prot · FZ09139 · 1975-12-31 00:00:00 — Man har inte precis uttryckt förakt, men man har nonchalerat denmyckel väsentliga hävarm för utvecklingen inom näringslivet som heter smådriften.En aktiv näringspolitik måste skapa förutsättningar för tillkomsten av nyaföretag och utvidgning av befintliga. Del behövs en rad åtgärder för all stärkade mindre företagen och göra dem jämbördiga med de stora i fråga omproduktionsförutsätiningar. Det behövs ökad export föratt åstadkomma en godbytesbalans igen, och man måste också ha en förstärkt heni-mamarknadsindustri.1 båda de fallen kan en bättre salsning pade mindre företagen åstadkommaväsentliga positiva effekter. Motdenna bakgrund har vi krävt en särskild utredning om de mindre företagen. Vihar oroats av att antalet förelagsförsäljningar och fusioner i samband därmedblivit alltför stort. Vi har oroats av att nyföretagandet inle har ökat i dentakt som det borde ha gjort. Vi vill också all man skall få ett bäitreintresse, framför allt hos ungdomen, för förelagaryrkel. För allt detta har vialltså begärt en särskild utredning, herr talman. Arbetslivetsförnyelse mot goda arbetsmiljöer är en av kärnpunkterna i vår näringspolitik,och den är kombinerad med kravet på de 400 000 nya jobben. Vi har i olikasammanhang talat mycket om företagsdemokratin, och det gör vi även i den storanäringspolitiska motion, nr 1758, som jag här behandlar. Del är väsentligt där får de räita besluten och de rätta rikllinjerna. Alt få en fullgottverkande företagsdemokrati förutsätter atl man har ett decentraliseratnäringsliv, därför alt centralisering och koncentration medför en alltstarkare centralstyrning, allt större företag, där människorna kommer alltlängre från besluten. En decentraliserad politik gynnar däremoi uppkomsten avmindre företag som skapar bättre balans. Vihar talat om näringspolitiken utifrån dessa förutsättningar. Vihar fört fram en rad förslag och skisserat grunderna för att åstadkomma en meraeffektiv näringspolitik som ger bättre sysselsättning, skapar flersysselsätiningstillfällen och möjligheter till nyetablering av förelag. Vi harkort sagt velat åstadkomma en nödvändig flexibiliiel i vårt näringsliv. Mensamtidigt har vi sagt att en grundförutsättning härför måste vara att vifår ett genomtänkt näringspolitiskt program, som antar. Men där harman ständigt sagt nej från regeringspartiet. Man har därvid anfört olika skälemot förslaget, men kontentan har varit att man inte har velat vara med om det.Vi har varje gång varit lika förvånade över della, eftersom man ju måste ha ettövergripande program för näringspolitiken liksom vi har inom andra politiskaområden. Näringspolitiken är inte det minst viktiga utan kanske bland de allraviktigaste politiska områden vi har att arbeta inom. Och självfallet är det enuppgift för samhället att fastställa ett sådant program. Riksdagenhar ju fastställt handlingsprogram för vissa delar av näringspolitiken, t. ex.när det gäller jordbruket. Och i årels budgetproposition anmäler regeringensin avsikt att lägga fram samlade näringspolitiska program inom vissanäringsgrenar, t. ex. skogsnäringen och byggsektorn. Detta talar ju för all detborde vara möjligt att få lill stånd ett samlat och övergripandenäringspolitiskt program genom beslut här i . Såbara några ord också om ett par andra centerpartimotioner. En molion gällerfrågan om regionala utvecklingsbanker. Motivet föratt inrätta sådana banker harhelt enkelt varit att rida spärr mot koncentrations-effekterna. Vi vill, somdet slår i den moiionen, motverka att fel företag drabbas avkreditreslriklionerna. Eflersom min centerpartikollega iStockholm senare kommerall utveckla dessa frågor närmare skall jag nu inte ordaom dem. Vihar också velat ge krediter till marknadsinvesteringar, och vi beklagar attSTU-kommiltén inte har kunnat ägna sig åt den saken. inte kangöra det - och det förefaller inte särskilt troligt, måste frågorna prövas iannat sammanhang eller av någon särskild utredning. Slutligenhar vi krävt att Aktiebolaget Företagskapital skall rustas upp och göraseffektivare. Vi tycker bl. a. att det är fel alt inte andra aktier ännyemitterade kan komma i fråga i förelagets verksamhei. Med det anförda ber jag att få yrka bifall lill reservationerna I, 2,4, 9, II, 12. 