prot · FZ09142 · 1975-12-31 00:00:00 — kommunisterna intebegagnade sina möjligheter att i utskottet få vad man nu kallar oklarapunkter klariagda. Där fanns både reservationsrätt och möjligheter attfullfölja diskussionen pä de punkterna. För min del anser jag attförslaget ger full klarhet, och jag yrkar därför avslag pä hemställan omåterremiss. Herr förste vice talmannen anmälde atl herrSvensson i anhållit alt till protokollet få antecknat att han inte ägderätt lill ytterligare replik. HenMOLIN (fp): Det hade i och för sig varit värdefullt om vi hade haftmöjligheter att diskutera hela det frägekomplex som massmedieutredningen togupp. har regeringen valt alt föra fram endast mindre delar i propositiontill . Men vill jag säga atl sådanl som läget är när det gällerdet fortsatta utredningsarbetet är det tillfredsställande att man nu gör vissautvidgningar av det grundlagsmässiga skyddet för tryckfriheten. Del gäller härutvidgningen av anonymitetsskyddet till att gälla också uppgiflslämnare tillradio och TV, och det gäller att man kodifierar en tidigare praxis och införett klart grundlagsförbud mot efterforskning av meddelare. Den sista punktentycker jag är en rätt viktig förstärkning av rättsskyddet i tryckfrihetsförordningen. Härär nu ett antal utredningar verksamma, vilkas resultat det flnns anledning att samordna. I och för sig behöver del inte finnas någon 153 Nr 142 direkt koppling till massmediekoncentrationsutredningen i den meningen den 'yttrandefriheien behöver hänga samman med de problemställningar 31 mai 1976 °" tagits upp i direktiven till massmediekoncentrationsuiredningen. --------------- Sambandet med radioutredningen är klarare. Det är värdefullt atl ra- Andringar i dioulredningenfår slutföra sitt arbete om lagreglering av etermedia, innan grundlagsregle- manslutgiltigt tar ställning lill frågan om yttrandefrihetsgrundlagens in- ringen av tryckfri- nehåll och de processuella formerna när det gäller tryckfrihetsbrolt. heten tror atl den totala översyn som annonseras bör kunna resultera i en helt nyyttrandefrihetsgrundlag, som kan ta ställning till första gängen före 1979års val. Från sida stöder vi alltså de utvidgningar avyttrandefriheien som är föreslagna, men vi kommer i det fortsattautredningsarbetet att trycka på för att få en ytterligare Jag skallbara beröra en sak som varit uppe i debatten, och det gäller justitiekanslernsställning. Jag är mindre oroad av det i tog upp, nämligenatt allmänna åklagare kan förordna om beslag, eftersom det sägs attjustitiekanslern skall överpröva allmän åklagares beslut på denpunkten. Vad som är betydelsefullare är att man här fiyttar över urtryckfrihelssynpunkt ulomordenlligl viktiga befogenheter från departementettill justitiekanslern. Men vilka möjligheter till överprövning avjustitiekanslerns beslut föreligger egentligen? Del tycker jag urtryckfrihetsrättslig synpunkt är mer oroväckande. Vi har - bl. a. vidkonstitutionsutskotlets de-chargebehandling - en möjlighet att prövajustitieministerns handläggning av frågor om åtal och beslag. Den möjlighetenkommer inte att föreligga i framliden. Jag anser att detta är en problemställningsom bör beaktas, och jag vill uttrycka förhoppningen att det sker i den utredningom JK:s ställning som pågår. Jag har inget annat yrkande än bifall tillutskottets enhälliga förslag. HenSVENSSON i (vpk): Bara en kommentar lill den förebråelse som jag spårade i resonemang gentemot vpk. i egnautläggningar vittnar om atl det fortfarande finns oklarheter.Kammardebatten skall ju - i synnerhet om man vid fördjupat studium av ochfördjupade diskussioner i frågan inom en partigrupp finneralt man inte är helttillfredsställd med vissa punkter-kunna användas för att skapa klarhet. Denformella rätten och möjligheten att ställa ett återremissyrkande finns just för den eventualiteten. Den är alltså förutsedd och i och för sig ingenting märkvärdigt. Vi har hell enkelt genom utförliga diskus sioner av de här tingen kommit