prot · FZ09130 · 1975-12-31 00:00:00 — Viktigastär nalurliglvis all de anpasshingsälgärder som behövs kan ske smidigt och såall minsta möjliga avbräck åstadkoms i del svenska samhällel och i den svenskaekonomin. U-landspoliiiken i den meningen fär ses som en anpassadnäringspolitik. Det är ju i själva verkel samma omställning som svensklnäringsliv ständigt fäll underkasta sig i en stark internationell konkurrens. Omman med uppmärksamhet vill läsa årels budgetproposition kan man finna mängaexempel från de flesta departements huvudtitlar där del redovisas ålgärder,uiredningar och förslag med hänsyftning på sambandet med u-landsfrägorna. Delgäller naturligtvis men det gäller ocksä, som sagt, enlång rad andra departement. Del är en samlad bild av detla som jag tror kanvara ell utomordentligt underlag för konkreta förslag och en riksdagsdiskussionom någol år. Delflnns emellertid en annan fråga som jag gärna vill rikta uppmärksamheten på idel här sammanhangei. Del är de tendenser som finns i många falliga länder -ulvecklingsländer - all skillnader i levnadsvillkor och annal förslärks mellanolika grupper. Jag vill gärna utlala all möjlig respekt för den avvisandehållning som numera visar när man utifrån vill påverka sådana härförhållanden. Man måste se upp med delta, och benägenheten all slödja dt landsom låler ojämlikheten breda ul sig kan inle annat än minska, som jag ser del.Denna brisiande jämlikhel som jag syfiar pä kan gälla förhållandena mellanmänniskor på landei och människor i staden, den kan gälla mellan män ochkvinnor och den kan gälla små elitgrupper i jämförelse med den slora massan.Man möter de här problemen bl. a. i våra sainarbelsländer, och jag finneranledning au pålala della här. Dessaförhållanden kan vara ell exempel som ger mig anledning alt påpeka all del oftauttalade kravet på en ny världsordning verkligen inle utesluter behovet av allvi i fortsällningen diskuierar biståndsverksamheten i allmänhet. De ouppfylldalöftena frän de fiesta andra rika länderna försvagarutvecklingsanslrängningarna allvarligt. Men har ocksä anledning atl ifortsällningen pröva omfallningen av sitt u-landsbislånd i förhållande lill deresurser som komnier alt tas i anspråk vid en anpassning lill en ny ekonomiskordning. Internatlonentutvecklingssamarbete m. m. Internatlonentutvecklingssamarbete m. m. Egentligenkan vi inle släppa uppmärksamheten pä ell enda problem för att viinsett behovei av en ny ekonomisk ordning. Följaktligen behöver vi också enfortsall informalion och intensifierad opinionsbildning. För informationen harvi dock tämligen goda former och kanaler, och låt oss för all del använda dem.En tillfällig kampanj i sä här svåra frågor tror jag mycket litet pä. Jagskulle sedan helt kort pä den lid som står mig till buds vilja kommenteranågol av del som har sagts av ett par ledamöter av ulskoltet. Jag måsle sägaall jag är inle så litet förvånad över herr försie vice lalmannen Bengtsonsanförande. Han hade bestämt sig för all blåsa i strids-trumpeten rikliglordentligt och syntes vilja ifrågasätta del mesta. Jag fann inte särskiltmycket av konstruktiva förslag. Han lämnade oss alllså ganska ovetande om vadhan ville sätta i stället för det som han så hårt kritiserade. HerrBengtson signalerade emellertid atl del skulle bli hell andra lag när denbislåndspolitiska ulredningen lagl fram sitt förslag, och det var egentligendet som gjorde all jag uppmärksammade hans anförande särskilt. Jag harnämligen inle alls hört all dessa tongångar framförts av de bådacenterpartirepresentanierna i utredningen. Man har där ägnal sig ät en melodiskgenomgång av u-landspolitiken, och såvitt jag förslår har man haft en slrävanatl fullfölja biståndspolitiken ungefär i de banor som den följl. Menherr synes nu vilja något hell annat. Närdel gäller de frågor som särskilt log upp föreföll det mig som omhan skulle tro att del i väriden finns några för samarbele med oss idealaländer, som är myckel fattiga, som har en myckel väl utvecklad demokrati ochsom också i andra