14 och 17 vid näringsulskoltets betänkande nr54. 1della anförande, under vilkel herr förste vice talmannen övertog ledningen avkammarens förhandlingar, instämde herrar i Heden (c) och iGöteborg (c). Hen HOVHAMMAR (m): Näringsulskoltets belänkande 1975/76:53 behandlar frågan om anslaglill företags- och branschfrämjande åtgärder, m. m., och jag vill inledningsvisnågol kommentera vad som där slår. Närkonjunkturen vänder neråt drabbar detta naturligtvis flertalet företag, mensärskilt utsatta blir förelag i branscher som under högkonjunkturen inle harkunnat avsätta tillräckligt med vinstmedel för att klara en lågkonjunktur.Den typen av företag flnner vi ofla i de sysselsättningsintensiva grenarna avvårt näringsliv, exempelvis skoindustrin, den glasindustrin samttekoindustrin. Andra grupper och företag som drabbas extra hårt är sådana somhar en mindre utvecklad marknadsföringsapparat. Ofta är industrier i dessabranscher koncentrerade lill vissa bestämda delar av vårt land: skoindusirintill , den glasindustrin till sydöstra och tekoindustrintill Sju-häradsbygden. Svängningar i marknaden för företag i dessa branscherfår därför mycket stor effekt på sysselsättningsläget i berörda orter. Ofta ärde belägna på landsbygden och där är man beroende av en viss bestämd industri.Därför är det naturligt att samhället går in och bistår i företag som av eneller annan anledning råkat in i en krissituation. Måletmåsle vara att återge industrierna dess livskraft varför hjälp till självhjälplorde vara den lyckligaste lösningen. De stödåtgärder som används skall varaflexibla, temporära och syfta lill att återställa företagen på fötter. Företagsom inte kan anses ha en chans att uppnå lönsamhet bör därförstödjas endast . Mensamhället måste också bedriva en näringspolitik som tar hänsyn lill desysselsättningsintensiva företagen. Branschstöd kan bara vara en temporärmedicin. Höjningar av avgifter för de anställda drabbar denna kategori avföretag ojämförligt myckel hårdare än de kapilalin-tensiva företagen. Vi får inteheller glömma bort att om flera av de företag som producerar förhemmamarknaden läggs ner, måste vi öka vår export i motsvarande grad inom andrabranscher för att inte vår handelsbalans skall stå på minus. Jag sade att det är viktigt med ett flexibelt stöd till företagen.Men som det är är exportstödet i t. ex. min speciella bransch, denmanuella glasindustrin, endast avsett för kollekliva program. Detta betyderatt några företagsindividuella satsningar inle har kunnat göras, vilkel i sintur har betytt alt man inte kunnat koppla samman exportstödet med företagensegna planer för att kunna uppnå en varaktig och lönsam export. Motbakgrund härav flnner jag det vara mycket glädjande alt närings-ulskottel anseratt de exportfrämjande åtgärderna för den glasindustrin skallförändras så att bestämmelserna om stödet görs så flexibla att ett individuelltutformat exportstöd i särskilda fall kommerall utgå. Jag tror att detla ärpositivt och atl det också kan medverka till atl glasbruken kan klara dennuvarande krisen någoriunda hyggligt. Enannan fråga av stor vikt är stödet till uivecklingsprojekt i mindre förelag. Idenna typ av förelag finns ofta idéer och tankar. Man brukar kalla det förinnovationer. Men i brist på pengar och personella resurser händer det mångagånger att idéerna inte kan förverkligas. Värdefulla idéer kan många gångerinte vidareutvecklas och det är till skada för såväl samhället som företag. Därförföreslås det bl. a. i reservationen 7 alt innovationscentra inrättas, dvs.statligt och industriellt underslödda institutioner, som kan ställa laboratorier ochverksläder, teoretisk kunskap, patentrådgivning etc. lill Nr 139 uppfinnares förfogande. Sådana institutioner skulle