prot · FZ0931 · 1975-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1975/76:31 § 1 Justerades protokolletför den 20 innevarande månad. § 2 Om vissa ändringari kreditupplysningslagen Herr handelsministern erhöll ordet för attbesvara () anmälda interpellation, 1975/76:52till herr justitieministern, och anförde: har frågat justitieministern dels om han är beredd ausnarast lägga fram förslag till sådan ändring av kreditupplysningslagen attden omfrågade, när han får kopia av kreditupplysning, också får besked om vemsom har fått upplysningen, dels om han anser det nödvändigt att utvidga 13 §kreditupplysningslagen för alt datainspektionen skall kunna ge föreskrifter omhur man skall förfara med kreditupplysningsregister vid övergång tillregister förda med automatisk databehandling. Enligt fastställdärendefördelning ankommer det på mig atl besvara interpellationen. Redani samband med tillkomsten av kreditupplysningslagen övervägdes att införabestämmelser om rätt för den som avses med en kreditupplysning att få beskedom vem som har begärt upplysningen. Någon sådan bestämmelse togs emellertidinte in i lagen. I propositionen anförde Jag bl. a. att den enskilde iallmänhet lorde ha begränsat intresse av att få sådant besked och att den sommisstänker att en kreditupplysning har lämnats till obehörig har möjlighet attvända sig till datainspektionen för att få saken undersökt. säger i sin interpellation atl del har visat sig föreligga etl stortintresse hos de enskilda att få vela vem som har begärt kreditupplysning omdem. Förhåller del sig så, finns del anledning att på nytt överväga atl föra inen bestämmelse i lagen som ger den omfrågade rätt att få besked på den punkten.Frågan får prövas närmare i lämpligt sammanhang. Däremotfinns det enligt min mening inte skäl att göra någon ändring i 13 §kreditupplysningslagen för alt ge datainspektionen möjlighet att föreskriva vadsom skall ske med etl manuellt kreditupplysningsregister i samband med övergångtill ADB. Inspektionen har nämligen redan nu tillräckliga möjligheter atlingripa mot otillbörliga förfaranden med sådana register. I den av herrHugosson nämnda paragrafen föreskrivs bl. a. alt kreditupplysningsregister fåröverlåtas eller upplåtas till annan endast efter medgivande av datainspektionen.Bestämmelsen gäller både Omvissa ändringar i kreditupplysningslagen Nr 31 manuellt förda register och ADB-register. Den är tillämplig även när den överiåtelseeller upplåtelse sker utan samband med att verksamheten Bestämmelsen är straffsanktionerad. tionenrätt att meddela föreskrift om hur kredilupplysningsverksamhet Om vissa ändringar skallbedrivas. Därmed har inspektionen också möjlighet att föreskriva / kreditupplysnings- vad som skall göras med ett manuellt register i sambandmed övergång lagen till ADB. Atl det har införts en särskildbestämmelse om att inspektionen skall föreskriva hur detskall förfaras med register när verksamheten upphör beror på alt då ocksåinspektionens tillsyn upphör. Någon motsvarande bestämmelse behövs alltså intenär verksamheten fortsätter. HerrHUGOSSON (s): Jag ber alt få lacka handelsministern för svaret på de frågor som jaghar ställt i min interpellation. Förnågra år sedan hade vi en ganska intensiv debatt i vårt land omkreditupplysningsbranschen. Många hyste oro för det sätt på vilkel verksamhetenbedrevs. Kreditupplysningslagen har varit i kraft i snart ell och etl halvtår, och det lorde inte vara någon överdrift alt påstå att lagen haft en mycketpositiv inverkan på branschen och på del sätt på vilkelkredilupplysningsverksamheten bedrivs. Jag vill i detta sammanhang gärna ge dei branschen verksamma en eloge för atl de snabbt anpassat sig lill detregelsystem som kreditupplysningslagen föreskriver. Enannan fråga som väckte berättigad oro var alt huvudparten av branschensföretag hade förvärvats av utländska intressen. I kreditupplysningslagenföreskrivs atl endast skulle utländska intressen få varaverksamma inom krediiupplysningsbranschen. Där kan man också