prot · FZ0942 · 1975-12-31 00:00:00 — Nästa diskussion blir hur derastalerätt skall utformas. Den principiellt viktiga gränsen går alltså enligt minuppfattning inte där drar den. Av det skälet kommer vi,som har anfört, att Marknadsföringslag,m. i andra hand stödjamittenreservationen för att se till att det blir en så pass allsidig påverkansom möjligt av de här frågorna. Som också statsrådet sade, är det mycket avsamverkan i dessa frågor, och det är önskvärt att så många olika parter sommöjligt deltar för att öka konsumentskyddet. Det tycker vi att man uppnår omriksdagen bifaller reservation 3. Beträffandesammanslagningen av konsumentombudsmannen och är det våruppfattning - den delas av alla - att det behöver göras någonting. Vi ser deproblem som finns i svårigheten att dra klara gränslinjer mellan KO:s arbeteoch . Vi vill ha någonting annat, men vi tycker att den ganskalösa idén i propositionen förs fram utan något beslutsunderlag som man kan taseriöst på. Materialet är inte tillräckligt för när det gäller att taställning, och i det läget anser vi att det är klokast att avslå propositioneni denna del. Vi hoppas få ett bättre beslutsunderlag så att kanskeredan i vår kan ta ställning till i detalj hur vi skall kunna få en konsumentombudsmansom i huvudsak har de uppgifter han har och ett konsumentverk som arbetarmed klara gränslinjer för verksamheten. HerrBLOMKVIST (s) kort genmäle: tycker att inte kan ta ställning tillorganisationsfrågan, eftersom beslutsunderlaget är så lösligt. Jag vill baradeklarera att enligt utskottsmajoritetens uppfattning har vi ett fullgottmaterial för att kunna ta ett definitivt beslut. Närdet gäller talerätten vill ge sken av att det finns en principiellskiljelinje. Jag är villig att medge att det finns en principiell skillnadmellan utskottsmajoritetens förslag och de båda reservationerna, men jag villhävda att ändå har insett att man måste sätta gränsen någonstans. Jag anser att centerpartisterna i sin motion och isin reservation har varit inne pä rätt linje, men de borde ha tagit stegetfullt ut och anslutit sig till utskottsmajoriteten. 1 näringsutskottets betänkande nr 13 behandlas motionen 1975:1676, somväcktes . Hemställan i denna motion utmynnade i attriksdagen hos regeringen skulle begära en översyn och ett klarläggande av hurman på konsumentvaruområdet skulle säkerställa ett förstärktkonsumentinflytande vad gäller standardiseringsarbetet. Standardiseringkan bli ett mycket väsentligt medel i konsumentpolitikens producentpäverkan.Vi motionärer menar att för att fylla sin uppgift att fä framprodukter som motsvarar rimliga krav bör kunna använda standardisering som ettmedel. Men då måste konsumentinflytandet på standardiseringen vara starkt. Såär inte fallet . har underdet gångna året analyserat den proble- matik som motionen tagitupp. Man har där skisserat en utomordentligt intressant modell för hur manskulle kunna använda standardisering i producentpäverkande syfte. Denna modellhar redan under några korta höstmånader fått starkt gensvar i andra nordiska länder. Jagvill också gärna tillägga, som ett inlägg i diskussionen om varudeklarationeroch informationssystem, att denna modell också är avsedd att vara ett underlagför det kommande varuinformativa system som arbetar med. Iall korthet går förslag ut på att man inrättar en sortsstandard som man kallar konsumentvarustandard. Meningen är att man redan iproduktutvecklingsfasen skall kunna påverka varans utformning. Metodenför arbetet är intressant. Den delas upp i tre steg. I inledningsfasenpresenterar något som man kallar en produktprofil. Det villegentligen säga att man preciserar brukarkraven. Denna produktprofil anger ochrangordnar från angelägenhetssynpunkt de egenskaper som påverkar en produktsfunktion, säkerhet och användbarhet, I detta inledningsskede villkonsumentverket prioritera vilka standarder som skall tas fram. Inästa fas utarbetas de