prot · FZ09147 · 1975-12-31 00:00:00 — Om detär så au det finns en stor "absorberad" arbetslöshet iberedskapsarbeten m. m. och en betydande "dold" arbetslöshet ute iföretagen så kan tillgången på arbetskraft i en konjunkturuppgång knappast varaett problem. För det andra vill jag påminna representanter ifinansutskottet om vad Industri- förbundets ekonomiskaexperter sade vid en utfrågning i utskottet: Om man vill atl den offentligasektorn skall expandera så har det varit en riktigt vald lidsperiod att göradet just . Det parti jag representerar anser att det finnsstora, angelägna behov på de områden som svarar för den offentliga verksamheten- behov som i viss utsträckning kunnat tillgodoses genom den av moderalernapåtalade ökningen av antalet människor i och statlig tjänst. Det är enexpansion som måste lill, men där man precis som med statliga och kommunalainvesteringar i viss utsträckning kan varier tidpunkterna med hänsynstagandelill slabiliseringspoliliska krav. Denfulla sysselsättningen har alltid varit socialdemokratins vikiigaste mål. Jagvill bestämt tillbakavisa mittenpartiernas påslående att vi vid något tidigaretillfälle låtit omtanken om valutareserven överskygga detta mål. Under de tvåsenaste åren har vi också klart kunnat visa alt med en ekonomisk politik som iförsta hand bygger på selektiva åtgärder kan kraftfullasysselsällningspoliliska åtgärder kombineras med ett ansvar för balansen i våraulrikesbetalningar på etl helt annat sätt än med traditionell borgerlig ekonomiskpolitik. Bytesbalansenutgör dock fortfarande - det skall inte förnekas - ett framträdande problem iden svenska ekonomin liksom för i stort sett alla industriländer. 1 denreviderade finansplanen framhåller regeringen att en återställd jämvikt i bytesbalansenförutsätter en ökad export och en förstärkning av vår internationellakonkurrenskraft. För att detta skall uppnås krävs en målmedveten förnyelse ochutbyggnad av den svenska industrin, vilket är en förutsättning förfull sysselsättning och ökat välstånd. Industriinvesteringarnai har fortsatt atl öka i motsats lill vad fallet varit iutlandet. Enligt de enkäter som gjordes skulleinvesteringsviljan inom industrin i slorl beslå ocksä . Mot denbakgrunden fanns det enligt vår uppfattning inte underlag fören förstärkning av de investeringsfrämjande åtgärderna från statens sida. Imars 1976 redovisades emellertid resultaten av en ny investeringsenkät. Dessavisar på en viss nedgång i investeringsviljan, vilket kan förklaras av delrelativt låga kapacilds-utnyltjandei inom industrin och osäkerhet videnkäiiillfällel om takten och styrkan i konjunkturuppgången. I takt med bl. a.ökad utländsk efterfrågan bör dock investeringsviljan åter tillta. Bl.a. genom att de utländska industriinvesteringarna ännu inte börjat öka merapåtagligt kan dock efterfrågan på svenska verksladsprodukter bli förhållandevissvag under en lid. Detta motiverar en tidsbegränsad höjning av investeringsavdragresp. -bidrag för maskininvesleringar i enlighet med vad regeringenföreslagit. Däremoimotsätter vi oss en utvidgning av dessa stödformer lill att omfatta ävenbyggnadssektorn, eftersom en påspädning av efterfrågan här skulle kunna ledatill lokala överhettningar och störningar i den lokaja balansen. I ett meralångsiktigt perspektiv bör slöd lill maskininveste- Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. ringar föredras, efiersomden kraftiga investeringsuppgången under 1970-lalels första del främst gälltbyggnadsinvesteringar. Jagvill, herr talman, när jag nu diskuterar investeringspolitiken också beröra demera långsiktiga aspekterna av den frågan. I de borgerliga par-timolionernasägs att den ensidiga satsningen på storföretagen och den statligaföretagsamheten måste upphöra - i varje fall minska. Jag delar uppfattningenatl om en sådan politik fördes här i landet så borde den bringas att upphöra.Men naturligtvis är del en vrångbild av verkligheten. Det framgår klart av bådepropositionen och vår reservation. Den industriella