prot · FZ0933 · 1975-12-31 00:00:00 — Del har man kunnat bli mol bakgrund närmast avskärpningen och preciseringen i regeringsbesluten. Jag skall senare ta uppvissa frågor om konflikter med särskilt turismens intressen. Närdel gäller del rörliga friluftslivels behov är det kanske i första hand avintresse alt notera två.saker. Den ena är alt regeringsbesluten stryker underbehovet av närrekreationsområden till och samt iSkånelänen. Den andra är au förslaget om primära rekreationsområden har fåttgå in som en riktlinje bland andra i katalogen över intressen. De härintressena finns i regel också inom områden som läcks av de geografiskariktlinjerna. Jag vill gärna i det här sammanhanget betona detta och kanskeockså motverka atl missförstånd uppstår när man lalar separat om turism ochrekreation. Ifråga om kulturminnesvård vill jag bara notera atl utskottet tyckt sig finnaett starkt behov av kompletterande utredningar och inventeringar. Det ärnärmast med tanke på att det gäller kulturutskollets pengar som vi har uttrycktoss försiktigt och framhållit att inlressena bör beakias i särskild ordning. Fritidsbebyggelsenär del intresse som i programmen oftast anges stå i konflikt med annat intresse- röriigt friluftsliv eller naturvård. har Jag även nämnt skogsbruketi detta sammanhang. Som Jag också har aniyii förut innebär fritidsbebyggelsenen markanvändning för ett specifikt ändamål - en användning som också påverkarden närmaste omgivningen i stor utsträckning. Del är viktigi all kommunernaförbättrar sin planberedskap. Ulskoltel stryker under både delta och slutsatseni propositionen alt restriktivitet måste gälla för yllerligarefritidsbebyggelse i områden som berörs av de geografiska riktlinjerna så längedet inte finns genomarbetade översiktliga planer för markanvändning. HerrarWennerfors och lar upp dessa frågor om fritidsbebyggelse i det särskildayttrandet nr 2 vid civilutskottels belänkande nr I. De tar inte avstånd frånkravet på restriktivitet. Det finns mark, säger man. Det är också sant lill dengräns där andra intressen väger tyngre. Planeringskravet ansluter man sigockså lill. Vad som återstår i sak av yttrandet är inte mycket: man säger atldet är angeläget all finna former för alt möjliggöra en ökad fritidsbebyggelse.Del kan vi ju alla hålla med om. Men det kanske är något annat som ligger iuttalandet. Är kravet på smidighet delsamma för förenklade planbedömningar utanhänsyn till motstående intressen? I så fall kan jag inte hålla med dem längre. Påkommunikationernas område får med glädje noteras atl utredningsförslaget omden långsiktiga vägplaneringen anges lägga tyngdpunkten på samordningsfrågorna.Lika värdefullt är del alt fiygplatsbehovel bedöms i ett riksperspektiv. Delhänder ofta atl Jusl kommunikationssektorn och försvaret uppfattas som en stati staten som inte så lätt låter sig fångas in i den samordnande planeringen.Omdömet är kanske inte alltid rättvist, men konfiiktyltringar kan väl lyda påalt vad jag har sagt har fog för sig. När man nu även på försvarssidan kan seframåt mol långsiktigt bedömda markanspråk får det anses alt man hartillgodosett ett verkligt intresse. Del är enligt min mening myckel viktigt altden fysiska riksplaneringens idé om atl väga samman inlressena i ett tidigtskede får slå igenom också på de här områdena. Degeografiska riktlinjerna harjag velat anse sorn själva kvintessensen iriksplaneringen. I de områden där dessa gäller är det över lag ett särskilt ochofta invecklat planeringsbehov. Elt exempel i detta sammanhang som ger sigsjälvt är planeringen av den obrutna kusten i norra . På denna punkthar utskottet enhälligt - jag vill särskill påpeka det -förtydligatriktlinjerna för var man skall planera för arbete medolje-borrningsplatlformar. Det skall betonas alt vi inte uttalat oss om exaktvar de faktiskt skall få byggas, vare sig i fråga om djupvallenläge eller ännumindre i fråga om docklägen. Det utskottet gör är att ange en planeringsberedskap,som ger regeringen möjlighet att välja mellan alternativa