detaljerade kraven och provningsmetoderna. Detta sker istandardiseringskommittéerna och med utnyttjande av näringslivets kunskaper. Slutligenär det fråga om att fastställa, dvs. besluta, om konsument-varustandarden. Härvill ha det avgörande inflytandet. fattas beslut om fastställande av standard i tekniska nämnden inom standardiseringskommissionen.Där sitter ingen representant för . Därför föreslårkonsumentverket att det kontaktorgan som nu har inrättat och som kallas SIS-SAMKOomorganiseras för att bilda en motsvarighet till den nuvarande tekniska nämnden. SIS-SAMKO börfastställa kon-sumentvarustandarden,och konsumentinflytandet bör vara dominerande. Det är innebörden avkonsumentverkets modell. Konsumentverketoch verkar vara överens om de tvä första faserna ikonsumentverkets modell. Men när det gäller den tredje fasen, alltså däbesluten skall fattas och standarden skall fastställas, förefaller de inte varaöverens. vill, som sagt, utveckla SIS-SAMKO till det beslutandeorganet och vill att konsumentintresset skall vara vill att deras egen tekniska nämnd, därkonsumentverket inte är representerat, även i fortsättningen skall fattabesluten. Utskottetdelar motionärernas uppfattning att konsumenternas inflytande pästandardiseringsverksamheten bör stärkas, men tror uppenbarligen att detta kanske genom att och intensifierarsitt samarbete. Jaghar försökt klargöra att dessa tvä organ faktiskt inte har samma uppfattning påden avgörande punkten - nämligen om vem som skall Marknadsföringslag,m. Marknadsföringslag, m. ni. ha inflytandet överbesluten. Där går meningarna isär. Detta betyder också att man i praktiken intefår något svar på vår fråga om hur man skall säkerställa konsumentinflytandet istandardiseringsarbetet. Jaghävdar därför att det är behov av en utredning och ett klartställningstagande till hur man skall uppnå ett verkligt konsumentinflytandeöver standardiseringsarbetet. Men,herr talman, mot ett enigt utskott - som tror på ett utvecklat samarbete ochsom vill avslå motionen - tänker jag inte yrka bifall till den.Problemställningarna kring standardisering och konsumentinfiytan-de är nya idet konsumentpolitiska arbetet, och det är möjligt att de kan behöva mogna. Jagavser självfallet att återkomma i ett annat sammanhang och förutsätter att detdå blir lättare att komma fram till ett positivt resultat. Underdetta anförande övertog herr förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. i (vpk): Jag skall tillåta mig en mycket kort kommentar och en fråga ianslutning till ett speciellt problem, som har blivit berört tidigare här idebatten och som jag själv har berört i ett särskilt yttrande. Det gäller gränsdragningenmellan behörighetsområde och det område som faller undertryckfrihetsförordningen. Marknadsdomstolenhar i ett tidigare konkret fall tagit upp till bedömning innehållet i enlöpsedel. Att upptog det målet var ett ganskauppseendeväckande övertramp, eftersom tryckfrihetsförordningen väl är ganskaklar just när det gäller löpsedel som propagerar för den tidning som utgettlöpsedeln eller löpsedel där man meddelar något om innehållet i tidningen.Löpsedels innehåll bedöms ju alltid som tryckfrihetsfråga. Det konkreta falletklarades upp genom att högsta domstolen långt om länge beviljade resning imålet och undanröjde beslut. Detenda som finns att tillgå, ifall på detta sätt felaktigtupptar till bedömning en fråga som är av tryckfrihetsrättslig natur, är justresningsinstitutet. Men resningsprocedur är en mycket omständlig sak, som avnaturliga skäl dessutom bara kan komma i fråga efter det att ett felaktigtdomslut föreligger och alltså hela sakbehandlingen av målet redan harfullföljts i ; en sakbehandling och ett arbete som blir heltmeningslöst ifall resningsansökan beviljas och beslutet undanröjs. Alltdetta är inte bara obekvämt och tidsödande, utan det är också enligt vad jagförstår ganska ologiskt, eftersom frågan i det här