prot · FY0996 · 1975-12-31 00:00:00 — Jag skulle gärna vifia erinra i all i gärbehandlades ett betänkande från lagutskotlel där vi båda två har varitfullkomligt överens om att det skulle stå att den senaste lidens lagstiftningpå hyresområdet har gett hyresgästerna en slarkare trygghet i deras boende.Behövs det mer av den formen av trygghet, så skall jag vara pä samma linje somherr när det gäller all skapa en sädan situation att det behovettillgodoses. Jag vill bara konstatera all det inte råder nägon diskussionmellan oss på den punkten. HenGUSTAFSSON i (s): Jag vill bara konstatera att efter det att har yllratsig kan man slå fast att det kanske bara var en tillfällighet att inte centerneller åtminstone skrev på samma reservation som . HenSVANSTRÖM (c): Jag skulle vifia rekommendera att inle dra alltförlångtgående slutsatser av mitt yttrande . Det tillhör väl den praxis som viarbetar efter alt vi lar en sak i sänder. Vi bedömer de utredningsförslag somläggs fram, och vi kommer här att med anledning av sådana förslag fä rikliga tillfällenatt göra överväganden. Överläggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs pä bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen av herrar och , och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes föfiande voteringsproposition: Den som vill att kammarenbifaller lagutskottets hemställan i betänkandet nr 26 punkten 1 röstar ja, dendet ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen av herrar och . Vidomröstning genom uppresning förklarades flertalet av kammarens ledamöter haröstat för ja-propositionen. Då begärde rösträkning verkställdesvotering med omröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 253 Nej - 45 § 5 Utländska medborgares förvärv av fritidsfastighet betänkande nr 27 med anledning av propositionen 1975:65 medförslag till lag om ändring i lagen (1916:156) om vissa inskränkningar i rättenatt förvärva fast egendom m. m. jämte motioner. Hen (): När del gäller della ärende, som handlar om inskränkningar i rällenalt förvärva fasl egendom, framför alll fasl egendom som är avsedd alt användasför fritidsändamål, har vi i lagutskollel blivit eniga om att tillstyrkaproposiiionen. Men vi är ändå några stycken som har tyckt att del funnitsanledning alt avge etl särskill yttrande, och jag vill med nägra fä ordkommentera detta yttrande. Jagskall kanske först säga all en av anledningarna till all vi har blivit enigatror jag faktiskt är att utskottet hade tillfälle att göra etl besök i elt avde län som är särskill ulsalta för ell utländskt efterfrägelryck. Och det kanju vara av ett visst inlresse all utskollsresor ocksä har sin betydelse! Menalt vi nu tillstyrker proposiiionen fär inte fördöfia del faktum alt man kanlycka att den egentligen är principvidrig och alt man ullalar önskemålet attandra lösningar pä problematiken bör sökas sä snabbt som möjligt, så att intevissa grupper utlänningar behöver undantas frän rätten all förvärva fastegendom för just ett sådant ändamål som fritidsbebyggelse, Ihögtidligare sammanhang brukar vi ju här ofta bekänna oss lill en vissinternationalism, och inte ulan engagemang slår vi vakt om den europeiskatanken. Missförstå mig inte -jag talar inle om handelspolitik just nu utan jagtalar mera om anknytningen till och sammanhangei med den europeiska kulturensom sädan. Och vi skulle nog på svensk sida bli litet stötta i kanten om viförsökte förvärva en frilidsfasiighet någonstans i och möttes av hindersom vi kanske inte rikligl vill accepiera. Därförtycker vi som har samlats kring det särskilda yttrandet att man skall föfiautvecklingen konlinueriigt och arbeia för att komma ifrän en - som vi i varie fallanser - principvidrig lagstiftning som vi dock är beredda att godta i avvaktanpå att läget skall klarna. Menjag vill, herr lalman, litet grand anknyta lill en annan sak som var aktuell iföregående ärende. Lät mig kalla det frägan om det knaprande på äganderättensom förekommer i värt land. Vadvi egentligen skapar med den här