prot · FZ09147 · 1975-12-31 00:00:00 — Sedanbeskrev statsministern den rådande hierarkin och sade att man höjer fördepartementssekreterare, byråchefer osv., och slutligen är man tvungen alt höjalönerna också för statsråden. Ja, jag vill inte säga emot del. Men jag säger altbrutloökningen i kronor räknat på toppen, alltså för de höga inkomsttagarna,har på grund av de enorma marginalskatterna blivit myckel siörre än de annarsskulle vara. Det är del som är min poäng. Vidaresade all jag borde konsullera den förträfflige f d. SACO-man somfinns i min närhet och fråga honom hur del går lill i sådana här sammanhang.Del har jag också gjort. Och visade del sig bl. a. alt generaldireklörslönerär del inte alls /SR som driver på och förhandlar om, ulan där är delarbetsgivaren-staten som själv bestämmer. Del är f ö. ganska svagt all i sådanahär sammanhang skylla på /SR. Där försvarar man bara sina intressen -sådana som skatterna nu är! Nuharjag inte alls tagit upp denna fråga för atl gnabbas om huruvida statsrådenhar höga löner eller inte. Del är inte alls del som frågan gäller, utankärnfrågan är hur vårt skattesystem f n. fungerar. Är del de enormt högamarginalskatterna som driver upp löneökningskraven och ger dessa mycket storabrullolöneökningar, som är inflationsdrivande? Erkänner man del - och delgjorde till hälften i sitt inlägg till mig - så har man ocksåerkänt au skattesvstemel, sådant del nu är, har all- Vadslutligen gäller den dolda arbetslösheten vill jag säga att vi deklasseraringen människa. Vad vi gör gällande är alt del finns en risk, om man inte ärmedveten om denna dolda arbetslöshet som förvisso finns, atl man inte sätter inordentliga ekonomisk-politiska åtgärder för atl bota den. Denekonomiska politiken m. tn. HertWIRTÉN (fp) kort genmäle: Finansministern sade all vi är duktiga när det gäller all föra en löftespolitik.Jag vet inte vad det var som föresvävade när han sade del. Men jagmåste ställa frågan: Vilka förbättringar för barnfamiljer och äldre - alltså detvå grupper som vi i har prioriterat - är del somsocialdemokraterna inte vill vara med om att genomföra? Skall del vara någonmening med en sådan löst utkastad beskyllning,, så måste vara snälloch precisera sig. Närjag kritiserade arbetslösheten 1971-1972 var det mot bakgrund av att vi enligtmin uppfatlning - del är f ö. många fackekonomer som har samma uppfatlning -hade kunnal undgå den, som här lidigare erkände, alltför storaarbetslösheten dä, om vi satt in stimulansåtgärder. Regeringen tvingadestill en aktivare konjunklurpolilik 1974. Jag erinrar om den sänkning av momsensom genomfördes då. Det var den jämförelsen jag gjorde, och den håller. Ordetmassarbetslöshet använde jag när jag talade om det vi klarat oss undan desenaste åren, dvs. den myckel stora arbetslöshet som jämförbara industriländertyvärr har fåll uppleva . tog också upp investeringsverksamhetensomfattning. Egendomligt nog verkade rädd för alt den skall bli förslor. Han använde den bild om hästen som jag använde i mitt inledningsanförande.Han tyckte all del var risk för all den skulle dricka för mycket. Enligt herrSträng är problemet all vaiinei renl av tar slul. Om man skall översälla dethär bildspråket är finansministern alltså bekymrad för att investeringarnaskall bli för omfattande. Då måste man ställa frågan: Varför i all världenstimulerar man då investeringsverksamheten genom höjda avdrag nu? Sanningen ärden att vi behöver en ökning på 5 a 6 96 av investeringarna - det ärlångtidsutredningens uträkning. blir ökningen knappt 1 96. varden också bara knappt I 96 mot av departementet förutspådda 9-10 96, somfinansministern själv påpekade. Mer än så blir det alltså inte trots de höjdaavdragen. Del finns verkligen ingen