kunna bli ett verk- Fredaeen den samt stöd också för de mindre förelagen vid utvecklandet av nya pro- 28mai 1976 dukter. Med detta, herr lalman,vill jag yrka bifall till reservationen 7. Jagvill nu övergå till att något kommentera näringsutskottets betänkande1975/76:54 och vill då börja med att slå fast att de mindre och medelstoraförelagen spelar en avgörande roll för samhällsutvecklingen i vårt land. Intemindre än av vårt lands yrkesverksamma befolkning har sin utkomst fråndenna typ av företag. På flera orter är mindre företag den helt dominerandeföretagstypen. Man kan mycket väl säga att ulan de mindre förelagen skulle enslor del av vårt avlånga land i det närmaste vara obefolkat. Nästanalla mindre företag och även det stora flertalet medelstora företag är sombekanl familjeföretag. Företagen har alltså startats av enskilda personer meden fast vilja att omsätta idéer och tankar i produktion. Detla har ofta gjortsunder hård press och med mycket stor arbetsinsats. Flertalet av de storauppfinningarna i vårt land har gjorts av människor som startat i lilen skalaför att sed Demindre och medelstora förelagen är alltså av utomordentlig betydelse såväl förproduktionsutvecklingen och innovationsskapandei som för den fria konkurrensenoch sysselsättningen. Menför att människor skall våga ta ansvaret att starta en rörelse krävs någontingmer än bara själva skaparglädjen. Det måste ges möjligheter för den som vågarsalsa att också få njuta frukterna av sin skörd. Blir samhället alltförbyråkratiskt och alltför fiskalt så sjunker viljan att starta eget trots altmånga goda idéer säkert finns. Det talas myckel om konstnärligfrihet och jag tycker att det är bra. Men, herr talman, även företagarna är jukonstnärer på sill område och även de måste ha ett mått av frihet för atl kunnaomsätta sina idéer och tankar i produktion till glädje för både sig själva ochsamhället. Delär denna frihet som företagarna runt om i vårl land känner hotad. Detbyråkratiska trycket på företagen ökar ständigt. Jag vill erinra 1974 fick en ny lag som berörde företagen.1975 beslutades om inte mindre än 1 450 lagar och förordningar samt omändringar i dessa. Visserligen berörde inte alla 1 450 företagsamheten, men jaglycker det säger en hel del om den oro företagarna känner. Det får inte bli såatl företagaren ensam skall ta det ekonomiska ansvaret men förlorarbestämmanderätten i förelaget. Ja,herr talman, företagarna har inle protesterat särskilt myckel förut, men närsamhället klämmer ål dem så all del gör onl i märgen skriker de till, och jaglycker all del är med viss räll. Bortsett från några övertoner så haregenförelagarna också fog för sina protester. ex. arvs- och förmögenhetsskattefrågorna. Där har vi nu sådana regler som näst intill omöjliggör expansion av större familjeföretag. Nr 139 belopp tvingas företagarna betala på ett substansvärde trots attpengarna Fredaeen den "ggerkvar och arbetar i företagen. Vi har påpekat följderna av dessa 28 mii 1976 reglerända och också förutsett den utveckling som skulle komma, nämligenen starkt ökad försäljning av familjeföretag och en Näringspolitiken rekordstor säljbenägenhet. Deltahar f ö. ledamoten av denna kammare framhållit i en interpellationtill industriministern, en interpellation som också kommer alt bli besvarad . Regeringens ovilja atl lösa dessa problem är, anser vi, den direktaorsaken lill nyssnämnda utveckling. Jag kan inte tolka regeringens brist påhandling på annat sätt än att regeringen med gillande åsett utvecklingen molstörre koncentration lill ett fåtal företag. Om inte detta är fallet så bordeman i rimlighetens namn ha gjort någonting åt saken för länge sedan. Enannan fråga som upprör förelagarna är de ständiga höjningarna avarbetsgivaravgiflerna, vilka slår blint utan hänsyn till den sysselsättningsintensitetsom råder inom olika branscher. Jag har tidigare i mitt anförande nämnt någrasådana branscher. Jag har också vid ett flertal tillfällenhär i kammarenpåpekat vad höga arbetsgivaravgifter