prot · FZ09117 · 1975-12-31 00:00:00 — Alltingär ju relativt här i livet. Man kan göra en jämförelse med polisensupprustning. Enligt justitieministerns eget uttalande har man där fått anslagsom är ulan motstycke på någol annat samhällsområde. Vad vi krävt äratl man skall salsa mera på frivården. Deila har vi också moiiveral vid fleralillfällen. Frivården har inle fält vad den behöver. Sedanär del inie alldeles säkerl alt det är just den insatsen att man anslår pengarför alt lillsälla 50 eller 60 tjänsler som är avgörande. Det är ell bretl fältav verksamheisomräden som man måsle gripa in i i del här sammanhängd. Ulskollel skriver på dtställe så här: "Utskottetkonstalerar att de frågor om samordningen mellan kriminalvården och andrasamhällsorgan som uppmärksammade redan i samband medkriminalvårdsreformen , ännu inte fäll en tillfredsställandelösning," Detla måsle väl ändå betyda att man är på del klara med allsamarbetet mellan kriminalvård och socialvård icke är tillfredsställande. Sedanfår man, , hänvisa hur myckel man vill lill principer. Om intedessa principer fungerar så måste väl samhällets organ - i detla fall riksdagoch regering - gripa in och se lill all principerna kan fungera fullt ut. i (fp) kort genmäle: i Fagersla menar all del f n, inle finns anledning altanslå yllerligare medel lill stöd och hjälpåtgärder åt de frigivna. Vi skall islällel invänia resullalel av den försöksverksamhet som man avser att startaoch som kanske redan har stanai. säger också att ett ytterligare anslag här skulle innebära au man inteföljer det ställningstagande som lidigare gjort, nämligen attkriminalvärdsklienter har samma rätt till samhällets stöd och vårdinsatser somandra medborgare. Jaghar väldigl svårt all förslå den inställningen. Vi vet alt del kommer alt tatid innan vi [år något resultat från denna försöksverksamhet och får förslagframlagda med anledning av den. Skulle vi i väntan på delta sitta stilla ochinle bry oss om att göra någonling för att hjälpa dessa människor? Del är förmig fullständigt uteslutet! Vi måsle under nuvarande förhållanden se till att detfinns ekonomiska resurser för au ge hjälp och siöd lill de här människorna.Därför är det nödvändigl atl ge det här ökade anslaget som vi föreslår och somutskottsmajoriieien stannat för. Nr 117 Hen MATHSSON i (s) kort genmäle: Jag är glad över den positiva syn som de flesta talare 5 mai 1976 härframfört närdet gäller inriktningen av kriminalvården -med betoning Jag tror dock inte au del finns något "sesam, öppna dig" Anslag till kriminal- omman med ökade anslag vill åstadkomma ett ordentligt resultat i fri- vården vårdsverksamhden. Justitieministernhar tidigare poängterat viklen av atl den rätta andan genomsyrar alla samhällsorgan.Jag tror all del i första hand är här vi skal! lägga ner våra strävanden. Vihar också, som jag sade i milt anförande, målmedvetet satsat på ökade resurseri fråga om såväl anslag som ett ökat anlal tjänster inom frivården. Vad vitalar om är all här finna former för all hjälpa en människa. Här finns delinga palenllösningar. Varie enskill fall måste naturligtvis bedömas för sig.Vi får i första hand sälla vår lil till frivårdstjänstemännen. som sedannaturligtvis skall slussa ul delta klientel i samhället. Dä måste samhälletsolika organ träda in med samma resurser som slår lill förfogande för andramedborgare. HerrPETTERSSON i Väslerås (vpk) kort genmäle: Visst finns det former för atl hjälpa dessa människor. Jag har pekat påtre områden och jag skall nu stanna vid två av dem. Detväsentligaste här är väl utbildning och arbele. Pä dessa områden måste mansatsa pengar. Vi måste försöka lära dessa människoratt läsa och skriva silleget namn. så alt de åtminstone skriv- och språkmässigt kan delta isamhällslivet. Över huvud laget är delta en förutsällning för att kunna kommain i gemenskapen. Sedangäller det atl skaffa arbeten. Tyvärr finns del mycket hårda attityder isamhällel på delta område. Det