överens om att vi måste framställa vissa frågor. Vi är inte ute efter alt pressa fram ett återremissyrkande bara för dess egen skull, utan vi sade att vi gör del beroende av de svar som ges. Jag kan inte finna annat än de svaren både när det 154 gäller ansvarighet för redaktionsmedlem som tillhörden utvidgade kret- sen i 73 § och frågan omlokal åklagares initiativrätt inte har dämpat den olust vi redan tidigare i ettsärskilt yttrande gav uttryck för. Attdessa oklarheter spelar en viss roll i resonemanget har ytleriigare bekräftatsav , som har påtalat en annan sak, som jag var medveten om men intetog upp i mitt anförande, nämligen att man försvagar länkenmellanjustitiekanslern och justitieministern och därmed i någon mån gör våld pätanken att tryckfriheten och de rättsliga procedurerna kring den skall stå iomedelbart och direkt förhållande till statsrådens politiska ansvarighet. Dettaleder mig som sagt fortfarande till slutsatsen att det inte var orimligt, medhänsyn till de svar som lämnades, att yrka pä återremiss. Ändringari grundlagsregleringen av tryckfriheten HenSVENSSON i (s): Jag har bara genom mina anföranden klargjort för vänsterpartietkommunisterna all det fanns möjligheter att ta upp frågan genom motion.Eftersom kommunisterna är representerade i utskottet kan mansedan där ta upp vad partiet uppfattar som oklara punkter i propositionen. Detär en något egendomlig debattmetod att först ställa en rad frågor och sedan,som konklusion när svar getts, säga att det inte kan vara tillfredsställandeatt dessa svar lämnats muntligt i kammaren. Så fattade jag iMalmö föregående uttalande. Omman inom kommunisterna är oroad kanske del är av den debatt somhar förts utanför detta parlament. I sä fall borde man ha uppmärksammat dessaproblem motionsvägen. Själv är jag inte oroad. Jag säger med understödjande avvad som har sagts i , organ, attdetta är en positionsframflyttning för meddelarskyddet, för att förbättrainformationsfriheten i det svenska samhället. I utskottet var alla partier överens om den saken.Här finns nu något av eftertankens kränka blekhet hos kommunisterna,men del tror jag inte beror på oklarheter i lagstiftningen ulan på andra omständigheter. Hen (vpk): Eftersom jag har deltagit i arbete med den härfrågan vill jag gärna till i säga följande.Visserligen är det riktigt atl kommunisterna inte hade någonmotion där vi tog upp de här frågorna och atl jag heller inte har anmält någonreservation, men jag har dock avgivit ell särskill yttrande vid betänkandet därjag bl. a. påpekar att det finns vissa oklarheter som kan lämna öppet förgodtycklig tolkning och att vissa delar t. o. m. kan ses som förändringar tilldet sämre. Jagkan inte finna det särskilt anmärkningsvärt att en partigrupp i sitt fortsattaarbete med en fråga kommer till slutsatsen att här finns punkter därytleriigare preciseringar behöver göras. i har i dagbegärt alt få sådana preciseringar på några konkreta punkter. Ändringari grundlagsregleringen av tiyckfri-heten Kan man inte få dessapunkter klariagda bör utskottet på nytt ta upp frågan för att rätta tillbristerna. Det är alltså inte något märkligt att en partigrupp vid denfortsatta behandlingen vill ha ytterligare klarlägganden innan man går tillbeslul. Denarbetssituation som vi har haft anledning påtala både frånkonstitutionsutskottet och här i kammaren bör väl också beaktas, när vi harhaft att behandla detta svårhanteriiga område. HenSVENSSON i (vpk): Jag vill vända mig mot det obestämda misstänkliggörande som herrSvensson i ger uttryck för när han menar att vi har dolda motiv. Detär inget fel att vara eftertänksam, och jag kan försäkra iEskilstuna att vi inte är ute efter att skilja ut oss. Vi skulle aldrig i någotärende av mindre vikt än detta ha tillgripit något så drastiskt som ettåterremissyrkande. Ingenhade varit gladare än jag om jag hade kunnat säga att de svar som har givits ärså entydiga och klara på dessa punkter att vi accepterar formuleringarna