innebär för många arbetskraftsiniensivaföretag men tyvärr ulan resultat. Ersättningtill företagen för den uppgiflsskyldighet de fullgör åt del allmänna borde varaen självklarhet, men även här har regeringen bromsat utvecklingen och t. o. m.vägrat att ge ulredningen om företagens uppgiflsskyldighet lilläggsdireklivatt utreda frågan, trots atl det står helt klarl alt kraven på uppgifler frånföretagen kommer att öka. Jagmåste också, herr talman, nämna de direki diskriminerande regler som regeringenmed och vpk:s hjälp drev igenom på fåmansbolagens och denfaktiska sambeskatlningens områden. Är det underligt atl företagarna och derasfamiljer flnner sig styvmoderligt behandlade när sambeskatlning alltid skalläga rum därest medhjälpande maka inte arbetar minst i rörelsen ellernär studerande ungdom - också - måste ha ulfört arbetet undersommarferierna eller annat längre uppehåll för att avdrag skall få göras? Vad jag här helt kort anfört får ses som en liten bakgrund lill de reservationerjag nu går in på. 1 reservationen 2, sombygger på den moderata partimotionen, teras att det är av yttersta vikt för människorna här i landet att veta vilken inriklning näringspolitiken skall ha. Ett uttalande i den riktning vi begär skulle bidra till atl stimulera nyföretagandet och lill att återge egenförelagarna tron på framliden. Här gäller det inle minst att påpeka att nuvarande koncenlrationstendenser inom näringslivet måste motar betas. Marknadshushållningens principer har visat sig vara klarl över lägsna planhushållningens när del gäller alt åstadkomma ekonomiskt framåtskridande och alt ge konsumenterna den största friheten. Dess utom finner vi endast i de länder som bygger sin ekonomi på mark nadshushållningens principer vad vi här i landel kallar demokrali. Så till reservationen 3. har oroande rapporter kommit 90 om atl nyetableringen av förelag inte håller dentakt den borde. har antalet enmansföretagökat, men min oro gäller företagens ovilja Nr 139 Fleraundersökningar visar nämligen alt den största sys- den selsättningsökningen skergenom nyelablerade företag. Särskilt viktigt 28 mai 1976 är det att vi får nyaföretag på tillverkningssidan. Frågan om vad som -- kan göras för allstimulera innovationer och underlätta etableringen av Näringspolitiken nya företag är med andraord central inom näringspolitiken. är kunskapen ominnovationsprocessen bristfällig, och vi anser därför all en expertgrupp börtillsältas för att utarbeta innovaiionsfrämjande 1reservaiionen 4, som också bygger på moderata samlingspartiets partimolion,kräver vi att utredningen om löntagarna och kapitaltillväxten skall belysa ochutreda frågan om ell allmänt vinstandelssystem. sker mot bakgrunden av dedirektiv som tidigare givits utredningen och som ensidigt tycks vara anpassadetill LO:s intentioner om löntagarfonder. De direkliv som ulredningen nu harger inga som helst garantier för att frågan om individuella vinstandelssystemutreds. För oss som anser att andra förslag än sådana som leder till attägandet och kontrollen av företagen successivt förs över på de fackligaorganisationerna är detta ett rimligt krav. Vimoderater anser i reservationen 5 att utredningen rörande översyn avkonkurrensbegränsningslagen skall få tilläggsdirektiv att se över den roll sömstatens växande engagemang i näringslivet och den selektiva näringspolitikenhar spelat för koncentrationsutvecklingen. Det är då särskilt betydelsefulltatl ulredningen kartlägger de speciella problem som kan uppkomma på grund avatl staten genom ökade insatser i själva näringslivet åstadkommer ensammanblandning av sina offentligrättsliga funktioner och de privaträttsligauppgifler som följer av statens före-tagsägande. Ireservation nr 6 säger vi atl de kooperativa organisationerna också hör tilllandets största företag. Vi konslaterar att de ofta är mycket välskötta. Vianser därför att de själva måste ha råd alt göra studier av det slag somframgår av moiionen 1747. En sådan utredning bör inte belasta statskassan. 