prot · FY0983 · 1975-12-31 00:00:00 — Det viktiga är därvidinte de eventuella formaliserade meriterna, utan del vikliga är de faktiskakunskaperna, och det kan ofta vara lättare för arbetarna att skaffa sig dem päell meningsfullt sätt, om kunskaperna inte måste redovisas genom betyg. Ocksädelta perspektiv hör lill bilden när man diskuterar den uppsökandeverksamhetens roll, vem eller vilka som skall ansvara för den, dess former, målosv. Vifian, luslen, modet all studera hänger intimt samman med de socialavillkor man lever i och den arbetssituation som man befinner sig i. Vivel från FÖVUX-rapporierna liksom frän LO:s LOVUX-rapporler att mångakortulbildade bär med sig negativa erfarenheter från skoltiden och känner olustinför tanken på vidare studier och att en del är socialt handikappade och vifiemässigtförtryckta. Somliga saknar självförtroende och har berövats delar av sittmänniskovärde. Vem skulle bättre än deras arbetskamrater och fackligaorganisalioner kunna hjälpa dem alt fordra sitt människovärde lillbaka? Vemskulle bättre kunna hjälpa en arbetare till en ny medvetenhet än hansmedarbetare? Vem kan ge en korlutbildad ny motivation för studier om inle desom själva har delat hans villkor? Utifrånden här grundsynen har FÖVUX bedrivit en sä framgångsrik försöksverksamhet påarbetsplatserna att vi nu efter samma riktlinjer bör kunna fastställa en merbestämd form för den uppsökande verksamheten på arbetsplatserna. Omkring tvåtredjedelar av de uppsökta på arbetsplalserna visar etl klart intresse förstudier om de får bedriva dem delvis på arbetslid. Sambandet mellantillämpningen av lagen om ledighel för ulbildning och den uppsökandeverksamheten framstår således klart för att få med de kortutbildade istudierna. Tillmin oförställda förvåning flnner jag dock att de borgerliga inte vill vara medom den här ordningen. På en avgörande punkl hotar de alt urholka hela reformen.Det flnns två alternativa förklaringar till den borgerliga ovifian. Detförsta alternativet innebär att de borgeriiga utskotlsreservanlerna inle harinsett det självklara sambandet mellan den uppsökande verksamheten påarbetsplatserna och de övriga reformerna på arbetslivsom-rådel. De har sagl sigvara posiliva lill att öka löntagarnas inflytande och medbestämmanderätt, mende har inle insett alt della ökade ansvar för fackets medlemmar, förtroendemänoch organisationer ocksä ställer nya krav på kunskaper och medvetenhet. Det ären vänlig tolkning. Detandra alternativet innebär att de borgeriiga mycket väl har insett det härsambandet men att deras positiva ultalanden om de anställdas inflytande bara ären läpparnas bekännelse och av föga värde när del kommer till kritan. Välvifiansträcker sig bara lill de allmänna målformuleringarna och lill de yttreformella reglerna, men när det gäller all ge löntagarna verkliga instrument ochkunskaper för att den formella rätlen lill inflytande också skall faen reellinnebörd,ja, dä sviker välvifian. Dä är de fackliga organisationerna inlelängre betrodda. Då väfier man att lägga ansvaret för den uppsökandeverksamheten på organisalioner som, vilkel alldeles rikligt harpäpekal, inle har tillträde till arbetsplatserna. Vilketalternativ de borgerliga än väfier som förklaring kvarstår dock att del inlekan vara omsorgen om de kortutbildade som är drivkraften bakom förslaget, förde kommer inte all näs med ert förslag. Och inle är del omtanken om de fackligaorganisationernas medlemmar - en del av de borgerliga motionerna insinuerar juatt fackliga representanter skulle företräda godtycket om de blev ledamöier ielt statligt organ. Och inte är del av omsorg om löntagarna som de borgerligapartierna säger nej till att ge deras organisalioner insyn i och ett direktinflytande över fördelningen av resurserna för den uppsökande verksamheten päarbetsplatserna. Någonsade - jag tror att det var i -att detta att låtade fackliga organisationerna delta i fördelningen av resurserna för denuppsökande verksamheten och av studiestöden visar förakt för