prot · FY0965 · 1975-12-31 00:00:00 — Regionalpolitikär en fråga om att ta och ge, sade här i kammaren och togBorås som ett fint exempel. Javisst, men det vi vänder oss emot är metodernanär det gäller verksutfiyttningen. Vi motsätter oss inle en decentralisering avstatlig verksamhet. Nr 65 - och har protesterat - emot den fortgående statliga maktkoncentrationen Torsdaeen den °''centraliseringen av beslutsfattandet lill staten. 24 anril 1975 heterdet att den önskvärda decentraliseringen av statlig verksamhet bör åstadkommasgenom en decentralisering av beslut, inte av myndigheter. Regional utveckling och av funktioner, inte avinstitutioner. En decentralisering av statlig verksamhet är självfallet lättastatt genomföra vid omorganisation och då nya förvaltningsenheter skapas. Riksdagsmajoriteten gårmotsatt väg. Gamla, i etablerade förvaltningsmyndigheterflyttas ut medan nya verk förläggs till . I själva verket är fruHörnlunds ett utmärkt exempel på detta. har här i kammarenstridit för alt del nya statliga industriverket skall lokaliseras till ,och i ställci har hon fån statens provningsanstalt från . Hade det dåinte varit bättre att förliigga industriverket till och behållaprovningsanstallen i Slockholm? Redan när del första beslutet om utlokaliseringfattades , framhöll vi moderater atl en parlamentarisk utredning bordetillsättas med representation för de fackliga organisationerna samt ekonomiskexpertis för alt utarbeta underlag för bedömningen av den fortsatta decentraliseringsverksamhetensamt framlägga förslag härom. , fru talman, har regeringen tillsatt enutredning med uppgift att se hur den statliga verksamheten skall kunnadecentraliseras. En sådan utredning skulle ha föregått verksutfiyttningen. Jag ber att fåyrka bifall till reservationen 4. HerrSTRIDSMAN (c) kort genmäle: Det var bra att fru log upp vår reservation nr 3. Fruaf vill veta vad vi avser med vår skrivning, niir vi talar om att det ärangeliiget alt det pågående arbetet med länsprogrammen fåren realistiskinriktning. Delta trodde jag att hon skulle kunna förslå genom atl läsa förstameningen i reservationen. Där säger vi att den målsättning som fru af Ugglaspartikamrater 1972 - fru var ju själv inle ledamot av då -var med om atl fastställa har visat sig orealistisk. 1972 bestiimde man sigföratl folkmängd skulle växa med 130 000 människor överfödelseöverskottet - märk: över födelseöverskottet. Vi sade att för all skapabättre förhållanden, bättre service för människorna här i skulle mangå på födelsetalen och inte just något mer. Verklighetenhar visat atl vi hade rätt. Jag vill fråga fru : Hade det varit bättrealt nu haft kanske 50 000 miin-niskor mer iin ? Och dåvill jag veta: Varifrån hade de människorna kommit hit? Är del ellerär det eller iir det som skulle ha släppt lilldem. Jag fastslår alltså atlman nu kan se all vi har fått rätt när det giiller befolkningsutvecklingen iStockholms län - något som även 68 läns landsting har erkiint då man sagt att just den nuvarande taklen iir fullt realistisk.Diirför har vi också uttalat all man måste se till atl del pågående arbetet medlänsprogrammen blir realistiskt. Det är inle att vara storsiadsfientlig, ulandet är verkligen att slå vakt om de människor som bor i den här regionen. Fru.AF () kort genmäle: Del är just "realism" i fråga om storstadsområdenasom oroar dem som bor i storstadsområdena. HerrStridsman pekade på atl utvecklingen inte alls har följt de belblkningsramarsom drogs upp. Nej, det har den inte gjort, och det visar kanske att de därsiffrorna på papperet inle betyder så förfärligt mycket, ulan del väsentliga ärde konkreta åtgärderna, de handlingar man utför. Det är här som i mångafall tar stiillning för konkreta handlingar som är storsladsfientliga. HerrSTRIDSMAN (c) kort genmäle: Jag vill påstå raka motsatsen till vad fru sade, för det ärjust den målsättning som fastställer som skall vara underlaget församhällsplaneringen. Vad finns det för annan målsättning? Förstagången som vi i över huvud taget fick besluta