lagstiftningen är en begränsning av denkundkrets som ägaren till frilidsmark har. Han kan inte få del kundunderlag ochden konkurrens om sin markbit som han naturligtvis gärna skulle vifia ha föratt kunna hoppas på litet bättre ersättning än han får när efterfrägeiryckethar dämpats. Del anses att en sådan dämpning av prisläget är riktig när ettförvärv av en fastighet sker i det allmännas intresse. Vi har litet olikauppfattning i olika politiska läger om var gränsen skall sältas för vad som ärrimligt, men i princip är vi ändå överens om att det allmänna aldrig skallskörtas upp i sådana här sammanhang. Menhär är det inte fräga om en lagstiftning till förmän för det allmänna ulan tillförmän för en enskild, svensk person, som fär tillfälle att förvärva enfastighet något billigare än vad han skulle kunnat göra om konkurrensen hadevarit mer fri. När en köpare fär marken litet billigare knaprar mannaturligtvis på ägarens möjligheter att tillgodogöra sig den förmögenhet hanhar. Här är det mycket sällan fråga om någon kapitalstark buse som har lagt siglill med mycket mark i spekulationssyfte, ulan kanske snarare om en lantbrukaresom har något impediment som han hoppas kunna säfia till nägon aningslös personsom sommarstugetomt och få ul sä mycket pengar som möjligt för - inte för attspekulera utan kanske för att investera de pengar han får i andra nyttigheterför hans lantbruk. Jagtror all man skall vara observersam, för att använda ett skånskt ullryck, päsituationen alt vi med stöd av lagen gör överföringar från en enskild persontill en annan enskild person som inte riktigt alltid kan försvaras. Del är enav orsakerna lill all i varie fall jag känner mig litet tveksam inför del somvi komnier all besluta om. Jag är övertygad om au del är nödvändigi, rikligl ochlämpligt all göra det jusl , men jag är lika övertygad om, herr lalman, attvi alla skall hjälpas ät all ta oss ur del läge som vi själva försätter oss i. Utländskamedborgares förvärv av fritidsfastighet i L'und(s): Hela anförande från denna talarstol andades mycket slorvånda, och del var därför glädjande att lagutskottet fick lillfälle att testaden höga princip om internationalism på del här områdel som moderalerna harfört fram i sill särskilda yttrande. Jag förslår nu all besöket på platsen,konlaklen med verkligheten, var en mycket nyttig erfarenhet som lill slut leddefram till det eniga utskollsbetänkandet. Jagär emellertid i motsats till litet mera säker på min sak. Jaghälsar regeringens förslag om en skärpt lagstiftning mot de utländska köpen avfritidsfastigheter i vårt land med myckel stor lillfreds- siällelse, F'.egeringenhar handlat snabbt och är väl värd en eloge för det. Speciellt i södra vi i alll större utsträckning en eflerfrågan från köpstarka personeroch förelag ulanför våra gränser som riklar sig mot den begränsadefritidsmarken just i vår region. Både de personliga kontakter som jag har haftmed människor som drabbats av den utländska konkurrensen och den statistik beträffandede utländska köpen i som jag tog fram införinterpellationsdeballen i den här frågan i höslas med slalsrådel Lidboni visarklart på behovet av en skärpi lagsliflning. Även lagutskottet pekar i sittbelänkande på de särskilda problem som finns i , Del lycker jag ärglädjande, och del bör också kunna ge länsstyrelserna i södra delarna av landet"råg i ryggen" att genomföra en effektiv begränsning av de utländskauppköpen så att ett ökat utrymme kan ges åt regionens egen befolkning attskaffa fritidsfastigheter. Sedanvill jag gå över till motionen 2027 som vi har väckt i den här frågan. Vi hartagit upp frågan om länsstyrelsernas möjligheler att i ell sammanhang beslutaom förbud mot utländska uppköp av frilidsfastigheter avseende länet i desshelhet eller större delar av länet när eflerfrågan motiverar det. Bakgrundentill detta motionsyrkande är en strävan från motionärernas sida att försökaanvisa en väg som innebär mindre av detafiregleringar och krångel inom de ländär ,vi har - eller väntas få -ett utländskt efterfrägelryck mol sommarstugoroch fritidsmark. Denna typ av mera generell lagstiftning finns redan införd iFinland och , och den borde också enligt vär uppfattning kunna konimalill användning i vårt land. Men har lagutskottet enhälligt bestämt sig föratt inte gä på den linjen - åtminstone inte f n, - och vi har därför ingetyrkande pä den punkten. Jag vill bara uttrycka den förhoppningen attlänsstyrelserna, i vafie fall i de sydliga länen, kan finna vägen till ensmidig och effektiv kontroll av de utländska uppköpen. Tillsist skall jag något kommentera särskilda yttrande. Man hissar judär internationalismens baner. Jag tror emellertid alt det här varken är frågaom nationalism eller om internationalism. Jag tror inte heller att nägol annatland har nägra krav på oss all vi skall lösa fritidsproblem och alt viskall ha en annan lagstiftning än den allt fler länder i vår närhet nuintroducerar. Det gäller ju här om vi skall offra de smä inkomstlagarnasintresse i vårl land och deras behov av att skaffa sig sommarstuga, torp ellerliknande till någorlunda rimliga priser. Den lagstiftningen är en av 'de mängabitarna i det pusslet, och det är speciellt viktigt i där vi har ettallt härdare utländskt tryck på oss när det gäller fritidsmark. Vadsom motverkar intresset all skydda speciellt de svagare inkomstgrupperna ärslrävan alt upprätthålla den i och för sig vackra principen ometableringsfrihet. Den gynnar emellertid i försia hand de kapitalstarkautländska intressena. Mot bakgrund av den snabba ökningen av de utländskafastighetsuppköpen - i varie fall i - tvekar jag inte att sägaatt vår lojalitet i första hand bör gälla de lägre och medelhöga inkomsttagarna ivårt land och deras möjligheter att skaffa sig fritidshus till rimliga priser. Jagtror inte, herr talman, att vi behöver vara rädda för nägra speciellarepressalier som antytts i ulskottsbelänkandet. Vår lag som skall hindrasvenskar att köpa fritidsfastigheter utomlands finns ju redan. Och omexempelvis skulle öka restriktionerna när det gäller försäfiningen avfritidsfastigheter får vi väl - om vi tycker det är lämpligt - i stället hyraen fastighet här; det går ju även i fortsättningen i vårt land, Ivalet mellan all avstå från denna lagstiftning och att väja undan förmöjligheterna av någon form av skärpt lagstiftning utomlands tror jag det ärriktigt all väfia den väg som propositionen har valt. Jagber med detta, herr lalman, att få yrka bifall till lagutskottels belänkandenr 27, Under detta anförande övertog herr förste vicetalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. HenLIDGARD (m) kort genmäle: Man skall egentligen inte tvista när man är enig om vilket beslul manskall komma fram till! Men jag måste nog ändå påminna i , iSkåne, om all vad som varit verkligt pris-uppdrivande pä de skånskafritidsområdena har inte varit att utlänningar sökt sig dit, utan del har varitstockholmare - mer eller mindre kapitalstarka - som har sökt sig dit ochdrivit upp priserna. Jag har bott där nere i sådana områden och jagkan dem som min egen byxficka. Jag vet vad som hänl där nere. Detta visaregentligen hur svårt det är att lagstifta på det här området. Vi drar gränseroch säger: All right, svenskar skall få lov all köpa. Men fräga dem som bornära dessa områden, vem de tycker mest illa om. HenPETTERSSON i (s) kort genmäle: Om nu vill introducera enlagstiftning som förbjuder stockholmare att bosätta sig på får del välvara hans sak. Jag hyser i alla fall inga tankar i den riktningen. Hen (): Del är ett i princip enhälligt utskottsbetänkande som vi nu behandlar,och vi har tillstyrkt regeringspropositionen. En liten rent redaktionelländring i lagtexten har vi ocksä kostal pä oss all föreslå. Medanledning av de yttranden som gjorts här i kammaren med anknytning till delsdel särskilda yiirandei,dels molionen av i kan det välvara motiverat att jag som ordförande för det enhälliga utskottet också gernågra synpunkter. Denerfarenhet som i olika sammanhang har redovisats, framför