landstingsdemokratin,eller hur han uttryckte det. I själva verket visar det förslag som ligger justrespekt för kommunallagarna. Det är helt enkelt så alt landslingen undernuvarande förhållanden inle kan tillgodose önskemålet att fackliga företrädareväfis in i vuxenutbildnings-nämnderrfa. Hade det varil möjligl skulle jag medförfiusning ha vall en sådan väg. Men man måsle här hitta en annan lösning,därför all del enligl nuvarande kommunallagar inte är möjligt att sälta infackliga företrädare direkt i vuxenulbildningsnämnderna. De kan inte annat änindirekt vara företrädda i landslingens utbildningsnämnder. HerrRingaby hade en i och för sig förfiusande kommentar, där han dagdrömde om ettlandsting med bara fem socialdemokrater. Det gläder mig naturiiglvis i och försig att tror alt även om del bara flnns fem socialdemokrater i elllän sä är dessa de bästa företrädarna för LO- och TCO-kollekiiven och därförändå skulle komma in i vuxenutbildningsnämnderna. Men skall vi dra nytta avden erfarenhet vi Vuxenutbildningen,m. Vuxenutbildningen,m. skaffat oss iförsöksverksamheten och skall vi ge en reell chans för de kortutbildade alt fåsådana kontakter att de verkligen blir stimulerade till och motiverade förulbildning, då måste de fackliga organisationerna ha denna möjlighel. Alt hävdanågonting annal är ulan tvivel all försöka tala vackert om vuxenutbildning menatt - trots en övertygande dokumentation och ell tungt remissiöd, inte minstfrån löntagarnas egna organisationer - förorda en väg som i själva verketinnebär en urholkning av hela reformen. All moderalerna går på den linjen ärfullt konsekvent, och ingen har väntat sig någonling annal. Men jag vill medflera andra säga all det förvånar mig alt miltenpartiernas företrädare ocksåhar sällat sig till . Det är inget tvivel om all de genom alt pådenna punkt göra gemensam sak med öppet salt sin trovärdighet ifara. Jagvill ta elt enda exempel. När ulbildningschefen iInduslrifiänste-mannaförbundel framträdde i , påtalade han imyckel skarpa ordalag att om föfier de borgeriiga partiernas förslagom hur den uppsökande verksamheten skall bedrivas och om hurvuxenutbildningsnämnderna skall sammansättas, innebär det i själva verket etlhot mol hela reformen. Är man inte medveten om, säger han, all del endasl är defackliga företrädarna som har tillträde lill arbetsplatserna och därför kanbedriva den uppsökande verksamheten. För arbetarrörelsen är utbildning en jämlikhetsskapande ochsamhällsförändrande faktor. Vi ser utbildningspolitiken som ell instrumentbland andra för social förändring. Det är emellertid klart alt målen för denhär politiken har visat sig vara svårare all förverkliga än vad vi förutsåg på1960-talel. Då trodde vi all de enkelt och rättframt skulle kunna näs genomexpansion, men vi har fått uppleva en del besvikelser därvidlag. Effeklernahar inle helt blivit de åsyftade. Den sneda fördelningen av utbildning mellanolika grupper har attackerats, men tendensen är densamma och nya problem haruppställ. När ungdomsutbildningen förlängts har, som jag tidigare varilinnepå,utbildningsgapel lill äldre generationer blivit slörre. Samtidigtavskärmar den länga sammanhängande ulbildningen ungdomarna frän värderingaroch förhållanden lill arbelslivet. Deras utbildningstid har blivitinformalionsrik men erfarenhelsfaltig, för att cilera Torslen Husen. Dessutomminskar våra möjligheler lill kraftfulla åigärder för andra grupper genom altså slora resurser binds till ungdomsutbildningen. Idetta läge är del naturligt alt söka efter en ny, alternativ strategi för vårlulbildningspoliliska tänkande och handlande. Vad vi söker är en strategi förlångtidsplanering och inle för en omedelbar drastisk förändring, somden givelvis måste påverka också vårl kortsiktiga arbeie. Jagtror all denna alternativa utbildningsstrategi kan rymmas i begreppetåterkommande ulbildning och all en möjlighel för den enskilde alt växla mellanulbildning och arbeie kan lösa en del av de problem jag pekat på. Imorgondagens högskoledeball räknar