medtillfredsställelse konstatera att finns det inga utländskaintressen inom branschen. Visom var med om all utreda den här frågan i kreditupplysnings-utredningenföreslog en långtgående insyn för allmänheten i kreditupplysningsverksamheten,och i lagstiftningen har så blivit fallet. Den bästa insynen är naturligtvisatt den som är föremål för en kreditupplysning också får en kopia avupplysningens innehåll. Vi hade också föreslagit att det av kopian som gicklill den omfrågade även skulle framgå vem som hade begärt kreditupplysningen,men olyckligtvis infördes inte den bestämmelsen när propositionenpresenterades. Underden här tiden som lagen har varit i kraft har tillsynsorganet,datainspektionen, praktiskt laget fått kontakt med personer som bettdalainspektionen om hjälp med all ta reda på: Vem är det som begärtkreditupplysning om mig? Det är alldeles uppenbart att del föreligger ett behovav att det av kopian framgår vem det är som har begärt kreditupplysningen. Jagtycker nämligen att lillsynsorganei har betydligt viktigare uppgifter att sysslamed än alt behöva ta kontakt med kreditupplysningsförelagen för allreda ut de här frågorna. Därtillkommer atl de företag som använder sig av ADB-leknik i kre- 132 ditupplysningssammanhang även faller underdatalagen, och enligt da- talagen kandatainspektionen ge föreskrifter om att den här uppgiften skall framgå avkopian. Det gör den också. Därför kan man säga att förelagen i branschenbehandlas olika beroende på om man har ADB-register eller register,och det kan inte vara bra. Mot den bakgrunden är jag tacksam för attstatsrådet nu säger att om det förhåller sig pä det sätt som jag har redogjortför i min interpellation så finns det anledning att på nytt överväga att förain en bestämmelse i lagen som ger den omfrågade rätt all få besked på den härpunkten. Vidaresägs i svaret atl frågan får prövas närmare i lämpligt sammanhang. Man kanfråga sig: Vad är lämpligt sammanhang? Enligt milt förmenande är det lämpligtall möjligt göra den här lilla förändringen i lagen. Jag förstår är mycket belastad i departementet nu i dessa budgetberedningsdagar, menJag kan inte tro annat än att den här lilla propositionen kan författas av enjurist på några limmar eller någon dag. Jag förutsätter därför att statsrådetser till alt en jurist möjligt får lämplig lid till delta så atlriksdagen så snabbt som möjligt får en proposition i frågan. Detkan tyckas vara en detalj, men som sagl var anser jag att del är så uppenbartall det här behovet föreligger och att datainspektionen har viktigare uppgifteratt syssla med än alt ta reda på vem som begär kreditupplysning vid olikatillfällen. Sannolikt är del många fier än de som vänder sig tilldatainspektionen som är frågande angående vem som begärt uppgiften men som intekommer sig för med att besvära datainspektionen. Beträffandeden andra frågan, som gällde 13 >; i kredilupplysningslagen, omdatainspektionen har möjlighet att föreskriva vad som skall ske med de manuellaregistren om man går över till ADB, så är den betingad av all det föreliggeroklarhet bland juristerna på datainspektionen om man verkligen har möjligheterall meddela dessa föreskrifter. Jag är därför mycket tacksam för detauktoritativa uttalande som statsrådet gjort, vilkel innebär attdatainspektionen har de här möjligheterna. Det är rätt viktigi att delföreligger klarhet på den punkten. är det bara något förelag som användersig av ADB, men vi vet atl ell flertal av de siörre kreditupplysningsförelagenförbereder all övergå till atl använda ADB-iekniken, ochdå är det väsenlligl alt det står fullt klart alt datainspektionen äger rättatt ge föreskrifter för hur man skall förfara med de registren.Förfaringssättet är rätt klart: Registren skall förstöras den dag man överfördem till ADB-leknik. Jag är alltså tacksam för alt del efter del här svareiinte föreligger någon oklarhet utan all datainspektionen har dessa möjligheter. Änen gång, herr talman, vill Jag tacka statsrådet för svarei på mininterpellation. Omvissa