alll frän södradelarna av , beträffande del ökade efterfrägeirycket som utländskaspekulanter har utövat, har verkligen gett anledning att se över den nuvarandemycket generösa lillslåndsgivningen. Vid del besök hos i Kalmarlän, som utskottet gjorde för någon tid sedan, fick vi bekräftat att den praxisvaril rådande alt i princip alla sådana förvärv har bifallits. Genom dellagförslag som föreligger och som strax antas av kommerresiriktiviteten all öka. Mendella kommer inte att drabba utländska medborgare som varil bosatta i landettvå är, eller som på nägol sätt är knutna till värt land. Jag tror därför har stora möjligheler att göra den kommande lagtillämpningen ganska trivsamoch värdefull för våra gemensamma intressen . Jaghar naturligtvis respekt för de synpunkter som framförts i det särskildayttrandet. Även om jag inte är nägon utpräglad internationalist mäste jag påståatt det kan vara angenämt all vi inte drar upp gränser som kan uppfattas somotillbörliga. Det är enligt min bedömning ingalunda fallet i det härsammanhanget. Men utskottet har skrivit litet grand om de här problemen, ochdet är denna skrivning som gjort det möjligt att få fram elt enhälligt förslagfrån utskottets sida. Närdel gäller de motioner som väckts i det här sammanhanget har iLund accepterat de invändningar som utskottet haft mot hans och hansmedmotionärers tanke om att ta hela länet, om sä beslutar, somett område där lillslåndsgivningen skulle kunna tillämpas restriktivt. Vi harutvecklat invändningar mot detta i betänkandet, och jag förutsäller att deskall bli respekterade i den kommande lagtillämpningen. Vi hävdar bl, a, alldel system som föreslås, med en decentraliserad handläggning avtillståndsärendena där även i fortsättnin.gen denna tillståndsgivning skallanförtros ät länsstyrelserna, är att föredra. Vi finner det svårt att förstådet som sägs i niotionen 2026, att ett regionalt organ skulle bestämma de härlingen, I så fall skulle de beslutas centralt, men del har utskottet intefunnit angelägel. Vivill emellertid peka på all den här föreslagna förbudsregeln inle skall ges enalltför stel innebörd vid den praktiska tillämpningen. Jag är övertygad om allsä inte kommer all ske. Meddel anförda, herr talman, ber jag att fä yrka bifall till lagutskottetsbetänkande nr 27, Hen ,SSON i (s): Jag vill bara ge en kort kommentar till vad ordföranden i lagutskottetsade. Han uttryckte en förmodan all del var lagutskottets skrivning ;ioni gjortatt man hade kunnai enas kring utskottets betänkande. Han har kanske rätt isin förmodan, Ulskottsbelänkandet ärganska suddigt, man säger t, ex, "åena sidan" och "å andra sidan", Sävittjag kan förslå hänger nu myckel pä hur länsstyrelserna kommer alt utveckla enpraxis på del här området. Vi som har sysslat med de här frågorna konimer medmycket slort intresse att föfia länsstyrelsernas arbete. Vad vi för fram i motionen2026 är vär rädsla över all det skall bli ett omfattande krångelgenom de här detafiregleringarna. Det återstår naturiiglvis att se hur det blirmed den saken. Jaghar inte i och för sig accepterat utskottets skrivning, men jag böjer mig förden överväldigande majoriten. Jag hoppas på att en förnuftig praxis utvecklarsig hos länsstyrelserna. Annars får vi kanske be att fä återkomma litet längrefram när vi hunnit få en överblick översiluationen. HenSVANSTRÖM (c): i förhoppning belräffande länsstyrelsernas sättatt handha den här frågan vill jag för min del uttrycka som en förvissning. Närdet gäller betyget om suddigheien fär den väl slå för . Men om denna suddigheten har gjort motionären lill freds, har den ändåhaft etl värdefullt innehåll. Förbudmot koppling i hyresavtal av hyra av bostad och hyra av bilplats Överläggningenvar härmed slutad. Nr 28 med anledning av motion om möjlighet tillinteckning i hus på arrenderad mark. §7 Förbud mot koppling i hyresavtal av hyra av bostad och hyra av bilplats Föredrogs lagutskottets betänkande nr 29 medanledning av motion om förbud mot koppling i hyresavtal av hyra av bostad