om en konkretmålsiiltning på detta område var 1972 . Då fanns det tvä ståndpunkter:dels en som gick ut på en mer koncentralions-linjebetonad inriktning avregionalpolitiken, dels en mer decentralistisk. All vår linje för utvecklingeni visat sig vara den riktiga kan viil inle innebära annatiin all vi hade en politisk vilja och en ambition alt skapa just sädanaförhållanden för människorna i regionen som de efterlyser och den service somde behöver. FruAF () kort genmäle: kvarstår min fråga till vad den härreservationen egentligen innebär. För inle är del så att hans partikollega i , , behöverett särskilt påpekande i ulskottsbetänkandel att han skall komma ihåg alt göraupp realistiska ramar för utvecklingen inom ? Del klarar hanviil ganska bra själv iindå. Fru tredje vice talmannen anmälde att herrStridsman anhållit alt till protokollet få antecknat att han inte ägde rätttill ytterligare replik. har hiir på ett utomordentligt siitt svarat på de frågorsom fru ställde, men jag kan inte motstå frestelsen att här anföranågra kompletterande synpunkter. sakupplysning, fru . Det är inte som sköterlänsplaneringen, utan det iir liinsstyrelsen som gör del. Nr 65 för är landshövding , en bekant socialdemo- den ''' ' " °"'- 24 aoril 1975 Sedantycker jag alt fru borde vara väl medveten om kon- sekvensernaav en planering utifrån orealistiska anlaganden om befolk- Regional utveckling ningsutvecklingen. Det är justvad vi har hafi inom denna region. Man har föreställt sig en våldsam expansion,men den har inte inträffat. Följden är nu att våra kommunalpolitiker runt om ikommunerna i regionen brottas med våldsamma problem, förorsakade av mängder avtomma lägenheter och överdimensionerade servicecentra och liknande. Planeringssiffrorär inte några tomma siffror, ulan det är siffror som dimensionerarsamhällsapparaten. Om de är orealistiska får man också en överdimensioneradsamhällsapparal på vissa områden, vilket kan leda till mycket allvarligakonsekvenser. Det är också något som vi, som lever i regionen, myckel starkthar fått uppleva. Detsom jag begärt ordet föratl ta upp berör också problem, ochjag anknyter då till. en av de motioner som behandlas i förevarande belänkande,nämligen motionen 938. Där tar vi upp frågor om sysselsättningsbalansen iregionen. Vi vet atl elt av de största bekymren i är den ojämnafördelningen av arbetsplatserna. I vissa områden - del gäller framför alltcentrala och vissa förorlskommuner - har vi en myckel högkoncentration av arbetsplatser, i vissa andra delar av regionen är det myckelont om arbetstillfällen. Och resultatet blir all regionens invånare i storutsträckning måste göra långa pendelresor till och från arbetet, resor som ipraktiken förlänger arbetsdagen från åtta lill kanske . Detta ledertill en rad sociala problem, t. ex. små möjligheter till mänsklig kontakt inomfamiljens ram, barn som måste vistas mycket långa lider på barndaghem osv. Dessalånga resor ställer också stora krav pä trafikapparaten. Vi måste dimensionerasåväl vår kollekliva trafik som vårt vägsystem efter de slrönmnar av människorsom reser till och från sina arbeten över långa sträckor. Och detleder också till att vissa delar av regionen har fått utprägladesovstadsmiljöer, som praktiskt taget töms på sin vuxna befolkning under dagarnaoch som fungerar som ett hem för människorna enbart . Del är heltnaturligt att de områdena erbjuder mycket torftiga miljöer. Ansvaretför att få en balanserad utveckling i regionen ligger natur ligtvis på många händer, men utan tvivel ligger en stor del av det ansvaret på staten, eftersom staten just i detta område är en så stor arbetsgivare. Om man ser på hur de statliga arbetsplatserna är fördelade i regionen finner man all staten som arbetsgivare slår för en myckel stor del av koncentrationen. Av de cirka 130 000 statsanställda tjänslemiin som finns i är över 100 000 sysselsatta i , och . Den statliga sysselsiittningen är mera koncentrerad iin arbetsmarknaden generellt. Staten bidraralltså aktivt till koncentrationen. I