strukturen måsle somhittills utvecklas i samverkan mellan olika förelagsiyper - mellan små,medelstora och stora förelag, mellan privata, statliga och kooperativa företag.Jag behöver inte gå närmare in på delta. Del är bara sedan dessafrågor debatterades här i kammaren. Industriministern lämnade då en utförligredogörelse för de omfattande insatser som görs och de utredningar som pågårnär det gäller de mindre och medelstora förelagen. iStockholm kommer senare i debatten atl närmare gå in på dessa spörsmål. har inkommit en skrivelse från allmännapensionsfondens tre första fondstyrelser. I skrivelsen reagerar fondstyrelsernapå del skarpaste mot finansutskottets och därmed även beslul isamband med årets finansplan. Genom lottning blev ju beslut den 10mars alt regeringen och fullmäktige i skulle ges till känna altde tre fondstyrelserna skulle öka sina placeringar i mellanhandsinstitulen, ochi detta beslut ingick även preciserade belopp som riktmärken. Styrelsernaerinrar om del reglemente som gäller för allmänna pensionsfondens förvaltningoch påpekar atl del föreligger en självständighet för allmänna pensionsfondensom statsmakterna eftersträvade vid fondens tillkomst. Denna självständighethar heller inte satts i fråga under de 16 verksamhetsår som fonden funniis.Herr kommer atl gå in närmare även på denna punkt. Jagvill vidare, herr lalman, när del gäller investerings- och näringspolitikenbara säga atl ansträngningarna hos de borgeriiga partierna alt skriva ihop signu liksom oftast tar sig besynnerliga uttryck. Mittenparliernas nya slagord -alldeles fräscht i finansutskoltels belänkande nr 40 - är "endecentraliserad och socialt styrd marknadsekonomi". Det är etl utmärktexempel på slagord. Man skall självfallet hoppas atl de svenska medborgarnainte behöver uppleva en regeringspolitik byggd på sådana här grunder, men nogskulle del vara spännande alt se hur den decentraliserade marknadsekonominskulle styras över huvud tagel. Hur det dessuiom går lill alt försäkra sig omall del stora antalet beslutande instanser, som väl en decentraliserad ekonomibygger på, styr ål någorlunda samma sociala mål - ja, det är frågor vilka man,som sagt, skall hoppas all även i fortsättningen få betrakta som en rentankelek. Jag skulle vilja råda författare av borgerliga partimolioner alt i fortsättningen talamycket tyst om alt regeringen för fram tomma slagord! Imittenmotionen och den moderata partimolionen talas mycket om del allvariiga ien snabb inflation. 1 finansutskoltels belänkande upprepas under rubrikenÅlgärder mot inflationen dessa allvarsord, men därefier följer enbart enhänvisning till atl mittenpariierna önskar indexreglera barnbidragen och utredapensionärernas inflationsskydd samt elt beklagande av att regeringen enligtutskoltsmajoriteten inte genomfört en sta-biliseringspolitisk konferens med denutformning förordat. Indexregleringav barnbidragen diskuterades här i kammaren så sent som den 6 maj.Socialutskottets ordförande i redovisade därvid hurbarnbidragen faktiskt utvecklats sedan införandet 1947 och hur de skulle hautvecklats om de följt konsumentprisindex. Han förde fram jämförelsen till 1968och kunde konstalera att barnbidragen då uppgick till , medan de inteskulle ha varit siörre än . om man följt konsumentprisindex. Gör manjämförelsen , 1976, så finner man atl barnbidraget faktiskt utgår med . per barn och år, medan en utveckling enligt konsumentprisindex baragivit . Om alltså indexreglering av barnbidrag är mitlenpartiernasprogram -1, ex. i besparingsutredningen - för statliga utgiftsminskningar, såborde det nog klargöras litet bättre! Sålill den stabiliseringspolitiska konferensen eller forum för samråd eller Haga111 som den också kallats. När del gäller själva formerna följdestatsministerns inbjudan helt utskottets formuleringar. Sju punkteri ett program mot inflationen lades fram. Tidpunkten lorde uppfylla kravel altöverläggningarna skulle äga rum "före nästa avtalsrörelse".1 den efterföljande debatten sade att det var