lösningar, så att debestående ingreppen blir så små som möjligt. Vi vill inte - och del av mångaskäl - all skall detaljplanera. Här tillkommer också alt det knappastär möjligt för någon atl gå vidare i specifikation förrän del finns en klartillsländsansökan med sina förutsättningar angivna. När utskottet nu harvidgat planeringsområdet på Hogdalsnäsel gäller detla i sak atl vi anser ossbehöva klarlägga förutsättningarna för en sådan - temporär - industri i delområde där de unika djupresurserna finns. Etlannat exempel på komplicerade planeringsbehov utgörs av skärgårdsområdena.Sådana har vi av fiera typer och med olika riktlinjer, gällande i skildaområden. Den motion som väckts av famnar formellt över storaområden och mycket olika konflikttyper. När utskottet finner altskärgårdsbefolkningens intressen har stor tyngd är detta givetvis etl uttalandesom inte ändrar de geografiska riktlinjerna. LItskotiei har nämligen utgåttfrån alt motionärens huvudsakliga avsikt varit att betona de bofastaskärgårdsbornas intressen. Vi har också konstaterat att det krävs åtgärderinom sektorer framför alll utanför den rena markanvändningsplaneringen. Vi harförutsatt att förslag kommer - och alt de kommer senast . Närherrar Wennerfors och har framlagt det särskilda yttrandet nr 1 vidbelänkandet nr 1 är det i första hand atl notera alt de inte har reserverat sigtill förmån för någon annan mening iin vad utskottet ger uttryck för. Jag vetinte om man skall tolka yttrandet så, att det röjer någon begränsning isynsättet när skärgårdsfrågorna behandlas, i första hand med lanke endast påfriluftsliv och kvarboende fasi befolk- Programskedet1 den fysiska liksplaneringen, m. m. 2 protokoll 1975/76:33-34 Programskedeli den fysiska liksplaneringen, Vi har områden somär högexploaierade, och vi har områden som är nästan helt orörda. Det finns etttryck från många olika håll i sammanhanget. Möjligen har insettdetta eftersom man slutar yttrandet med att klaga på utskottets behandling avmotionen - en behandling som de ju ändå själva skrivit under på, eftersom deinte avgivit någon reservaiion. Områdenmed speciella problem kallar man i propositionen fem kon-fiiklområden, nämligenHogdalsnäsel, , Bråviksområdet, Vänerom-rådei och södra innebär där krav på en speciell redovisning lill regeringenoch elt speciellt ansvar från regeringens sida. Delta betyder bl. a. attriksdagen nu inte kan ta ställning till planeringens utgångspunkter.Departementschefen anser alt det i flera av-dessa fall kan bli aktuellt attformulera förslag till nya eller kompletterande geografiska riktlinjer. Del ärmot den bakgrunden som utskollel enhälligt lillgodosell etl förslag icentermotionen 1975/76:14 om att få en ny eller snarare fortsatt redovisning avdenna planering. Här gäller det ju i särskilt hög grad alt mångfalden avkonkurrerande intressen skapar situationer som inte förulsetts genom anvisningav konfliktlösningar i de gällande riktlinjerna. Riksplaneringenbeslår av konflikter mellan intressen för innevånare i hela riket, i regionereller i en kommun. Det är i och för sig självklart atl statsmakterna tar etlansvar när del gäller all dra upp riktlinjerna. Det är lika klart atl denyttersta preciseringen måste ske i kommunala planer liksom att regeringen harsill ansvar för all riktlinjerna fullföljs. När utskottets moderata ledamöter ireservationen 2 vid belänkande nr 1 yrkar på en parlamentarisk ledningsgrupp,kan man ana alt här har de av misstag skrivit av något som väl kunde diskuteras1972 men som knappast är lika aktuellt . Framförallt tillgodosesju riksdagensiniresse av att del alllid är den som skall ändra pä riktlinjerna - det kaninte regeringen göra - och atl vi får en fortsatt redovisning i de fem särskildakonfiiktområdena. Det är inte särskill bärande alt tillsätta en parlamentariskledningsgrupp när det egentliga syftet tycks vara atl få till stånd enutredning om styrmedlen. Då sedan motiven enligt motionen visar sig vara atlfinna vägar för att ta bort kraften ur planbeslulen