motionen 938 las just detta problem upp. Avsikten med motionen 70 är atl staten skall ta sitt ansvar som storarbetsgivare i området och medverka till att skapa enbättre sysselsäliningsmässig balans. Om detta säger nu inrikesutskotletföljande: "Alt staten såsom en stor arbetsgivare i regionen har ett ansvarför en förbättrad inomregional balans är ovedersägligt och behöver knappastsärskilt betonas." Jag tycker att detta är ett mycket positivt ochglädjande uttalande av utskottet, även om det kanske inte iir någonverklighetsskrivning. Om man ser på hur den statliga sysselsättningen hittillshar fördelats i regionen får man ingen känsla av all staten har tagit någotsådant ansvar. Och om man ser på de aktuella planerna när det gäller byggandeav nya lokaler för statliga iimbeisverk och liknande finner man inte hellernågra tendenser mot ett sådant ansvarstagande av staten i egenskap avarbetsgivare i regionen. Men låt oss hoppas att regeringen noga kommer att läsainrikesutskollels betänkande och tänka på vad där slår. Jag tror att del vorenyttig läsning, inte minst för arbetsmarknadsministern . Jag hadenämligen en debatt med honom här i kammaren om justdessa frågor. Då kunde jag inte märka att arbetsmarknadsministern såg dennafråga på samma siitt som inrikesutskottet gör när man säger all del ärsjälvklart att staten skall ta sitt ansvar. Låt mig citera en passus ur dennadebatt. "Nödvändighetenhar ju gjort alt verken centraliserat sin verksamhet. När vi ökar verksamhetenfår det ske där ämbetsverket finns. Jagtrodde verkligen det var självklart att man inte kan bära sig åt hur som helstbara därför att del är en statlig huvudman på en arbetsplats." Jagförsökte den gången att få något slags principuttalande av arbetsmarknadsministernom all han var beredd att medverka till alt få en biiitre balans påsysselsättningen, men något sådant medgivande kunde jag inle få. Efter denformulering som inrikesutskotlet nu använt i sitt betänkande hoppas jag att denstatliga politiken skall få en annan inriktning när det gäller att förläggaarbetsplatser till . Jaghar också medverkat i en annan motion som behandlas i delta betiinkande. Del ärmotionen 939, som rör skärgårdarnas problem. Jag tror inle atl jag vid del härtiliriillei behöver orda så myckel om den oerhört stora roll som skärgårdarnaspelar för oss i landet som en miljötillgång och som ett område dit vi kansöka oss på vår frilid. Jag tror inte heller jag behöver lägga ul texten omvikten av att bibehålla en levande skärgård. Jag tror alt del råder fullenighel om all vi skall ha en skiirgård som verkligen leveroch inte bara någotslags musealt reservat. Men om vi menar allvar med detta, måste vi också setill all det finns en bofast befolkning i skärgården och all denna befolkninghar utkomstmöjligheter, möjligheter till sysselsiitlning. Närman försöker skapa sysselsättning i områden sådana som våra skiirgårdar utgörstöter man på speciella problem. De geografiska förhållandena - många öar haröver huvud taget inte några fasta förbindelser med fastlandet - och transporttiderna,som är en följd av att man i stor utstriickning måste använda sig avsjötransporter, skapar speciella pro- Nr 65 blem. Dessa problem påminner i många stycken om de problem som Torsdaeenden "''" '''" finna exempelvis i inland. Därförär det också viktigt 24 aoril 1975 'särskilda stimulansåtgärder i skärgårdsområdena. --------------- 1motionen föreslås dels att en parlamentarisk utredning tillsätts som Regional utveckling skall lägga fram ettåtgärdsprogram för skärgården, dels att glesbygdsstöd skall kunna utgå iskärgården. har i enreservation krävt en parlamentarisk utredning som skall göra en allmän översynav regionalpolitiken. Det är naturligt atl frågan om insatserna i skärgårdarnatas upp i det sammanhanget. Jag vill därför yrka bifall lill centerpartietsreservation på denna punkt. När det gäller glesbygdsstödet vill utskottet inteta ställning nu utan avvaktar länsplaneringen. Jag tolkar utskottetsformulering så att utskottet ställer sig positivt lill kraftåtgärder för attlösa skärgårdarnas sysselsättningsproblem. I och för sig brådskar det. Det ärangelägel att åtgärderna kommer till stånd så snabbt som möjligt och att deblir effektiva. Därför hade det varit värdefullt om utskottet redan nu hadevelat ta ett initiativ av det slag som föreslogs i motionen. har man dockinle velat göra det, och jag förmodar att det inte är någonting annat att göraän att visa tålamod och hoppas att de här efterlysta åtgärderna kommer isamband med liinsplaneringen eller som en följd av förslag från deninterdeparlementala utredningsgruppen, som också har sysslat medskärgårdsfrågorna. Iövrigt vill jag instämma i de synpunkter som har framförts av minapartikamrater tidigare i debatten. Jag vilTavsluta mitt anförande med att yrkabifall till de reservationer som står bakom och i övrigt tillutskottets hemställan. FruAF () kort genmäle: Orealistisk planering talade om. Sjiilvfallei är detinte bra, men den överdimensionerade samhällsapparal som anserall lider av tillkom väl i så fall under de gyllene åren på1960-talet; den tillkom väl knappast när befolkningsramarna fastställdessenare -en bra bit in på 1970-lalet, såvitt jag förstår. Hur är det för restenmed den överdimensionerade samhällsapparaten när det gäller sjukvården ochbarndaghemmen - eller är den kanske värst när det gäller bostäderna? Den berorväl på en felaktig bostadspolitik. HerrGranstedt höll precis det anförande här i kammaren som jag hade väntal mig: hantalade vackert om glesbygdsproblematiken i skärgården och om den inomregionalabalansen i , och visst är detta mycket angeläget! Skärgården ärnågonting som ligger oss varmt om hjärtat, såsom redan betonat.Men, , låt mig få ställa en fråga: Är det inte så, altförutsättningarna för en jiimnare spridning av arbetsplatserna iir större omantalet arbetsplatser viixer än om det minskar - vilket ju politikvisavi storstadsregionerna har gått ut på? () kortgenmäle: Beträffande den överdimensionering som förekonmner i detta område ärdet rikligt som fru säger, att den först och främst gällerbostäderna. Men problemet med de lomma lägenheter som vi brottas med ärinte någonting som har tillkommit under några "gyllene år ",utan det är lägenheter som fortfarande håller på att byggas. Åk ul lillBotkyrka, fru , och åk ul lill eller - där jag självbor - så får fru se hur nya lägenheter ständigt håller på atlproduceras! Det är just exempel på en överdimensionering på grund av alt manhar gjort orealistiska antaganden. Det är en överdimensionering som centerntidigare förgäves har försökt bromsa. Men detta gäller naturligtvis inte barabostäder, utan det gäller i vissa fall också kommersiell service. Res ul tillSkärholmen t. ex., så kan fru se en del av de problem som bland andraköpmännen brottas med därför all de etablerat sig där under falska föreställningarom hur framtiden skulle utveckla sig. Fruaf var inle förvånad över de frågor som jag tog upp. Det är klart alt omfru som utskollsledamoi har läst mina motioner, bör hon ha vetatvilka frågor jag skulle komma att ta upp. Föreställningen om alt det behövs enväldig expansion av antalet arbetsplatser för att på det sättet få en jämnarefördelning jävas i varje fall av erfarenheten. har nämligen den snabbasysselsättningsexpansionen bara lett till ytterligarekoncentration. Vidaremåste jag rätta fru påslående, att skulle eftersträva enminskad sysselsättning i . Så är inte fallet. exempelvis läsa vårt regionala handlingsprogram och våra reservationer tillregionplanen. Där finns det klara siffror på vilken sysselsättningsutvecklingvi vill ha i den här regionen. Den innebär en ökad sysselsättning i Stockholmslän. FruAF () kort genmäle: Jag kan inle låta bli att fråga herrGranstedt hur han har uppfattat den här reservationen vid inrikesutskottetsbetänkande. Är den en markering mot glesbygden och de cenlerväljare som bor däreller är den en markering mot stockholmarna? Jag har haft oförsyntheten alt häri kammaren försöka påvisa den tvetalan som invecklar