prot · FZ09145 · 1975-12-31 00:00:00 — Men del kommer också all hos arbelslagania IVigiJra krafter ochidéer som komnier all vara lill gagn för utvecklingen pä olika sätt.Arbetstillfredsställelsen kommer all öka, men också möjligheterna atl på siktdriva förelag och andra verksaniheicr på en ekonomiskt och i ordets egentligamening människovärdigt säli. Manbör emellertid inte betrakta medbestämmaiidelagen som en isolerad sak. Denutgör en länk i en kedja av åtgärder som alla är ägnade att iVämjademokraii.seringen av arbetslivet. Rättsutvecklingen har förvisso iiilc slånstilla under de år då den akiuella reformen arbetats fram, \'i har under tlessaår - - fåll en lagstiftning om aiisiällnings-trygghet, föregången avde s, k, äldrclagarna. Vi har fått regler om siy-relsercprcseniaiion föranslällda hos Ibrctag och myndigheter - regler som vi också utökade i går. Vihar fån lagfästa riiltigheler för fackliga förtroendemän, regler om räil för deanslällda lill ledighet för studier, reformer på arbeismiljöområdei - en ny lagkommer även där - och en mer tidsenlig lag om rättegång i arbetstvister. man säga all vi under1970-lalel genomfört arbetsrättsliga reformer i Nr 145 en omfattning som ingenkunde ana vid 1960-ialets slut, den Det är glädjande atlkonstatera atl flertalet av de förslag som den 2 iuni 1976 socialdemokratiskaregeringen lagt fram fått bred anslutning _ : Man kommeremellertid inte ifrån all de borgerliga partierna Arbetsrättsreform ofta varit beredda atlnagga reformerna i kanten, att så=att säga rädda m. m. vad som räddas kan åtarbetsgivarsidan. Även i dagens ärende finns åtskilliga exempel pådenna laktik från de borgerligas sida. inte gå emothuvudförslaget i propositionen, men man försöker urholka effekterna genomrestriktiva moiivskrivningar och genom att lägga fram ändringsförslagbeträffande viktiga dctaljregler. Jag skall återkomma till dessa attacker motreformen. kommer också atl la upp defrågorna. Mendessa försök har len till att vi från socialdemokratin varit tvungna allreservera oss på ålla punkicr. Reservaiionernas nummer är 2, 3, 9, 26, 44, 46,50 och 59. Jag yrkar inledningsvis bifall lill alla dessa reservationer men kommeratt i min motivering hålla mig till de tre första reservalionerna samt vadutskottet anfört i frågor som berör utskottets betänkande fram lill 20 S, dvs.t. o. m. avsnitten om förhandling och informationsskyldighet. Vårareservationer innebär alt vi följer propositionen på alla punkter. Del är inielallei med , som visserligen inte har mer än en reservaiion men somsiöder de andra borgerliga partierna på vissa punkter. Därigenom har borgerligavärderingar kunnat diktera utskottsskrivningarna i de avsnitten. Grundläggandeför oss socialdemokrater - när del gäller bäde propo-siiionens utformning ochställningstagandet i utskottet - är del material som kommii fram vid delomfattande remissförfarande som ägt rum ute på arbelsplaiserna. Av deltamaterial framgår alt de anslällda ute i förelagen anslöt sig lill denuppfattning som redovisas i propositionen, vilken i sin lur följer upp denreservation som av representanterna från LO och TCO fogades lillarbetsrätiskommitténs betänkande Demokrati på arbetsplatsen. Menvårt ställningstagande grundar sig också på de hearings vi haft iinrikesutskotiei. Av dessa framgår tydligt an är del något som man vill hautöver det förslag vi behandlar, så inte är det mindre inflytande ochmedbestämmande. Nej, det iir i så fall utökningar på vissa punkter, bl. a. depunkter som enligt vad som aviseras skall las upp i etl fortsaltutredningsarbete, t. ex. utökning av vetorätten. Representanterna från defackliga organisationerna slog fasl att man var besviken och irött på detsamrådsförfarande som ägt rum inom företagsnämnds-avtalets ram. kräver manförhandlings- och avtalsrätt. Manhar också slagit fast att det inte bara är för de stora förelagens del man hälsar denna lag med tillfredsställelse utan ännu mera för de många små där ledningen icke insen viirdet av samråd och sällan lyssnat 