är helt uppenbar! all de människor somexempelvis har grava läs- och skrivsvårigheter och inte i övrigt kan klara sigi samhällel är oerhört handikappade på arbelsmarknaden. Det är uppenbart iförsta hand på dessa områden som de rehabiliterande åtgärderna måsle sältasin. HerrWESTBERG i (fp) kort genmäle: Del finns inga patentlösningar, inget"sesam, öppna dig", säger i . Det är välriktigt. gör del viktiga påpekandet atl det är fråga om en andafrån omgivningens sida, från samhällets sida. På den punklen råder inga delademeningar. Men bör också förslå all om man skall vidlanågra speciella ålgärder för all hjälpa de här människorna behövs ekonomiskaresurser. Del aren nödvändig förutsättning för all man skall kunna vidtaålgärder av det slag som behövs i de här fallen: hjälpa lill all skaffa boslad.jämna vägen för dem över huvud taget vid anpassningen till ett liv i frihet. Jaghar myckel svårt att förstå hur man kan gä emot yrkandet i fråga. 48 Vi vidhåller givelvis yrkandet om bifall tillutskottets hemställan. i (s) kort genmäle: Del är fullt klart all det primära för en klient inom frivårdssektornmåsle vara atl slussas ul i arbetslivet, all få en grundläggandeyrkesutbildning, atl erhålla en bostad. Detta skall vi kunna klara med etlsamspel mellan frivårdens resurser och samhällets organ pä de här områdena. Närdel gäller utbildning, läs- och skrivsvårigheter osv. som iVäslerås pekade på gav justitieministern besked om de möjligheter vi hoppasskall finnas och utvecklas inom den kommunala vuxenutbildningen. Jag pekade imilt huvudanförande också på den irritation och de konfiikter som de s. k.frigivningsbidragen skapar mellan socialvårdens myndigheter ochkriminalvården. Del är sådana företeelser som vi måsle arbeta bort för alllyckas i våra strävanden och nå uppsatta mål. Jagtror inte heller alt del skulle vara populärt bland medborgarna i övrigt om viskulle ge sådana anslag till frivårdsklientelet att dessa människor fingebidrag som överskrider, vad andra människor erhåller från samhället. Herrtalmannen anmälde atl i anhållit att lill prolokollelfå anlecknai alt han inte ägde rätt till ytterligare replik. Den sjunkande beläggningen vid våra kriminalvårdsansialier är givetvisen glädjande utveckling. Som en följd av delta kan plalsantalet vidriksanslallerna minskas. Enligt etl regeringsbeslut reducerades anlaletplatser med omkring 300, och minskningen skall vara avslutad senast den 30 juni1976. fattades beslul om ytterligare minskning med 115 platser, somskall verkställas . Mot detta finns inget all invända.Däremot måste man ifrågasätta del rikliga i alt en enda anstalt två år i radskall få vidkännas plalsreducering. Delta har skett vid Tidaholmsanstallen.Både första och andra beslutet gällde 40 platser, alltså 80 platser på korttid. 1en molion har jag och några medmolionärer hemställl att hosregeringen begär en omprövning av beslutel alt reducera plalsantald med 40 vidkriminalvårdsanslallen i . Detta har vunnit majoritetens stöd iutskottet. Delfinns ingei som från kriminalvårdssynpunki talar för atl denna anstalt skullevara sämre än någon av våra andra 22 riksanstalter. Tvärtom kan man framhållaalt den är relativt nybyggd - . Del finns tillgång till arbete ochtillfälle till studier i samarbete med närbelägen folkhögskola.Kriminalvårdsstyrelsen har ansett anslallen lämplig för en av styrelsenföreslagen utvidgad försöksverksamhet med marknadsanpassad lön. Enmycket kraftig minskning, som i detla fallet från 230 lill 150 platser, kaninte ske utan all del uppslår svårigheter. 