sig i. Man är utei bygderna ganska negativ mot storstadsregionerna. Sedan försöker man balanseradet i genom att tala om den inomregionala balansen. Riktigtgår väl detta ändå inte ihop. Man måste ju ,se till att vi får en tillväxt ialla regioner. Då får vi biist en inomregional balans. () kortgenmäle: Det sista som fru sade om atl vi måste få tillväxt i allaregioner var faktiskt riktigt förnuftigt. Det är exakt den linje som centernhar företrätt. Vi har sagt beträffande atl den skall bibehålla sinnuvarande andel av rikets befolkning, dvs. öka lika snabbt som alla andraregioner. Om fru också vill slå in på den linjen är hon välkommen attstödja agerande i dessa frågor. Men hon kanske får besvär med sinaegna partikamrater. Regional utveckling Vi talar samma språk i hela landet. Vianser alt en lugn utveckling i är till fördel såväl förstockholmarna, för oss som bor i denna region, som för andra delar av landet.Del är inom andra partier som man finner både förespråkare för och motståndarelill en snabb expansion i . 1 finns sålunda människorsom har myckel hårda ord all säga om sina partikamrater i Stockholmsområdet.Den splittringen hittar man inom de fiesia partier, däremot inte inomcenterpartiet eftersom vi har företrätt samma linje i , i Stockholmsläns landsting och i de olika länen runt om i landet. Fru tredje vicetalmannen anmälde atl fru anhållit att til protokollet få antecknatatt hon inte ägde rätt till ytterligare replik. Jag skall litet längre fram i mitt inlägg försöka ta upp något av vadherr sade i sill senaste anförande. Låtmig emellertid först konstatera att vi har något av ett regionalpolitisklmellanår i . Det är naturligt med den metodik som densocialdemokratiska regeringen tillämpar i dessa frågor. Planering måsteförankras kommunalt och på länsnivå innan riksdag och regering tar ställning.Det blir därigenom en viss rytm i arbetet, och har sålunda ellregionalpolitiskl planeringsarbete med sikte på 1980-1990 utförts i alla vårakonmiuner och län. 1 denna planering har man nu kopplat in den fackligarörelsen, vilket måste bedömas som mycket betydelsefullt. Resultatet av detlokala och regionala arbetet skall bearbetas i kanslihuset, ochnästa år får vi tillfälle att här i kammaren ta ställning till politiken förde kommande åren. Då får vi säkert anledning all ta upp många av de frågor somaktualiserats i motioner, vilka utskottet inte anser , är mogna för ettsliillningstagande i sak. Många motionärer kommer från denna talarstol atl talaför sina bygder och sina motioner. Jag förslår mycket väl atl de vill försökaföra fram sina synpunkter, men jag hoppas att de också har förståelse förutskottet som anser atl vi inte kan ta upp önskemålen i detta sammanhang. Denutveckling som har ägt rum visar all den fördaregionalpolitiken har haft effekt. och har talat omregionalpolitiken som ett misslyckande; jag skall senare närmare gå in på derassynpunkter. Cenierpariiets och kommunisternas tal om attcentraliseringsutvecklingen fortsätter stämmer inte med verkligheten. Vi har befolkningsökningar-det har redan framhållits av i Östersundm. - i samtliga skogslän och en icke obetydlig ökning i ochNorrbotten. Jag menar emellertid intemed detta att allt är gott och väl. utveckla våraregionalpolitiska instrument. Utredning om regionalpolitiska styrmedel pekarhär på nya vägar. har polemiserat litet om detta men jag skallinte säga mer om det . Vi får säkert anledning alt nästa'år återkomma lillalla dessa problem när utredningen och remissbehandlingen har slutförts ochregeringen tagii ställning. Låt mig nu kommentera något av vad som står ireservationerna och vad' som sagts här från talarstolen. Detfinns en sak i reservation nr 1 som jag tycker är litetunderlig. Jag jämför den då med ett uttalande i inrikesutskollels betänkande nr3 om arbetsmarknadspolitiken. I en reservation lill detta betänkande begärdeman tilläggsdirektiv till sysselsättningsutredningen om en politik för ettcentraliserat samhälle. Men när inrikesutskoltet säger att frågan om