avseenden är sä bra atl vi skulle kunna bestämma oss för allarbela där. Mänga av de lidigare lalarna har redan sagt all en slor del av värtbislånd går lill de falliga länderna. När del gäller möjligheterna att hittaländer som förenar denna fattigdom med andra utomordentliga egenskaper kan jagdock inle rikligt förslå hans resonemang. Sädana villkor är omöjliga. BeträffandeCubabislåndd, som upprört liksom också en del andra talare, villjag säga att jag för min del har många skäl föratl vilja fullfölja ettsamarbele med . Jag kan inle finna anledning all i den situation som nuråder, pä grundval av något slags repres-salieianke, avbryia ell samarbele medCuba. Jag kan instämma i - och jag tror atl det kom lill ullryck redan förraåret - all del med den ekonomiska utveckling som genomgår snart nog kanfinnas anledning all utbyta dt vanligt bislånd mol andra typer av samarbele,men det skall då ske i ordnade former. Alt i dagens läge besiämma oss för allavslå från all fullfölja etl längsikligl, väl utbyggt samarbete med ell landsom bryter mot mycket vikliga principer i vårt sätl an bedriva dennaverksamhei. Möjlighelen atl verkligen för längre lid än del akluella åretdiskutera vad man skall förda sig är för mig ganska avgörande när jag villhälla fasl vid anslaget pä 70 milj. kr. och även övriga indikativautfästelser. Endasl sä bibehålles trovärdigheten i vårt sam- Detla ärbetydelsefullt för och nalurliglvis ocksä för det land vi samarbetarmed. Jagskulle också lill vilja säga etl par ord, och först någol omCambodja. Jag kan förstå alt man kan bli oerhört upprörd över grymheter. Detkan faktiskt ocksä jag bli. Men jag tycker all man skall la hänsyn lill att detbakom dessa grymheter, som ju alltid sätts i gäng av en mindre grupp avmänniskor - de må vara beskaffade på del ena eller det andra sättet - oftafinns slora massor av människor som lider under dessa företeelser och under dessadåliga ledare. ullalar hell brutalt alt han inte kan tänka sigatt bispringa nödlidande människor i Cambodja även om del, som ulskolleluttrycker del, öppnas kanaler som möjliggör detla. Lägg märke lill all vilänker oss atl avsälla de här pengarna framåt, och ingen velvilka chanser som kan finnas för alt komma människorna i Cambodja till hjälp.Det måste vara någonling annat som vägleder och andra moderaiernär de så starkt lar avstånd från detta. OmNordvietnam har mänga lalal, och det finns kanske inle så mycket mer atl säga,men jag skulle ändå - eflersom moderalerna ensamma har en reservation här -vilja påstå att del inte finns någon anledning att förhandla om ett nytt avtalmed vietnameserna om hur man skall fortsätta och avsluta skogsprojektet, om delskall ha till syfte att öva press på dem atl utnyttja de svenskabislåndspengarna bättre. Inom de ramar som är givna kommer projektet under allaomständigheter all fullföljas. Del finns alllså marginaler förkostnadshöjningar, och de marginalerna är vietnameserna väl medvetna om att dekan ulnyuja till andra vikliga ling, om man kan genomföra del projektet förlägre kostnader. De ökade kosinader som uppstått hitlills beror inte på vietnamesernasjälva utan pä infiaiion och ekonomisk utveckling i de länder som levererarvaror lill projektet. T. ex. beror en del på ökade kosinader - priser försvensktillverkade produkter. Det är därför orimligt atl pricka vietnamesernagenom att säga alt vi måste ha ett nytt avtal för alt därmed lala om för demall dd nu finns mindre ulrymme för andra insalser därför au del slora projektethar blivil dyrare. Jag ser ingen rim och reson i ell sådant förslag. Allrasisl, herr talman, vill jag yrka bifall lill utrikesuiskollets betänkande ialla delar och avslag pä reservalionerna. Dessutom, i händelse av behov, villjag framställa följande yrkande: atl- vid bifall lill del i reservalionen nr 8 framställda yrkandet om minskning avlandramen för bislånd lill med 30 milj. kr. i förhållande tillregeringens förslag - ifrågavarande medel tillförs kaiaslrof-bislåndsreserveninom anslaget för Bilateralt ulvecklingssamarbele (konto C 2). Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Herr förste vice talmannenBENGTSON (c) kort genmäle: Herr lalman! Tror atl äta ärdetsamma som svälta, bara tvärtom? Det var del frågan gällde när fruLewén-Eliasson påstod Internationelltutvecklingssamarbete m. m. att vi som någol slagsrepressalieälgärd skulle vilja dra in biståndet lill , men det var just deljag inte sade i debatten. Jag sade tvärtom au ekonomiska situation nu ärsådan all vi liksom i Tunisienfallet bör dra ner biståndet. Det är alllsä rakamotsatsen lill tolkning av mill tidigare anförande. Det äricke en repressalieälgärd. Sedanlycker jag del är märkligl att , när hon nu hade gott om lid,inte tog upp vad jag frågade efter så bestämt, nämligen en jämförelse mellanCuba och . Hur kan man i del ena fallet säga all befinner sigi en sådan utvecklingsgrad all man kan irappa ned bislåndel dil, medan man ifallet , som har högre per capita-inkomst, inle säger någonling sådant,ulan tvärtom vilt öka bislåndel dil? Del är på liden alt vi , när debattenhar pågått , kan få något svar från socialdemokraterna på frågan,var logiken ligger med hänsyn till skillnaderna mellan dessa båda länder! sade alt jag var kritisk och all jag inte hade någrakonstruktiva förslag. Nej, sä var del inle, men jag kan säga all jag var någolreserverad därför atl vi ju har en bisiändspolilisk uiredning som arbelar. Audet inle är särskilt enkelt all fä fram förslag från den kan man väl förslå,eftersom dd har dröjl ganska länge sedan den lillsaties men vi ändå inle velnär vi kommer att få betänkandet. Sä alldeles enkell är del väl inle allplanera den svenska bisiåndsverksamheien i framliden, och inle kan man välheller begära all jag skulle slå här och hilla på konstruktiva förslag, när denbisiändspoliliska utredningen inle har kunnat fä fram någonling efter så långtids arbete. Visäger därför alt vi inte är övertygade om all bislåndel kommer atl utformasenligt samma linje som men alt vi avvaklar ulredningens resultat. Vi fårvänta och se vad den kommer till, och sedan får vi la slällning till vad sombör göras i fråga om svensk biståndspolitik i fortsällningen. Vi kan nu barasäga all vi är absolul villiga att lämna bislånd även i fortsällningen och allvi har samma inriklning kvar, nämligen atl ge bidrag till de fånigaste ländernai första* hand. Hert () kortgenmäle: använde ordel brutal som beteckning för vårinställning lill Cambodja. , inle vi som är brutala.Del är regimen i Cambodja som är brutal ulan motstycke i historien under senaretid. Del är den regimen som vi inle vill anförtro bisiåndsmedel ål. Det ärnämligen otänkbart som läget nu är all bisiåndsmedel skulle komma in i landeiulan regimens godkännande eller förvaltande. Det är anledningen lill all vi i.v. inle vill ge någol bistånd ål Cambodja. Belräffandepappersbruket i sade all del inte är vietnamesernasfel att det blir prisstegringar. Nej, del är klart all del inle bara är vielnamesernasfel. Det är en allmän infiaiion som pågår, och våra svenska varor, som vilevererar dil, koslar också pengar. Och vår svenska arbetskraft koslar välocksä mer pengar. Menför den som fick ta del av redogörelsen i utskottet för hurdant lägel var undermånaderna innan omvändelsen kom den slår det ganskaklart att en betydande del av ansvaret för förseningarna och därmed förkoslnadsstegringarna ligger i dålig planering i eller dåligtuppfyllande av våra ambitioner pä den vietnamesiska sidan. Det kommer vi inleifrån - del gjorde i varie fall inle de som redogjorde för ärendei iutrikesutskoUet vid flera olika tillfällen. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. HertULLSTEN (fp) kort genmäle: undrade varför har en reservalion närdel gäller konsekvenserna av åtagande i FN all stödja kravei på en nyekonomisk världsordning. Anledningenär helt enkell den alt vi till kravet pä en sådan redovisning som vi begär frånregeringen har velat knyla en viss viljeyttring om vad detla åtagande frånSveriges sida skall innebära pä del handelspolitiska områdei, pälivsmedelsområdet, pä del induslripoliliska områdei, belräffande svenskarbdskraftspolilik och mycket annal. Densocialdemokratiska skrivningen utmynnar i princip i samma krav pä redovisning,men den koncentrerar sig i slällel för pä vad som skall ske på vad som redanskell. Men vi tycker inte atl del är det allra viktigaste. När en sådan härredovisning begärs bör det finnas en viljeyttring från sida. När del sedan gäller vad och fruLewén-Eliasson har diskuierat beträffande Cambodja så måste jag säga all jaghar samma inslällning som . Vad ulskollel säger och vadcenlern och folkparliel skrivit under på är atl om det skapas förulsällningarför atl humanitärt bistå människorna i Cambodja så skall vi ta vara pä deförutsättningarna. Del innebär pä inlet säll alt vi i mindre hårda ordalagfördömer del som händer i Cambodja, del poliliska förtryck som pågår, attmänniskorna körs ut frän städerna - allt det grymma som sker i Cambodja. Om delhar vi precis samma mening som . Men vi drar inie den slutsatsenatt del därför inte finns någon anledning för all hjälpa. Del finnskanske just därför slor anledning för atl hjälpa - om vi skulle få demöjligheterna. ()kort genmäle: Först vill jag säga till : De båda frågor som vi diskuterathär just nu syns vi ha mycket lika uppfallning om. Tillherr vill jag verkligen säga all för dem som lever i dl land med enbrutal regim förefaller mig silualionen ännu värre om man uiifrån säger: Om vikan hjälpa er så gör vi inle del i alla fall, därför all ni har en så brutalregim. som kommentar till frågan om hjälp till folkel i Cambodja. Del glädermig emellertid all nu vill hålla med om all de fördyringar somhar uppslån och som eveniuelll kan bli akluella i Nordvieinam ligger uianförvielnamesernas kontroll och har andra orsaker. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Belräffandedet här med omvändelsen och den lidigare dåliga planeringen vill jagfråga: Har del aldrig föresvävat atl man kan ha de bästaambilioner för all planera och genomföra en verksamhet men all del kanföreligga svårigheter om landei, dvs. , dl halvt är lidigare hadestått milt uppe i ell krig och kom-munikaiionsleder, broar, hamnar och alllslagils sönder genom en brutal krigföring? Del var alllsä del som vietnamesernanu skulle övervinna när de äntligen fick komma i gång med del här projektet. Ifråga om jämförelsen mellan och vill jag framhålla att Tunisienär etl land som, såvitt jag vel, har haft många biståndsgivare, också sådanasom har funnit atl ulvecklingen i , ekonomiskt och i övrigl, ärtillräckligt god för alt man skall kunna böria diskutera atl inte ge bislånd ivanlig mening lill i fortsättningen. Och det har också gjort -del var ju del vi diskuterade . Vi har alltså inle plötsligt brutitbiståndet till , ulan vi har i stället diskuterat fram en avtrappningav delta bislånd och dess ersättande i andra former. Förhållandelmellan och den övriga väriden är ju hell annorlunda än förhållandet mellanTunisien och den övriga världen. isolering i förhällande till västvärldenär ju ett av skälen lill alt har varit biståndsgivare lill . Vi kani och för sig böria diskutera en avtrappning. Men vad man nu har föreslagilfrän borgerligt häll är ju att biståndet skall upphöra tämligen omgående. Detär alltså en helt annan ordning än vad vi lillämpal i fråga om . () kortgenmäle: För all böria med är del alldeles uppenbart alt ansvaret förprissiegringarna måsle delas med hänsyn lill vad som inträffade pä denvietnamesiska sidan och på den svenska sidan. Värt syfte är atl inleskall betala för förseningar som har uppkommit till följd av slarv ellerfelaktigheter pä den vietnamesiska sidan. Del är i den rikiningen vi vill ha enavlalsrevision, och del står angivet i reservalionen. Alllandei har varit i krig är vi alla medvetna om; del behöver vi inte upplysasom. Men del kunde i alla fall ske en ändring från den ena dagen lillden andra, del omvittnades ju all plötsligt flöt transporterna, plötsligtanordnades de vägar som behövdes, osv. Vi vill få uppgifi om den