värdefullt attregeringen nu meddelar att regeringen är beredd alt medverka till användandetav rundabordskonferenser som ett sätt att försöka få bukt med inflationen. HerrAhlmark anförde att det var tillfredsställande atl regeringen nu tänkte kallalill en överiäggning. "Det är i linje med beslut", kan jagläsa i protokollet. Inte heller hade några invändningar. Sedansäger majoriteten i finansutskottet att regeringen inte var beredd attdiskutera de av angivna frågorna i hela deras vidd. Men regeringenlade fram elt underiag för program mot inflationen i sju punkter. Den somläser dessa punkter borde ha svårt att anse all de inte skulle varatillräckligt vittfamnande. Jag är mycket intresserad av att få vela vilkabetydelsefulla aspekter på dessa problem som de borgeriiga partierna velaldiskutera men som regeringen vägrade alt ta upp någon diskussion om. Jag ser all jag nu har förbrukat del mesta av min antecknade tid, menefiersom jag i debatten kommer all begränsa mina inlägg hoppas jag attkammaren har överseende med alt jag nu tar litet för detlaanförande. Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. 1de borgerliga partimotionerna och i utskoltsbelänkandet anges marginalskatternaoch den s. k. automatiken i skatlesyslemd som en mycket betydelsefull komponenti inflalionsproblematiken. Ändå är den huvudsakliga anklagelsepunkten motregeringen i den här frågan att regeringen ville diskutera utformningen av enskatteomläggning 1977. Men de borgerliga partierna har i praktiken inte ettenda konkret förslag under sin rubrik Ålgärder mot inflationen. 1 fråga omskatterna, som dessa partier ständigt hävdar har en mycket betydelsefull roll ide här sammanhangen, är man irriterad över att regeringen först velat haöverläggningar, och när inte det gick lagt fram elt förslag. Del endautskoltsmajoriteten nu har atl säga är, atl enighet råder om all denna frågaskall behandlas . Regeringenhar nu i propositionen 217 lagt fram dl förslag, där man har LO och TCO bakomsig och som innebär sänkningar av inkomstskatten med . Förslaget ger markanta marginalskatlesänkningar förinkomsttagare med lägre och medelstora inkomster. Förslaget beräknas ge enhöjning av de disponibla inkomsterna som motsvarar löneökningar. Kostnadenför företagen blir i form av ökade socialförsäkringsavgifter. Detta är etlviktigt led i kampen mot inflationen och för bibehållande av den svenska industrinsinternationella konkurrenskraft. Delintressanta här är att orsaken till att de nämnda överläggningarna inte kundeomfatta skatterna var all de borgerliga partierna gav bestämt beskedom atl de inte ville ha en sådan diskussion. Veckan innan överläggningarnaskulle påbörjas sade atl skattefrågan skulle avgöras avmedborgarna i val. Besked krävdes om var regeringen stod. Regeringen gav dä -och gjorde del även i går - besked, men väljarna vet ingenting om varoppositionen slår. Det enda de borgerliga partierna kunnat enas om är allfrågan skall diskuteras . Det är inte särskilt upplysande för väljarna.När får vi besked orh hur de borgerliga partiernas skattesänkning 1977 skallutformas? Hur skall en sådan omläggning finansieras? Här behövs klara besked.Elt slags besked finns förstås: man vill ha indexreglerade skalleskalor. Folkskall inte få höjd skatt för att man får löneökningar som bara är kompensationför inflationen, säger man. Är del då så utvecklingen har sett ut? Nej,verkligen inte! Jag vill i detla sammanhang erinra om vad statsministernanförde i den TV-debatl som han förde med moderatledarenGösta . Jag har pekat på några punkter där del finns en markant avvikelsemellan ulskotismajoriietens skrivningar och främst parlimotionulan alt detla har lett till några reservationer. Det är uppenbarligen enmedveten strävan. När det gäller de kortsiktiga perspektiven har man ocksålyckais hålla sams på etl anmärkningsvärt sätt. Men när man går över lill attbehandla politikens inriktning på litet , alltså då deborgerliga partierna hoppas kunna regera tillsammans, då går del inte längre.Nu