33 3 protokoll 1975/ 76:145-146 Nr 145 på arbetstagarsidan. Onsdaeenden ''' "' exemplifiera vad de borgerliga iutskottet har skrivit på denna 2 iuni 1976 punkt,där vi har fått reservera oss genom all avge reservationen 9 an- --------- gåendesynnerliga och särskilda skäl i samband med central förhandling. Arbetsrättsreform Utskottets borgerliga majoriiei skriver; "Med hänsyn lill lidsfakiorn ler m. m. det sig rimligt alt arbetsgivaren fåren någotsiörre möjlighet atl utnyttja undantagsreglerna frånuppskovsskyldigheien då en fråga går lill central förhandling. Avgörandehärvidlag blir frågans karaktär och förhandlingarnas längd." Vadmenar man med detta? Ja, min tolkning är alt om arbetsgivaren skjuter nog längepå förhandlingen och går till central förhandling kan han falla beslut även omfrågan primärt är av stor betydelse för de anställda. Frånsocialdemokratins sida hävdar vi att den primära förhandlingsskyldigheten haren grundläggande betydelse för hela detta lagförslag. Den får inte uppmjukas. 1propositionen slås fast atl denna bestämmelse om särskilda och synnerliga skälutgör undantag från huvudregeln och skall tillämpas restriktivt. Det stryker visocialdemokrater i utskottet under. Ytterligareen ledande synpunkt är att arbetsgivaren skall inrätta sig efter den nya lagenoch ge tidsutrymme för meningsfulla förhandlingar innan beslut fattas. Enannan fråga, där vi har reserverat oss, gäller associationsräitsligaförhållanden mellan t. ex. medbestämmandelagen och aktiebolagslagen. Den frågantogs upp av lagrådet som hänvisade till en äldre aktiebolagslag av 1910 och endoktorsavhandling , Nog har det väl, ärade kammarledamöter, hänt endel i fråga om värt synsätt under den lid som förflutit sedan denna doktorsavhandlingskrevs. Lagrådet är också inne på delta i sitt remissyttrande men fullföljerinte resonemanget om den förändring som ägt rum. Vi socialdemokrater ochvänsterpartiet kommunisternas representant i utskoilei står bakom denuppfatlning som depariemenlschefen har uttalat, att aktiebolagslagen och annanassocia-lionsräiislig lagsiiftning måsic lolkas och lillämpas i ljuset av devijr-deringar som ligger till grund för niedbestämmandelagen. Jagvill fråga dem som tillhör den borgerliga utskotlsmajoriielen: Är ni beredda anstödja denna up|)faiining att dei är medbesiämmandclagen som skall styra andralagar, dvs, att andra lagar får ändras om de står i strid med primära punkter imedbestämmandelagen'.' Eller vill ni tolka medbesiämmandclagen så. all även iforisiiiiningen kapitalel garanicras del avgörande inflytandet över hur etlföretag skall skötas'.' Utifråndenna grundläggande uppfattning, som vi socialdemokrater har, bör de hithörande problemen studeras ytterligare pä det säli som angivits i propositionen. En analys får visa om del finns behov av all ändra aktiebolagslagen eller andra lagar, sä all de siiimmer med de grund läggande reglerna i medbestämmandelagen. Det är alltså de demokratiska ' idéerna bakom denna lag som bör styra utvecklingenmot den nya si- tualion som uppslår efterdet an - som jag hoppas - har antagit del föreliggande förslagel. Vihar också avgivit en reservaiion angående utredning om förenings-rättsskyddetsomfattning - den har nr 3, Arbetsrätlskommiltén tog upp även det problemet isitt betänkande och konstaterade, liksom vi gör i vår reservation, att detta ären fråga som berör inte bara arbetsrättsfältet utan också andra områden i vårtsamhälle. Man kommer in på djupgående problem kring organisationernas frihetatl själva bestämma om sina inre angelägenheter, frågor kring förhållandetmellan organisationerna och enskilda medlemmar m, m. Vi tycker därför inte atldenna fråga skall las upp i arbeisrätisuiredningen, då problemet inte ärbegränsat till arbets-rätlsområdet. Nuhar jag berört våra reservationer och vill även ta upp de andra partiernasreservationer. Som jag sade har kommunisterna avgivit 27 ochmoderaterna 20 reservationer. Dessutom har och iregemensamma reservationer. Låtmig börja med en av dessa . Den