ändringen håller,och jag hoppas all svarar på del . Del är mol denbakgrunden vi har begärl en revision av avtalet. Vi har icke yrkal avslag päanslagssumman i och för sig -jag upprepar det . BeträffandeCambodja noterar jag med lillfredsslällelse all fördömer regimenpå det sätt som vi har gjort på vårt håll, och jag hade inte väntal mig någolannal. Jag har sell mindre fördömanden från andra sidor i den här debatten, ochdet kanske kan komma t. o. m. från vpk. Läl oss hoppas det. Menden väsentliga frågan här är ju all om pengar skall slussas in för denödlidande människorna i Cambodja - och det finns sådana i slort antal - säskall del gä via samma regim som slår ihjäl människor. Det är därför som det ärså motbjudande att länka sig förhandlingar med den regimen om humanitärtbislånd - pengar all läggas i den regeringens händer. Det är det vi villmarkera vår olust inför. Om del undret skulle hända att regimen - jag sade detnyss - skulle avlösas av en ny, då är vi självfallet beredda all ge hjälp, ochdel markerar vi genom lillsvidarereservalionen. Vårt hjärta klappar lika myckelför nödlidande människor i Cambodja som för nödlidande annorstädes i världen.Men vi kanske ser litet mera realistiskt på möjligheterna alt slussa hjälp viaden regim som där härskar just . Internationelltutvecklingssamarbete m. m. () kort genmäle: Bara några ord om . Eftersomjag har haft lillfälle att på platsen studera detta biståndsprojekt ocheftersom jag har haft mänga konlakler med olika vietnameser som är ansvarigaför projektet, har jag anledning att här säga att jag har uppfattat att de inteskjuter över sill ansvar för projektet och fullföljandet av delsamma på Sverigeutan alt de är beredda att ta del. Jag menar atl de inle behöver någrapåpekanden om della. Inle heller finns det anledning all frän svensk sida öppnaen diskussion och skriva etl nytt avtal. När man tar del av utrikesutskottets betänkande kan man enligt minmening konstalera atl del råder bred enighet kring biståndspolitiken i slortsell. Jagblev därför förvånad när jag hörde herr förste vice talmannen . Han sade ungefär sä, att regeringen skall inle tro au den härenigheten kommer all bli bestående när bislåndspolitiska utredningen har korrimiimed sina förslag. Och min förvåning ökade nalurligtvis när jag sedan fick höraatt var lika förvånad som jag. Jag är ju den som säsmåningom skall få ulredningens förslag. Men , som silter medi utredningen, var alltså lika förvånad. - I sin replik lill emellertid litet mer beskedlig. Jaghoppas alllså all den breda enighet som vi i stort sett har kringbiståndspolitiken skall kunna beslå. Vissl finns det meningsskiljakligheter.Del visar ju de 19 reservalionerna lill dagens betänkande. Men av dessa är deländå endasl några fä som tar upp principiella, ideologiska skillnader. Delgäller exempelvis ländervald i etl par fall. är här konsekventa isin konservativa syn. Ny för i är är däremol folkpartietsrättning höger. Jag skall be atl få återkomma lill del. Låtmig först ta upp den nya ekonomiska världsordningen som så många av talarna harvarit inne pä. har i princip i FN ställt Internationelltutvecklingssamarbete m. m. sig bakom de flesta avu-ländernas krav här. Vadinnebär då en ny ekonomisk världsordning? Den frågan har rests av flera. Vi kangenast slå fast all ingen kan ge ett fullständigt svar pä frågan. U-ländernahar ställt samman en rad problem som de vill ha lösta för all få rättvisarevillkor. Del gäller råvarupriser, handelsvillkor, skuldavskrivningar, tillgängtill teknologi, ökat bislånd, ökat inflytande. Precis som ulrikesulskottdsmajoritet framhåller är dessa krav mycket allmänt hållna. Åtskilligtförhandlingsarbete återstår innan man kan få en klar bild av innebörden i dem.De olika problemen behandlas nu och kommer i framliden atl behandlas i olikaFN-sammanhang. för handel och utveckling, iNairobi, sysslar just nu med en del av frägeslällningarna, framför alll dem somgäller priser pä råvaror och avskrivning av skulder. 