och därmed kanske saboterahela tanken på en hushållning med resurserna, förefaller uppslaget verkligtfrämmande i dagens sammanhang. Denfortsatta planeringen inom del s. k. planeringsskedet lägger nu etl stortansvar och en stor börda på kommunerna. Del ansvaret blir inie lättare av hela liden självfallet måste planera i samråd med och lämna informationlill medborgarna. Del är viktigi alt del hela blir en i ordets bästa meningdemokratisk beslutsprocess. Utskottethar preciserat redovisningsliden genom förslaget all redovisningen skall skeföre utgången av mars månad 1977. Etl särskill skäl utöver kravet påinformation och samråd är atl de slutliga besluten bör kunna förankras i de dånyvalda kommunala församlingarna. Planeringenbeslår också i ett kostsamt arbeie med underiag, redovisningar och skisser -alll gjort så alt del kan omsättas i både exakthet och lätifaillighel.Utskottet har enhälligt följt ell motionskrav från centerhåll på att statenskall öka sin ekonomiska insats; i klartext betyder del all del s. k. C2-anslagel skall höjas. Jag vill för min del hoppas att denna riksdagensbegäran skall tillgodoses redan genom tilläggsbudget II och därmed kunna få sinavsedda praktiska effeki. Somjag sagt har utskollel kopplat väsentliga delar av förslagen ipropositionen om turism och rekreation lill den fysiska riksplaneringen. Jagvill gärna stryka under att detta egentligen inte är något avsteg frånpropositionen, ulan snarare ett återförande av den till synpunkter somnuvarande jordbruksministern förde fram som civilminister . Det är ocksåen betoning som väl förenas med förslagen i proposition 1975/76:1. Jag villredan i detla sammanhang notera alt betänkande nr 2 är enhälligt, frånsett denmoderata reservationen. Yrkandet i denna reservation - som bygger på motionen1975:2072 - är, såvitt jag kan finna och som utskottet skriver, "mergrundat på ideologiskt motiverade farhågor för samhällsplaneringens effekter änpå en bedömning av de konkreta förslagen i propositionen". Jag är inteheller någon anhängare av planering fördess egen skull. När moderaternaemellertid i motionen erbjuder fri glesbebyggelserält som alternativ lill en hushållningsplanering,så är del väl i alla fall klart all kravet på en ny utredning närmast liknarden obotfärdiges förhinder. Vadinnehåller då propositionsförslaget? Jo, först en allmän målangivelse somutskottet inte kunnat ha någon invändning emot, därefter ell förslag om atl manskall ange vissa primära rekreationsområden. Vad delta innebär anges närmare såatt det i första hand gäller att göra markreservationer - också för områdendär särskilda planeringskrav och samordning av planeringen skall gälla. Jagkanske skall peka på att propositionen inte innehåller förslag till några nyastödformer och inte heller någon ändring i resp. myndigheters kompelens. Deninnebär inte heller någon allmän prioritering av områdena före andra lämpligaområden. Det är alltså detla förslag som vi haft att bereda. Del är möjligt alldet på skilda håll finns önskningar om att propositionen skulle ha innehållitnågot mer om de ekonomiska frågorna - men så är nu inte fallet. Utskottetsäger nu atl vi bör ge turist- och rekreationsiniressena verksamhelsanknulnariktlinjer av samma typ som t. ex. friluftslivets. På så sätt har man vunnitklarhet om att den här planeringen skall inordnas i del pågåendeplaneringsskedet i den fysiska riksplaneringen. Därtill har man vunnit atl desamordningskrav som återkommer i vissa motioner automatiskt tillgodoses. Deprimära rekreationsområdena är schematiskt angivna i propositionen men dockklart lägemässigt orienterade. Utskottet har enhälligt föreslagit atl nedreDalälven tillförs listan. Del bör kanske noteras au vi gjort detta med kännedomom t. ex. ulbyggnadsplanerna vid . Dennärmare avgränsningen får göras i den kommunala planeringen. Därför harutskottet enligt den allmänna principen all inte gå in på vad som är konkretkommunal planering hänvisat lill yrkandena i detta sammanhang om i . Programskedeti den fysiska