jag med att utveckla den här diskussionenytterligare, men vill jag la upp en aspekt som viktig för denåterkommande utbildningen, nämligen slu-diefinansieringen. Delär givet alt studiefinansieringen ocksä för den ungdomsstuderande är en viktigoch central fråga, men del är klart att den som är ung ännu intevuxit in i det nät av sociala relalioner och förpliktelser som de äldrebefinner sig i. Del är ansvaret för barn och för hus eller andra ekonomiskaåtaganden, del är en minskad rörlighet och behovet av dubbelbosältning isamband med studierna, vilket leder lill högre kostnader, osv. Närriksdagen fattar beslut om elt nytt vuxenstudieslöd är del därför frågaom en principiellt myckel viklig reform, som är börian lill en ny utbildningspolitiskfas och som ingår i ett vidare politiskt sammanhang. Likaväl som det ärnödvändigt alt reformera vuxenulbildningen med beaktande av effekterna häravpä ungdomsutbildningen, måste reformerna pä det studiesociala området ses i dethär perspektivet. När nu beslutar om nya stödformer för vuxna, såmäste dessa därför föfias av en översyn av studiestödet lill ungdomen. Jagavser, som jag redan sagt och som ulskottet också framhållit, att inom denallra närmasle liden tillkalla den utredning som jag tidigare anmält för alt seöver både studiehjälps- och studiemedelssystemen i syfte alt anpassa dessa lillde förändrade förhållanden som en återkommande ulbildning ger. Därmedär jag lillbaka vid en av mina utgångspunkter: om vi sätter sociala mål förutbildning är det nödvändigt att också använda socialpolitiska instrument ivid mening. Återkommande ulbildning gör delta uppenbart för oss bättre än destrategier vi använt. VuxenutbUdningen,m. Hen RINGABY (m) kortgenmäle: Vårl utbildningsförhållande till andra länders utbildning är gott, sadestatsrådet. Det kanske det är, men det är många som anser att jämförelsen blirtill vår nackdel . Statsrådetsade ocksä all eftersatta gruppers utbildningsbehov skall tillgodoses. Detidigare eftersatta skall nu ha mest, del är jämlikhet, menade statsrådetZachrisson. Pä s. 43 i socialförsäkringsulskottets belänkande står del all;"den andel av vuxenstudiestödel vid längre studier som skall utgå i formav bidrag beräknats avsevärt generösare i propositionen än i SVUX förslag.Varie bidrag enligl propositionens förslag blir därmed ocksä merkostnadskrävande." Del var della jag främst kritiserade i mitt anförande.SVUX föreslår, om jag inte missminner mig, 15 000 plalser med studiestöd ochproposiiionen föreslår 7 000. Det är alllsä en väsentlig nedprulning pä del härområdet. Däfrågar man sig om det här är rätta sättet all lösa problemet med de lidigareeftersatta gruppernas siudiebehov. Varför skall man skapa konstlade skillnadermellan dem som slutat sin utbildning före gymnasiet och förvärvsarbetat någraår och dem som läser mer kontinuerligt? Vad är del för skillnader, herr statsråd,mellan en gymnasist med försöri- Vuxenutbildningen,m. ningsbörda och en fyra äräldre ensamstående, som slutat i nionde klass och fiänat ihop eltlitet sparkapital? Vad är det för skillnad mellan de tvä? Varför skall densistnämnde generellt ha så stora studiebidrag som den förstnämnde? Hurmånga kommer all få det här förmånliga vuxenstudiestödel, herr statsråd? Vadhänder om sluderande med vanliga studiemedel kräver samma förmåner i framliden?Jämlikhet betyder ju inte att de som haft del sämst tidigare nu skall fä del såbra att inga andra kan få samma förmåner i forlsätlningen för att det hellenkelt blir för dyrt alt utvidga della lill att omfalla väldigt mänga, vilketvi hoppades alt man skulle kunna göra. Jagdagdrömde inle heller, herr statsråd, om de fem socialdemokraterna i ett län.Del var bara fråga om ell exempel på orimligheten i förslaget att av nioledamöter låta fem stycken socialdemokrater, alltså majoriteten, varapredestinerade som ledamöier i vuxenutbildningsnämnderna. Detta har meddemokrati och parlamentarism all göra och är inte etl ställningstagande motfackföreningsfolkels lämplighet att delta