har beteckningen 4 och är ägnad atl ingeförvåning och undran, Reservalionen har också följts upp med förslag tilllaglextändringar i reservationerna 19 och 21, Reservationen 4 handlar om hurman skall organisera förhandlings- och informationsarbetet på det lokalaplanet. Detta har propositionen överlämnat åt parterna. Vi tycker det ärnaturligt att lokala klubbar, eller på mindre arbetsplatser ombud för deanställda, direkt tar hand om de frågor som berör de anställda nära ochdagligen. Hur detta i detalj skall ordnas bör facket självt eller efterkollektivavtal med arbetsgivaren få avgöra. Detta gäller särskilt med hänsyntill att lösningarna kan bli olika i olika branscher och för olika typer avföretag. Någon anledning för lagstiftaren atl här gå in finns inte. Över huvudtagel måste sägas, atl om man inte litar på atl parterna kan lösa de praktiskafrågorna kring förhandlings- och informationsarbetet, hur skall man då vågatilltro dem förmåga att samverka i alla de materiella frågor sonilagstiftningen bara ger en ram omkring? Detresonemang som jag här fört står i överensstämmelse med vad utskottetsmajoritet, beslående av socialdemokrater och folkpartister, anser, ochmoderaterna har emellertid en annan uppfattning, 1 beskäftig iver att styra denfackliga verksamheten - eller kanske rättare sagt att få bort den från mindrearbetsplatser - lägger man fram förslag om särskilda villkor för rätt lillförhandling och information. Förslagen är emellertid både motsägelsefulla ochförvirrade, och det är därför vanskligt att försöka göra någon säkeruttolkning av deras innebörd, särskilt efter alla turer innan reservationen varskriven, Itexten till reservationen 4 sägs alt en arbetsgivare inte skall vara skyldigatl förhandla primärt - alltså om viktigare förändringar innan de vidtas -såvida det inte finns etl särskilt utsett ombud bland de anställda eller lokalklubb på arbetsplatsen, Detla följs också upp med en klar lagiexi beträffandeinformaiionsskyldigheien. Där är det tydligt och Arbetsrättsreform m. m. Nr 145 klart - den saken behöver vi inte diskutera. Del är bara allkonsialera den 'och förslag kan medföra att anställda på många 2 iuni 1976 "arbetsplatser inte får den löpande information från arbetsgivaren --------------- som iirså viklig för hela medbeslämmandelagens system, Arbetsrättsreform När detgäller den primära förhandlingsskyldigheten iir lägel mera kom- m. m. plicerat, I texten sägs atl förhandlingsskyldigheten skall bortfalla,om det inte finns en behörigföreträdare för facket bland de anställda, och att de anställda i sådana fallskall ha cll slags direkt primär ()vcrl;iggningsr;iii - lägg miirke lill ordet!- med arbetsgivaren. Så långt är del relativt klart, även om bockfoten slickerfram alldeles tydligt; man hoppas på all dei skall uppslå en verksamhet vidsidan om facket, Splillring på arbetstagarsidan är ju alltid en fördel för demsom går arbel,sgivarnas ärenden. Det egendomliga är emellertid alt moiivtexteni reservalionen 4 - som r ö, även älergells i del officiella pressmeddelandet -inte stämmer med den laglexi som presenieras i reservalionen 19, Där blandarman i allsköns röra ihop förhandlings- och övcrläggningsräll och låier enskildaarbeisiagare på arbetsplatserna bestämma över fackets förhandlingsrätt. Delframgår inte om arbetstagarna skall vara eniga eller ej för all få utöva sillinflytande, och del är flera andra frågetecken i sammanhanget. Detmest fantastiska är emellertid all man från sida säger, atl vi måsleskapa en paragraf som kan fungera på alla typer av arbetsplatser redan frånlagstiftningens inledningsskede. Och så liigger man fram ett sammelsurium därlagtext och motiv inte slammer överens och där lagtexlen, läst för sig, ärdunkel intill del obegripliga. Är delta verkligen del klara alternativ somcentern vill förelägga den lagstiftande församlingen, kammare?Vissa minimikrav på tydlighet och konsekvens måsle upprätthållas i samband medlagstiflningsarbeie. Och detta gäller oavseii vilka förslag man lägger