anledning all oroa sig för atlinvesteringarna skall bli för stora. Det är motsatsen som bör ge anledning lilloro, särskilt när del gäller den mindre och medelstora företagsamheten. Hert (vpk) kortgenmäle: beslridde inte att ökningen av priserna pä dagligvarorunder har varil dubbelt så kraftig som underföregående tolvmånadersperiod. Men han säger atl del inte Denekonomiska politiken m. m. hjälper med prisstopp -den här utvecklingen beror på saker som man inte har kunnal göra någonting ål.Han anförde här framför alll lönerna för de handelsanställda och ersättningartill jordbrukare. Jagvill påpeka atl de handelsanställdas löner utgör en myckel lilen del avomsättningen inom handeln. Det finns faktiskt andra poster, berörda av pris-och kartellnämnden, som också har ökat kraftigt. 1 elt av sina senastemeddelanden lalar man om del. Av ökningen av priserna i dagligvaruhandeln underårets fyra första månader på i genomsnitt 6,1 96 beror inte mindre än 2,1procentenheter, alltså en tredjedel, på höjda handelsmarginaler. Där bordeenligt min mening pris- och karlellnämnden kunna gå in. Vi har faktiskt sombekant - och del har jag prisat regeringen för - prisslopp på vissa livsmedel.Del går tydligen att upprätthålla. Då förstår jag inte all kanbestrida atl det skulle vara möjligt alt utvidga prissloppet lill alladagligvaror, som vi har krävl. Jagär nalurligtvis medvden om att prisstoppsinsirumentd är trubbigt underkapitalismen. Det är elt vapen som man får använda för alt försöka all stoppaprisstegringarna, precis som man kan använda skattepolitiken och andra ekonomiskavapen. Men därför all man inte når full effekt bör man ju inte låta bli atlanvända det! HerrÅsling sade i sitt senaste anförande atl jag skulle ha betraktat åren 1971-1973som idylliska. Nej, del gör jag inte alls, och det vet nog mycket väl.Vad jag reagerade mot i utskottels betänkande värden typen av skrivning därman liksom påstod atl utvecklingen hell och hållet hadeskilt sig från den man hade under den lidigare riksdagsperioden. Det politiskasyftet bakom den skrivningen var ju väldigt klart. Skall vi göra enallvarligare analys av dessa frågor får vi undersöka den faktiska ekonomiskautveckling som har ägt rum och som regering och riksdag under kapitalismen meddess lagbundenhet inte behärskar därför alt de inte använder de maktmedel somär nödvändiga. började med att säga att skatteuppgörelsen och den tillskalleuppgörelsen hörande moderalionen av löneanspråken har en begränsadbetydelse. Jag menar all den helt enkelt har en avgörande betydelse. Jag troran kommer till samma slutsals vid mogen eftertanke. Mensedan vill jag erinra om hur årets strandade 111 förlöpte. Oppositionenkom till del s. k. runda bordel. Vi tog så ambitiöst på del hela altriksbankschefen lämnade en mycket utförlig föredragning över hela det fält somhan har ansvaret för och de prognoser som han vågade ställa för framliden.Finansdepartementets planeringschef gav den internationella översikten och deprognoser som vi tror oss kunna ställa i . Pris- ochkariellnämndens chef lämnade en lika noggrann och omsorgsfull redovisning överprisutvecklingen, dagssilua-tionen och vilka möjligheter pris- ochkarlellnämnden räknade med all ha för all kunna behärskaden framöver. Oppositionenfick således en karlläggning av hela det material som i sina grundläggandeavsnitt avgör hur vi skall bedöma situationen framöver. Men oppositionen villeinte debattera. Man lyssnade på föredragningarna men ville inte gå in i enallvarlig diskussion och en för oppositionen bindande överenskommelse iframför alll skallefrågan. Och den var nyckelfrågan för lönerörelsen ochdärnied också för hela överläggningen. Jaghar lidigare sagt och jag är beredd att upprepa del