4 protokoll 1975/76:117-118 var man redan efter förstareduceringen oroad och företog en uppvaktning , Man fick dåbeskedel från kriminalvärdsslyrelsens högste ansvarige atl någon ytterligareminskning inle skulle ske. Därför kom beslutet som en fullständigöverraskning. Man kunde inle iro all det var sant. Förklaringen har senarevisat sig vara den att det var regeringen som först avgjorde pä vilka anstalterminskningen skulle ske och därefter tillfrågades berörd ansvarig styrelse.Detta tillvägagångs-sätl praktiseras alliså av regeringen. Kriminalvårdsstyrelsenslalesman vid uppvaktningen kan därför inle lastas för alt ha talat mol bättrevetande. Han kände inte lill planerna. Jag tycker att det är angelägel alldetta klargörs. i Kumla påstod i sill lidigare inlägg här au vår ar-gumentation idenna fråga inle håller. Jag vill hävda motsatsen, allra helst sedan jag hörthennes argumentation. tog upp den låga beläggningen vid anstalten.Med anledning härav vill jag säga att en sådan finns också vid andrariksanslaller. Del fick vi uppgifter om vid utskottsbehandlingen. Viskall vidare hälla i minnet att placeringen av de intagna vid vårariksanstalter sker inom kriminalvården. Såvitt jag kan förstå kan det molbakgrund av vad jag lidigare har anfört om Tidaholmsanstallen inle finnas någraskäl att inte placera interner på denna anstalt, om man så önskar. Belräffandevårdpersonalen sade i Kumla att minskningen av antalet platserbara skulle beröra tre personer. Det är riktigt enligt de uppgifter vi fick vidutskottsbehandlingen. Men vi fick också uppgiften att den nu pågåendereduceringen, som skall vara avslutad i är. Det är al I iså det sammanlagda antalet som man måste la hänsynlill. Som jag lidigare anfört är man på kommunalt håll oroad över det härförhållandet. Slutligenpåstod i Kumla all vi skulle springa ifrån tidigare beslut. Så ärnaturligtvis inte fallet. Såväl av motionen och av utskollsbelänkandd som avvad jag har sagt här framgår alt vi anser den sjunkande beläggningen vid vårakriminalvärdsanstalter vara en glädjande utveckling. Meddetla vill jag i alla delar yrka bifall till justiiieuiskotteis hemställan ibetänkandena nr 28 och 33. i Kumla (s)kort genmäle: När det först gäller reduceringen av platsantalet pä Tidaholmsanstallenlog departementet kontakt med representanter för kriminalvården och för decentrala personalorganisationerna. Det är alltså dessa parter som har kommitöverens om atl man skall genomföra reduceringen just på Tidaholmsanstallen. Närdet sedan gäller uppgiften om anialel ijänslemän är jag medvelen om all del rörsig om sammanlagt 13 vårdare på anstalten. Mina uppgifter har jag fåll frän entjänsteman på kriminalvårdsslyrelsen som är tjänst- ledig från sin huvudsakliga sysselsättning för all enbart arbela niedned- Nr 117 skärningsproblematiken på våra anstalter. Och jag kan inte finna någon den anledning atl betvivla hans kunnande i detta ärende. () kortgenmäle: i Kumla sade nu att det har förekommit lokala kontaktermed berörda personalorganisationer på Tidaholmsanstallen. Del har inleframkommit lidigare. när vi har behandlat ärendet i utskottet, men jag hargivetvis ingen anledning att betvivla påståendet. Jag hoppas därför atl denminskning av personalen som pågår kommer atl upp. Vadslutligen beträffar både fjolårets och kommande års personalinskränkningar ärdet så, som vi fick klarhet i vid utskottsbehandlingen, att del sammanlagdaanlalet är 13. Jag skall bara säga några ord om en enda fråga, nämligen den marknadsanpassadelönen, och då skall jag försöka att inte upprepa vad tidigare talare redananfört. Ja, jag har kanske t. o. m. något nytt all komma med, ty sedan jagväckte min molion i detta ärende har jag från en vänlig byrådirektör iriksrevisionsverkel, . fåll en rapport i vilken verket har försöktgöra en ulvärdering rörande följderna av marknadsanpassad lön. Man har t. o.m. försökt göra en förelagsekonomisk ulvärdering, och det anser jag inle varafel. Det har ju lidigare i debatten sagts att en sådan ulvärdering inte bordekomma in i bilden, men del tycker jag atl den kan göra. Och den utvärderingenvisar all det givelvis blir dyrare med marknadsanpassad lön, menpro-duktionsresullatet blir dä också betydligt bättre. Vid ökade sålundaeffekten vid den mekaniska verkstaden . Defördelar som man kunnat komma fram lill har preciserats i några punkter, somjag