1 pågår den s. k.nord-syddialogen. Egentligenskulle jag vilja jämföra krav nu med de krav som arbetarrörelsenhär i vårt land ställde när seklet var ungt. Man krävde bättre levnadsvillkor,jämnare fördelning av tillgångarna, högre löner, ökai inflytande - helt enkeltell mer jämlikt . krav gäller en mer jämlik värid. Delär förståeligt alt många människor här i ställer sig frågan: Hurkomnier jag att påverkas av allt della nya? Självklarlär all del på sikl kommer all innebära förändringar i vår egen vardag. Men enny ekonomisk världsordning är inte någonting som kan förverkligas plötsligt.Den kommer all genomföras stegvis, och del kommer all la tid, ungefär som dethar tagit lid all förändra frän etl faliigl u-land lill en rikindusirination. Atlöverföra resurser frän rika lill falliga länder är nödvändigl om man villåsladkomma en uriämning mellan jordens folk. Men alllmer inser man all dellainle är tillräckligt. har vi i regel mätt olika nationers fattigdomeller rikedom genom atl ange deras brullonalionalprodukl per invånare - delhar ocksä varit fallet i dagens deball. Men den definitionen visar bara en delav problemet, och dessuiom en mindre del. För alt bilden skall bli fullsländigmåsle man också se lill hur tillgångarna fördelas inom landet. Delinnebär, all om del skall bli någon höjning av de falliga människornaslevnadsnivå, så krävs reformer i utjämnande syfte inle bara i i-länderna ulanockså i . böriar man mer och mer alt inse och ocksådiskutera i internationella sammanhang. Nyligenhar vi fåll handlingarna lill Internationella arbetsorganisationens, ,sysselsättningskonferens som skall häjlas i . Där ulvecklasdessa tankegångar. Man förklarar all en plan måste utarbetas, som går ul påall alla människor i världen skall få sina basbehov läckta. Med del menastillgång på i. ex. kläder, mal, bostad, skola och hälsovård. Deländer som har den politiska viljan att genomföra en sådan omfördelning ställsinför en utomordentligt svår uppgifi. För atl klara den krävs dessuiom inte barapolitisk vilja. Det fordras ocksä resurser. Här, herr lalman, har verkligen länderna och de internationella biståndsorganisationerna enutomordentligt stor uppgifi genom atl bl. a. ge bisländ. Bislånd och inrikesreformer i måsle kopplas samman. Biståndet skall ingåsom ett naturligt slöd lill mol-tagariandels egen planering av sin utveckling. Detankegångar som förs fram i ILO-handlingarnas basbehovsplan överensstämmer välmed den svenska biståndspolitiken. Vi har lagl fast att vårt bistånd skallbidra lill ekonomisk och social utveckling för det stora folkflertalet i u-länderna.Av egen erfarenhet vet vi atl ekonomisk tillväxt inte är nog. Förslagel i ILO-hand-lingarna visar att vi var framsynta när viformade rikllinjerna för den svenska biståndspolitiken. Sverigeär det industriland som i procent räknat av sin brullonalionalprodukl ger mestbistånd. Jag kan nu bekräfta all vi nådde iutbetalningar. FN-mälel var som bekanl 0,7 96. 1 96 av BNP i anslag nåddesredan della budgetår, och den anslagsnivån bibehålls i den nu framlagdabudgeten. Nalurliglvismåste vi i pä ett tidigt stadium vara lyhörda för vad som sker ochförbereda oss och anpassa oss lill de förändringar som kan komma i och med enny ekonomisk världsordning. Vi måsle ocksä ulveckla biståndspolitiken till enu-landspolilik, dvs. vi måste skaffa oss en samlad syn pä våra relationer lillu-länderna-och hur vi skall slälla oss lill deras krav. Vi måste vidare länkaoss in i hur den svenska politiken skall stämma med dessa krav. En svensku-landspolilik måste dessuiom anpassas lill våregen inrikes irygghdspolitik.Genom värt slarka samhälle och genom vår redan utbyggda arbetsmarknads- ochnäringspolitik har vi anlagligen större möjligheter än de flesta andraindustriländer alt klara della. Regeringen kommer därför, som anges ibudgetpropositionen, all i samband med atl bislåndspolitiska ulredningenbehandlas la upp frågan om hur en svensk u-landspolitik skall utformas. Mångaorganisaiioner går ut med studie- och informationskampanjer omkring den nyaekonomiska världsordningen.