försöker man visserligen dölja motsättningarna även här,genom alt reservation bara omfattar en begränsad del av vadutskoilei anför om politiken på . Den uppmärksamme läsaren seremellertid naturiiglvis atl motsättningarna gäller de hell avgörandefrågorna - frågorna om resursernas fördelning mellan olika områden isamhället, hell enkelt frågorna om vilken sorls politik och vilket samhälle vivill ha . Moderatasamlingspartiet ser ingen viktigare reform än en sänkning av skatterna.Samtliga övriga partier i är ense om att en sådan sänkning inte ärmöjlig om den sociala standarden i vårt land skall kunna upprätthållas och änmindre om den skall kunna förbättras. Del finns visserligen i bådepartimolionen och reservalionen någon passus om att gjorda utfästelser skallfullföljas och atl nya reformer måste till på eftersatta områden. Men detlamåste betraktas som enbart en läpparnas bekännelse. Var och en inser altskattesänkningar av den omfattning moderata samlingspartiet förordar inte kanförenas med fortsatt reformpolitik. Ipartimolionen säger atl regeringspartiet vantolkar derasståndpunkter och atl de av socialdemokraterna beskylls för att vilja raseravälfärdssamhället. Om det skulle vara så alt vi vantolkar moderaternasståndpunkter, så är vi inte ensamma om det. har givit uttryck församma uppfattning om innebörden av ståndpunkter som jag justredovisat - mitienmotionen visar detsamma. Jag lycker att del är viktigt alt understryka den borgerligasplittringen på den här punklen. Ingen bör låta lura sig av att man ifinansutskottets betänkande försökt tona ner motsättningarna. Så snartutskottets betänkande har behandlats, har fåll sommarlov ochvalrörelsen tar vid, får vi säkert åter höra tongångarna i parlimotionerna. Jagär inte heller alldeles säker på att mittenpartierna kommer att stå påbarrikaden när det gäller alt försvara de skatter och del skattetryck vi harhär i landet. Denlångsikliga utvecklingen kräver - därom visas bred enighet i ulskoltdsbetänkande - en stram finanspolitik. Moderata samlingspartiet visar i dennafråga upp oförenliga ståndpunkter. Å ena sidan delar man uppfattningen altbudgdunderskottet måsle minska. Å andra sidan framställer man trots detta iolika frågor krav som inte låter sig förenas med en sådan målsättning. Dessutomhävdar man, vilkel gör det hela ännu mer förvirrande, atl statsbudgetens saldoär ointressant, all man skall se lill den totala offentliga sektorns saldo ochatl den förda ekonomiska politiken i del perspektivet varil alltför restriktiv.Jag har tidigare haft en del meningsutbyten med bl. a. herrStaffan Burenslam på den här punklen. Jag har då sagt att jag skulle troalt den vördade f d. landshövdingen i skullekänna kalla kårar efter ryggen om han skulle höra dagens moderater lala om attbudgeisaldon inte är någonting att bry sig om. Detär underligt med moderaia samlingspartiet, att den ekonomiska sakkunskapen, somborde finnas företrädd inom partiet, får slå lillbaka Denekonomiska politiken m. m. 2 protokoll 1975/76:147-148 Denekonomiska politiken m. m. för behovet avsvartmålning av den socialdemokratiska politiken. ,herr talman, närmar jag mig slutet. Jag vill bara säga några få ord omlångtidsutredningarnas metodik och långtidsbudgeten. Långtidsbudgeten utgör enkartläggning av de statsfinansiella konsekvenserna på av redanfattade beslut och gjorda åtaganden. På utgiftssidan har man elt säkrareunderiag än på inkomstsidan. Utredningar pågår om skattesystemets utformningbåde på del statliga och det kommunala områdei. Med hänsyn till den osäkerhetsom finns här har man vid de senaste långtidsbudgeterna valt att göra enbart enschablonmässig framskrivning av de totala statsinkomsterna. En jämförelsemellan beräknade utgifter i löpande priser och inkomster beräknade på grundvalav skatteskala ger alltför osäkra resultat. Delskulle dessutom finnas anledning all säga några ord om de välfärdspolitiskaeffekterna vid beräkningen av bruttonationalprodukten, men jag skall avstå fråndet. På det här områdei