ber atl fä föredra här. eftersom de överensstämmer med den uppfattning jagsjälv har haft och har. Man skriver så här: "Ävenom hänsyn las till nu nämnda svårigheter vid utvärderingen ger resultaten från försöken belägg för all arbetsdrift med marknads mässig lön är positiv i etl fiertal hänseenden. Deintagna anpassas lill arbelsförhållanden som mera liknar dem ule i samhällel. Denhögre ersättningen gör det möjligt för klienterna att i viss mån sanera sinekonomi. Budgetplaneringen lorde också medverka härtill. Deklienier som deltagit i försöken har klarat sig från återfall efter frigivningen än normalklienlelei. Försöken synes sålunda ha gettpositiva resultat ur behandlingssynpunkt. Produktionenhar stigit under försöksverksamheien. De ökade intäkterna med anledning häravbör åtminstone i viss mån kompensera ökade kostnader för högrearbetsersättningar. De minskade återfallen ochklienternas förbättrade ekonomi minskar kostnaderna för stat ochkommun. Kostnaderna för rättsväsendet kan förmodas minska lill följd av färreåterfall. Genom den förbättrade ekonomiska situationen kan klienterna regleraskulder, bl, a, lill dem som drabbats av brott. Samhällets kostnader förindrivningsåtgärder minskar också. Slutligen torde den förbättradefrigivningssilualionen göra atl klienternas behov av socialhjälp minskar." Jagtillhörde pä sin lid kriminalvårdsberedningen, och redan där framförde jagfrågan om marknadsanpassad lön. Då sade man mot förslaget att om klienternafick mer betalt skulle det inte hjälpa mycket, för då skulle kronofogden kommaoch dammsuga deras plånbok. Pengarna skulle dä gå till böter, skadestånd osv.,och klienterna skulle inte få behålla mer för del. i själva verket är detju det bästa med en marknadsanpassad lön all kronofogden kan göra detta. Jumindre skuldbelastade klienterna är när de kommer ut från anslallen, destobättre är det, ty då böriar just den svåra lidsperioden. Man bör kunna förståden klient som kommer ul från en anstalt och får ett jobb med relativt hyggliglön men som då möts av krav på skadestånd, böter och kanske även gamla skatter.Han eller hon får kanske inte behålla mer än existensminimum, och det ärnågonling som man inte kan existera pä. Då ligger risken för återfall frestandenära. Detta skulle undvikas om en hel del av skulderna kunde av underden tid vederbörande vistas på anstalt. Utskottetsäger au det här är nog bra, men man vill inte ens utöka försöksverksamheienoch än mindre genomföra detla förslag. Jagbefinner mig här i ett dilemma. Jag instämmer i klämmen lill reservalionen 4 avkommunisterna. Däremot kan jag inte till alla delar instämma i motiveringen,utan lar tvärtom avstånd frän en del av denna. Det måste löna sig atl arbela.sade både mitt parti och andra . Detla gäller även för dem somär intagna på våra fångvårdsanstalter. Del skulle från alla synpunkter varabra om man fick en rutin atl jobb ger pengar och all även del är etl sätt allförsöka sig. Jag lycker all det är så värdefullt all jag trots alll lar riskenall yrka bifall lill reservalionen 4. i (c): Först vill jag instämma i vad anfört och den oro hon kännerinför hotet om reducering av plalsantalet på fångvårds-anstalten i . Ioch för sig är det glädjande all behovet av an-stallsplatser i landei minskar -det skall vi vara tacksamma och glada för. Icke förty kan man ifrågasättahuruvida del är rikligt att Tidaholmsanstallen kommer att få vidkännasreduceringar tvä år i följd. Jagkan vitsorda all jag var med i den uppvaktning för kriminalvårdschefen som manpå kommunalt håll hade ordnat. Vi fick ett lugnande besked av kriminalvårdschefen.Icke förty fick vi efter en kort lid ånyo ett meddelande all man inomdepartementet var i färd med all utarbeta etl förslag som gick ut på enreducering av plalsantalet vid Tidaholmsanstallen. Jag betvivlar inte attdepariemenld har haft kontakt med per- Manhar emellertid både på kommunalt håll och frän enskilda tjänstemäns sidauttryckt oro för all