prot · FZ0963 · 1975-12-31 00:00:00 — HerrBjörck nämner några länder i fråga om vilka han påstår att den svenskaregeringen har gjort ett annat ställningstagande än när det gäller i dethär fallet. Det har aldrig varit aktuellt, , att avbryta biståndettill , , eller , som jag tror var de länder herrBjörck räknade upp. Detvar ett kort krigstillstånd mellan och 1965. Vi hade då ettbegränsat bistånd till dessa båda länder, men det fortsatte, Vad som hände 1971påverkade inte heller biståndet till . I detta fall var det också så attefter kriget nuvarande - tidigare Östpakistan - var den del avPakistan som i huvudsak vår hjälp gick till. är nu huvudmottagariandför svenskt bistånd, och vi ger också bistånd till , även om det inteär ett programland. Biståndutgår också till . Bistånd utgår - och har inte skurits ned - tillEtiopien. Vi kan konstatera att det i årets budgetproposition föreslås ett ökatanslag till . Jagkan i detta sammanhang meddela kammaren att konservativa politiker i andraländer också har tagit upp den här frågan om att avbryta stödet till medanledning av kubanernas stöd till MPLA-regeringen Om utländsk inblandning i striderna i ,och regeringar har tagit precis samma ställning som den som densvenska regeringen här har redovisat. Moderaternabeskyller ofta regeringen för att politisera biståndet. Men när det gäller ländervalettittade jag i den moderata partimotionen till årets riksdag. Där säger man: "VidSveriges val av mottagarland bör hjälpbehovet och icke politiska bedömningarvara avgörande. Det väsentliga måste vara att biståndet i varje enskilt landutformas på ett utvecklingsbefrämjande sätt, så att det kommer den fattigastebefolkningen till godo." Ja, det överensstämmer ju i stor utsträckningmed det som är grundvalen för den svenska biståndspolitiken. Jagtycker kanske att i i viss utsträckning faller på eget greppnär han kritiserar den för politisering av biståndet. Vad ärdet och föreslår när man säger att man skall omprövaeller avbryta vårt bistånd till ? Det är väl just en politisering,fattandet av ett politiskt beslut. Jag skulle till slutåterigen vilja citera ur partimotion: "En politisering avden svenska u-hJälpen äventyrar nödvändig kontinuitet iutvecklingsarbetet ." Jag tycker att det här tyder pä att vi skall fortsätta biståndet tillCuba. i (m): Jag skall försöka något kommentera de inlägg som har gjorts framförallt av herrar och , vilka ju delvis hade samma syn på det härproblemet. Vaddet gäller , så torde det väl knappast finnas något land i världenmed någon konferens som icke besöker och sedan kommer hem ochberättar rena barnsagor om vad som har hänt där. har i sitt inlägginte med ett ord berört de kubanska trupperna, trots att han väl hade allamöjligheter att studera deras aktiviteter på den s. k. världsfredskonferenseneller vad det nu var för någonting nere i . Dessutompåstod att ett 60-tal länder var representerade där. Då får jagfråga: Representerade möjligen , sig själv eller ? Och vad representerade de andra länderna i det härsammanhanget? Nej,känner vi som en fellow-traveller av värsta sort när det gällersådana här aktiviteter, så hans vittnesbörd kan vi nog inte fästa något störreavseende vid. Vadbeträffar min underlåtenhetssynd att icke bekämpa denportugisiska kolonialmakten i och , så torde det finnas rentnaturliga skäl till att jag som anger har hafibegränsade möjligheter härvidlag. Somsagt: Att det var enighet i vid en kommunistisk eller prokommunistiskvärldskonferens av något slag förvånar sannerligen en i det här sammanhanget.Och mina samlade skrifter i det här avseendet, , finns inte. Dettorde mest vara i kommunistiska länder som politikers tal ges ut i vackrasamlade skrifter och sedan distribueras till partifolk av lägre dignitet. Mennågot som är intressant här är ju de frågor som riktats till mig om varför jaginte tagit upp intervention. Det är ju inte det, herrutrikesminister, saken handlar om. Jag har framställt en interpellationbeträffande och det svenska biståndet till . Såvitt mig är