ochhyra av bilplals, I delta betänkande behandlades motionen 1975:725 avherr m, fl, (vpk), vari föreslagits att hos regeringenhemställde om förslag till sädan ändring av hyreslagsliflningen attbostadshyresgäst utan bil inte kunde ivingas alt hyra bilplats genom kopplatavtal, Ulskottethemslällde att skulle avslå motionen 1975:725, Reservation hadeavgivits av (vpk) som ansett alt utskottet bort hemställa altriksdagen skulle bifalla motionen 1975:725, Hen (vpk): Hyresavtal rörande bostadslägenhet är i princip förenat medkvarboenderäll, ett s, k, direkl besittningsskydd, innebärande alt Förbudmot koppling i hyresavtal av hyra av bostad och hyra av bilplals hyresgästen har rätt attvid hyrestidens utgång fä hyresförhållandet förlängt. Omhyresgästen inte betalar hyran enligl hyresavtalet, dvs, även den del som utgörhyra för bilplats, förverkas hyresrätten med åtföfiande skyldighel förhyresgästen att flytta. Flyttar hyresgästen inte frivilligt, kan vräkning ske. Dettaupplevs naturligtvis som mycket orättvist och som en otrygghet i boendel avalla dem som har påtvingats sädana avtal och inte har bil. Det borde varasjälvklart att billösa hyresgäster undantas från tvånget alt i samband medförhyrandel av en bostad även hyra bilplals. Hurskall man då förhindra att den som inte har bil eller stadigvarande nyujar bilinle skall förlora hyresrätten till sin bostad, om han inte vill betala hyraför garage eller annan biluppställningsplais? Detta krav mäste tillgodoses, ochdet görs enklast genom att besluta enligt förslaget i vpk-motionen 725, dvs,att ändra hyreslagsliflningen så att bosladshyresgäst utan bil inte kan tvingasall hyra bilplats genom kopplat avtal. har, såsom framgår av betänkandet, bl, a, framhållit alt man lidigarei flera sammanhang uppmärksammat, problemet och uttalat sig för ätgärder somnu föreslås i vär motion. Förbundet understryker också - och gör det säkerligenutifrån de erfarenheter man har pä detta område - behovet av alt nu vidtaåtgärder för all konima lill rätta med problemen. Man säger även iremissyttrandet att det visserligen inle saknas möjligheter i hyreslagen attundanröja obilliga hyresvillkor men att det i praxis inte ansetts att tvångetför icke bilägare att hyra bilplals är ett obilligt villkor. Systemetmed kopplade avtal innebär även inle önskvärda bostadspolitiska effekter. De ioch för sig redan alltför höga hyreskostnaderna blir för den billösahyresgästen ännu högre genom all biluppställningsplais ligger med ibostadshyran. För mig framstår det som hell klart att det för hyresgäster utanbil måste vara obilligl. Allmänt medför ocksä ell sådant syslem en konstladuppskruvning av hyresnivåerna. Principielltfinns inget att invända mol all fastighetsägarna vid nybebyggelse åläggs attansvara för vissa parkeringsanordningar. Jag är ocksä medveten om altkostnaderna för service och underhåll måste betalas, och självklart då av demsom använder bilplatserna. Utskottetsmajoritet har som skäl föratl underlåta bifall lill niotionen anförl bl, a, delsom privala fastighetsägare ofta anför som skäl mot all slippa bilplatslvängel,nämligen all iordningställandet av bilplalser har utgjort elt villkor förbyggnadstillstånd. Somvi franihållii i molionen och i reservaiionen lill beiänkandel bör de problemsom sammanhänger med ökad biliälhei och beslämmelser i samband medbyggnadslovsgivning inte få medföra all enskilda hyresgäster ulan bilekonomiskl belastas. Delta har säkerligen heller aldrig från dem som utformatbyggnadsstadgans bestämmelser, frän statens planverk eller lillständsgivandemyndighet varil avsikien med bestämmelserna 0111 bilplatser i samband medbyggnadslov. Principielltbör bilismen bära sina egna kostnader, och utgifterna för garage ochbiluppställningsplatser bör med undantag av ett visst antal besöksplalser inteinkalkyleras i hyrorna. Normerna för antalet bilplatser bör vara flexibla såatt antalet bilplatser vid innyllningslillfällel ungefär motsvarar biltäthetenoch en utbyggnad sedan sker i takt med att behoven