ändringar i kreditupplysnings-lagen Överläggningen var härmedslutad. § 3 i Demokratiska republiken Fru statsrådet erhöll ordet för attbesvara () anmälda interpellation, 1975/76:41,och anförde: har i en interpellation om del svenska stödet lillskogsindustriprojektet i Demokratiska republiken (DRV) ställt följandefrågor lill mig: Hur bedömer statsrådet i dagskogsindustriprojektet i DRV? Kan lidsplanen hålla? Vilka kostnadskalkyler beräknasi dag för projektet och hur stor del av dessa kostnader faller enligt avtaletfrån på ? Avtaletom skogsindustriprojektet undertecknades för drygt ell år sedan. Projektetbefinner sig därför alltjämt i ett inledningsskede. Enhuvuduppgift har varit att skapa en effektiv organisation. Detföretag som SIDA har kontrakterat för alt leda projektet har ingått avtal medsju konsultföretag för detaljplanering och utarbetande av tekniskaspecifikationer. som behövs för arbeiet i är i huvudsak uppbyggd. Motsvarandevietnamesiska organisation är betydligt siörre än den svenska. Ministeriet förlätt industri svarar för samordningen av de vietnamesiska resurserna. Etthundratal personer är engagerade för planering, administration och utbildning. Densvenska fältpersonalen uppgår f n. till drygt 25 personer. Byggnadsarbetenautförs av vietnamesisk personal under svensk teknisk ledning. Kontrakt omupphandling av varor har slutils till elt belopp av ca 170 milj. kr. Hittillshar konsulttjänster upphandlats för ca 70 milj. kr. Huvuddelen avkonsullkontraklen har slutits med svenska företag. Påfabriksområdet har schaklningsarbeten för de permanenta byggnaderna och förprovisoriska lagrings- och kontorslokaler salts i gång. Inventeringav skogstillgångarna inom anvisade råvaruområden har slutförts. Resultatenvisar alt områdena kan läcka massafabrikens rå-varubehov under förutsättningall del planerade planieringsprogrammet genomförs. Detta har inlettsplanenligt. Idagarna har den första gruppen vietnameser - 30 personer - anlänt till Sverigeför utbildning. Deskall här genomgå en nio månaders teoretisk och praktiskulbildning vid olika svenska företag. Motsvarande utbildningsprogram kommerunder att anordnas av flera av leverantörerna av övrig tekniskutrustning. Utbildning i DRV av instruktörer i skogsskötsel kommer atl inledasinom den närmaste framliden. Tidsplanenför projektet i dess helhet har inte omprövats, trots atl vissa delaklivitetertagit än beräknat. Bostadsområdet för den svenska personalen t. ex.beräknas bli klart för successiv inflyttning med början under andra hälften avjanuari 1976 i stället för, som planerat. i september 1975.Inflyttningen beräknas vara klar . Brislen påinkvarteringsmöjligheter har medfört atl svensk personal inte har kunnat börjaarbeta . Transporterna har också visat sig ta längre lid änberäknat, bl. a. därför atl Haiphongs hamn är hårt ansträngd. Tidsplanen förprojektet bygger på förutsättningen atl godset skall nå fabriksområdet på fyramånader efter ilaslning i - varav ca beräknas för sjöresanoch ca för mottagning och vidaretransport i . I flera fallhar transporterna tagit längre lid. Den svenska projektledningen räknar med atlden första pappersmaskinen kan komma i gång tidigast i stället förhösten 1977. Dessaförseningar behöver i och för sig inte medföra att starten av massafabriken ochden andra pappersmaskinen måste senareläggas. De berörda myndigheterna iSverige och DRV arbetar därför mot slutmålet enligt den ursprungligatidsplanen, nämligen att anläggningen i sin helhet skall vara klar all tas ibruk 1979. Denandra frågan rör kostnaderna för projektet. Budgeten för insats iprojektet ligger på 770 milj. kr., varav 150 milj. kr. för prisstegringar ochoförutsedda utgifter. Rapporterna från projektledningen tyder inte på all dennabudget, såvitt kan bedömas, behöver revideras. HerrHernelius frågar också hur stor del av de totala kostnaderna för projektet somfaller på . Vietnamesernas egna tillskott till projektet lämnas i formav arbetskraft samt lokalt upphandlad materiel och utrustning. Del