bekant gervi inget bistånd till . Skulle några propåer komma om detta kan herrutrikesministern räkna på mitt stöd för att det inte skall bli något av meddet. Jag kan inte föreställa mig att man förbereder något sådant inomutrikesdepartementet. Mininställning till är helt klar. Jag har varitmed om att arbeta mot den sydafrikanska rasismen. Jag gjorde det redan i en radsammanhang när jag gick i skolan. Men, , som en ren upplysningkan jag nämna att jag var förste vice ordförande i denorganisation i som var huvudman för bojkotten mot , nämligenSveriges ungdomsorganisationers landsråd. Där fick jag vara med om att på enlång rad sätt arbeta just mot rasismen i och övertala svenskafolkrörelser, t. ex. KF, att fortsätta med sin bojkott mot , vilket KFinte ville och också avstod från, när de privata handlarna hade litet bättreapelsiner än KF kunde saluföra. Jag skall gärna berätta om den kampen här, såkan ju berätta om regeringens och sin egen heroiska kamp motrasismen i . Men är det som sagt inte det som det här handlar om,utan här handlar det om , ett land som vi ger en mycket betydande del avdet svenska biståndet till. Somjag har angett i min interpellation har ett antal militära och civilarådgivare i ett tiotal länder i och . Det anser man sig haråd med. Men då frågar jag: Har vi då råd, och är det riktigt och tillböriigtatt vi stöder ett land som arbetar på det här sättet? För, ochfru , vad är det som sägs i den broschyr som SIDA ger ut, somdistribueras till eleverna i våra skolor och i vilken det talas om varför viger bistånd? Jo, där säger man bl. a. att det svenska biståndet "skallmedverka till en samhällsutveckling i demokratisk riktning i ".Menar och att de kubanska truppernas kamp iAngola medverkar till en samhällsutveckling i demokratisk riktning i ?Jag betvivlar det! Vadsedan gäller inriktningen av biståndet sägs det att vi skall ge bistånd tillländer där det verkligen behövs. citerade här den moderatapartimotionen, men det är väl inte helt obekant att just har en relativthög levnadsstandard. Det känner och väl till. Ochen av medarbetare, tillika en av våra mest omdömesgilla ambassadörer,, har i en rapport som kommit till allmänhetens kännedom uttalatsig om detta. Jag skall här gärna citera några rader ur den rapporten. Om utländsk inblandning i striderna i 3 protokoll 1975/ 76:63-66 Om utländsk inblandning i striderna i här: "Man ser istället en nation i arbete, var och en tycks ha en uppgift att fylla," -och kommer det intressanta - "folk är snyggt och ändamålsenligtklädda, man ser inga fattiga och inga rika människor." Vidareskriver följande: "Cubanerna äger icke västerlänningens ha-begäroch nöjer sig med gungstolen framför T V-apparaten," - sådanahar man uppenbarligen - "kylskåpet i köket och en bekväm säng i sovrummet.Klimatet är tropiskt, vilket gör att anspråken på kläder och bostad är små.Likaså blir möbleringen enklare eftersom mattor och stoppade möbler är onödigaoch olämpliga." Dettasäger alltså en svensk ambassadör i sin rapportering från detta land, och dettorde ju inte direkt tyda på att akuta svenska insatser här är nödvändiga. Närdet gäller MPLA är det väl heller inte obekant att en socialdemokratiskpolitiker i , som den har goda kontakter med,nämligen , har ställt sig mycket negativ till MPLA och verksamtbidragit till att man i inte har varit så positiv till MPLA som mantydligen är från svensk sida. Det tycker jag är tänkvärt. ICuba har vi en exempellös upptrappning av det svenska biståndet. Budgetåret1971/72 gav vi 3,6 miljoner. För nästa budgetår föreslås 70 miljoner, alltså en20-dubbling på dessa fem . bedriver själv u-hjälpsverksamhet. Manhar t. ex. byggt ett mycket magnifikt lyxhotell utanför , ett hotell somuppenbariigen skall användas för turism, även om den turismen inte tycks gällavissa svenska journalister. på är en av dem som underganska många månader nu har försökt att få visum men inte fått det. Till slut vidhåller jag bestämt all svensk utrikespolitik under desenare åren har ändrat karaktär. Vi kan diskutera om detta är riktigt ellerinte. Vi är ju ett litet land utan koloniall förflutet och med en alliansfriutrikespolitik. Därför har vi förutsättningar att spela en roll och göra vissainsatser i världspolitiken. Vi kan säga vad andra länder inte kan eller vågar.Vi kan föra frihetens och demokratins talan när ingen annan vill eller harmöjlighet. Men förutsättningen för att vi skall bli trodda när vi tar avståndfrån diktatur, förtryck och rasism i andra delar av världen är att det finnsnågon konsekvens i den svenska utrikespolitiken. Jag hävdar att det gör detmindre och mindre. Vi är inte längre neutrala i den bemärkelsen att vi avstårfrån att säga vad vi tycker och tänker i internationella frågor. Men vi är inteheller neutrala i den bemärkelsen att våra moraliska fördömanden drabbar lika.Därför har inte längre svensk utrikespolitik den effekt som den skulle kunna haoch som den borde ha. Detsom nu har hänt när det gäller inblandning i visar dessutom attregeringen inte hyser den omtanke om den svenska u-hjälpens framtid som jagtycker att regeringen borde hysa med tanke på vad man har sagt i andrasammanhang. Man tar på sig ett stort ansvar om man låter u-hjälpen till Cubafortsätta eller till pä köpet, som föreslagits, ökar den. talade mycket om det liberala vankelmod som skulle hagripit mig i den här frågan. I så fall delar jag det ödet med t. ex. denafrikanska enhetsorganisationen som, precis som jag sade i mitt förrainlägg, inte kunde fatta något beslut i Angolifrågan. Hälften av delegaternaansåg att det vore fel att erkänna MPLA. Detta ställningstagande frånOAU-staternas sida bottnade inte i att de ogillade de idéer som MPLA står föroch inte heller i att de ville stödja de två andra organisationerna. Motviljanmot ett ensidigt erkännande bottnade i att man just fruktade att man därmedskulle frammana en situation i som kunde leda till att motsättningarnamellan de olika folkgrupper som står bakom de tre rörelserna fördjupades.Därmed skulle man bli medskyldig till fortsatt blodsutgjutelse. Man villeundvika det. Detär och har varit en av kungstankarna i panafrikansk politik över huvud tagetatt till varie pris försöka hålla ihop de ibland ganska slumpmässigt tillkomnaafrikanska staterna. Börjar det rasa på ett ställe kan det fortsätta på andra.Så agerade man i , och så har man gjort i andra kriser. Jaghar precis samma mening. Jag har det just därför att jag har väldigt mycketkänsla för det som beskrev som det angolanska folkets drömmar - hantyckte att det saknades uttryck för det i mitt förra inlägg - om att få leva ien självständig stat där man kan hålla ihop inbördes, där man själv bestämmerekonomiskt och politiskt, där man inte styrs av utländska storföretag ellerkolonialmakter i andra världsdelar. Jag har en stark känsla av att människornavill åstadkomma en sådan utveckling. Och man inser att det försvåras elleromöjliggörs om utländska makter med helt andra motiv sätter in sina militäraoch politiska resurser för att stödja än den ena, än den andra av de tre rörelserna.På det sättet blåser de under fortsatt krig och fortsatt splittring. HerrTakman tycker alt det är konstigt att jag inte kan ta klar ställning till delsydafrikanska engagemanget i . Jag log en alldeles klar ställning tilldel; jag sade att det finns inget försvar för UNITA-ledarnas allians medSydafrika. Men jag tillade - jag tyckte inte vi skall göra del för lätt för ossnär vi kritiserar vad som händer i andra delar av världen - alt även om vi intekan hitta något försvar för den sortens allians måste vi kanske besvära oss medalt se om del finns några politiska och ekonomiska förklaringar. Och det finnsdel säkert. Jag tyckte också att del fanns anledning säga all del faktum alldel finns sydafrikanska grupper i södra , delvis på samma sida som UNITA,inte innebär all UNITA sluter upp på den sydafrikanska apartheidpolilikenssida. Del vore en orimlig, förenklad och vulgär tolkning. Inte minst kunna ha en viss förmåga att kritiskt bedöma sådana härmili-tärslrategiska