fallet bara gällermarknadsdomstolens behörighet och inte sakärendet som sådant. Uppstår fråga omgränsdragning mellan område och tryckfrihetsförordningen ärdet en ren behörighetsfråga. I sådana fall vore det naturligt att man skullekunna väcka särskild talan om domstolens behörighet ochfå den särskilt prövad. För de allmänna civildomstolarna finns denna möjlighetförutsedd i . Men såvitt jag har kunnat läsa mig till saknasmotsvarande bestämmelse i den lagstiftning som reglerar marknadsdomstolensförhållanden - och detta i trots av att man beträffande proceduren imarknadsdomstolen i andra avseenden faller tillbaka på , närdet gäller bevisning och liknande ting. Enligtvad jag förstår måste det i den här detaljfrågan vara ett praktiskt ochrättsligt intresse att kunna göra en särskild behörighetsbedömning ifall där fråga om tryckfrihetsförordningens tillämpning kan vara aktuell. Jagvill därför fråga statsrådet om regeringen har observerat detta och omdet kan tänkas att en bestämmelse om behörighet införs för marknadsdomstolenmotsvarande den som gäller för allmänna domstolar. Marknadsföringslag,m. Vår förre handelsminister höll ett tal på Grossistförbundetför några är sedan, där han påpekade det internationellt sett närmast unika idet samarbete som äger rum mellan staten, näringslivet och konsumenterna närdet gäller konsumentpolitiken. tog också i sitt anförande i dagupp det positiva i det frivilliga samarbete som ägt och äger rum mellanproducenter och konsumenter och också de möjligheter till påverkan somkonsumenterna haft när det gäller produkter och produktutveckling på vårmarknad. Emellertidskulle jag här något vilja beröra reservationen 12 vid näringsutskottetsbetänkande nr 13, undertecknad av de moderata ledamöterna i utskottet. Den tarupp varudeklarationen, och efter att ha lyssnat till statsrådet och tillfru skulle jag vilja säga: begravs det gamlavarudeklarationssystemet, som föddes och fungeradeibland till belåtenhet, ibland till mindre belåtenhet. Det ersätts av någotsom kallar det "varuinformativa systemet". StatsrådetLidbom sade att effekterna när man fogar den ena saken till den andra är sväraatt mäta, men med tålamod och byggsten på byggsten kan man ta ett steg i tagetoch sträva efter det mål man vill nä. Jag vill med det här anförandet görariksd.agen uppmärksam pä att moderata samlingspartiet i flera är upprepadegånger har krävt att förslag till förändringar, kanske nödvändiga förändringar,i vårt varudeklarationssystem skulle framläggas för därför attriksdagen skulle ha rätt att ta ställning till vilka principer som skulle bligällande i ett framtida varudeklarationssystem. har på ett mycketklart och redigt sätt beskrivit de principer man arbetar efter inom konsumentverketoch . Detta kan ses mot bakgrund av vad densocialdemokratiska partikongressen 1972 skrev i sin konsumentpolitiska lillabroschyr: "Vid utformningen av nyttjandet av ett varudeklarationssystemmåste utgångspunkterna vara konsumenternas Marknadsföringslag, ni. - hushållens - behov avinformation och förutsättningar att ta emot den, och varornas egenskaper från användningssynpunkt måste skjutas i förgrunden." Detnya är alltså att det använda varudeklarationssystemet, som syftadetill att sprida information och ge uppgift om material och innehåll, kommer attersättas - och redan i vissa fall har börjat ersättas - av en bruksorienteradinformation. Härredogjorde helt riktigt för hur det skall gå till i praktiken: Manskapar en produktprofil, där brukarkraven fastställs. Därefter kan påverkan skepå producenterna. Sä småningom-kan man besluta vilka de slutgiltiga kraven fören eventuell märkning skall vara. Jag vill gärna säga att jag biträder fruStröms uppfattning att det är givet - om det här systemet skall genomföras -att konsumenternas påverkan i så hög grad som möjligt skall vara avgörande viddet slutliga ställningstagandet. Menjag ställer mig tveksam till en