1reservation nr 9 finner vi att starka skäl lalar för ett vidgat utredningsarbetebeträffande de mindre och medelstora företagen. Vi föreslår också tillsättandetav en utredning med uppgift atl dels sammanställa och i erforderlig månkomplettera beflntligl faktamaterial på detla område, dels lägga fram förslagom hur de mindre och medelstora företagens arbetsvillkor skall kunna förbättrasoch nyföretagandet stimuleras. Vi anser del vara au få en samlad bildav de problem som den mindre och medelstora företagsamheten har - detta inteminst mol bakgrund av den starkt ökade försäljningen av litet störrefamiljeföretag och den kö av säljare som vill avyttra sina företag. Sålill reservation nr 11, där vi vill all nuvarande svårigheler all fi nansiera marknadsinvesteringar avhjälps. För många småföretag gäller alt de klarar tillverkningen och produktutvecklingen tillfredsställande, 91 Nr 139 men när det gäller marknadsföringen brister del en hel del. den ökadekreditmöjligheter för detta ändamål. 28 mai 1976 'reservationen 13 vill vi moderater all förslag framläggs som syflar --------------- tillatt i ökad utsträckning ge möjligheter för bankväsendel och de sär- Näringspolitiken skilda mellanhandsinsliluten auförmedla krediter från allmänna pensionsfonden - della för att de slutligakreditgivningsbesluten så långt som möjligt skall decentraliseras, så altriskbedömningen fördelas på flera händer och en politisering undviks. Enannan fråga som gäller kredilgivningen lar vi upp i reservation nr 15 - dettamed tanke på vikten av att ytterligare riskvilligt kapital tillförs de mindre ochmedelstora företagen. Vi föreslår här förbäiirade åleriånemöjligheter urAP-fonden genom all lånemöjlighelerna får ackumuleras och återlånerhålls upp lill 75 96 i slällel för 50 96 av avgiflsbeloppel. Reservaiionnr 16 sluiligen har sin bakgrund i den föreslagna lagstiflningen ommedbestämmande i arbetslivet. Denna kommer nämligen att öppna möjligheter förarbetstagarna att få del av beslutanderätten i företagsledningsfrågor. Atlförelagsägare som driver sin rörelse i aktiebolagsform under sådanaomständigheter krävs på personlig borgen finner vi inte rimligt. Därför är delviktigt, anser vi, att det dras en klar skiljelinje mellan företaget å enasidan och å andra sidan den eller de enskilda personer som äger och lederförelaget samt deras familjer. Meddet sagda, herr talman, ber jag alt få yrka bifall till reservationerna nr 2,3, 4, 5, 6, 9, 10, 11, 12, 13, 15 och 16. 1delta anförande instämde (). HerrANDERSSON i (fp): Näringsulskoltets betänkanden 53 och 54 berör dels olikabranschfrämjande åtgärder, dels näringspolitiken, i huvudsak för de mindre ochmedelstora förelagen. Jag kommer därför att i huvudsak hålla mig till dessabägge ämnen. Demindre och medelstora företagen har varit ett mycket intressant debattämneunder våren. Jag tror inle all det är därför alt det är valår somsmåförelagarna är speciellt intressanta atl debattera. Jag tror alt orsakentill intresset ligger djupare än så. Intebara oppositionen ulan även bransch- och näringslivsorganisationer harkrafligt protesterat mot regeringens näringspolitik när det gäller dessaföretagsgrupper. Oppositionens intresse grundar sig på alt vi vill slå vakt omden fria företagsamhetens idé och kraftigt understryka den roll som mindre ochmedelstora företag alltjämt spelar i vårt näringsliv och samhälle. På regeringshåll har deluppfattats som kritik riktad mot hela samhället när man från förelagarhålloch från olika branschorganisationer har tagit upp sin situation.Småföretagarna känner sig emellertid trängda och för- Därtill kommer alt det psykologiska klimatet för företagarnaär tryckande i dagens Sverigemed krav från olika håll. Småföretagareär i regel ett tåligt och anpassningsbart folk. Men anser de alt det harkommit alltför många lagar i alltför snabb takt som gäller både ekonomi ocharbetsrätt. Småföretagaren jobbar ofla själv både i produktionen och påkontoret. Han har inte tid att sätta sig in i alla de nya