oheliga allianser -de har faktiskt förekommit på närmarehåll än i . Jagtror över huvud tagel rätt litet på historieskrivning. Han sägeratt han i har erfarit att det finns bara en mening Om utländsk inblandning i striderna i Omutländsk inblandning i striderna i där - man vill att MPLAskall segra. Hela jublar inför den tanken. Jag tror inte att-Luanda justi dag, eller just i de kretsat i vilka har rört sig, är rättastället att göra några särskilt objektiva iakttagelser i den frågan. Del-kanskeär bra all MPLA segrar men bara under en förutsättning, nämligen all ledarna iMPLA inser att om segern inte bara skall bli militär ulan också leda till enpolitisk lösning på konflikten så måste man gå in för en försoningspolilik.Annars är risken påtaglig att del kommer att bli ett utdraget inbördeskrig, därde besegrade rörelserna kommer att gå underjorden. Det vore ingen lyckligutveckling, i varie fall inte för dem som vill se mindre militant och merahumanitärt pä dessa problem. Utrikesministernsade alt MPLA inte är kommunistiskt. Jag tror all det är ett riktigt påpekande.Vi gör del ofta alltför lätt för oss här i . Vi tror att det politiskamönster som präglar vårt land och är detsamma som uppträder i allavärldsdelar. Oberoende av historia, tradition, slammolsällningar etc. är delenligt denna enklare opinionsbild alllid möjligt alt få olika rörelser ochgrupper runt om i världen all passa in i svenska eller västeuropeiska mönster. Jagtycker all del hade varit bra om utrikesministern efter del konstaterandetockså velat ge ett erkännande ål tanken all man då inte heller skall stämpla detvå andra rörelserna som några utländska marionetter, styrda av amerikansktstorkapital eller av sydafrikanska intressen. Jag har inte sagt allutrikesministern skulle ha en sådan uppfattning, men det vore bra om vi kundefå bekräftat att del inte är så. Del skulle göra den svenska hållningen meranyanserad på den här punkten. För i det avseendet bör den vara nyanserad.Samtidigt som jag tycker alt kravet på att de utländska trupperna skall lämnaAngola kanske borde kunna framföras litet mindre nyanserat. Fårjag sedan med anledning av både utrikesministerns skrivna svar och hans senareinlägg säga all det finns en glidning i resonemanget som antyder en felaktiguppfattning om händelseförloppet. Av hans inlägg får man intrycket attMPLA-regeringen i begärt förstärkningar från sedan de sydafrikanskatrupperna hade invaderat . Jag är inte säker på all del förhåller sig pådet sättet. Jag läste -f ö. just i en diplomatisk rapport som man ställt tillförfogande från - all den kubanske utrikesministern hade sagt i en intervju i börian av året att del fanns kubanskasoldater eller rådgivare i . Delta uttalandegjordes strax före eller under och han hade tillagt: Vi tänker intedra tillbaka de trupperna, även om OAU skulle rekommendera det. Senarehar visserligen i en intervju, även återgiven i ,påstått att det inte fanns några kubanska trupper i förrän den 23oktober. Jag tror att har anledning all la sin kubanske kollegapå orden. Det ärintressant all iaktta det plötsliga engagemang i enu-landsfråga som i visar. Del har vi inte varit vana vid ikammaren vid andra tillfällen. och deras ledande företrädarebrukar hålla sig ganska myckel i lä bakom regeringens förslag, aldrig föreslåett enda öre mer i u-hjälp. De brukar över huvud laget sällan tala med någotegentligt engagemang om de rika ländernas skyldighet alt hjälpa de faltiga.Men är man på alerten. ser man en chans alt göra ett annat slagsinrikespolitik av u-hjälpen. Jag tycker all den prioriteringen - även om jagkan instämma i en del av kritiken av den svenska Cubapolitiken - är litetledsam. Jag skulle också vilja rekommendera alt drivaden här tesen om att vi inte kan stödja , som inte fyller demokratiskakrav, litet mindre långt. Konsekvensen kan annars bli all vi borde upphöra medallt slags samarbete med . nämnde och sade att vi fick kämpahårt för alt inte anslaget till skulle dras in. Men var dåoch är fortfarande en av