sak. Vad beror det på att självakonsumentverket i sig skall anses föra talan för hela landets konsumenter i såhög grad att det skall skaffa sig makt att fastställa användningsområde och dekonkreta kraven förs. k. direkta konsumtionsvaror? Jag vill med en gång sägaatt jag givetvis utesluter sådana varor där säkerhetskrav och andra dylika kravmåste ställas på produkterna för att de skall fä saluföras. Men en variation iutbudet i övrigt kan trots allt också gynna konsumenterna. Om man fastställeren alltför hårt driven konsumentvarustandard och, pä sikt, en sådan märkningsom beskrivs i remisskrivelse, som redovisas i betänkandet nr13, kan det komma att innebära en begränsning av varuutbudet - kanske i mångafall en mycket långt gående begränsning - men dessutom en planhushållning därprodukternas utformning och användningsområde i huvudsak styrs frånkonsumentverket. Moderata samlingspartiet har när det gäller produktmärkninghävdat att skulle fastställa kraven. Det har inte fåttgöra, men regeringen och har skött detta mycket skickligt. Manhar precis som statsrådet här sagt lagt byggsten på byggsten för att såsmåningom komma fram till en styrd produktstandard. Jagskulle vilja ställa en fråga, som jag hoppas att kan svara på.Det gamla varudeklarationsmärket, VDN-märket, häller praktiskt taget på attförsvinna. När det gäller möbelvaror har det ersatts av de s. k. möbelfakta. Nutar man i och med godkännande av denna proposition bort kraven påavgift för dem som vill använda VDN-märkningen. Min fråga är: Är det från ochmed nu möjligt för praktiskt taget vilken producent som helst att göra endeklaration av varans material eller innehåll och använda VDN-märket. eller ärdetta också skyddat och i så fall på vilka grunder? Det kommer kanske att finnas mer att säga om den framtidastandardisering som redogjorde för, men jag skall begränsa mig tilldet sagda. Jag vore tacksam om jag kunde få svar på den fråga jag ställt. Iövrigt ber jag att få instämma i de yrkanden om bifall till reservationerna somherrar och framfört. HerrBLOMKVIST (s): Detta är en mycket intressant fråga, och det skulle finnas mycket attsäga om det som nu tagit upp. Varudeklarationen har ju tidigarevarit - och kommer säkerligen att bli det också i fortsättningen - en mycketbetydelsefull insats från . Men det är ju så, , attutvecklingen inte står stilla, och det har den inte heller gjort på dettaområde. Det har nämligen, som känner till, i det gamla systemetvarit svårigheter att hälla en norm intakt. Jag vill erinra mig att konsumentverketmed de resurser det nu har kan klara ungefär femtio varutyper. Med tanke pähela det stora varusortiment som vi har tycker jag att bara denna uppgiftanger att vi måste ifrågasätta om den tidigare ordningen inte kan ersättas mednågonting annat. Nuhar erfarenheten visat att det finns vissa andra möjligheter att utveckla. Närfru kritiserar för att det skulle styra utvecklingenvill jag protestera. har ju i allra högsta grad haft en sökandefunktion i detta sammanhang. Man har alltså försökt att finna former som kanersätta det gamla VDN-systemet men som ändå från konsumentens synpunkt kan varavärdefulla och ge konsumenten den information som vederbörande skall ha iinköpsögonblicket. Dessutom,, får vi en ny lagstiftning på området, vilken innebär attkonsumentverket nu får helt andra möjligheter än tidigare att förhandla mednäringsidkarna och ställa krav på den information som de anser vara frånkonsumentens synpunkt nödvändig. Påden direkta frågan vill jag alltså svara att det är riktigt att det ifortsättningen inte kommer att kosta någonting för de företagare som ärintresserade av att utarbeta sådan VDN-märkning. Den har tidigare kostat 400kr., och när det gällt textilomrädet har den visst varit betydligt dyrare - jagvill minnas att den då kostade . Men jag' förutsätter - detta äralltså min personliga uppfattning - att del i fortsättningen liksom