reduceringen skall gå ut över personalen. Tidaholmsfängelsetär - ingen lär vilja motsäga mig på den punkten - en modern anstalt, kanske enav de bästa i landei. Del kan ifrågasättas huruvida man bör minska plalsantaletpå just en sådan modern anstalt. De bilder vi sell från är skräckbilder.Några sådana bilder skulle jag inte kunna visa upp från Tidaholmsfängelset. Med del sagda vill jag yrka avslag på reservationen 2 vid punklen 2. Jag har egentligen begärt ordet för att närmare kommentera den molionsom jag har väckt, nr 204, och som behandlas i betänkande nr 28. Det gällerersättningen till övervakarna, och jag har begärt en sådan ändring avbestämmelserna om arvodena att dessa rubriceras som ersättning för kostnader isamband med övervakningsupp-dragei. Det lorde vara allmänt bekant attövervakarna - med hänsyn lill del utomordentligt värdefulla arbele de nedlägger- alltför länge haft sä låga arvoden atl dessa inte slår i rimlig proportiontill det arbete de utfört. Utskottethar varit positivt i sin bedömning av övervakararvodena och hänvisar bl. a.till promemoria om ersättningen. Den skall bestämmastill . Höjningen bör enligt förslaget läggas påomkoslnadsdelen. Del föreslås således att ersättningen för omkostnader, liksom arvodet,höjs till . Vid sidan härav skall kunna utgå arvode för särskildastödåtgärder. Bestämmelserna föresläs träda i kraft . Jagskulle tro all en hel del remissinstanser inte anser uppjusteringen varatillräcklig. Personligen vill jag här, liksom i moiionen, underslryka vikten avall övervakarna får sådan ersättning att rekryteringen underlättas och att de- vilket ofta varit fallet - också får kostnadsersättning för deutlägg som förekommer i samband med uppdraget. Med hänsyn till detstora behov av förstärkningar inom frivården är del synnerligen angeläget attalla led i denna verksamhet får tillräckligt stöd från samhällets sida. Enhygglig ersättning till övervakarna bidrar inte bara till alt rekryteringenunderiättas utan också lill atl den viktiga återanpassningen av klientermöjliggörs i större utsträckning genom övervakarens omsorger. Medtanke på utskottels ganska positiva skrivning har jag inte nu något särskiltyrkande ulan vill avvakta i ersättningsfrågan tills remissinstanserna gälligenom den aktuella promemorian. Så,herr lalman, har jag en önskan lill, nämligen att vi skall kunna finna enbättre benämning än ordet övervakare. Jag vet att många, många upplever del sompå något sätt förnedrande atl ordet Övervakare används. Jag skulle alltså önskaalt vi kunde få fram ett bättre ord, som mera läcker vad de egeniligen skallgöra - stödja och hjälpa de människor Nr 117 del här är fråga om. Delta är min personliga önskan, som jag trordelas --------------- Överläggningen var härmed slutad. Anslag till kriminal vården betänkande nr 28 Punklen I Mom. 1Utskoliels hemställan bifölls. Propositionergavs pä bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 1 av fruKristensson och , och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voleringsproposilion: Densom vill all kammaren bifaller juslitieuiskoiieis hemsiällan i beiän-, nr 28 punkten 1 mom. 2 röstar ja. den del ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit reservalionen nr 1 av Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då fruKrislensson begärde rösträkning verkställdes votering med omröslningsapparal.Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 264 Nej - 46 Avstår - 2 Punklen 2 Mom. 1 Propositionergavs på bifall lill dels ulskoltels hemställan, dels reservationen nr 2 av frökenMattson m. fl., och förklarades den förra propositionen vara med övervägandeja besvarad. Sedan i Kumla begärt votering upplästes ochgodkändes följande voleringsproposilion: Densom vill all kammaren bifaller juslilieulskoilds hemställan i betänkandet nr28 punkten 2 mom. 1 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinnernej har kammaren bifallit reservationen nr 2 av fröken m.fl. Vidomröstning genom uppresning förklarades tvekan kunna råda angående resullalel,varför votering med omröslningsapparal verkställdes. Denna omröstning gavföljande resultat: Propositionergavs pä bifall till dels ulskoltels hemställan, dels reservalionen nr 3 avherr i , och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan i begärt voteringupplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill atl kammarenbifaller justitieuiskoiiets hemställan i belänkandet nr 28 punkten 2 mom. 2röstar ja, den del ej vill röslar nej. Vinner nej har kammarenbifallil reservalionen nr 3 av i Väslerås. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalei av kammarens ledamöler ha röslat för ja-proposilionen. Då herrPeilersson i Väslerås begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Propositionergavs på bifall till dels ulskoltels hemställan, dels reservationen nr 4 avherr Petlersson i , och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan i begärt voteringupplästes och godkändes följande voleringsproposilion: Densom vill alt kammaren bifaller juslitieuiskoiieis hemställan i betänkandet nr28 punkten 2 mom. 3 röslar ja. den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 4 av i Väslerås. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha rösial för ja-proposilionen. Då herrPeilersson i Väslerås begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Mom. 4 och 5 Kammarenbiföll vad ulskollel i dessa moment hemställt. Propositionergavs pä bifall lill dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 6 av fruKrislensson och . och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voleringsproposilion: Densom vill atl kammaren bifaller juslilieulskoilds hemsiällan i belänkandet nr28 punkten 2 mom. 6 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallil reservalionen nr 6 av och . Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-proposilionen. Då fruKrislensson begärde rösträkning verkställdes votering med omröslningsapparal.Denna omröstning gav följande resultat: Propositionergavs på bifall till l:o) ulskoltels hemställan. 2:o) reservationen nr 7 avfröken m. fl. saml 3:o) reservalionen nr 8 av iVästerås, och förklarades den förstnämnda propositionen vara med övervägande jabesvarad. Då i Fagersla begärde votering uppiogs för beslämmandeav koniraproposilionen ånyo de båda återstående propositionerna, av vilka denunder 2:o) angivna förklarades ha flertalels mening för sig. Sedan herrPettersson i Väslerås begärt votering beträffande kontrapropositionenupplästes och godkändes följande voleringsproposilion: Densom vill atl kammaren till kontraproposition i huvudvoteringen angåendejuslitieuiskoiieis hemställan i betänkandet nr 28 punkten 3 mom. 1 aniarreservalionen nr 7 av fröken m. fl. röslar ja, den del ej vill röslarnej. Vinnernej har kammaren lill kontraproposition i nämnda votering aniagil reservationennr 8 av i . Vidomröstning genom uppresning förklarades flertalet av kammarens ledamöter haröstat för ja-propositionen. Dä i begärde rösträkningverkställdes votering med omröslningsapparal. na.omröstning gav följanderesuliai: Nr 117 Anslag till kriminal-I enlighet härmed blevföljande voleringsproposilion uppläst och god- vården känd: Densom vill all kammaren bifaller justitieutskottets hemställan i betänkandet nr28 punklen 3 mom. I röstar ja, den det ej vill röslar nej. Vinner nej har kammarenbifallil reservalionen nr 7 av fröken m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklarades tvekankunna råda angående resultatet, varför votering med omröslningsapparalverkslälldes. Denna omrösining gav följande resullat: Propositionergavs på bifall till dels ulskoltels hemställan, dels reservationen nr 9 av fruKrislensson m.fl.,och förklarades den förra propositionen vara med övervägandeja besvarad. Sedan begärt volering upplästes och godkändesföljande voleringsproposilion: Densom vill alt kammaren bifaller justilieutskoiieis hemsiällan i beiän-