mest stenhårda diktaturer. Där varken fannseller finns plats för vare sig några socialdemokrater eller någramoderater. Men jag tycker inte att det i sig skall vara ett skäl för oss attavslå från att gå in och göra en biståndsinsats. Vi skall göra våra insatserför människorna, inte för regimen. Det är alldeles klart att förutsättningarnaför ett framgångsrikt biståndssamarbete har all göra med vilken politik som regeringeni mottagarlandet för. Men sedan den bedömningen väl är gjord handlar del omall bedöma de enskilda projekten och se om den hjälp vi avser att ge verkligenkan åstadkommas och bli effektiv. I är vi bekymrade över reaktionen mot Cubahjälpendärför alt vi tror att den skadar del mycket sköra stöd som finns hos densvenska allmänheten för större svenska biståndsinsatser i de faltiga länderna.Jag hoppas därför, herr talman, alt del som sagts och inte sagts här kantolkas som ett uttryck för att dei finns ett gehör hos andra partier och hosregeringen både för principen all ingångna bislåndsavtal skall hållas och allvi skall ge förtur ål de minst utvecklade länderna. I den sortens frågor tyckerjag att det vore trist att tvingas tillgripa lollning. Del finns också anledning att i den här debatten strykaunder ett par andra saker. Att hjälpen skall vara långsiktig har jag redanbetonat. Den skall också ges i former som passar del mottagande landet. Enannan princip är att hjälpen inte skall förbindas med utrikespolitiska villkor.Den principen kan det ibland finnas anledning att nyansera och det har ocksåskett, precis som var inne på. Vi avstod från all fullfölja ettplanerat bislåndsavtal med när störtades. Biståndet till Pakistanhar nu återupptagits, som påpekade, men det frystes ner i sambandmed inbördeskriget, som ledde till att Östpakislan bröt sig ur och Bangladeshbildades. Från vår sida har väldigt ofta un-derslrukits alt ett av de främstamotiven för hjälp till , som ju inte heller tillhör de fattigasteu-länderna, är att är en av det fria viktigaste utposter i södermed gräns mot både Om utländsk inblandning i striderna i Om utländsk inblandning i striderna i och och tidigaremot två portugisiska kolonier. har till följd av sjunkandekopparpriser dessutom drabbats av stora ekonomiska svårigheter som dess värreockså fåll inrikespolitiska återverkningar. Närdel gäller motiverar landets ekonomiska utveckling en närmare granskningav hur del framtida samarbetet skall le sig. Man kan ju se hur man vill på denförmodligen dyrbara kubanska insatsen i , men som argument mot påståendetatt har en ganska hygglig ekonomi kan den här insatsen inte vara särskilteffektiv. Jag skall inte förlänga debatten särskilt myckel men jag måste säga ettpar ord med anledning av i anförande. Isin interpellation har ställt frågan om förekomsten av kubanskatrupper i är förenlig med principen om icke inblandning i andra ländersangelägenheter - det är en av huvudfrågorna. I svaret måste självfallet berörassituationen i . Men jag kan inte förstå att sedan i sillanförande tar upp den kastade handsken, talar om de politiska förhållandena iAngola, stämplar MPLA som kommunistiskt och påstår att den svenska regeringenvia bl. a. biståndet till är inne på en utrikespolitisk linje som möteroförståelse ute i världen, delta utan att berör någon annanutländsk intervention i än just den kubanska. Detvar ju lur att jag lyckades locka ur att även han är motståndaretill den sydafrikanska militära interventionen i som kom redan undersommaren och som kanske utgör grunden til! en del av svårigheternadär. Sedannågra ord till om de kubanska militära styrkorna i , Enligtde uppgifter vi har fanns del visserligen 230 kubanska instruktörernågonstans i - enligt rapporter från UNITA har detta antal ökat tillungefär 400 - men först i börian av oktober månad kom enförsta truppkonlingenl på ca 1 000 man från , medan de sydafrikanskamilitära truppstyrkorna ryckte in i södra och framförallt i börian av augusti. Jagskall emellertid inte uppehålla mig längre vid delta ulan vill i ställetåterkomma