här : Här visade sigde två stora löntagarorganisationerna besitta etl samhällsansvar och en känslaför nödvändigheten av att medverka i den allvarliga situation som vi ständigtbefinner oss i, som det vore glädjande och dessutom klädsamt om oppositionenhade kunnat svinga sig upp till. Tyvärr blev vi missräknade på den punkten. HerrBurenstam log upp detta med den progressiva beskattningen. Statsrådenslöner är helt ointressanta i detta sammanhang. Vi har en progressiv beskattningsom slår i de högre lönelägena helt enkelt därför att socialdemokratin har denallmänna ekonomiska filosofin att del inte bör vara särdeles stora skillnader iekonomiski avseende mellan människor i olika samhällsfunktioner, även om denene kallas statsråd eller generaldirektör och den andre kallas vårdbiträdeeller metallarbetare. Del är detta som har varil vägledande för helaskattepolitiken. Man når inte del resultatet med mindre än alt man har enprogressiv skalleskala. Den är dl ultryck för skaltebdalning efter förmåga. Ochskallebdalning måste vi ha, om vi skall kunna fullfölja den välfärdssamhälletsutgiftspolitik som jag har funnit att man även från moderaia samlingspartietgärna är med och röstar för men är betänksam för när del gäller betalningen. Närjag beskyller oppositionen för löftespolilik, , behöver jag som stödför de beskyllningarna bara studera vad som har hänt under den gångnariksdagen. Ni ligger ju allesammans på överbud och överstiger väsentligtkostnadsramarna. 1 en del fall har ni lyckais få med er, i andra fallinte. Men era anspråk har varil långtgående. För och hanspartivänners räkning har det bl. a. rört sig om indexreglering av såvälskaller som barnbidrag, skattefrihet för gåvor av olika slag, slopadreklamskatt m. m. Alll detla är saker som försämrar bud-getutfallel men som kangå väl in hos dem man vänder sig till, då man säger atl vi vill göra den lättnadenhär och den lättnaden där. Det är en löftespolilik som i dagens ekonomiskaperspektiv inte är i överensstämmelse med vad man som ansvarsfull politiskledare bör göra sig lill tolk .för i den offentliga diskussionen. Denekonomiska politiken m. m. Hert () kortgenmäle: föreslår nya utgifter på sammanlagt 400 milj. kr. för dethär budgetåret. Del går bl. a. lill bättre vårdutbildning, bättre hjälp tillhandikappade, miljövårdsinsatser, SJ, vägar, u-hjälp och en rejäl Denekonomiska politiken m. m. satsning på mer jobb i demindre förelagen. Vihar också föreslagit besparingar på sammanlagt 70 milj. kr., i första handgenom all säga nej lill fortsatt projektering av fler kärnkraftverk - de två resterande iutökningen från elva lill tretton. Vi finansierar resten av de nya utgifterna genom att föreslå atl sprilbeskallningen följer med prisutvecklingen på övriga konsumtionsvaror. Del ger ungefär 300 milj. kr. Det är så vi hanterat /77, och här finns verkligen ingen oansvarighet, herr finansminister. Vadgäller vet herr finansministern att vi klart uttalat all viför de reformer vi satsat på - jag har tidigare talat om vilka områden viprioriterar - kommer alt ta del ekonomiska ansvaret och stå för dessakostnader. Jag tror inte del finns skäl alt fortsätta kritiken mot folkpartietför en oansvarig löftespolilik. HerrÅSLING (c) kort genmäle: Finansministern försöker ge konferensen sken av alt ha varil dlfinare kalas. Det är klart atl del är otacksamt och kanske oartigl av en gästall försöka ge den dess rätta proportioner. Men det bör kanske ändå sägas allregeringen verkligen inte gick lill verkei i en anda all nå konstruktivaresultat mot bakgrund av beställning av en stabiliseringspolitiskkonferens på bred bas. När finansministern åberopar atl t. ex. riksbankschefenvar närvarande sä var del faktiskt på inbjudan av och inte