ochtolkningarna pä det sätt som de föreligger. Det hade varit bra om hade kunnat säga med stöd av logiska resonemang och eventuelltförarbeten alt "dessa passusar i tryckfrihetsförordningen skall tolkas såoch så" och inte bara säga att "jag tolkar det på det och detsättet". Det kan ju hända alt en åklagare av kaliber iframliden inte känner sig bunden av den tolkningen. HerrSVENSSON i (s): ägnar sig åt en omöjlig uppgift. Han har blivitöverkörd av sin partivän i . Vad säger han i det särskildayttrande som han åberopar? Han säger visserligen att det finns vissa oklarheteri förslaget, men i det sista stycket säger han följande: "Dåregeringen aviserar en uiredning som skall se över frågan om yttrandefrihet igrundlag kan propositionen med dess, i och för sig allvarliga, bristergodtagas i väntan på det helhetsförslag som bör komma efter pågåendeutredningars och den aviserade utredningens arbete." Efterdetla uttalande från företrädaren för kommunisterna ikonstitutionsutskottet agerar i på detta sätt och läggerfram, som han sade, detta drastiska återremissyrkande. iTrollhättan (s): Låt oss fundera över vad en återremiss egentligen innebär.Det sägs att vissa luckor skal! Menar verkligen företrädarna förvpk alt vi nu skall utarbeta en grundlagstexl på vissa punkter för att sedanförelägga kammaren den utan föregående remissbehandling? För min del lycker jaginte vi skall handskas så vårds- löst med grundlagstext. Detstår ju klart att det blir utredningar på detta område. iEskilstuna har redan erinrat om det. Det var också känt under utskottsbehandlingen. HerrBerndtson har tagit upp tanken på en återremiss. Menar man attkonstitutionsutskottet skall kunna åstadkomma nyagrundlagstexter? Även om kammaren skulle utnyttja all den tid denna vår somgrundlagen medger, så lär det inte vara genomförbart att utarbetagrundlagstexter, sända ut dem pä remiss och framlägga förslag inför kammaren. Jag avstyrker bestämtäterremissyrkandet. Ändringari grundlagsregleringen av tiyckfri-heten HenBERNDTSON (vpk): i drar slutsatsen alt vpk-le-damoten iutskottet har blivit överkörd av en annan ledamot i vpk-gruppen. Vadär det för tal, i ? Inom kommunisternaarbetar vi kollektivt igenom frågorna. Just mitt särskilda yttrande, i vilketjag säger att det finns vissa oklarheter i förslagel som kan lämna öppet förgodtycklig tolkning, borde ge min partigrupp särskild anledning att studeraärendet ytleriigare, och sä har också skett. Jag känner mig inte pä något sättöverkörd, i . HenSVENSSON i (vpk): Remissomgångarna har ju genomförts. På ett förslag som har varitföremål för vederböriig remissbehandling ankommer det sedan på attbestämma den definitiva utformningen. Den kan i och för sig pä enstaka punktermycket väl skilja sig frän det ursprungliga förslag som sändes ut på remiss.Det är inget märiigt i sig självt. Överiäggningenvar härmed slutad. HenFÖRSTE VICE TALMANNEN: Propositioner ställs först beträffande det underöveriäggningen framställda yrkandet om återförvisning av ärendet lill utskottetför ytleriigare beredning. Jag erinrar om att det i 4 kap. 9 S RO stadgas:"Ärende, i vilket utskott har avgivit betänkande, skall från kammarenåterförvisas till utskottet för ytleriigare beredning, om minst en tredjedel avde röstande ansluter sig till yrkande om del." Propositionergavs först på bifall till det av i under överläggningenframställda yrkandet om återförvisning av ärendet till utskottet förytleriigare beredning samt vidare på avslag pä äterremissyrkandet, ochförklarades att mindre än en tredjedel av de röstande hade besvarat den förstframställda propositionen med ja och att kam- Avfatlande av dom och slutligt beslut i tvistemål enligt formulär maren alltså avslagitålerförvisningsyrkandel. Sedan i begärt votering upplästesoch godkändes följande voteringsproposition: Den som vilt att kammaren avslår yrkandet om återförvisning avkonstitutionsutskottels belänkande nr 54 till utskottel för ytterligare beredningröstar ja, den det ej vill