ärvanskligt att sätta ett värde i svenska kronor på dessa insatser frånvietnamesisk sida. SIDA beräknar alt slår för och förca av den totala projektkostnaden. Hen (): Statsrådet lackas för svaret på interpellationen. Statsrådethar sin vana trogen låtit mig få del av svaret . Därmedskulle väl egentligen tacksamhetsblommorna från min sida vara överståndna, menjag har faktiskt en till, en parentetisk sådan. Härom kvällen ställdestatsrådet upp i en gräsrolsdebalt i i , och del tyckte jag var bragjort. Gräsrötter bör komma till tals i vår annars av lunga massmedia alltfördominerade opinion. Debatten var säkerligen nyttig i flera avseenden. Jag skallinte recensera den. Den väckte intresse för frågan, och det hoppas jag ingen avoss har något, emot, och den kanske också belyste ur debatteknisk synpunktskillnaden mellan en i fackliga och politiska sammanhang tränad stridshäst ochen entusiastisk, kunnig och initierad person. Nutill innehållet i svaret! måste jag dock faktiskt teckna en bakgrundi allra största korthet. I u-hjälpspropositionerna antyddesatt förprojektering pågick - kriget rasade ju då ännu - om etl större svensktskogsindustriprojekt i . Olika anslag begärdes och beviljades fördelta ändamål. ningen islalsverkspropositionen till icke mindre än elva rader. Man framhöll allförprojekleringen av ett skogsindustriprojekt var på väg all avslutas. "Kalkylerna över investeringskostnaderna är fortfarande osäkra mensannolikt kommer de att överstiga 500 milj. kr. kan förutses komma attbestrida den övervägande delen härav." Dettavar vad vid den lidpunkten fick veta från regeringen - elva raderalltså - om denna insats, som utrikesutskottet vidbehandlingen av propositionen betecknade som "den största enskildabiståndsinsats som planerats av de svenska myndigheterna".Utskottet tillade att enligt vad det erfarit skulle komma att bestridabetydligt mer än en halv miljard för denna insats. Detta inträffade våren 1974.Något konkret förslag förelåg inte från regeringens sida och någon reservationtill ulskottsbeiänkandet kunde alltså inte göras, men påyrkade iell särskilt yttrande all inget avtal borde träffas utan all etl definiiiviavtal borde vänta till dess atl en rad frågor i samband med projektet hadelösts. 1slutet av augusti slöt emellertid etl avtal, enligt vilkel densvenska regeringen åtog sig all ekonomiskt ansvara för skogsindustriprojektet,som skulle förverkligas i samarbeie med DRV, alltså . Kostnadernaför detta projekt beräknades då till 770 milj. kr., varav 150 milj. kr.utgjorde en reserv. Märk den skillnad som under ell halvår hade uppstått mellande ursprungligen antydda 500 miljonerna och summan 770 miljoner! ,som sammanträdde efter del all avtalet slutits, fick aldrig ta delav avtalet. är delsamma hemligstämplat. Lålmig också tillägga att diskussionen , lika litet som förut i kammaren, rörde två sjukhusprojekt som f n. är under förverkligande i Nordvietnam.Totalkostnaderna för dessa, kanske något över 100 milj. kr., har såvitt jag vetinte blivit föremål för kritik från något håll. De anses utgöra ett led i denhumanitära verksamhet varom alla partier är eniga, särskill när det gäller ettav kriget så drabbat land. Debidrag som vietnameserna själva skall lämna lill skogsindustriprojektetuppskattas nu som tidigare av statsrådet till , mest i form avarbetskraft. Dessa kostnader kommer alltså till de 770 miljonerna. Med tankepå det betydande belopp som utlovat är det nu av intresse att veta omförseningar uppstått och om kostnaderna därmed rubbats. Statsrådet bekräftarnu att sådana förseningar föreligger. En av dé två pappersmaskinerna som skulleha varit färdig beräknas nu komma i gång först etl halvt årsenare. Hela projektet skulle dock därmed icke fördröjas, heter det i svaret,utan anläggningen som sådan skulle detta oaktat vara klar att las i bruk iapril 1979, och kalkylerna skulle inte rubbas av detta, lika litet som av andraoförutsedda eller förutsedda dröjsmål - bostäderna för svensk personal ärförsenade, som vi