsexpertisen senast sagt i frågan, är ju ingetargument. Vadvi har anfört i vår motion och som sedan har diskuterats i utskottet är alt viinte anser det nödvändigt att staten för att klara övergångssvårigheterna harmajoritet i varven. Men är del att visa brist på intresse för frågan? Jagförstår inte alls resonemang, som han inte ger något belägg för.Vi tror tvärtom att det är lättare att driva en näring, såväl inomvarvsindustrin som på annat håll, när man inle har de hämningar som statligaföretag ofta måste vara underkastade. Viville från början reservera oss mot överenskommelsen med Saléns, men viaccepterade inom partiet - det var inte någon enskild person somgjorde det - att man med hänsyn till det rådande läget skulle gå med påöverenskommelsen trots att det, såsom också framfördes vid ulskottsdebatten avrepresentanter för industriministern, låg rent ideologiska skäl bakomönskemålet att kräva att det statliga engagemanget skulle kombineras medstatlig äganderätt eller majoritet i företaget. Sedantill frågan om lagerköp! Ja, det är en diskussion som man kan föra, där man kansäga en del till förmån för att bygga fartyg på lager men där riskernaonekligen är stora. Jag har för min del fört fram tanken på all detkanske vore bättre och skulle bli billigare för staten och samhället med fastakontrakt på de fartyg som trots allt beställs i både och andraländer. Detlakan diskuteras, och det är fråga om en bedömning. Men det är inte fråga ombristande intresse för de anställda. Vi vet att det kommer att bli nödvändigtmed nedskärningar. i får väl svara för sin del, men jag kan inte på något sätt inseatt vi skulle vara på samma linje. Såvitt jag förstod i såville han behålla alla anställda. Vi anser -och därmed står vi på samma sidasom regeringen - att en viss nedskärning är nödvändig. I vilken takt den skallske är en detaljfråga som kan diskuteras. iLandskrona (s) kort genmäle: ställde en direkt fråga till mig i anledning avulskottsskrivningen när han kommenterade att industriministern i propositionensäger: "T. v. bör därför planeringen vara inriktad på att ytleriigaresysselsättningsminskningar torde bli nödvändiga ." har i sin motion önskat att skulle uttala att planeringenbör vara inriktad på att motverka sysselsättningsminskningar efter 1978. Jagkan inte finna utskottsskrivningen oklar på denna punkt. Vi har sagt attutvecklingen är mycket svårbedömbar, dels utvecklingen på den internationellafraktmarknaden, dels också den internationella konjunkturutvecklingen. Motbakgrund av dessa mycket stora osäkerhetsfaktorer Nr 139 vill utskottet inte göra något som helst uttalande. Vi vill alltsåinte skriva Fredaeen den underpå industriministerns uttalande att man bör utgå ifrån att det kan 28 mai 1976 ''''nödvändigt med ytterligare inskränkningar efter 1978. -------------- Vikan naturligtvis inte heller med 100-procentig bestämdhet säga all Vissa vaivsfrågor det inte blir nödvändigt med sysselsättningsminskningar.