hitintillsmåste bli förhandlingar mellan vederbörande företagare och föratt man skall få möjligheter att tillämpa detta system. Jagär som sagt övertygad om att efter detta beslut, som nu strax skallfatta, kommer att föreslå ett nytt system. Hur detta kommer attutformas vågar jag inte svara på, men det står ju angivet av departementschefeni propositionen, , att han skall återkomma till regeringen på dettaområde. Marknadsföringslag, m. m. Utvecklingen går framåt, sade . Till det positiva iutvecklingen måste räknas en ökad medvetenhet hos alla lan- Marknadsföringslag,m. Denegativa synpunkter man kunde anlägga på det gamla VDN-systemet var, som jagser det, tvä: dels det som här anförde, nämligen svårigheten attfastställa normer i tillräckligt hög takt och att upprätthålla tillräckligkontroll över att normerna följdes i samband med användandet av VDN-märket,dels det som regeringen kanske mest har beaktat, nämligen att det systemetansågs vara svårförståeligt, varför man i stället ville åstadkomma en form avinformation, vars utgångspunkt måste vara -jag citerar här igensocialdemokraternas lilla skrift - "konsumenternas förutsättningar att taemot information". Manhar, som jag bedömer det, genom att förkasta varudeklarationssystemetomyndigförklarat konsumenterna. 1 stället för att tala om för dem att en stolär gjord av ekträ eller att tyget är till 90 96 akryl och till 10 96 ull elleratt stoppningen är tagel eller något annat material, säger man t. ex. att dettaär en matrumsstol - därmed har man fastställt vissa fakta som skall gälla förmatrumsstolar. Genom att jämföra med möbelfakta kan jag konstatera att detköksbord som jag haft mycket länge inte uppfyller kraven på köksbord men välkraven pä arbetsbord. Det är klart att detta är en styrning. Som grund för mittanvändande av ordet styrning vill jag gärna citera vad säger isin remissskrivelse, som finns refererad i näringsutskottets betänkande nr 13:"Standardiseringen bör därför enligt verkets mening i stället användas isyfte att påverka en varas utformning redan i produktutvecklingsfasen.Tillskapandet av en särskild konsumentvarustandard kan möjliggöra en dylikpåverkan." Den stora skillnaden mellan det gamla systemet och det nyasystemet ligger ju just i att det nya systemet blir en form av planhushållningfrån sida, styrande konsumenterna i deras val av varor, vilketicke gällde för det gamla systemet, som hade en rent informativ uppgift. HerrBLOMKVIST (s): Jag vill protestera mot det uttalande som nu gjort här.Jag har förmånen att själv tillhöra styrelse, men jag haraldrig upplevt situationen pä det sättet att och de somarbetar med dessa frågor skulle styra utvecklingen, tvärtom! Jag tycker attfru verkligen borde få uppleva deras arbete och se hur de prövar varjealternativ för att kunna skapa ett VDN-system som är till gagn förkonsumenterna. Jag vill alltså pä det bestämdaste hävda att fruSundbergs antydan att de som arbetar med de här frågorna skulle ha ett behov avatt styra utvecklingen är felaktig. Jag har inte den erfarenheten. Tvärtomarbetar de oerhört seriöst och prövar verkligen alternativen. i (vpk): ställde jag en kort fråga om möjligheternaatt införa en särskild behörighetsprövning när det gällde frågan om gränsdragningmellan behörighetsområde och tryckfrihetsförordningens.Frågan var riktad till statsrådet , som emellertid har hunnit avlägsnasig. Kanske har någon synpunkt på problemet? FruSUNDBERG (m): Jag skall inte förlänga debatten så mycket. Kanhända jag har fel, menordet påverka, som återkommer oupphörligen i remisskrivelse,är för mig detsamma som styra. Men detta är ju en strid om ord. Jagvill gärna tillägga att det nu har kommit fram mycket tydligt att detråder stor oklarhet om hur det gamla, traditionella VDN-märket i fortsättningenskall användas och vem som skall ha rätt att använda det. Marknadsföringslag, m. ni. HerrBLOMKVIST (s): i ställde sin fråga till handelsministern,som