ökar. Bilismenhar ställt allt större krav pä stadsplanernasutformning med slarka kostnadshöjningar som föfid. Det krävs exempelvis bredarevägar, irafikseparering och parkeringsanläggningar. Det har sedan en tidpågätt en ganska intensiv diskussion om hur kostnaderna för bl, a,parkeringsanläggningarna skall fördelas niellan kommunen och de boende. Tidigareansågs det ganska självklart att större delen av kosinaderna för sädana anordningarliksom för mera grönytor och lekplatser skulle falla pä kommunen, som sedandebiterade kommunens samtliga invånare för både anläggnings- ochdriftkoslnader. Hyresgästen betalade endasl för den service som hörde sammanmed själva huset i vilkel han bodde. Övergängen till bebyggelse av helabostadsområden, ofta med samma ägare, har niånga gånger suddat ut gränsernamellan fasligheter och kvarter. Kommunernas besvärliga ekonomiska problem harofta lett till en övervältring av kostnader direkt på hyrorna ochbostadskonsumenlerna. Del betyder att de som bor i nyare bostadsområden färbetala koslnader för nyttigheter som invånare i äldre stadsdelar aldrig harbehövt betala direkl på hyrorna utan som har fördelats över skattsedlarna. Dennautveckling framstår inte bara som orättvis niellan olika kategorier avbosladskonsumenter ulan ger ocksä en del av svaret pä frågan varför hyrorna inybyggda' bostadsområden har stigit så snabbt. Del är angelägel och nödvändigiatt kommunerna i ökad utsträckning gär tillbaka till den tidigare ordningenoch låter samhällets alla invånare vara med om att betala kostnaderna församhällets expansion, Lagutskollelanför som ett motiv för sitt avstyrkande av vär motion all de allmännyttigabostadsföretagen och har rekommenderat införandet aven förlikningsklausul i hyreskontrakten av innebörd att hyresgäst som saknarbil befrias frän skyldighel alt hyra garageplals. Problemet med de koppladehyresavtalen är emellerlid ell problem i huvudsak för hyresgäster hos privalafaslighelsägare. Hade troll på möjligheten alt klaradenna fräga såsom utskottet förulsäller, nämligen genom förhandlingar niellanparterna på hyresmarknaden, hade man säkerligen inte i sill remissyttrande hemställtom att skall vidta lämpliga åigärder för all villkor om förhyrandelav bilplats skall betraktas som obilligl mot den hyresgäst som saknar bil. Delskall f ö, bli intressant all se hur mänga av de ledamöter i kammaren som ärmedlemmar av hyresgäströrelsen - en del mycket framträdande sädana -somkommeratt siödja reservaiionen vid beiänkandel, en reservalion som gär hell ilinje med vad de organiserade hyresgästernas Förbudmol koppling i hyresavtal av hyra av bostad och hyra av bilplats Förbud mot koppling i hyresavtal av hyra av bostad ochhyra av bilplats organisalion har uttalatoch föreslagit. Elt försök till en genomgång av kammarens ledamöter ger vidhanden att minst etl 50-lal tillhör hy-resgäslrörel;>en. Frågan är nu om deanser att lojaliteten mol en av de folkrörelser som i olika sammanhang - ochmed all rätt - betraktas som så betydelsefull är lika viklig sompartilojalitelen, Ulskottetsäger vidare att om uppgörelse inte kan träffas som innebär befrielse fräntvånget att betala bilplats, återstår möjligheten att begära villkorsprövningvid hyresnämnd, och man.erinrar ocksä om att regeringen aviserat enproposition med förslag om vidgade möjligheter för domstol att jämka ellerlämna utan avseende oskäliga avtalsvillkor. Till det vill jag bara säga att detär ju jusl delta frägan nu gäller, att den begränsade praxis som finns och denegativa erfarenheier hyresgästerna har beträffande vad som vidrättstillämpningen och i relationerna mellan hyresgäst och fastighetsägare haransetts som oskäligt eller, som det heter, stridande mot god sed ihyresförhållandet eller efiest är obilligl, gör det motiverat all nu besluta ombifall till motionen, Alla erfarenheier utifrån fältet dä del gäller deprivatägda fastigheterna har nämligen visat på svårigheierna all konima tillrätta med det här problemel utan en ändring av lagstiftningen.