till i säregna sammankoppling av vårbiståndsverksamhet till och vår utrikespolitik i allmänhet. iNässjö menar alt vår utrikespolitik har ändrat karaktär i denbemärkelsen - om jag förslår honom rätt - alt vi möter mindre förståelse förden ute i världen, att man där inte kan fånga in den under neutraliteten. Ja,men alla som varit med om all ändra vår utrikespolitik under de senastedecennierna vet ju att den har blivit mer aktiv. Vi har alltmer skapat oss enegen profil, och har blivit bekant för all tillhöra de stater somengagerat sig i de nya stora frågor som dominerar världspolitiken. Jagvill här nämna förhållandet mellan faltiga och rika länder och frågan om denekonomiska världsordningen. I den senare frågan har varit, och är fortfarande,myckel starkt engagerat, och vi har därmed skapat oss en profil. Även inedrustningsfrågorna har vi genom aktivitet skapat oss en profil och enframträdande ställning. Närdel gäller kampen mot kolonialismen - bl, a, mot de sista resterna av den somfanns i södra - har tillhört den krets av små stater i världensom har gått i spetsen för denna, framför allt när det gällt alt bekämpa detportugisiska kolonialväldet i . Vi har gått i spetsen för denna kampgenom att med statliga medel stödja befrielserörelser. Denna riksdag harfattat beslut om all stödja bl. a. MPLA i , PAIGC i ochFrelimo-rörelsen i . Genom denna biståndsverksamhet har vårutrikespolitik ändrat karaktär och vår aktivitet tillsammans med en del andrastater har fått en ganska stor betydelse för händelseutvecklingen. Närdet gäller de mänskliga rättigheterna, kampen för all fångar och människor överhuvud skall behandlas humant i alla länder har också blivit aktivaregenom åren. Dåsäger i all vi är neutrala i den bemärkelse somman allmänt lägger in i neutralitet. Den diskussionen behöver väl inte föraspå det planet. Vi är ju eniga om vad vi menar med neutralitet. Alliansfrihetsyfiande till neutralitet i krig-det är vad riksdagspartierna har enat sig omsom definition på begreppet i t. ex. försvarsutredningarna. Och jag har sällanhört någon invändning mot det. Vadvi ger själva begreppet alliansfrihet för innehåll har vi hela liden hävdat altvi själva bestämmer. Vi kan ge stöd ål de afrikanska befrielserörelserna, somvi har gjort. Del strider icke mot den svenska alliansfriheten. Några kansäga: Men det är ju inte neutralt alt göra så. Låt dem säga del. Det är sådanasom inte begriper. Men borde vela. Tillherr vill jag säga följande. UNITA och FNLA har tagit hjälp från enannan stormakt än MPLA har gjort. Där kan de vara alldeles jämställda. Menskillnaden är trots allt - inte minst ur afrikansk synpunkt - detta nästankatastrofala all man samarbetar med - låt vara att del var en militärnödvändighet. Men alt samarbeta i med apartheidlandel ärkatastrofalt och kommer väl också att bli katastrofalt både för FNLA och UNITA. Om utländsk inblandning i striderna i (vpk): Jag tror att del finns anledning att bara med några ord repelera ettavsnitt av den moderna tidens historia. Detvar just MPLA i , PAIGC i och Frelimo i somtillsammans med de progressiva krafterna i åstadkom det portugisiskakolonialväldets och den portugisiska fascistregimens kollaps den 25 april1974. Om utländsk inblandning i striderna i Dessarörelser fick materiell hjälp utifrån. Jag tycker att det hör till det finastesom har gjorts i fråga om svensk u-landshjälp all på ett förhållandevistidigt stadium understödde MPLA och insåg att det var den enda autentiskabefrielserörelsen i . skedde en förändring när styrkor hade besegrats av dessa krafter,som stred ensamma mot de portugisiska fascisiirup-perna. böriadeinvasionen med en armé, som beslår av över 200 000 man och som ärutrustad och beväpnad av imperia-liststaler, , , och Västtyskland.Sydafrika har fåll hjälp ifrån alla imperialislmakter med sin beväpning trotsdet vapenembargo som FN har deklarerat. Mankan säga som , Guinea-Conakrys president, skrev i ett budskap den 1eller ,all och är legoknektar åt de storaimperialistiska makterna.