pågår många utredningar. Vi får nöja oss med all bevakavad som kommer ut av delta arbete och efter hand låta resultat komma tillanvändning. Meddetta skulle jag ha kommenterat samtliga punkter i hemställan med undantag avpunkten beträffande sparstimulerande åtgärder och den reservation som vi harknutit vid utskoltsbelänkandet i detta avseende. kommersedermera i debatten att närmare beröra den problematiken. Jag yrkar bifall till de reservationer i betänkandet där milt namnförekommer, dvs. reservationerna I, 2 A, 3, 4 A, 6 A, 7 A, 8, 9 A, 10 och II A. HerrBURENSTAM (): Skattetrycket mätt som den andel av bruttonationalprodukten som deloffentliga tar in på olika sätt har gradvis ökat, inte minst under senare år.Ett första mål måste vara att få stopp på denna skärpning av skattetrycket. Avden anledningen föreslär vi moderater att man skall inflaiionsskyddaskatteskalan och på del viset få bort den kraftiga smyghöjning av skatternasom nu är så påtaglig. Vidare vill vi all man skall sänka marginalskatterna såatl del i de vanliga inkomsllägena verkligen lönar sig all arbeta. Dessakrav har vi framställt i vår motion, och vi är förvånade över atl utskottetinte har godtagit den. Vi har därför nödgats föra våra synpunkter vidare ireservationerna 5 och 6 C, som jag genast ber alt få yrka bifall lill. Desom argumenterar mot oss gör del med hänvisning lill atl man t. ex. inte kanförena omsorgen om barn och gamla med krav på sänkningar av de samladeskatterna. Men vi har faktiskt aldrig krävt all statsinkomsterna skall minskasi kronor räknat. Om man presenterar del på del sättet, som gjorde fören stund sedan, blir del just en vantolkning. Låt mig därför redogöra för vårtyp av politik. Vår utgångspunkt är altdet med kraft måsle hävdas alt skattetrycket inte kan tillåtasfortsätta att stiga just med hänsyn till omsorgen om barn och gamla och andraangelägna uppgifter som hör det offentliga lill. Jagtror all vi alla i denna kammare kan vara överens om all elt hårt skattetryckinte är något i sig självt eftersträvansvärt. Vad som är önskvärt är i ställetatt vi får de skatteinkomster som behövs för gemensamma uppgifter. Del äralltså skatteinkomster som behövs, inte det höga skattetrycket. Vi hävdar attskattetrycket har nått en höjd då det tenderar alt motverka sig självt. Detfinns två anledningar härtill. En är att skattetrycket har blivit så högt altinkomsttagare inte klarar sina nödvändiga utgifter sedan de väl har betalt sinahöga skatter. De blir därför alltmer beroende av bidrag. Dessa s. k.transfereringar till hushåll, kommuner och företag har ökat särskilt snabbtunder senare år. Detta är skattepengar som har tagits in med hänsyn till attdel behövs ökade resurser till t. ex. långvård men som sedan i stället betalastillbaka till skattebetalarna för att bota de skador som de hårda skatterna harställt till med. Har inte märkt att det finns ett problem på denpunklen? Denandra anledningen till att höjningar av skattetrycket motverkar sig själva äratt de försämrar den ekonomiska utvecklingen. Vilka skatteinkomster man fårberor faktiskt framför allt på hur den ekonomiska utvecklingen i landet går. Skatternaär, enligt vår uppfatlning, så höga atl den ekonomiska utvecklingen blir sämreän den annars skulle vara. Därmed blir också det offentligas inkomster lägre ände skulle vara om den ekonomiska tillväxten varit högre. Dettaär inte några spetsfundigheter. Det är en hård verklighet att den svenskaekonomiska utvecklingen sackat efter. Produktiviteten har ökatlångsamt - om alls. Trots att antalet förvärvsarbetande ökat harbruttonationalprodukten ökat mycket långsamt. Hade haftsamma lillväxttakl som jämförbara länder skulle del offentliga fått sinbeskärda del av detla, och de samlade skatteinkomsterna skulle , vid ettoförändrat skattetryck, vara flera miljarder högre. HerrEkström prisade i sitt inlägg situationen i jämfört med andra länder.Han tog till utgångspunkt . Del tål att påminna om atl derapporter som kommer från detta internationella