i sädana nämnder. i (fp) kort genmäle: Herr utbildningsministern går ul mycket hårt och säger alt del finnsledamöier i kammaren som hotar att urholka hela reformen, sådana som inte sersambandet, att nya situationer ställer nya krav etc. Genom att tala svepande omhur "de borgerliga" agerar försöker han t. ex. blanda ihop någonmotion med antydan om all folkpariiel skulle ställt sig bakom delta iutskollet. Del lycker jag är att göra del för enkelt för sig. Sedan går hanöver lill att tala om de anställdas inflytande i stället för all ge besked ompä vilkel sätt den här reformen skulle komma att raseras, Demokralifrägornaskall vi ju inle diskutera , men de har berörts sä att delskulle vara intressant att vela vad utbildningsministern och andra avser. Ärdel de krav som vi lidigare fört fram när del gäller skyddet mol obefogadeuppsägningar man länker pä, eller är del styrelserepresentationen som man inomsocialdemokratin tidigare bekämpade som man nu erinrar sig? Är del dereformeringar inom företagsnämnderna som vi krävt man länker på, eller syftarman möjligen på de anställdas inflytande över såväl den egna arbetsplatsen somöver hur den framlida kapitaltillväxten skall komma löntagarna lill godo? Jagär inle säker på att utbildningsministern menade delta, men det är litettvetydigt att tala som om del skulle vara fråga om en attack åt just delhållet. Jaglycker del är oriktigt alt beskylla företrädare för andra menings-riktningarhär i alt vifia rasera och omintetgöra en reform som den snällaregeringen äntligen föreslagit. Det förhåller sig ändå sä, herr lalman, all viinom folkpariiel vill gå längre. Det gäller bl. a. pä det sludiesociala områdetoch del gäller på en rad områden som vi här i tidigare i våroch även under tidigare riksdagar agerat för. Nej, herrutbildningsminister, jag tror all den regel som man kan ställa Tisdaeen den upp, att förändringar ipropositionen nästan undantagslöst innebär för- 90 mai 1975 bättringar, den gällerocksä här. Vuxenutbildningen,m. iVikmanshyttan (c) kort genmäle: Jag hade vissa förhoppningar pä herr utbildningsministerns anförande.Jag trodde vi skulle fä en konkretisering av de erinringar, som under dagensdiskussion har rests pä en rad punkter i den föreliggande proposiiionen. Istället fick vi uppleva ett svepande misstänkliggörande av oss som villutsträcka möjligheterna till vidgad vuxenutbildning. Herr utbildningsminislernsade alt vi inle har uppfattat ar-belsplalsreformerna, att vi vill vägra defackliga organisationerna att verka på arbetsplalserna osv. Det är märkligaultalanden. Jag är förvånad över att landels utbildningsminister pä det sättetsöker stämma in i en kör av misslänkliggöranden. Här har herrutbildningsministern suttit i sin bänk och lyssnat pä debaiten utan alt hauppfatlat, att vad vi har sagl är, att de fackliga organisationerna är de mestlämpliga all verka pä arbetsplatserna. Därutöver har jag sagl, att vi börulnyuja de erfarenheter, det kunnande och de resurser som bildningsförbunden,studieorganisationerna och deras medlemmar har för all med den uppsökande verksamhetennä även övriga korttidsutbildade så att de kan förbättra sin situation. Herrutbildningsminislern talade ju myckel vältaligt om att vi skulle se lill attbekämpa klassgränserna. Jag har hävdat att del är fråga omatt vidga den uppsökande verksamheten så all den kommer alla till del. Jaghoppas verkligen att del har framgått av vad jag sagl både tidigare och . Lätmig tillägga, herr utbildningsminister, all när det gäller respekten förkommunallagarna kan man ju se på vad remissinstanserna på kommunsidan sagl omdel föreliggande förslaget beträffande vuxenulbildningsnämnderna. Men får jagställa frågan pä ell annat sätt? De reformer som vi har beslutat här iriksdagen pä en rad områden har förverkligats och förts ut på fältet i snabbtakt och pä etl myckel bra sätt genom de arbetsinsatser, som de förtroendevaldarepresentanterna i kommuner och landsting har gjort. Del är deras insalser somfört ul reformerna på fältet. Vi