hörde av svaret, transporterna från Haiphong har lagit mycketlängre tid än beräknat, lasterna har blivit liggande i hamnen i månader och denberäknade perioden av för transport från ilastningen i till Haiphong ochlill projektplalsen har i många fall blivit dubbel så lång eller längre. Dessahändelser, herr lalman, är självfallet ganska vanliga vid projekt av sådantslag. Rutinen i hamnarna är på dessa breddgrader inte den vi är vana vid. Mendet märkliga är att statsrådet nu säger atl delta "såvitt kanbedömas" inte medför alt budgeten behöver revideras. Jag trorreservationen är på sin plats. Var och en med någon erfarenhet frånmaskinhantering i denna industri vet vad ett leveransdröjsmål betyder förplanering och kalkylering. Såvitt Jag förstår pekar i stället alll på altkostnaderna blir väsenlligl högre i det långa loppet. För egen del har jagvarken kompetens eller möjlighet att detaljgranska kalkylerna, men lål migställa en liten fråga i sammanhanget: Är inte den beräknade utgiften förinköpen av massa, ca , innan massafabriken kommer i gång, alldelesför lågt tilltagen? Pappersmaskinerna skall nämligen-under övergångstiden malasmed inköpt massa. tycks vara skrivet bär varje kostnadshöjning. besökte förklaradestatsminister i sill middagslal atl skogsindustriprojektet iframtiden skall "symbolisera den vänskap som råder mellan våra tvåländer". Del har, herr lalman, blivit enmyckel dyrbar symbol. Säkeriigen den dyrbaraste sedan den gamles dagar,för alt nu nämna en historisk gestalt som statsministern själv haråteruppväckt i ell tal. har alltså redan utfäst sig all betalaungefärligen 800 milj. kr., vilket innebär . per varje svensk - nyföddeller folkpensionär. Är detta en rimlig användning av våra bislåndsmedel? Sålänge över en tredjedel av världens befolkning saknar de mest elementäraförnödenheterna -ett glas och livsmedel - borde nog vårtutvecklingsbistånd när det gäller de slora beloppen i första hand koncentreraspå dessa elementära behov, mal, kläder, undervisning, bostäder, sjuk- ochhälsovård. Del är alldeles klart, herr talman, all biståndets uppgift inte ärinskränkt härtill; biståndet bör bidra lill egna ansträngningar,göra del möjligt för atl själva utnyttja de resurser som finns ocksåi dessa länder, men .som av olika skäl inte har kunnat komma lillanvändning. Detta syfte tjänar t. ex. de svenska anslagen lillvattenprojeklering, undervisning, kooperativa Jordbruksinsiilutioner. Ävenfamiljeplaneringen hör hit. Menman kan med skäl fråga om denna jättesumma lill ell enda projekt,skogsindustriprojektet, innebär en optimal användning av våra biståndsmedel.Vår toppmoderna teknik skall nu omplanteras i de vietnamesiskadjunglerna. Men framställning av massa och papper enligt denna teknik hör lillde mest komplicerade tekniska procedurerna i våra dagars samhälle. Kan dennateknik utan vidare överfiyttas till , även om unga vietnameser, som , får den bästa utbildning i och ? Är inte uppgiften förvansklig och inbrytningen i den nordvietnamesiska kulluren alltför hård?Vietnameserna har själva begärt delta, svaras det. Del är riktigt, men Sverigesom givare har också intresse av en optimalanvändning av de svenska pengarna. - Vi skulle i alla fall ha gett ul sammasumma lill bistånd, säger andra. Del är riktigt, men då las pengarna tillfabrikerna i Bai från andra biståndsmedel, pengar som annars kanske kundeha gått till att tillgodose de elementära behov som Jag talade om. Ochvarför har det hemligstämplade avtalet skrivits på sätt som skett? Var Sverigei elt sådant underläge i förhandlingarna att vi själva inte kunde sätta någottak för våra åtaganden? Av allt att döma kommer alltså summorna att växa utöverförutsedda koslnadssiegringar. Enligt uppgift innebär avtalet atl del svenskaåtagandet är utfört först när produktionen är i full gång. Redan talasdessuiom om att vietnameserna önskar svenskt bistånd till nya skogsindustriprojekt.Då borde ju regeringen nu känna det som en plikt att söka lägga lill rätta såmycket som möjligt av vad