avregeringen. Med andra ord: Regeringen gick lill verkei med den uppenbara viljanalt diskutera skattefrågan isolerat, och det är, som jag sagt lidigare, urstabiliseringspolitisk synpunkt en ganska meningslös åtgärd, efiersom del härvar fråga om eli inslag i den slabiliseringspoliliska överläggningen. - och del kanske inte heller äralldeles betydelselöst, herr finansminister - var den emot riksdagensintentioner . Låt oss en gång för alla slå fast atl regeringeninte hade någon politisk vilja atl göra något allvarligt av denslabiliseringspoliliska överläggning som beslöt atl manskulle ha. Finansministernhar lidigare talat om prognoserna, framför alll prognoserna förinvesteringsutvecklingen i näringslivet, som är av stort intresse med hänsynlill sysselsättningsutvecklingen. Han sade all han tog prognoserna med ro, ochjag tror att vi alla här i kammaren har dl iniryck av alt finansministernbrukar göra del. Men om investeringarna i näringslivet ett bestämt år, 1975.enligt finansplanen förväntades öka med 10 96 och utfallet blev en ökning med I96, då måsle del väl ändå finnas saklig grund för alt göra en omprövning av denekonomiska politiken. Det är den omprövningen som vi från oppositionens sidaanser all man nu måsie göra. Man måsle alliså prioritera investeringarna inäringslivet på dl hell annal sätt än regeringen föreslagit. HerrBURENSTAM () kort genmäle: All del inte bör vara stora skillnader i inkomster mellan individer är elt allmäntuttalande som jag kan ställa mig bakom. Men om man ordnar till sådana enorma marginalskattersom regeringen gjort blir del ju en form av dubbelspel - ty för att repareraskadan av dessa marginalskatter medverkar regeringen sedan lill myckel kraftigabruttolöneökningar, vilkel har den sociala olägenheten med sig all del uppståriögonenfallande inkomstolikheter före skatt. Isitt första inlägg konstaterade med belåtenhet att svenskabyggföretag har haft framgångar utomlands, och del finns all anledning attglädja sig över det. Men en intressant reflexion som man då kan göra är ju altde svenskar som är anslällda i dessa företag och arbelar utomlands faktisktenligt de regler som gäller inte betalar skall i , vilkel nalurligtvispåverkar konkurrensförhållandena för de förelag som på detta sätt arbelar iutlandet. Annorlunda är del för de företag som har all tampas med den verkligasvenska kostnadsnivån, inräknat då del skattetryck som vi har. HerrSträng tvingades också konstatera atl man kanske måste justera nerexporiprognosen, och jag tror alt detta är riktigt. Det måsle man göra. Detsade i sin motion , vi har konstaterat detsamma i denmotion som vi har väckt , och vi är glada över att finansministern anslutersig till den uppfattning som vi givit uttryck för. Vihar även förklarat att med stor sannolikhet kommer inflationstakten i landetall bli snabbare än finansministern säger, och jag tyckte alt jag kunde utläsai anförande nu en viss lutning ål att gå med på all sannolikthåller inte de prisslegringsförulsägelser som regeringen har gjort.Jag konstaterade i mitt huvudanförande att prisstegringarna harvarit 4,2 96, och jag sade alt del motsvarade på årsbas kanske upp emot 13 96.Jag gör inte den prognosen all det verkligen skall bli 13 96, ulan jag sägersom vi har framhållit i vår moiion, att myckel pekar på all prisstegringarnakommer an bli över 10 96 . Del är väsentligt mera än regeringen harförutsagt. Detär möjligt all den diskonloändring som lär ha gjorts bidrar lill alt höjaen del priser. Vi har läst att jordbruksöverenskommelsen utlöser prisstegringarfrån , och det vore intressant atl höra om som någonsorts valfläsk tänker öka de omfattande livs-medelssubvenlioner som förekommerf n., i en ansträngning all inför valrörelsen