behöver självfallet inte tvivla pä all de ivanlig politisk ordning valda ledamöterna i landslingen komnier att se lill,all beslul om en vidgad vuxenutbildning kommer att föras ul päfälten på ell riktigt sätt och al', man därvid beaktar behoven och insatsernabåde på arbetsplatserna och pä andra håll i samhället. Jagställde en fråga i mitt inledningsanförande. Av vilken anledning föfide inleutbildningsministern upp beslut angående friahemresor för gymnasiestuderande inom den egna gymnasieregionen? Det hade varitvärdefullt om vi hade kunnat fä ett besked på den punkten frän herrutbildningsministern. Vuxenutbildningen,m. () kortgenmäle: För det första säger utbildningsministern all FÖVUX bedrivit en braförsöksverksamhet och banal nya vägar som man kan fortsätta på. Det har jagaldrig bestritt. Det är ju därför att hyggliga resullal ändå har uppnåtts somvi godtar en fortsatt verksamhel med del här uppsökande instrumentet. Jag ärtacksam att utbildningsministern medger all vi inle alltid uppnått de resultatsom vi velal med försöksverksamheten. Där håller sig utbildningsministernlitet närmare sanningen än . Fördel andra säger utbildningsministern all många korttidsutbildade saknar detsjälvförtroende och den studielust som de föriorade under en skolgång somligger ganska längt lillbaka i tiden. Del bestrider jag inle heller. Det är nogmånga som känner det så. Men jag lycker all utbildningsministern förenklarsaken någol när han säger att de kan fä lillbaka della självförtroende ochdenna studielust bara genom sina arbetskamrater-och naturiiglvis inle genomstudieförbundens företrädare. På den här punklen har jag en annan mening. Fördet tredje, herr utbildningsminister, vem är det som hindrar studieförbundenall komma in på arbetsplatserna? Del är väl inte de fackliga organisationerna?När kördes ABF senast ul från en arbetsplats? Studieförbunden går lill dearbetsplatser där de är välkomna och där man vill samverka med dem. Det ärdelta som vi menar verkligen skall ske - en samverkan mellan de fackligaorganisationerna och studieförbunden. Studieförbunden kan f ö., herrutbildningsminister, representeras av fackliga förtroendemän. Då kommer deunder alla förhållanden in pä arbetsplatserna - där de alltså redan är. FruNORDLANDER (vpk) kort genmäle: Viklen av alt den uppsökande verksamheten görs av rätt person visar denannonskampanj om vuxenutbildningen som UKÄ gick ul med i alla fackligatidningar, som har en sammanlagd upplaga på ca 2 mifioner. Den gav nämligen etlmagert resultat. Annonsen i Kommunalarbetaren gav exempelvis inle ell endasvar. Denkommunala vuxenutbildningen har kritiserats för alt dess utbud huvudsakligenhar riktats till de redan välutbildade, studiemotiverade och siudievana. Enslor del av dem som deltagit i den pågående försöksverksamheten hade redanstudentexamen. Den speciella sociala målsättningen för vuxenulbildningen harinle uppfyllts. De korttidsutbildade är fortfarande de som fått stanna utanförskolporten, eller ocksä har de snabbi slagits ut, bl. a. på grund av den högastudielaklen i slora grupper. Omen satsning på vuxenutbildning skall ge önskvärt resultat krävs sloraförändringar inom många av arbetslivets och samhällets områden. Genom lagen omarbetstagarens rätt lill ledighel för ulbildning har elt vikligt sleg tagits,men för att nå ett resullal måsie del först flnnas ell utbildningsutbud sompassar. Lika viktigt är all vuxna löntagare ges ekonomiska möjligheler attutnyUja vuxenulbildningen. passning behövs också avsåväl läroplaner som läromedel. De vuxenstuderandes behov kan inletillfredsställas med .ett kursinnehåll som i stort är en direktöverföring fränungdomsskolans läroböcker. Skall vuxenulbildningen lyckas för deyrkesverksamma måste ulbildningen anpassas tidsmässigt, lokalmässigl och inteminst ekonomiskt. Skolorna måsle anpassas lill yrkesverksamheten. Allabehörighetskrav måsle avskaffas, och den enskilde måsle själv avgöra huruvidahan anser sig klara en utbildning. Bättre möjligheler till kompletterandeutbildning