röstar nej. Erhåller nej minst entredjedel av de avgivna rösterna har kammaren bifallit ålerförvisningsyrkandel. Vid omröstning genom uppresning förklarades att merän två tredjedelar av de röstande hade besvarat den först framställda fråganmed ja och alt kammaren alltså avslagit ålerförvisningsyrkandel. Då herrSvensson i begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 287 Nej - 15 Kammaren hade alltså avslagit yrkandet omåterförvisning av betänkandet till utskottet för ytleriigare beredning. § 5 Avfattande avdom och slutligt beslut i tvistemål enligt formulär betänkande 1975/76:47 med anledning av propositionen1975/76:191 om avfattande av dom och slutligt beslut i tvistemål enliglformulär jämte motion. HenISRAELSSON (vpk): I anslutning till propositionen 1975/70": 191 har jag väckt enmotion, nr 2422. I moiionen hemställs att vid behandlingen avpropositionen uttalar att, i det fall part företräds av ombud, både parten ochombudet skriftligen skall underrättas om utgången i målet och attlösenskyldigheten skall avskaffas. Yrkandetom att parten alltid skall erhålla en egen underrättelse om utgången i målgrundar sig på inträffad händelse dä partens ombud inte fullföljt sinaåligganden och i föreskriven ordning underrättat parten om utgången itvistemål. Frågan har av mig tidigare aktualiserats dels i en enkel fråga tillstatsråd, dels i motion till riksdag. Vid båda fallen blev svarenförhållandevis positiva. Med den form av delgivning till parterna som föreslåsi propositionen har de yrkanden som ställdes blivittillgodosedda i väsentlig omfattning. Vadgäller de särskilda yrkandena i motionen 2422 så påpekar utskottet i sinskrivning att ombud för part har en allmän skyldighet att meddela parten somombudet företräder utgången i mål. Detta är naturiigivis riktigt men ändå hardet hänt att ombud åsidosatt denna skyldighet. Utskottet finner emellertid attdet inte finns anledning att ittfärda föreskrift om att både part och dennesombud skall erhålla del av dom. Vad sedan gäller yrkandet om avskaffande avlösenskyldighet så hänvisar utskottet till den numera vidgade möjligheten förenskild part att erhålla allmän rättshjälp. Minmening är att det inte skulle ha förorsakat någon nämnvärd olägenhet för detallmänna om motionen bifallits. Då nu emellertid del-givningen i tvistemål medpropositionens förslag i alla fall blir underlättad, får jag för dagen låtamig nöja med detta och har således, herr talman, inget annat yrkande än ombifall till utskottets hemställan. Nämndemän i hovrätt och kammarrätt Överiäggningenvar härmed slutad. §6 Nämndemän i hovrätt och kammarrätt Föredrogs justitieutskottets betänkande 1975/76:44med anledning av propositionen 1975/76:153 med förslag till lag om ändring irättegångsbalken m. m. (ang. nämndemän i hovrätt och kammarrätt) jämte motioner. I propositionen 1975/76:153 hade regeringen(justitiedeparlemeniet) föreslagit att anta i propositionenframlagda förslag till 1. lag om ändring i , 2. lag om ändring i , 3. lag om ändring i , 4. lag om ändring i lagen (1971:289) om allmännaförvaltningsdomstolar, 5. lag om ändring i utlänningslagen (1954:193), 6. lag om ändring i lagen (1954:579) omnykterhetsvård, 7. lag om ändring i barnavårdslagen (1960:97). Det under 3 nämnda förslaget till lag om ändring iföräldrabalken hade av justitieutskottet överlämnats till lagutskottet, sombehandlade förslaget i sitt betänkande LU 1975/76:33. Belräffande propositionenshuvudsakliga innehåll anfördes följande: "I proposilionen föreslås attnämndemän skall delta vid prövning av vissa mål i hovrätt och kammarrätt. Nämndemän i hovrätt och kammarrätt Ihovrätt skall nämndemän ingå i rätten vid huvudförhandling i brottmål därallvarligare påföljd än böter kan komma i fråga samt i vissa familjerättsmål. 