fram. Jagtycker all reservanterna är väldigt övcrniaga niir de påstår all propositionensförslag "omintetgör" elt deccnlraliserai och smidigt bcsluis-faitandei förelag där fackklubb saknas, Majorilelen har. som uiskoneis värderadeordförande sagt, fullt förtroende för de fackliga organisationernasförmåga all ordna dessa saker ulan onödiga pekpinnar. Vi lar bestämt avståndfrån den misstro iiioi del fackliga arbeiei som åierspeglas i reservalionen. Reservanternasäger också, överst pä s, 84, all del skulle Ijärma ar- : beisgivaren och de anställda om dessa Ibreträddes av represenumter som inte har anställning på arbeisplaiscn. Detta yttrande är avslöjande. Re servanterna går omkring och hoppas på ständiga motsättningar mellan fackets representanter och de anställda. Hela synsättet är främmande för dem som har någon erfarenhet av fackligt arbete. En representant för facket - han må vara ordförande i en avdelning, facklig ombudsman eller ha annan befattning - är i denna position på grund av alt han har sina arbetskamraters förtroende. Inbilla er inte att ni med så enkla finter '" kan skjuta in kilar mellan fackliga ledare ochfackets medlemmar. är en urgammalarbelsgivarlaklik, som är dömd att misslyckas. Låtmig ställa en fråga till i . 1 förra valrörelsen den hade en annons ilär ni talade om an ni tycktedetsamma Fär vi i åretsvalrörelse se en affisch där del slår: _ ochArbetsgivareföreningen är överens när det gäller mcdbesiämman- Arbetsrättsreform delagen? m. m. Jaghar redan nämnt atl del är och vänsierpartiei kommunisterna somhar de llesla reservalionerna. Vpk har i sin huvudreservation deklarerat sinprincipiella insiiillning genom atl hiinvisa lill sin partimotion 2495. Manförringar värdet av den föreslagna relbrnicn och kritiserar den. Jagskall inie gå in i dclaljcr. Men lål mig konsialera atl trots all den kritiksom från kommunisterna riktas mot såväl socialdemokratin som den fackligarörelsen och vän land vågar jag hävda all inget land har kommii längre än vaelvi har gjort när tlei gäller ilemokraiiprocessen. Och riiknar jag in länderi såväl öst soni väst. Den reformistiska socialismen bygger på all stegvisförändra samhiillet, och del är del vi håller på med. Vissa av de problem somredovisas i vpk:s reservation, i.cx. fackföreningarnas vetorätt, skall gå utredning, soiii skall följa upp frågorna omkring demokratin påarbetsplatserna. Demoderata reservationerna vill alla gä längre än vad man fått cen-lerpartiet medpå när det gäller all urholka lagen. a. vill man undanta lie små företagenfrån rätten all förhandla, med andra ord dela upp den svenska arbeisiiiarknadeni två grupper. Delta vore olyckligt, inie miiisl ur de små företagenssynvinkel. Arbetslagarna där skall ha samma rätt som andra an få inflytande ochmedbestämmande. Skönmålningen av små förelag som idealiska arbeisplaiserstämmer inte i ilel verkliga livet. Inom denna förelagsgrupp finns båile bra ochdåliga Ibrctag, sedda ur den synvinkel vi diskuterar. Tillslul, herr lalman, några reflexioner omkring förspelet lill ticnna lag i enlängre perspektiv. Fråganom den industriella demokraiin har diskuterats och tiriviis länge inomarbclarrörelsen. Vi kunde aldrig nöja oss med bara ilen politiska demokraiin.Ernst Wigforss var en av idégivarna pä 1920-Uilei. Många har följt efter. Närfattigdom och nöd rådde var del väl många som nödde all fick vi bara en godmaicriell siaiuhird skulle människornas problerii vara liisia. Men så är iniefallel. De anslällda i fabriker och andra Ibreiag kände vantrivsel och vanmakt.De ville ha ul mer av sin liv än all bara vara roboiar ilillvcrkningsprocessen. 