hålla prisstegringarna nere. Slutligentror jag inte all det är en bra utgångspunkt för att hålla prisstegringarnanere all ha löneskaiieökningar med mer än 6 96 i bagaget lill den 1 januarinästa år. Genomförandel av en sådan ålgärd höjer kostnadsnivån myckel. Denekonomiska politiken m. m. (vpk) kortgenmäle: Låt mig först anknyta till elt ultalande som gjorde redan isitt inledande anförande, där han sade så här: ""Vi kommer aldrigifrån konjunkturväxlingarna. De ligger i utvecklingens egen logik." Denekonomiska pohtiken m. m. Ja,det är rikligt sä länge man stannar i del kapitalistiska samhället. Där ärkonjunkturväxlingarna en lag. Men jag vill erinra om att det fortfarande finnsmänga socialdemokraler som menar alt man inte skall stanna kvar i evighet ikapitalismen ulan som vill skapa ett socialistiskt samhälle med planekonomi. Då ställer sig frågan på dl annal sätt. Nuhar visserligen en slor del av svenska folket sett hur statsminister i endebatt med förnekade alt man vill lämna biandekonomins samhälle,men jag tror atl där ställt sig på en felaktig, antikverad ochomodern ståndpunkt. Sommånga andra lyssnare hade jag tillfälle all höra elt uttalande iradion av den bekante nationalekonomen professor . Han är inteprecis känd för alt vara socialist, utan konservaliv. Han förklarademyckel bestämt all ville man ha en politik som bekämpar de storaförmögenhetsskillnaderna och den starka koncentrationen i aklieägandd, kundeman inte stanna kvar i det biandekonomiska samhället. Då måsle man gå över annan samhällstyp. När den insikten börjar sprida sig också blandkonservativa nationalekonomer, finner jag del myckel besynnerligt att densocialdemokratiske statsministern inte ens vågar gä så långt på vägen iförsvarelav sitt partis program. Någraord också om skattefrågan. Del är rätt typiskt all ochandra moderater bara talar om den direkta statsskatten och kritiserarmarginalskatterna och progressivilden. Det gör man för att man bara ärintresserad av de höga inkomsttagarnas problem. Förden stora massan av de svenska inkomsttagarna är ju de indirekta skatterna ochkommunalskatterna del stora problemet och de verkligt betungande posterna. Deindirekta skatterna ger sammanlagt 39 miljarder till staten, de direktastalsskauerna bara 25 miljarder. Kommunalskatterna ger ungefär 33 miljarder,enligt siffrorna för del . Även om man haren inkomst på 70 , tar konin-iunalskatien en siörre del av inkomsten än den direktaslalsskaiten. Det är alliså framför alll reformer på den indirektabeskattningens och kommunalskattens område som är nödvändiga. Mina medarbetare och jag har gjort oss rätt myckel besvär med attförsöka få en uppfattning om vad och hans partivänners olikalöften skulle innebära materialiserade i pengar. Del stannar inie vidblygsamma 400 miljoner - får både sex- och sjudubbla den siffran. Del finns material på detta. Tillherr Åsling vill jag säga alt på en punkt är jag nalurligtvis överens medhonon-i: i den situation där vi befinner oss nu med vår bytesbalans och medvårt behov av all hävda oss internationellt måsle den begränsade kreditgivning,som kommer alt bli en följd av nya skärpningar på del kreditpolitiska områdei,klart prioriteras till näringslivet. Men jag tror del vore klokt om efter hur den prioriteringen skall göras. Räkna då näringslivet som engrupp som behandlas någorlunda Man kan integöra en prioritering på del sättet, all man sitter i och bestämmerall på något specifikt område, som det uttrycks av finansutskottet, får detinte vara några köer, där skall dörrarna slå öppna. Gör man så har man allautsikter all komma snett med den värdering, prioritering och avvägning sombehöver göras. förslår mycket väl vad jag menar när jag sägerdetta. HerrBurenslam lalar