hurvi skall ha samhället skall gå till sysselsättningsutredningen, dåkommer med en reservation och säger alt vi i ställetskall ha en ny utredning. Jag skulle vilja ha en förklaring på vadcenterpartiet egentligen vill. tycker ni alt sysselsätlningsulredningenär bra och ibland tycker ni all den är dålig. Såvälherr Stridsman som har rätt mycket diskuterat orts-klassificeringen.Herr Stridsman har tagit upp vad kommunministern har sagt. Jag förslår att herrStridsman har detta från tidningen . Om han hade haft den här karamellenförut hade han använt den . Kommunministern säger alt han tidigareråkade beteckna ortsklassificeringen som kvalificerad galenskap. Vademellertid inte tar med i sitt konstaterande är vadkommunministern sedan säger. Jag skall be att få läsa in detta ordagrant lillprotokollet. Jag tycker inle atl uttalande skall få stå naketnär inte kommunminislern själv är närvarande. Jag citerar: "Det förslagsom antogs var långt måttfullare. Med den nuvarande, ' utformningen ärsituationen rätt annorlunda. Orlsklassificeringen får inte innebära, atl orterhindras i sin spontana utveckling. Grupperingen är ju till för att tjäna somledning för fördelning av statliga medel och inte för all hindra en kommun allväxa av egen krafi." Sedansäger kommunministern någonting som jag tycker är oerhört värdefullt: "Detär klart atl klassificeringen kan innebära en minskad ambition frånstatsmakternas sida alt satsa på tillväxt inom vissa områden. Under sådanaförhållanden är det länkbart all näringslivet finner dessa regioner mindreattraktiva. Men som jag ser det är.problemet det motsatta. Del är svårtatt få verklig substans i samhällets övergripande planering. Och det är ettallvarligt problem eftersom målet om jänm spridning är välfärd över hela riketoch regional utjämning knappast kan uppnås utan effektiva styrmedel." Del hade varil hederligt atl cileraäven vad kommunministern sade idet här sammanhanget. Såvälfru som har tagit upp ortsklassificeringen och säger attdenna varit ett elände för detta land. Låt mig ta några Nr 65 orter som exempel. j ,, . I har befolkningen totalt minskat med 4784 personer. 94 )1975 Flyttningsunderskotiei är 4 919, dvs. man har haftett födelseöverskott. I harman ökat med 156, i med 209. Regional utveckling minskat med 3 766 ochfiyitningsminskningen är 4 869. Trots att man haft ett födelseöverskott så harbefolkningen således minskat. I har man-ett minus med 728. däremothar växt med 375, med 157 och med 9. FruJonäng visade några bilder här för ungelar en tinmie .sedan. Hon ville visa hurmisslyckad denna regionalpolitik och ortsklassificering har varit för denregionala balansen. Jag försökte få fram bilderna igen, men tekniken fungeradeinte så - bilderna var inlämnade på ett annat ställe. Men jag hoppas all de somsitter i kammaren har kvar bilderna på näthinnan, och under alla förhållandenhoppas jag att har bilden fullständigt klar' för sig. Vadvisade då bilder? De visade en kilform när det gäller regionalacentra kontra kommuncentra i fråga om befolkningssiffror o. d. fram till 1970.Därefier var kurvorna nästan vågräta. FruJonäng var ju med när vi tog beslutet om orlsklassificeringen och de nyaregionalpoliiiska styrmedlen 1972. Vad har beslutet inneburit? Jo, all dessamedel har visat sig vara effektiva. Effekten har blivit den vi ville. Jag ärmycket tacksam för att visade bilderna, för inte var de en styrkaför hennes argument om orlsklassificeringen och regionalpolitiken, men de vårenstyrka för oss som stått för dessa initiativ i - inle, som sagt, förcenterpartiets linje i de här sammanhangen. Därmed skall jag lämnaorlsklassificeringen. Fruaf har redan tagit upp reservation nr 3, och jag skullenästan kunna hoppa förbi den helt och hållet för jag är heller inte klar övervad menar. Det står i reservationen: "Den fastställdabefolkningsramen för har visat sig, såsom centerpartietförutsåg redan då, vara helt orealistisk. Detta har lett till pla-.neringsmisstag som fått negativa följder inte minst för Storstockholms-området."