1kammarrätt skall nämndemän ingå vid prövning av mål om s. k. administrativafrihetsberövanden, om utvisning samt verkställighet av beslut om vårdnad avbarn m. m. Närnämndemän deltar skall domstolen bestå av tre jurister och två nämndemän.Nämndemän skall väljas länsvis av landstingen. Förslagen avses träda ikraft ." I detta sammanhang hade behandlats de med anledningav propositionen väckta motionerna 1975/76:2347av (), vari hemställts alt skulle avslå propositionen1975/76:153, 1975/76:2348av (), vari hemställts atl skulle avslå propositionen1975/76:153, 1975/76:2366 av fruJacobsson (m) och 1975/76:2367av m. fl. (m), vari hemställts att vid behandlingen avpropositionen 1975/76:153 beslutade 1. att den som valts till nämndeman i hovrätt ellerkammarrätt icke var behörig att han var nämndeman vid sådandomstol vara nämndeman vid tingsrätt resp. länsrätt (länsskatterätt, fastighetstaxeringsrätt), 2. att nämndeman vid hovrätt icke ägdeföra annans talan vid hovrätten eller vid domstolar, som hörde underhovrätten. 1. att beträffande införandet av nämndemän ihovrätt och kammarrätt skulle avslå motionerna 1975/76:2347 och 1975/76:2348, 2. atl gav regeringen till känna vadutskollel anfört beträffande särskilda åtgärder m. m. med anledning avifrågavarande reform, 3. att beträffande reglerna om fullföljdtill högsta domstolen m. m. skulle avslå motionen 1975/76:2366, 4. att skulle anta 2 kap. 4 S i det genompropositionen 1975/76:153 framlagda förslaget till lag om ändring irättegångsbalken med den ändringen att lagrummet erhöll av utskottet föreslagenlydelse, innebärande atl samma regler skulle gälla för hovrätts sammansättningi besvärsmål som för tvistemål, 5. att med anledning av motionen1975/76:2367 i motsvarande del (yrkande 1 delvis) skulle anta 4 kap. 6 ij idet under 4 angivna lagförslaget med den ändringen att lagrummet skulle erhållaav utskottet föreslagen lydelse, innebärande förbud mot att varanämndeman i hovrätt och tingsrätt, 6. atl skulle anta 30 kap. 7 § i det under 4angivna lagförslaget med den ändringen att lagrummet skulle erhålla avutskottet föreslagen lydelse, innebärande ändring till följd av riksdagensbeslut beträffande justitieutskottets betänkande 1975/76:47, 1. att skulle anta det under 4 angivnalagförslaget i den mån det icke omfattades av utskottets hemställan ovan, 2. att skulle anta det genom propositionenframlagda förslaget till lag om ändring i med den ändringenatl 15 kap. 30 a i! erhöll av utskottet föreslagen lydelse, innebärande att ordförandeneller, om målet beretts av annan lagfaren domare, denne vid överläggningenskulle framställa saken och vad lag stadgade därom, 3. att med anledning av motionen1975/76:2367 i motsvarande del (yrkande I delvis) skulle anta av utskottetframlagt förslag till lag om ändring i lagen (1971:52) om skatterätt,fastighetstaxeringsrätt och länsrätt, innebärande förbud för nämndeman ilänsskatterätt, fastighetstaxeringsrätt och länsrätt alt varanämndeman i kammarrätt, 10. att skulle anta de i propositionen undernr 4-7 framlagda lagförslagen, 11. att beträffande förbud för nämndeman attföra annans talan skulle avslå motionen 1975/76:2367 i denna del (yrkande 2). Nämndemän i hovrätt och kammarrätt 1. avfru () och () som beträffande in förandet av nämndemän i hovrätt och kammarrätt ansett au utskottet under 1 bort hemställa attriksdagen med anledning av motionerna 1975/76:2347 och 1975/76:2348 godkändevad reservanterna anfört i denna del, 2. av fröken , herrar Larfors och iVisby, och i Kumla samt i (samtliga s) som beträffande särskilda åtgärder m. m. med anledning av ifrågavarandereform ansett att utskottets yttrande vid mom. 2 i vissa delar skulle ha avreservanterna angiven lydelse, 3. av () och () som,under förutsättning av bifall till reservationen nr 1, ansett atl utskottetunder 4 bort hemställa atl skulle anta 2 kap. 4 S RB i det genompropositionen 1975/76:153 framlagda förslaget till lag om ändring irättegångsbalken med den ändringen att lagrummet erhöll av reservanternaföreslagen lydelse, innebärande bl. a. att hovrätt vid huvudförhandling ibrottmål angående brott för vilket var stadgat fängelse vardomför med tre lagfarna domare och två nämndemän. Det är endast en fråga i domarutredningens förslag om domarutbildningoch domarkarriär som kommer pä bord, nämligen förslaget om attnämndemän skall knytas till hovräll och kammarrätt i vissa mål. Det förslagethar vid propositionsbehandlingen utvidgats till att omfatta fler mål än vaddomarutredningens förslag innebar. 