lagarna. Han får enkänsla av att inte kunna klara allt som krävs av honom. Detta är nog denrimliga förklaringen till småföretagarnas ovanligt häftiga aktioner i år.Enkelt uttryckt är det väl så att de klarar inte delta regn av lagar. Denhär småföretagarkritiken mot regeringen uppfattas tydligen, som jag sade förut,av statsråden själva som en kritik mot hela samhället. Enligt referat i pressenklagade industriminister i över den vildsintakritiken från småföretagarhåll mol regeringens skattepolitik ochkarakteriserade den så här: "För många seriösa småföretagare, och diträknar jag självfallet den hell övervägande majoriteten, måsle det kännasolustigt med denna typ av frontalangrepp mot samhället." Kritik motregeringen uppfattas alltså av statsråden som ett angrepp mot hela samhällel. Sammadag tog docent vid i uppfrågan. Han ställde den så här: "Politikerna borde fråga sig vad somorsakar oron och vad man kan göra åt förhållandena bland småföretagarna." Somnågon sade tidigare - jag tror att det var -har de mindreföretagen fåll en hel del nya lagar som man måste försöka sätta sig in i. Från1973 lill nu har det kommit fler lagar på arbetsmarknadens och ekonominsområde än under de närmast föregående 90 åren. Det säger en hel del, och detskapar uppenbart problem för de mindre företagarna. Frånfolkpartiet har vi sagt: Vårt näringsliv får inte bestå bara av några fåväldiga företag, oavsett om de är statliga eller privata. Vi behöver enblandning av olika typer av företag. I en liberal marknadsekonomi är t. ex. demindre företagen omistliga. De ger impulser ål ekonomin som vi inle kan varaulan. De ger sysselsällning ål 100 000-tals människor. De ger liv åt bygdersom annars skulle läggas öde. Därför måste del inte bara vara möjligt förmänniskor som känner sig lockade och har idéer att starta ett eget företag - vimåsle stimulera dem att göra del. Det är intressant att en opinionsundersökningför ell par år sedan visade att många ungdomar är intresserade av att öppnaeget. Del intresset måste vi ta till vara. Mendet är också viktigt att de som väljer att satsa på ett eget företag kan få ettekonomiskt utbyte som står i rimlig relation till arbetsinsatsen. Del måslehelt enkelt finnas en ekonomisk stimulans för människor att starta och drivaföretag. Folkpartietvill ha en decentraliserad ekonomi. Genom att sprida makt och ansvar håller manöppet för människors lust att ta initiativ och skapa nya resurser. Del ökareffektiviteten i näringslivet. Därför anser vi att både slallig och enskildmaklkoncenlralion måste bekämpas. Enviktig förutsättning för en decentraliserad ekonomi är att det finns utrymmeför små och medelstora företag. De behövs för att hindra en långtgåendeägarkoncentration och för att hålla konkurrensen vid liv. De behövs för alt gemänniskor sysselsättning och drägliga arbetsvillkor i olika delar av landet. Debehövs som en källa för nyskapande inom näringslivet. Jag skall övergå lill alt kommentera några av de reservationer som ärfogade till näringsulskoltets betänkanden 53 och 54. I betänkande 53 berörsföretagarföreningarnas serviceverksamhet. har ju lagt slor viklvid företagarföreningarnas verksamhei; de skall ha sådana resurser alt de kanspela en offensiv och uppsökande roll i de län där de arbetar. Det är därförbra all beslöt atl ställa ett särskill anslag förföretagsservice till föreningarnas förfogande. Även om dessa anslag har ökatförhållandevis kraftigt, anser vi alt en fortsatt ökning är motiverad för nästabudgetår. Vi har yrkat på en uppräkning av anslagssumman lill 9,4 milj. kr. Delär alltså 1 milj. kr. utöver vad departementschefen har föreslagit. Vianser också att ett viktigt led len innovationsfrämjande verksamhet, som kanbåde ge nya produkter och stimulera innovalörer och andra personer som har storförmåga till nyskapande, är atl dessa får goda möjligheter att utveckla sinaidéer. Därför har vi föreslagit i reservationen 6 atl STU för nästa budgetårfår ytleriigare 5 milj. kr. för projektstöd lill uppfinningar.