riksplaneringen, Programskedeti den fysiska riksplaneringen, m. m. Närrekreationsområdenamåste anses vara en viklig fråga. Också härvidlag har utskottet hänvisat tillde regeringsbeslut inom bostadsdepartementels sektor som syftar till lösningarav frågan närmast storstäderna. I övrigt blir detla en riksplanefråga av vanligtyp, förstärkt med ullalandet atl också de primära områdena skall så långt somdel är möjligt planeras även för närrekrealion. Desamiska intressena har väckt speciell uppmärksamhet. Jag har tidigare noteratatl utskottet stått enigt bakom de riktlinjer som enligt proposition I gällerför denna sektor. Därför blir det naturligt atl utskottet också i del härsammanhanget är enigt och anser alt motionsyrkandena - framförda innan propositionI publicerades - är tillgodosedda. Det särskilda yttrandet nr 2 av herrClaeson vid betänkandet nr 2 är, såviti jag förslår, att uppfatta som ensärskild betoning av de konflikllyper som visar sig vid fritidsutbyggnad isiörre skala. I sak tror jag inte att vi har skilda uppfattningar. Propositioneninnehåller slutligen förslaget all en särskild beredning skall ges vissasamordningsuppgifter. När del gäller denna beredning har utskollel utgått frånsamma bedömning som propositionen - nämligen atl del är fråga om att samordnastatliga insatser. Jag har på delta sätt försökt ta upp vissa centrala frågor i det härbeslulskomplexet. Jag är medveien om att inte alla moiions-yrkanden, vare sigde blivit tillstyrkta eller avstyrkta, har kommenterats av mig. Andra talaresom slår bakom utskottets betänkanden kommer atl komplettera mig på denpunkten. Jag yrkar bifall till civilutskollets förslag i betänkandena I och 2. Hen (): Propositionen1975/76:1 med redovisning av programskedel i den fysiska riksplaneringen, somvi nu behandlar, är egentligen en imponerande katalog över alla de problem somvårt moderna och komplicerade samhälle har med alla olika intressen i fråga ommarkanvändning och användning av våra naturtillgångar. Problemen i sig äregentligen ett hälsotecken, om man ser till näringslivets alla delar och derasvilja att utvidga och använda nya tekniska rön för all öka våra gemensamma tillgångaroch sysselsättningen. I vårt tekniska och komplicerade samhälle krävs deldärför, för all möta alla dessa olika konflikter, en långsiktig planering ochhushållning med våra mark-, valten-och naturtillgångar. Denlill omfånget egentligen ganska blygsamma redovisningen av programskedet i denfysiska riksplaneringen kan också ses som en markering av den förstahållplatsen i den fysiska riksplaneringen och som ett bevis på det oändligtomfattande arbete som faktiskt genomförts ute i landets kommuner och regioner.I det sammanhanget är det väl värt att understryka utskottets uttalande omvikten av ett ökat stöd till kommunernas planeringsarbete. Inventeringaroch kartläggningar med analyser av eventuella konflikter - allt i etl uppdrivettempo - har karakteriserat arbetet. Uppenbarligen ger också det löpande arbetetallt fler inkörsportar till nya arbetsuppgifter eller möjligheter till auinkludera redan igångsatt annat planeringsarbete, mer eller mindre direktunderställt den fysiska riksplaneringen. Kartläggningen av landelsvattentillgångar och förslag om hur vi skall använda eller spara dem samtarbetet med bl. a. försvarels framlida markbehov är exempel på arbeten somutförs parallellt med den egentliga fysiska riksplaneringen. Självfallet börockså, vilket utskottet uttalar, riksplaneringen samordnas med denregionalpolitiska planeringen och den regionala trafikplaneringen. Beträffandecivilutskottels betänkande nr 2 om insatser för rekreation och turism kommerherr Wennerfors all utveckla vår moderata uppfattning i frågan. Ettallvarligt dilemma för planeringsivern är dock den överhängande risken för allvi kan få elt delaljreglerai och därmed ganska naturligt ett genomcentraliseralsamhälle, där alla verksamheter kräver etablerings-tillsiånd och där denenskilda människans behov av mark och användning av sin egen mark