som redan underlåtits. Mol den bakgrunden begärdemoderaterna vid vårriksdagen en omförhandling. En sådan innebär icke någonnyhet för SIDA. Sådana omförhandlingar har pågått beträffade ell annatbiståndsland - - och borde kunna ske även här. Enannan synpunkt är faktiskt inte ovidkommande. DRV styres helt av det maktägandekommunistpartiet, och som vanligt i sådana länder är yttrandefrihetenobefintlig. Inga partier, socialistiska eller andra, tillåts utanför del endagodtagna. Tidningar och radio talar med en röst - regimens. Undervisningen ärhelt enkelriktad, och omskolningslägren är många. Bland kommunistdiktaturernatorde vara en av de hårdaste och bäsl cementerade. Ändåuttalade regeringen i proposition nr 101 och stalsulskollet och senareriksdagen, all den svenska u-hjälpen "skulle medverka lill ensamhällsutveckling i demokratisk riktning". Del finns icke ett spår avtecken på en sådan utveckling i . Den skulle strida mot helasystemet, mol hela ideologin, mot alla doktriner där. Regeringenhar alltså inte följt delta uttalande. Del kanske statsrådet tyckerinte gör så mycket. Vad som kanske är värre ur hennes egen synpunkt är att honäven gått ifrån partiets riktlinjer för biståndspolitiken. 1969 årspartikongress slog fast: "Vårt bistånd bör i sin fortsatta utbyggnadgradvis förskjutas så att nya insatser koncentreras till länder som energisktarbetar för en snabb ekonomisk utveckling och strävar efter atlåstadkomma en rättvis fördelning av de gemensamma resurserna samt ell ökatsamhällsinflytande för medborgaren." Det är på grundval av dessariktlinjer, sade - jag har protokollet här - till panikongressen1975, som har inlett ett omfaltande biståndsarbete medländer som bl. a. DRV. Skämtade med partikongressen? Finns detnågot som helst tecken lill ökat samhällsinflytande för medborgare i enkommunistisk stat som ? Partiet bestämmer och partitoppen råder.Visserligen försäkras ibland från alt folket i verkligheten styr,därför atl de styrande tillvaratar folkels intressen. Men en sådan teori trorjag inte Somjag nämnde är avtalet om skogsindustriprojektet hemligstämplat. Likaså ärprotokollen från SIDA:s styrelsesammanträden, där delta avtal berörts,hemligstämplade, jämte en rad andra handlingar. Lål mig citera några meningarur ett offentligt aktstycke: "Biståndsverksamheten är av sådan karaktäratt allmänheten bör har rätt att kräva insyn, och styrelsen för SIDA bör ocksåkunna ha fria händer att lämna underiag för offentlig diskussion omolika biståndsinsatser . mening krävs stor öppenheti bislåndsfrågor . Skälet för hemlig hållande, au en sak skall anses störa rikets mellanfolkliga förbindelser, bör få en mycketrestriktiv tolkning . Alla parter torde vinna på största möjligatillämpning av en offentlighetsprincip, enligt villkor som berör Svergie och etl annat land är i stor utsträckning offentliga ." Detär lätt all instämma i dessa meningar. De har formulerats i SIDA:s styrelseenligt remissutlåtande detta år. Ändå är det SIDA som formellt stårför hemligstämpeln i detta fall - men verkliga avgörandet har givetvis legatpå annat håll. Så sent som i början av - - möttes jag,herr talman, vid ett besök på SIDA av denna hemligstämpel i fråga om t. ex.protokollen. Det var naturiigtvis riktigt. En ledamot av kan intebegära större insyn än medborgarna i allmänhet i en hemlig handling. prövasfrågan om hemligstämpeln hos regeringsrätten; Jag skall därför inte gå in pårättsfrågan. Men vad statsrådet anfört som skäl för hemligstämpeln,nämligen all begärt sådan, är icke hållbart. Tillämpningen avsvensk rätt bestäms icke i . Den följer våra egna lagar och vårasekretessregler. Att inte förstår vår offentlighetsprincip är givet, ochdet är en sak för sig. skulle inte heller ha förstått om hadehörts, men så skedde ju inte. Regeringen borde i alla fall i fråga omsekretessen icke ha visal undfallenhet vid förhandlingarna i . Det är ettelementärt krav atl alla handlingar i fråga om projekt av denna storleksordningslår lill förfogande för medborgarnas insyn.