1947kom ul mctl sin bok , tlär han skildrar Rivar-Bohms öden och tankar då han slår viil sin slamranile maskin. Jag hinner inte all gä in på myckel i boken. Låt mig bara säga all Rivar-Bohm sökte sig lillbaka lill landsbygden, men han trivdes inte heller där. Han hade blivit en del av industrisamhället. Och det är detta industrisamhälle som har komniit för atl stanna, men som vi måste Ibr- 37 Arbetsrättsreform m. m. ändra och göramänskligare. Delär, .som säger, inte bara en fråga om högialarmusik i matsalarna,extra dusch eller 10 minuters gymnastik. vill ha del av kulturenoch öppna alla dörrarna i samhället för dem som han i boken kallar"skitmänniskorna". Och skriver efter det att Rivar-Bohmkommit tillbaka från sin utflykt lill gården: "Än är det bara underiigarefunderingar hos Rivar-Bohm den första'natten vid rivmaskinen efterMellangårdsvistelsen. Men det finns andra rivare vid andra maskiner i andraländer, och det finns hundra miljoner maskinslavar som redan är nere i dyn påsamma sätt som jag. Och det finns andra miljoner som är på väg. Och alla dessatänker samma tankar därför atl de tvingas till det. På olika tungomål kommer deförr eller senare fram lill den bottengrund där det inte längre finns någraalternativ, bara visshet. Där bakom står Fyll-Larssons ord: Man måste vara medoch dela och bestämma." Låtmig säga till dem som försöker hindra utvecklingen eller hell stoppa den:Del finns ingen väg lillbaka, bara en väg som leder fram mot en ökaddemokratisering av vårt ekonomiska system. Och detta, herr talman, kommer attbli till nytta för alla som bygger och bor i vårt samhälle. Hert i (c): Den reform av arbetslivet som nu behandlar bedöms få mycketgenomgripande verkningar för framtiden. Den syftar till en vidgaddemokratisering av arbetslivet och påverkar också demokratiseringen i samhälleti övrigt. Jag vill gärna instämma i avslulningsord, alt detbara finns en väg framåt, nämligen en fortsatt demokratisering av vårt samhälleoch inom vårt arbetsliv. Denenskildes rätt lill arbete och arbete under trygga villkor, med möjlighet allforma och utveckla sin arbetsmiljö och att utöva innyiandc, är enligt centernsvärderingar grundläggande mål i vårt politiska arbeie. Medbestiimmandelagenblir en ylleriigare medel all nå delta mål. Centernsinställning till demokratiseringen inom arbetslivet framgår av vårtpartiprogram som antogs 1970. ansluter sig lill den allmännauppläggningen i propositionen, därför att den i allt väsentligt överensstämmermed vårt partis program och våra värderingar. Enbred debatt i denna fråga har pågått inom fackliga organisationer och inompolitiska partier, särskilt under den senaste tioårspriöden. Flera reformer förall trygga anställningen och förbättra arbetsmiljön har under stor politiskuppslutning beslutats . Jag tänker påar-beismiljölagstiftningen, rätt till ledighet vid studier, lagen om fackligförtroendemans ställning, lagen om anställningstrygghet, lagen oman-slällningsfrämjande åtgärder och lagen om medbesuimmandc iarbetslivet. Det mesta har kommit lill när socialdemokraterna varit i minoriteti . underströk också indirekt delta när han sade alldel har genomförts mer på detta område än vad man kunde ana islutet av 1960-lalei. Socialdemokraternas styrka Nr 145 här i harminskat sedan den liden. Till stora delar fungerarmoderna företag i överensstämmelse med pro- j \un\ 1976 Vi harredan hunnit en bit på väg. Del är därior till- fredsställande atlutskoilei nu enhälligl kan konstatera "all del finns Arbetsrättsreform en bred uppslutning bakom huvudtankarna i regeringensförslag". m. har därför ingen anledning all blåsa upp lillslor strid på de punkter där vi redovisar skilda meningar. Det skadarförverkligandet i det praktiska livet om en reform används som politisktslagirä. Endaundanlaget från den allmänna uppsluiningen kring förslagets huvudlinjer ärvänsierpartiei kommunisterna som förordar ett helt annat samhällssystem byggtpå viirderingar som inte delas av demokratiska partier. Enpraktisk följd av tlcmokraliscringen av arbetslivet iir all inflyian-defrågornadecentraliseras. Det är med decentralistiska ideologi ett framsteg isamhällsarbetet. Regeringens förslag undantar emellertid anslällda i vissa småföretag från direkt information och inflytande inom Joreiaget och avvikerdärigenom från decentralismens idé. Medutgångspunkt i decentralistiska värderingar har försökt anpassalagstiftningen, så att