organ grundar sig på uppgifteroch synpunkter som är framförda genom resp. länders offentliga kanaler. Detinnebär alltså, även om inte fört pennan i , att texterna harförfattats under intryck av vad som sagts framför allt frånflnansdepartementet. Närherr gör sina internationella utblickar vill jag påminna honom . Om inte hans blick är så skum all han inte kan trängatillbaka till den perioden, måste han vara medveten om all då, lillskillnad från andra länder, befann sig i ett ganska allvarligt läge. Vi hadevår kritiska nedgång då, och del är ur den ned- Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. gängen vi har arbetat ossupp en del. För andra länder har det varit på annal sätt. Isin betraktelse menar också alt del var nedsättande ochförklenande när man analyserade den ekonomiska situationen i landet ochpåpekade all den redovisade arbetslösheten var lägre än den verkliga. Hanmenade atl de olika människor som hörde lill dessa kategorier av s. k.absorberad arbetslöshet skulle känna sig förnärmade. Över huvud lagd ville herrEkström förneka all det fanns någon dold arbetslöshet. Om förnekardet undrar jag hur han vill förklara förhållandel alt produktiviteten inomnäringslivet föregående år faktiskt sjönk. Förklaringen lill det är ju atlförelagen av olika anledningar har hamstral arbetskraft, ehuru efterfråganvaril svag. Detta har kommii alt återspeglas i en sänkning av produktiviteten.Jag tror vi kan vara helt överens om alt del faktiskt finns en doldarbetslöshet. Anledningen lill atl vi påpekar del är dessutom atl man-drarfullständigt felaktiga ekonomisk-politiska slutsatser om man inte är medvetenom detta förhållande. Man tror t. ex. alt det inte behövs några ålgärder avaktiverande slag, därför all man intalat sig själv alt det egentligen intefinns någon dold arbetslöshet. Och i den rapport från SNS konjunkturråd, somherr fann sådan förtjusning i alt påminna om, finns dessa synpunktermycket klart framställda. Om inte bara läser varannan sida närhan skall tolka texter, måsle han vara medveten om detta. Vihar också gjort gällande, herr lalman, all en anledning lill all vi haft mindresysselsättningsbekymmer än man skulle ha kunnal länka sig har atl göra med denkraftiga ökningen av antalet offentligt anslällda. Ingen skall förneka altmånga av dessa människor kan fullgöra uppgifter som har sin betydelse, men likaväl som ingen skall förneka del bör ingen heller förneka atl det finns etlproblem atl på lång sikt finansiera denna kraftiga ökning av den offentligasektorn. Jag vill påminna , och naturligtvis också finansministern,om alt vi här i landet har dl i hög grad olösi skalteproblem. hölls var trycket all manskulle göra något på skal-tesidan så starkt all finansministern, mot bättrevelande, sade all det nog skulle komma förslag lill en permanentskatteomläggning . Men när väl kongressen hade skingratsfann finansministern liksom andra på en del punkter behag uti att la lillbakavad som hade anförts vid kongressen. Man har inte heller lyckats få fram någotförslag lill permanent skattereform. HerrEkström måste vara medveten om atl här finns en svårighet och all man intesaklöst bara kan öka på inom den offentliga sektorn för alt därigenom försökaklara sysselsättningen. Då kommer man atl binda ris åt egen rygg på litet sikt. Jagvill också påminna om all vi har gjort det enklare för oss här ilandet i den ekonomiska politiken genom att bedriva enomfattande utländsk upplåning. När jag sade atltillväxttakten har varit dålig i under senare år är det möjligt all ettantal socialdemokratiska debattörer påmindes om ett av sina favorilargumenl,nämligen atl aldrig har standarden för de enskilda människorna i landet stigitså snabbt som den gjort . Det brukar ni ju säga. Men vad ni dåglömmer är just del som jag har påpekat, nämligen alt den konsumtionsökning somskett är hell betald med utländska lån. De totala investeringarna i harinte ökat, men upplåningen har ökat, och den upplåningen har använts lill altbeiala konsumlionsökningen.