alldeleskommer bort bland alla tekniker och planeringspolitiker. I del sammanhangetmöter man de problem som vi moderater i motionen nr 7 av m. fi.har tagit upp, vilket för övrigt är en fortsättning på den debatt som fördesvid förra riks-planebeslutei i 1972. Dencentrala frågan är hur själva säkerställandet av mark skall hanteras,fastläggas och legalt förankras. Det är uppenbart att de företagnaskärpningarna av expropriationslagsiiftningen, förköpslagsiift-ningen ochborttagandet av glesbebyggelserätten ger myckel starka samhälleliga instrumentför all möjliggöra ändring av markanvändning och ägostruktur. Även resultatenav säkerställande av mark kan få säregna konsekvenser så till vida att mark sominie drabbas av säkerställande genast får en oförtjänt värdestegring. Dettaförhållande gör alt det faktiskt skapas en oacceptabel orättvisa mellanmarkägare som drabbas av säkerställande i någon form och andra markägaregranngårds, som fritt kan utnyttja sin mark genom att kanske realiseramarktillgångarna. Problemen med de långvariga byggnadsförbuden är ett annatresultat av de förändringar som har skett och av planeringsiversom måhända ibland har gått en aning för långt. Alltsammantaget har övertygat oss moderater om atl del behövs en analys av helafrågekomplexel om säkerställande av mark för att finna de bästa och mesträttvisa lösningarna. Detta framförs också i reservationen I vidcivilutskottels betänkande nr I. Vadbeträffar förhållandet mellan de olika myndigheterna och instanserna när delgäller beslut om säkerställande av mark m. m. är det uppenbart att detnuvarande samrådet kommun-länsstyrelse och statliga organ måste utvecklas. Dei programmen upptagna riksintressena representerar en tredjedel av landetsyla, vilket klart visar problemets vidd. Programskedeti den fysiska riksplanerlngen, m. m. Programskedet1 den fysiska riksplanerlngen, in. om man sätter alltför stortilltro till de centrala organens möjlighet att fatta de bästa besluten.Kommunförbundet har också i sitt yttrande understrukit de här problemen. Manframhåller atl risken är överhängande för all många goda intentioner kommer atlförfuskas om för stora områden benämns riksintressen när frågorna i självaverket i många fall kan lösas av kommuner och länsstyrelse i samverkan utaninblandning från någon central instans. framhåller harkommunerna visat sina höga ambitioner och sill ansvar i planeringsarbetet,vilkel borde borga för ett fortsatt väl fungerande arbeie utan alltför mycketcentral styrning. Det lorde också vara svårt att inför allmänheten motiveraatt för en tredjedel av landets yta i många fall okomplicerade avgöranden ommarkanvändning och bebyggelse inte skulle kunna anförtros åt kommunerna själva. Enligtvår uppfattning ger programskedel anledning lill oro för den kommunalasjälvstyrelsen. De värderingar som kommunerna ger ullryck åt imarkanvändningsplaner och översiktsplaner kan underkännas av länsstyrelsenoch regeringen. Det kan allvarligt ifrågasättas om denna intressekonfiiktalltid skall lösas till förmån för del statliga organels bedömning. Vi anseratt denna principfråga bör närmare analyseras under det kommandeplaneringsskedet. Idetta sammanhang vill Jag också beröra frågan hur del fortsatta arbetet medriksplaneringen bäsl skall förankras utanför statliga organ och regeringen.Ulskoltel föreslår på goda grunder atl ännu en sammanfattande redovisning införnya eller kompletterande geografiska riktlinjer skall underställas riksdagen.Civilutskollets resor och besök i de fem väl kända konfliktomrädena har visalall del behövs en parlamentarisk förankring av de kommande viktiga avgörandenaom dessa områden. Men dessutom är del vår uppfattning i moderatasamlingspartiet atl det är nödvändigt att över huvud taget låta det fortsattariksplaneringsarbeiet underställas och ledas av en pariamenlariskt sammansattgrupp. Detta framhåller vi i vår reservaiion nr 2, och det överensstämmer medvår uppfattning i riksplanedebaiien 1972. Med hänsyn lill alla problem som kanuppslå, och som