den med elt minimum av byråkrati blir praktiskthanterlig och så att den kommer att praktiskt omfatta alla fackföreningsmedlemmari kollektivavtalsbärande organisationer och alla förelag. I massmedia ochfrämsl från socialdemokratiskt håll har del påståtts senast här i debatten, attmoderaterna och undantar småföretagens anslällda. Det är inte sant vadbeträffar . En gång för alla måste slås fast att förslagomfattar alla fackligt anslutna i kollektivavtalsbärande organisaiioner ochalla företag. Vårt förslag garanterar att information och inledandeförhandlingar sker inom företaget, även när facklig företrädare saknas.Propositionen utesluter dem från direkt information och överläggning inomföretaget. Centernsalternativ är en utvidgning av lagen med avseende på direkta kontakter mellanberörda parter inom de små föreiagcn så all deras anställda står i paritet medde större företagens. Regeringens förslag, som i del här avseendet stöds avIblkpariiet, uppvisar enligt vår mening iögonfallande brister på denna punkt.1 alternativ inskränks inte fackets möjligheter att agera. Regeln atlinformation och inledande av förhandling skall ske direkt med de anställda omfacket inte uiseii förtroendeman bland dem bör stimulera till fackligl arbeiepå lokal nivå. Lagen kompleiierar således eventuella luckor därvidlagsaniiidigi som tlc anslällda iir oförhindrade, ja, kan stimuleras genom dennaregel, atl utnyttja sin organisation. Omanställda godkänner planerade åtgärder i förelag där facket inte utsett förtroendeman är inte företagaren skyldig atl fullfölja sin förhand- lingsskyldighet enligt vårt alternativ. Medlemmarna har alltid möjlighet an kräva all förhandlingarna skall fullföljas. I denna situation har ar betsgivaren också all fullfölja sin förhandlingsskyldighet. Arbetsrättsreform m. m. facket självt ta initiativtill förhandlingar. Genom förslag är alltid den direkta kontakten medde anslällda garanterad i alla fiireiag, vilket icke propositionen kangarantera. Detär märkligt att inte och inte heller socialdemokraierna kunnatansluta sig till förslag.Herr Fageriund uigöi sig i orden:Obegripligt, sammelsurium, splittring och bockfot om cenierns lorslag på denhär punkten. Dock utan att ange en saklig moiivcring. Kom fram med den så attvi kan diskutera den här frågan sakligt! I och för sig liknar dessa argumenträtt myckel den argumentering sociaklcmo-kralerna förde mot oss beträffanderegionalpolitiken. Vem liar fån räil? I vilken rikining har regionalpolilikengått' Jo, i den riktning vi angav. HerrFagerlund sade alt den lagregel vi anger i 14 S iir obegriplig. Vi har testatden på småföretagare och deras anställda. De begriper den, och det ärhuvudsaken. Vårtförslag överensslämmer helt med lagens anda och mening all de berörda skall fåinfiyiande och information. Det stämmer också med det praktiska livetsfunktion. Det är som bekant viktigt i orientering all kartan stämmer medverkligheten - i annal fall komnier man fel. Godarelationer och ett ömsesidigt beroende priiglar situationen i de fiesta mindreförelag. Mot den bakgrunden är del ett friimmande inslag som fjärmar anställdaoch företagare frän varandra, om inlbrmation och överläggningar utan deanställdas egen vilja sker med människor utanför förelaget som inte har direktberöring med händelserna. Det kommer all upplevas orikligt av både arbetsgivareoch anställda. Det har vi talat med såväl småföretagare som deras anställda om.De i regcringsförslagei åsidosatta arbetslagarna i små förelag får i centernsförslag minst samma möjligheter till medinflyiande och information som i störreförelag. Del iir en viklig målsättning för oss. Viser det som naturligt atl förhandlingsordningen i det hiir sammanhangetansluter sig till den som gäller på arbetsmarknaden i öviigi. Vi accepterarsåledes central förhandling om enighet inie näs på lokall plan. Den ceniralaförhandlingen ser vi som en möjlighei lill nödvändigl kor-rekiiv. Dessuiomskapar den en jämviki som ger möjlighei lill förhandling mellan jämlika parter.