emellertid har gått, och riktar han frågan till mig. Vi har behandlat det häromfattande materialet. Den , när vi skulle justera betänkandet,ansåg att han kunde ställa sig bakom utskottsmajoriteten,men det fanns vissa oklarheter som han ville precisera i ett särskilt yttrande.Det är följaktligen alldeles uppenbart att vi inte kunde besvara den här frågani samband med att vi behandlade ärendet. har i varje fall icke jagfördjupat mig mera i just den frågeställning sorn nuaktualiserar. Han borde ha kunnat ta upp den i samband med utskottsarbetet påett tidigt stadium, så att vi hade kunnat besvara den då. i (vpk): Det förhöll sig sä, , att ingen annan tog upp det härproblemet. Det observerades över huvud taget alldeles för sent vidbehandlingen. Först när jag själv satte mig in i detaljerna upptäckte jag attdet i den lagstiftning som reglerar verksamhet inte gesnågon sådan möjlighet till särskild behörighetstalan som finns vid en allmäncivildomstol. Jagtar inte alls upp det här som någon kritik vare sig mot ellermot utskottsmajoriteten; jag vill bara helt neutralt och sakligt peka på ettproblem, och jag har ställt frågan om finner det motiverat attdetta problem - som det naturligtvis måste bli - blir föremål förnågon form av åtgärd, så att man får ett klarläggande av behörighetsreglernanär det gäller behörighetsområde ochtryckfrihetsförordningens. Tryckfrihetsförordningen är dock en grundlag, och ensärskild rättslig procedur är föreskriven för mål som skall handläggas enligtden. Då är det ju rätt viktigt att se till att inte mål av den typen på grupdav ofullständigheter i reglerna råkar hamna under en specialdomstol. Marknadsföringslag,m. HerrSVEN i (fp): Jag vill bara nämna att när massmedieutredningens betänkande blir lagkommer det av i påtalade problemet att lösas. Överläggningenvar härmed slutad. Näringsinskottetsbetänkande nr 13 Utskottets hemställan bifölls. Kammaren biföll vadutskottet i dessa moment hemställt. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen nr I avherr i , och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i betänkandet nr14 mom. 4 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 1 av i . Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då fruNordlander begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 299 Nej - 15 Propositionergavs på bifall till l:o) utskottets hemställan, 2:o) reservationen nr 2 avherr i m. fl. samt 3:o) reservationen nr 3 av herrar Regnélloch Hovhammar, och förklarades den förstnämnda propositionen vara medövervägande ja besvarad. Då begärde votering upptogs förbestämmande av kontrapropositionen ånyo de båda återstående propositionerna, avvilka den under 2:o) angivna förklarades ha flertalets mening för sig. Sedanherr Regnéll begärt votering beträffande kontrapropositionen upplästes ochgodkändes följande vo-teringsproposilion: Den som vill att kammarentill kontraproposition i huvudvoteringen angående näringsutskottets hemställani betänkandet nr 14 mom. 5 antar reservationen nr 2 av i Byskem. röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarentill kontraproposition i nämnda votering antagit reservationen nr 3 av herrarRegnéll och Hovhammar. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då herrRegnéll begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: I enlighet härmed blev följandevoteringsproposition uppläst och godkänd: Densom vill att kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i betänkandet nr14 mom. 5 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 2 av i m. fi. Vid omröstning genom uppresning förklarades tvekankunna råda angående resultatet, varför votering med omröstningsapparatverkställdes. Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 158 Nej - 156 Marknadsföringslag, m. m. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 4 avherr i , och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposition: