prot · FZ09145 · 1975-12-31 00:00:00 — Därför krävs del alt inflytandetsprids och att så många människor som möjligt engageras. Inflytandet får intevara en fråga bara för en proffskader av någon sorts""medbestämmare"". Det här ställer naturligtvis krav påformerna för inflytandet. Men det påverkar också förvaltningens organisation.Bl. a. måste vi eftersträva en delegering och en decentralisering avmyndigheternas inre arbete. En spridning av inflytandet är nödvändig också föralt de anställdas kunskaper och erfarenhet från det dagliga arbetet skalltillföras beslutsprocessen. Vimåste alltså förena del kollektiva arbeistagarinflytandet över meraövergripande och gemensamma frågor med ett inflytande enskilt eller i mindregrupper över de vardagliga arbetsvillkoren. Lyckas vi inte med del, flnnsrisken att de arbetsräitsliga reformerna kan komma att framstå sompappersreformer utan reell innebörd för de många människorna i arbetslivet. 1proposiiionen har vi skrivit fast principen om att medbestämmandet främstformas genom förhandlingar mellan arbetsgivare och de fackligaorganisaiionerna. Jag tror atl man nu börjar skönja så pass positiva resultatfrån en del av den försöksverksamhet som bedrivits av delegationen förförvaltningsdemokrati, den s. k. DEFF, atl det bör kunna anvisas en väg för deanställdas medbestämmande som kan passa på många arbetsplatser. Man har därutvecklat det representativa inflytandet i beslutsorganen långt - bl. a. iform av kollektiv arbetsledning. Jagsäger också i proposilonen atl om erfarenheterna av försöksverk samheten blir positiva, bör man överväga att minska arbetsgivarsidans representation i vissa beslutsorgan, så att personalsidan kommer i ma joritet, där del är förenligt med grundlagen och den politiska demokratins '39 Nr 145 krav. Onsdappn Hpn ''bär har redan skett när del gäller de organ som skall handha 2 inni 1976 förelagshälsovårdenute i landet. Regeringen har också gett tillstånd till inrättandet av parlssammansalla Arbetsrättsreform grupper vid tre kliniker på sjukhuset, s. k. kliniknämnder, /?!. m. och det kan vara värt att säga några ord om det. Till de här nämnderna utser de fackligaorganisationerna tre representanter, och dessuiom ingår klinikchefen, dvs. enrejäl majoritet för personalföreträdarna. Nämnderna skall fatta beslut om bl.a. utrustning och lokaler, ändringar i arbetsscheman, instruktioner,utfärdande av rikllinjer och rutiner för tjänstgöringsbetyg,vikariatsförordnanden, handledning och introduktion. Det är i stort sett allade beslul som krävs för alt en sådan här arbetsplats skall bli trivsam ocheffektiv, utan atl man inkräktar på de medicinska avgörandena. Jag trordessutom alt det här betyder en bättre vård av patienterna. Detflnns också utrymme för annat slags nytänkande vid arbetets ledning ochfördelning. Del har nämnts en ökning av varje anställds självbestämmande ifråga om t. ex. val av arbetsmetod, arbetsredskap och arbetsdagens utformninggenom s. k. flextid. Manhar också gjort intressanta försök med s. k. avdelningsråd där de anslälldaturas om alt sköta de samordnande och planerande uppgifterna och där man hardl slarki personalinflylande bl. a. vid chefstillsättningar. Jag betraktarallt detla som intressanta uppslag för nya sätt atl leda och fördela arbetet,som vi närmare behöver pröva ut som komnier. Någon enhetliglösning på arbetsorganisations-frågorna för hela statsförvaltningen bör vi noginte söka uppnå. Vad vi i första hand kan göra är atl som underlag för delfortsatta arbeiei få fram flera och så väl prövade alternativ som möjligt. Jaghar angett några av huvudlinjerna i den politik regeringen vill föra för alt gearbelsrättsreformen etl rejält och meningsfullt innehåll för de statligtanställda. Sammanfattningsvis är vår uppfatlning atl demokratiseringen av denhär delen av arbetsmarknaden skall ske på två sätt, både genom stärkt ställningför de anslällda och genom förändringar i själva arbetsorganisationen. Jag vill sluta med all säga några ord till - även andrarepresentanter från får känna sig träffade. har slutitupp bakom den socialdemokratiska linjen när del gäller de offentligt anställdasrätt till medbestämmande på sina arbetsplatser. När 1970-lalets politiskahistoria en gång skall skrivas, kommer det ställningstagandet utan tvivel atträknas lill godo som ett bidrag till demokraiins utveckling i vårtland på samma sätt som den liberala rörelsen i början av del här seklet skrevin sig i vår politiska historia då den allmänna rösträtten genomfördes. är en sak som dagens folkpartister bör begrunda. Liksom den gången kan denhär reformen genomföras bara därför all den drivits '0 fram av socialdemokratin. Ni kan framstå somarbetslivets refor- Men hade ni 1973kunnat bilda regering med moderalerna och Nr 145 , som ni ville göra, så hade del inte funniis någon proposition den om medbestämmande atl behandla i . befinner sigalltså i den märkliga situationen all sakna gehör -- för sinademokraiiseringsidéer i den politiska gruppering där man säger sig ha sin ideologiska hemvist. Det bör stämma lilleftertanke, ägnad m. m. att dämpa de mer extatiska beskrivningarna avfolkpartiets insatser för demokratiseringen av vårt arbetsliv. De insatsernakommer i varje fall inte all göra i en borgeriig regering. Tvärtomär förutsättningen liksom att lönlagarna via socialdemokratin harregeringsmakten. FruNORDLANDER (vpk) kort genmäle: Det lorde inte vara obekant för någon hur personalsituationen ser utexempelvis inom vårdområdet. Om så är fallet vill jag till läsning rekommenderaStockholms läns landstings informationstidning för anställda ochförtroendevalda, nr 2 1976. Där ställer man frågan om personalomsättningen ärett bra mått på arbetsmiljön. Och det är en berättigad fråga. Påbegäran av företagsnämnden har personalomsättningen vid sjukhusstuderats , och det visade sig atl personalomsättningen var 75 9é. 7596 av de anställda byts ut. Planeringskontoret har studerat förhållandena ilandstinget . Då fanns 60 000 anställda i . Av demhade 23 000 börjat . Nettoökningen undersamma tid var bara 1 000 personer. Drygt hälften av dem som arbetat mindre änelt år var vårdbiträden och ekonomipersonal. Omman utgår ifrån att det anställdes ca 5 440personer och att antalet anställda är störst under andra tider av året, t. ex.under sommaren och kring julen, skulle en grov uppskattning av antaletnyanställda bli ca 25 000. Antalet som slutar uppskattas tillungefär lika många som antalet med kortare anställningstid än elt år, ca 23000. Enligt denna uppskattning skulle alltså ca 50 000 landstingsansiällda avgåeller nyanställas . Den siffran bör sedan ställas i relation tillantalet anslällda som var ca 60 000. Detflnns siffror som visar alt antalet sjukanmälningstillfällen ökar kraftigt. Omman tar 1972 som ulgångsår, finner man en ökning till 1973 och till1974 med lika myckel, totalt 27 ä 28 96 . Då måste man ju ställafrågan: Borde inte förvaliningsstyrelsen här sälla sig ner medpersonalrepresentanter och förhandla för att få till stånd en ändring ipersonalsituationen? Men då krävs det ett annat personalinflylande överpersonaltätheten, som är den stora boven i frågan om personalomsättningen. Jagtror att det också skulle innebära stora besparingar om man kunde minskapersonalomsättningen. HertOSKARSON (m) kort genmäle: Arbetsrällskommiitén ansåg all man borde skapa samma villkor för de offentliganställda som för anslällda i näringslivet, så långt '4' Nr 145 detta .är möjligt inom de ramar som gäller för den offentliga sekiorn. den '-punkten var kommitténs ledamöter ense. Även jag ställde mig 2 iuni 1976 bakomdenna uppfatlning, och jag kan inte förstå all det kan stämplas --------------- sommotvilja mot fackföreningsrörelsen. Det är fel alt påstå något sådani, Arbetsrättsreform herr statsråd. m. m. I en nyligen utkommen bok analyserar lillsammans med sina medhjälparefrågor kring den poliliska demokraiin liksom vad organisationernas program ochkongressbeslut på områdei innebär. a. ställs frågan: Vilka kommunalastyrelser och nämnder har en klar politisk uppgift? Enligt t. ex. SAMKO - för samarbetsfrågor på arbetsplatsen - är det endasi kommunstyrelseoch förvaltningsutskott som intar ställningen som politiska organ. Jag skullevilja ställa en fråga till statsrådet , en fråga som jag har ställt mångagånger tidigare . men inte fått något svar på, och något besked lämnas inteheller i propositionen: Anser statsrådet alt det bör finnas en sådan gräns närdet gäller de kommunala styrelserna och nämnderna, och var går i så fall dengränsen? Vidarehar SAMKO klart uttalat alt bemanningsfrågor alltid skall omfattas avpersonalförelrädarnas beslutanderätt. Det är ett fullt legitimt iniresse ochett fullt legitimt krav från organisationernas sida, som ju arbetar för sinamedlemmar. Men vi lagstiftare måste, efter vad jag förstår, noggrant granskaförslagen och slå vakt om samtliga medborgares intresse i den mening som de gerullryck för i val. Här finns helt naturligt motstående intressen. Låtmig lill sist ställa ännu en fråga lill statsrådet : Kan statsrådet angevar gränsen går mellan beslutanderätt och medinflyiande i fråga ombemanningsplaner och personaltäthet? I propositionen framgår inte någon tydliggräns. Som vi har sagt tidigare och också framhållit i vår reservation, vill vipå detla område ha en klar avgränsning mellan den politiska beslutande maklenoch organisationernas medinflyiande. Jagskulle vara tacksam - och många med mig - om statsrådet kunde ge ettbesked på de här två punkterna. HertGRANSTEDT (c) kort genmäle: Jag konstaterade redan i mitt inledningsanförande alt man på en delhåll inom socialdemokratin och även här i kammaren - med ett hedrande undantagav statsrådet - försöker blåsa upp detta lill en slor valfråga genomalt påslå att del finns stora motsättningar. Statsrådet hör absolut lilldem som försöker blåsa upp motsättningarna med en argumentation som är litetegendomlig. Förstsäger statsrådet atl vi vill ta alla inflytandemöjligheter ifrån deoffentliganställda. Det han hakar upp sig på är 2 a S, där vi föreslagit lydelsen: ""1verksamhet som omfattas av denna lag får avtal ej träffas om verk samhetens mål, inriktning, omfattning och kvalitet." '42 Dessa ord har upprepats . när han säger precis sammasak, fast han inte skriver in det i lagtexlen. HerrFeldt anser tydligen alt etl sådant undantag medför att man tar Onsdagenden ifrån de anställda på den offentliga sekiorn allainflytandemöjlighder. Jag vill därför fråga omherr slår fast vid vad han har sagt i pro- positionen, nämligen altdel skulle stöta mot vederlagen demokraiisk Arbetsrättsreform ordning omsådana avtal träffas. Eller har han ändrat uppfattning på m. m. den härpunkten? Även från behövs det tydligen elt klarläggande. Enligtvår uppfattning finns det mycket stora möjligheter att inom ramen för de härövergripande principerna träffa avtal som berör arbetsförhållandena,arbetsmiljö osv. Det har vi också klargjort. Vi är alltså fullt beredda attdecentralisera beslutsfattandet. citerar vår reservation där visäger att primär förhandlingsskyldighet m. m. "bör därför gälla allafrågor som inte genom grundlag, kommunallag eller annan lag lillkommer offentligtorgan att besluta om". Detla lycker är en mycket allvarligbegränsning. säger statsrådet själv alt avtal givetvis inte fårträffas mot vad som stadgas i regeringsform, kommunallagar eller annantvingande lag, dvs. samma sak som vi säger. Dehär stora skillnaderna som statsrådet försöker måla upp mellan vårtställningstagande och statsrådets eget existerar inte i verkligheten. Vad somär skillnaden är atl de begränsningar, som alla är medvetna om är nödvändiga,vill vi klart skriva in i lagen. Däremot vill inte vare sig socialdemokratereller folkpartister göra det. HerrEKINGE (fp) kort genmäle: Statsrådet vill ifrågasätta var står ideologiskt.Låt mig bara kort konstatera att har sitt ideologiska hemvist inomden sociala liberalismen och ingen annanstans. Närdet gäller historieskrivningen kan jag väl få säga: Tack för erkännandet avvåra insatser då seklet var ungt. Jagöverlämnar med största förtroende till historikerna både och1970-talet. Den risken kan dock finnas att det kommer all visa sig allsocialdemokraterna var mindre intresserade än vi avalt ge de offentliganställda en vidgad förhandlingsrätt. Vihar från folkpartiels sida oupphörligt fört fram det kravet. har vigemensamt kunnat genomföradel, för socialdemokraternas del i mycket hög gradberoende på det tryck som de utsatts för från både LO:s och TCO:s medlemmar.Därför kan vi överlämna åt historikerna att beskriva 1960-och 1970-laletsarbetsräitsliga utveckling. Även den historieskrivningen kommer, säkerligenliksom 1910- och 1920-ialets all utfalla lill vår fördel. Låtmig också med några ord få ta upp den fråga som så pass ofta återkommer när vi diskuterar byråkratin och problemen i samband med den. Då säger man: angriper ni tjänstemännen. Men det är ju tvärtom. Det är ju tjänstemännen som lider under den ständigt ökande byråkratin. Nr 145 Del är inte dem vi angriper. Vi vill tvärtom slå vakt om tjänstemännen den "-"-bras möjligheter att verka. Och därför måste vi motverka makt- 2 iuni 1976 koncentrationoch ökad byråkrati. m. m. Jag skall börja med att svara på båda Denförsta var hell onödig all ta upp i denna debatt, därför atl frågan ompersonalrepresentanter i kommunala styrelser och nämnder påverkas över huvudlaget inte av del beslul som skall fatta . Medbestämmandelagenhar ingenting atl göra med den frågan. bör alltså fördjupa sig idirektiv och del pågående arbetet i utredningen om demokrati. Del ärdär dessa förvisso myckel svåra frågor behandlas. Vi får se vilken lösning mankan få på dem. HerrOskarson vill ha en klar gräns när det gäller medbestämmandeavtal som rörbemanningsplaner och personaltäthet. säger att moderalerna hardragit den gränsen. Ja, förvisso - genom alt hell utesluta varje form av avtalnär det gäller bemanningsplaner och personaltäthet. Del är just det som vi harkritiserat och ceniern för. Jagförsökte genom atl läsa upp propositionens text säga något om hur vi sett pådessa frågor. Men jag kanske skall säga några ord lill. Imånga arbetsmiljöer är det ju antalet människor som skall utföra en vissarbetsuppgift som är den avgörande faktorn för själva miljön i arbetet, förförslitningen. Inom exempelvis sjukvården är det naturiiglvis antalet patienterper vårdare som bestämmer hur man skall lyfta, hur mycket manskall bära, hur mycket man skall slita sin kropp . Vi menar atl för de anställda i sådana arbetsmiljöer vore detorimligt alt säga atl del kan aldrig bli tal om att ni skall ha något inflytandeöver er arbetsmiljö. Vi är beredda atl medge sådant inflytande på andraområden, men här kan vi inte göra det, därför all det gäller antalet människorsom skall sättas in. Vimenar - tydligen har också insett delta - att här får vi vara bereddaalt göra en avvägning mellan olika intressen. Det ena är de anställdas iniresseav inflytande över sina egna arbetsvillkor och över sin egen arbetsmiljö. Detandra är den politiska demokraiins iniresse. Hardel aldrig inträffat i den politiska historien alt man har gjort en avvägningmellan olika intressen? Har vi inte gått i land med delta? Har vi inte tvärtomberömt oss av att är ett land där man har uppnått sådana avvägningarför atl lösa konflikter mellan olika mål? Dettaär precis vad del handlar om. Märkvärdigare är det inte. Och vi kommer allhamna i den siluationen också. Vi har redan klaratmänga sådana här intresseavvägningar i förhandlingssammanhang. Vadjag spårar hos ceniern och är en ganska envis in- '44 släilning, nämligen all här skall de anställda intekomma in. skall vi politikerbestämma. Det var det som jag angrep och som jag menade innebar att beröva deoffentliganställda en ganska rimlig möjlighet, som vi är beredda att ge andraanställda - att kunna påverka sin egen arbetsmiljö. Jag vet inte hur många icenterns och riksdagsgrupper som har erfarenheter avarbetsmiljöer, där bemanningsfrågor och personaltäthet är det helt avgörande.Men tala med människor som arbetar ute i sådana miljöer, och ni skall begripalitet mer än vad ni tycks göra . Jagkommer sedan lill , herr talman. Man brukar säga: Att diskuteramed vissa personer är som att slå huvudet mot en vägg eller hälla vatten på engås. är på något vis en kombination av vägg och gås - hur nu ettsådant djur ser ul. Alla har av den här debatten hållit påatt förklara för skillnaden mellan att i lag förbjuda avtal överhela det offentliga området och att deklarera principer; vi är beredda att ståför dessa principer, men vi är också beredda att göra jämkningar där vi finneratl väsentliga ar-betstagarintressen står på spel. Det är en gapande skillnadmellan den inställning och har och den som ochsocialdemokraterna har. Detär också en helt avgörande skillnad mellan om en domstol skall avgöra denpolitiska demokratins gränser och omen parlamentariskt sammansatt nämnd skallgöra del. Jag tycker, som jag sade, att ur demokratiska synpunkter är detsenare att föredra. Sedanblandade på ett ganska äventyrligt sätt ihop rätten attförhandla enligt 11-13 SS och rätten att förhandla om medbestämmandeavtal. Delär två helt skilda ting. Del är en självklarhet alt vi säger att avtal ommedbestämmande inte kan ta över lag. Det är en hell annan sak att vi skallkunna ha förhandlingar före beslul som inte leder till avtal enligt 11-13 SS -även om dessa beslut vilar på lagar. Sortera ut de begreppen, så skall herrGranstedt finna hur del ligger till. Jaghoppas alt det är mest en olyckshändelse atl reservationen fått den utformningden har, men innebörden av den är att förhandlingsrällen för deoffentliganställda före beslut skulle - om och fårråda - bli ytterligare begränsad och i stort sett inte gälla någon viktigarefråga. Jag vet inte om och jag behöver byta så många fler ord. Jagbegriper väl att vill ha sitt ideologiska hemvist isocialliberalismen. Det är bara alt konstatera atl det tydligen inte har någonsom helst ideologisk betydelse med vilka regerar. Del är att seväl pragmatiskt på politiken, tycker jag, att förvisa ideologin till dengarderob där den sociala liberalismen vistas, eftersom den inte kan leva någotsärskilt aktivt liv för sig. Den är beroende av stöd och hjälp från andrapartier och ideologier för att över huvud laget kunna fungera. Jaghar egentligen samma kommentar när vill tala om hur fantastiskt delär all har visat stort intresse 10 protokoll 1975/76:145-146 Arbetsrättsreform m. m. Nr 145 för förhandlingsrätten på den offentliga sektorn. Onsdagenden '' "' bar varit intresserade. Jag har bara konstaterat att om niskall 2 iuni 1976 genomföranågonting på del här området är socialdemokratin en nöd- --------------- vändigoch ofrånkomlig faktor i sammanhanget. Ensamma lär ni inte Arbetsrättsreform kunnauträtta någonting alls. m. m. Hert () kortgenmäle: Jag skall avstå från all ge mig in på några zoologiska diskussioner medstatsrådet . Jag har hela liden begärt etl klarläggande av vad statsrådetegentligen menar med det uttalande om mål, inriktning osv. som jag har citerat.Jag har begärt klarläggande av var andra partier egentligen slår i den härfrågan. Vadjag har kunnal få från statsrådet nu är långt ifrån etl klarläggande. Del ärdärför jag tvingas ta upp frågan igen. Statsrådets senaste ultalande måstetolkas på det sättet atl om det verkligen kniper är man beredd alt gå med påavtal som berör de här områdena - trots alt detta, enligt statsrådets egenuppfatlning, skulle strida mot vedertagna demokraiiska principer. Närvi har formulerat vårt förslag lill lagparagraf - som angrips så fruktansvärthårt och beskrivs som reaktionärt - har vi utgått från det som statsrådet angersom en förutsättning för atl de vedertagna demokratiska principerna skallhålla i del här landet. Del är med anledning av den här motsägelsen isocialdemokraternas argumentation som vi velat få ett klarläggande. LOhar sagt alt demokratin inte får vara förhandlingsbar. Jag har efter statsrådetFeldts senaste uttalande en stark känsla av att han eventuellt är beredd attlåta demokraiin bli förhandlingsbar. Det vore i så fall allvarligt. Behovet avetl klarläggande uttalande från regeringen i detla avseende tycker jag ärmyckel starkt. Vidarevill jag kraftigt understryka, liksom vi har gjort myckel tydligt ireservationen, alt vi anser det mycket viktigt att det blir möjligt för deoffentliganställda all förhandla och också atl träffa avtal om arbetsförhållanden,arbeismiljö osv. Vi säger också atl sådana förhandlingar kan komma alt berörat. ex. bemanningsplaner, som talar om. De begränsningar vi angivitgäller bara i den mån man kommer i konfliki med den poliliska demokraiin. Ocksådet framgår myckel tydligt av vår reservaiion. Jagvidhåller all det är en mycket stor reform som vi nu genomför och atl denbeslutas i en mycket bred politisk enighei. Därför är det myckel beklagligt på så många håll inom socialdemokratin försöker skapa motsättningaromkring denna för hela vår demokrati och för hela vårt arbetsliv vitala reform,motsättningar som inte existerar i sinnevärlden. FruNORDLANDER (vpk) kort genmäle: Jag vill citera vad ordfö- '46 rande uttalat enligt etl referat från konferensenom demokratin på ar- "Kommunalarbetarnaär inte underkastade de begränsningar som finns i kommunalijänstemannalagen . Vi har förhandlingsrätt och rätt lill därav betingade stridsåtgärder. Vårförhandlingsrätt kommer att begränsas genom en särlagstiftning som täcker heladen kommunala arbetsmarknaden." Han säger vidare:""- vi kommer med alla till buds stående medel atl motsätta oss etlsådant övergrepp! Kommunalarbetarna hyser ingen önskan att bli tjänstemän. Vivill inte ha några begränsningar i våra gällande fackliga fri- ochrättigheter!"' Jagvill också påpeka atl det finns en annan risk med samordningen av förhandlingarom inflytande- och lönefrågor. En sådan samordning kan leda lill en kohandel,där löneutvecklingen ställs i motsats lill demokratifrågorna. Det kanexempelvis innebära atl myndigheten för en billig penning kan köpa sig fri frånen arbetsmiljöfråga eller tvärtom genom avtal om visst inflytande negativt kanpåverka lönesättningen. Här måste därför ges rätt till individuellaförhandlingar i varje särskilt fall, om så behövs med slridsrätten sompåtryckningsmedel. Hert () kortgenmäle: Statsrådet menade att del skulle vara onödigt att ta upp min fråga ochhänvisade lill utredningen om demokrati. Ja, det är statsrådetsbedömning att frågan var onödig, inte min. behandlar vimedbestämmandelagen, och det är i anslutning till den jag ställer frågan. Jaglycker all del skulle vara av stort iniresse om statsrådet kunde klarlägga altalla politiskt proportionellt valda nämnder och styrelser inom landsting ochkommuner är all betrakta som representativa demokratiska organ. Kan herrstatsrådet ge etl upplysande svar på den frågan, har vi ändå fått en vissklarhet. Vidarehänvisade herr statsrådet till erfarenhet från kommunal- och landstingsarbete,och det är inte utan alt jag har sysslat med sådan verksamhet. Det ärväl ingen nyhet alt de anställdas synpunkter kommer in i det arbetet och diskuterar problem i detla med de anställda. Det har vi gjort sedan långtid tillbaka. Men del är inte del frågan gäller utan den politiska demokratinssuveränitet, och det är på den punkten som vi är betänksamma mot lagförslaget. Jag dristar mig att ställa en fråga till, även om den av statsrådetskulle få betyget onödig, och den gäller förhandlingsrätten. För den finns del,såviii jag kunnat utläsa, inte någon gräns, men. det måste ju gå en gränsnågonstans. Del skulle vara intressant att höra orn statsrådet har någrasynpunkter på delta. Låtmig ta som exempel alt organisaiionerna tar upp en förhandling om hur mångaledamöter det skall vara i . - hoppas jag alt inte del här las somnågon siämpling mot organisationerna, men de har f ö. full rättighet att la uppförhandlingar. Och även om detta alltså uteslutande är en teoretisk fråga villjag ändå ställa den för all Arbetsrättsreform m. m. kunna få ett svar. -å sin sida kan naturiiglvis säga nej; vi förhandlar ju inte på detområdet. Vem är det dä som skall fälla utslaget?