är också nödvändiga. Kännetecknande för de vuxenstuderande är derasambition och sludiedisciplin, trots all de måste anstränga sig och läsa myckelmer än de unga studerande. Iradions program behandlades just frågan omvuxenulbildningen, och LO:s representant flck frågan vad han ansåg vara enjämlik universiletsskola. Hans svar blev att det var önskvärt alt var och enfick läsa vad han ville, och att kompletterande ulbildning måste finnas. Menhan tillade att så länge värt samhälle inle är jämlikt kan vi inle heller få enjämlik skola, och i del sisla vill jag ocksä instämma. Vuxenutbildningen,m. FruLANTZ (vpk) kort genmäle: Som framgått av den lidigare debatten anser vi inom vpk all det mestasom föreslås i proposiiionen och i utskottets skrivning innebär hellotillräckliga åtgärder. Där föreslås för låga bidrag och för få studiestöd. Vitror inle heller alt med den skrivning som föreligger de vuxna som önskarstudera ges reella möjligheter all bedriva studier. Utbildningsministernhar pratat om långtidsplanering och om att vi behöver en utbildningsstrategi.Det kan jag hålla med om.. Det är all vi tar ell nytt grepp i helastudiefinansieringsfrägan, och där har vpk föreslagit ett studielönesystem. Vitror att man med elt sådant syslem skulle kunna komma lill rätta både med delkrångliga studie-finansieringssystem vi har och med den orättvisa dettasystem medför. utstrålar en förnöjsamhet när detgäller denna fråga. Jag skulle därför vifia fråga honom kort och konkret: Trorherr att det som föresläs i propositionen och i utskottets skrivningger de vuxna reella möjligheler att bedriva studier, och kommer det att räckaför alt få den rekrytering som man vill ha lill vuxenutbildningen? gör del lätt för sig - det går ju alt göra hur långaönskelistor som helst. Del här är en viktig böfian. 224 mifioner kostar denreform vi lägger fram. Självfallet går det alt göra önskelistan betydligtlängre, del skulle jag ocksä kunna medverka till. Vi har emellertid räknat utatt det skulle kosta ytteriigare 300 mifi. om man skulle föfia dereservationer som kommunister och borgerliga har unnat sig i utskottsbetänkandet.Jag skall erkänna alt var hygglig nog att tala om all hon tycker alldella skall tas ul genom en ökad Vuxenutbildningen,m. arbetsgivaravgift - del ärju sympatiskt att tala om varifrån man lycker pengarna skall tas; det brukar deborgerliga i allmänhet inle kosta pä sig. Det här är en väsentlig börian. Jagtror all denna reform framöver kommer all visa sig vara av väsentligbetydelse för all nä eftersatta grupper. Jag anser, precis som utskottet, allvi måsle planmässigt föfia upp reformen och successivt förslärka denallteftersom behoven visar sig. Mensedan måste jag, herr lalman, återkomma till frågan om den uppsökandeverksamheten på arbetsplatserna. När jag hörde borgeriiga ledamöterna tala fårjag en känsla av all de inle rikligt fattat vad det handlar om. Jag skullekunna göra del enkelt för mig och säga att det är möjligl all ni bara är ulvari fårakläder och lalar vackert för någonling som ni är medvetna om att ni isjälva verket inle vill ha. Ni vel att del som föreslagils innebär enförstärkning av de fackliga organisationerna på ell säll som kanske päavgörande punkter förstärker deras möjligheter i en facklig-politisk kamp. Jaglycker alt många av de anföranden som hållils vittnar om en aningslös tro päatt man bara genom all sälla studieförbunden i stället för de fackligaorganisationerna skall kunna nå det mål som man bekänner sig lill. Vi vet jualt studieförbunden icke har tillträde lill arbetsplalserna. Ingen av erinbillar sig väl att anslag på en anslagstavla eller informationer i aldrig såglättade broschyrer kan ersätta den direkta kontaki som en uppsökandeverksamhet av några av medarbetarna innebär. Låt mig bara som ell enda exempelanföra vad LO skriver i sin , där LO lägger fasl själva grundmotivet,nämligen att erfarenheten visar att om man skall nä en effeki med denuppsökande verksamheten är den direkta personliga kontakten viklig.