11 protokoll 1975/76:141-142 Nämndemän i hovrätt och kammarrätt Det finns anledningunderstryka detta eftersom de remissmyndigheter som har hörts i det här ärendethar haft anledning att yttra sig över ett annat och mera begränsat förslag ändet som propositionen sedan utmynnade i. Dethar väckts några motioner som varit starkt kritiska till förslaget ipropositionen. Man talar i motionerna om risken för kvalitetssänkning frånjuridisk synpunkt, som ett sådant förslag skulle leda till, och man talar om depraktiska svårigheterna, om de förseningar i hovrättsarbetet och den fördyringav processen som skulle bli följden. Man talar slutligen om de menligaföljderna för domarutbildningen som skulle bli en konsekvens av förslaget. Vidbehandlingen av denna fråga i utskottet har vi varit överens om alt del ärvärdefullt att fä en insyn också i överrätternas verksamhet såvitt nu gällerhovrätt och kammarrätt och att också nämndemännens medverkan kan vara av värde,framför allt vid bedömningen av bevisvärderings- och påföljdssystem. understryker pä s. 18, och jag vill fästa uppmärksamheten på detta,att den här reformen inte får leda till ökade målbalanser eller längreväntetider, och att sä inte blir fallet måste vara ett uttrycklig förutsättningför reformen. Man måste genom särskilda åtgärder förhindra att reformen färnegativa konsekvenser. Utskottet understryker också att reformen inte flr ledatill någon försämring av domarutbildningen i överrätt. Dethär låter bra, herr talman, men vi som är reservanter har frågat oss hur manrealistiskt skall kunna uppnå detta mål med den ganska omfattandenämndemannamedverkan som propositionens förslag innebär. Vid den hearing somutskottet har haft med representanter för några hovrätter. ,och Nämndemannaför-eningen har, tycker jag, den tveksamhet mankände före hearingen faktiskt blivit förstärkt. Jagtycker också att det finns anledning atl uttrycka en viss förvåning över attpropositionen över huvud taget inte tar upp den viktiga frågan hur det skall gåmed adjunktionstjSnstgöringen. Det var naturligt att utredningen inte belysteden frågan särskilt, eftersom utredningen ju tänkte sig en hell annanutbildningsgäng för jurister än adjunktions-tjänstgöring. Men när propositionennu dessutom utvidgar nämndemannamedverkan långt utöver vad utredningen harföreslagit, framstår det som desto mer anmärkningsvärt att propositionen integer någon som helst ledning i den viktiga frågan hur man skall klaraadjunktions-problematiken. HerrSchött och jag har vid utskottsbetänkandet fogat en reservation. Vi är ense medmajoriteten om värdet av insyn i domstolarnas verksamhet. Men vi menar att deviktiga målen för rättskipningen, nämligen att processen skall vara snabb,säker och billig, kan rubbas med ett sådant här förslag. Vi tror att man kommeratt fl en ännu långsammare genom-strömningstakt än vi har f. n., och det ärinte acceptabelt. det blir färre tillfällentill adjunktion, och det är inte heller acceptabelt. Och vi tror att processenkommer att bli dyrare, och det är något som inte heller är särskilt bra. Vimenar att man borde ha hållit sig till utredningens förslag om nämndemänsdeltagande i mindre utsträckning än vad propositionen föreslår och attnämndemän alltså bara skulle medverka i mål som gäller brott för vilket ärstadgat fängelsestraff . Utskottsmajoritetenanför som skäl för att man ändå vill följa förslaget i propositionen, atl detär av stor vikt att lekmän får lägga fram sin syn i mål när valet står mellankortare frihetsstraff och kriminalvård i frihet, där över huvud tagetallmänpreventiva iniressen måste vägas mot individualpreventiva hänsyn.