redan har uppstått i många fall, i samband med en omfattandeplanering av vårt samhälle bör man på alla sätl försöka åstadkomma djupastmöjliga parlamentariska förankring i arbetet. Jag har huvudsakligen uppehållit mig vid de principiellafrågorna och sådana frågor som skiljer oss moderater från utskottet i övrigt,och jag får kanske i det forisaiia meningsutbytet också tillfälle atl återkommai de frågor som i här var inne på. Innan jag slutar vill jagemellertid understryka några andra saker. Vimoderater ser det som utomordentligt värdefullt att del i utskottets arbeie harskett en skärpning i behandlingen av jordbruket och åkermarken när del gällerriktlinjerna för vissa verksamheter. Detla överensstämmer helt med deintentioner som finns i vår motion nr 7. Beträffande fritidsbebyggelsen har vidock känt oss föranlåtna atl i etl särskill yttrande understryka vikten av atttillgodose den slora efterfrågan Självfalletskall då också beakias de andra, motstående intressen som här finns, men medhänsyn lill att debatten förs på osakliga grunder - så till vidaalt man hävdar att del allmänt seil i vårt land råder brist på mark förbyggande av fritidshus - anser vi det angeläget understryka att så inte ärfallet. Jag bortser då från kustområden och stränder. Vi anser all del är enviklig målsättning atl se till all det finns en tillräcklig kommunalplanberedskap och även i övrigt instrument för att kunna tillgodose denefterfrågan som råder på fritidshus. Idet sammanhanget bör understrykas, all vi med alla medel måsle försöka undvikarisken för att få flera sådana slorsladsbetonade fritidsbyar som byggts påvissa håll eller som planeras. Risken är all man med etl omfattandesäkerställande av mark och elt ambitiöst planeringsarbete i det sammanhangetindirekt skapar dessa oändligt tråkiga, lätortsbe-lonade fritidsbyar, därmänniskor förmodligen inte kan få ut mycket nöje av sin frilid. Idet här fallet har vi valt atl bara avge ett särskilt yttrande, eftersom detinte har funnits anledning att i en reservation föra fram våra synpunkter. Detär bara fråga om en markering. Vadgäller vår moderata uppfattning och profil i skärgårdspoliliken kommer herrWennerfors senare att ta upp den frågan. Jagvill sluta med alt säga alt kraven på och motiven för alt vi skall ha ettvälplaneral samhälle för alt på bästa sätt kunna hushålla med våra resurser ärmånga och viktiga, men det skall i detta välplanerade samhälle också finnasplats för starka, handlingskraftiga enskilda medborgare, och vi skall kunnagarantera den kommunala självstyrelsen. Dessa båda incitament får aldrigglömmas bort i det fortsalla planeringsarbetet. Jag ber med det anförda atl få yrka bifall lill reservationerna 1 a, 2 och 3 vid betänkandet nr 1. Programskedeti den fysiska riksplaneringen, Hen i (vpk): kommunisterna kräver , liksom 1972, att den fysiskariksplaneringen skall göras till ett handlingsprogram med bestämda mål. Ordenplan och planering har länge missbrukats. Grovt uttryckt beslårplaneringsprocessen av tre led: inventeringen, dvs. insamlingen av faktaunderlag,sammanvägningen av intressen samt de politiska besluten. Del är de politiskabesluten, det verkliga handlandet, som utgör den egentliga planeringen. När manbara inventerar gör man alltså i grunden ingen planering. Den s. k. fysiskariksplanen är i huvudsak en inventering, ett planeringsunderlag och inte någonplan. Vpk vill däremot att man skall börja göra den lill en plan i betydelsenhandlingsprogram. Myckettid och kraft har i förvaltningen ägnats åt att inventera. Oerhörda mängderarbete utförs, ofta utan att arbetsinsatsen står i proportion till del slutligasyftet. Stora oöverskådliga mängder papper samlas, som Programskedet 1 den fysiska riksplanerlngen, m. m. sedan får begränsadanvändning. Orsaken härtill är all inventeringarna alltför sällan förs framlill alt bli program, alltså plan för handling och beslut. Ordetplanering är, som sagt, missbrukat. Atl planera betyder atl göra upp ettmedvetet handlingsprogram och söka förverkliga det.