rent allmänt om enormt stora lönehöjningar. Men sådanakan ju inte se dagens ljus om del inte finns en motpart som är beredd atlbetala de enormt stora lönehöjningarna. Del är detta vi har upplevt ,vilket är i viss mån överraskande även för mig. Omman gör en ceniral uppgörelse på 13 96, och detla sedan lokalt ule på de olikaarbetsplatserna ogenerat omvandlas lill en uppgörelse som slutar på 18 96, dåmåsle det ju finnas någonting all la av. Frän den utgångspunkten all del finnsnågot atl ta av är det i och för sig inte orimligt atl det är de anslällda ocharbelarna som lar hand om detta. Där det inte finns något alt ta, herrBurenslam , är man inte lika generös med lönehöjningarna. HerrBurenstam lalar om all man redan iniecknat 6 96 till 1977 och att del måräcka med detla. Del är emellertid en inteckning som man är på del klara medkommer all räknas av i del utrymme som står lill förfogande. Vad som därefierblir över vet varken el ler jag någonting om. Det får bliföremål fören diskussion mellan de förhandlande parterna. Förhoppningsviskommer man fram till något av en kompromiss som kan anses accepiabel från bådahåll, ulan all därför näringslivet går över styr. Jagvill sedan vända mig lill - jag kanske borde ha gjort del imilt förra inlägg. 1 diskussionen om det absoluta prisstoppet - somnalurligtvis har sitt iniresse när det gäller livsmedelspriserna ochdagligvarorna - säger an det finns ju andra ting än löner somligger i bakgrunden när priserna siiger; del är handelsmarginalerna. Men, herrHerniansson, det är ju handelsmarginalerna som lönerna skall betalas av. Detkommer man aldrig ifrån. Varje handlare måsle ju köpa in sin vara och han måstelägga på något innan han säljer den för all läcka sina kostnader för löner ochlokaler och vad del än kan vara. Jag förstår över huvud laget inte herrHermansson i den diskussionen. måste hålla med mig om all detkanske var elt förfluget argunient. HerrBurenstam frågade: Tänker finansministern inför uppgörelsen medjordbruket göra valfläsk av an man ökar subventionerna? Jag vill inte användabeteckningen valfläsk för en så allvarlig fråga. För mig är del helt avgörande:Hur utvecklar sig den svenska inflationen? Vad får den för verkan på del hellväsentliga området, nämligen löneanspråken, i fortsättningen? Del är denfrågan som blir avgörande för hur vi skall hantera en kommandejordbruksuppgörelse. Jag hoppas all del skall finnas möjligheier att klara del.Men del vore fel av mig all Denekonomiska pohtiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. säga all inte den alldelesövervägande synpunkten ändå är all vi kan hålla en prisstegring inom ramen förde prognoser som vi har ställt. Del är på detta som vi kan bygga upp denmåttlighet i lönerörelsen som vi allesamman är intresserade av. HertFÄLLDIN (c): Internationellt är den ekonomiska aktiviteten nu på väg uppåt. Men delinnebär inte alt lågkonjunkturens verkningar hell är övervunna för svensktvidkommande. Det gamla mönstret enligt vilket de olika konjunklurfaserna infallersenare i än i de stora industriländerna tycks beslå också.Därför måsle den ekonomiska politiken vara relativt expansiv ännu förall produktion och sysselsättning skall kunna hållas uppe. Sysselsättningenutgör annars fortfarande det mest positiva inslaget i den svenska ekonomin. Delverkar som om företagens ökade intresse all hålla kvar arbetskraften skullebestå genom hela lågkonjunkturen. har de olikasysselsällningspoliliska åtgärderna gett förelagen möjligheter all förverkligadenna strävan. Lagerstödel, fondfrisläppen och de olika bidragen tillutbildning internt inom företagen har sålunda medverkat lill alt åtminstone desiörre förelagen fåll belydligl bättre förutsättningar atl hålla kvararbetskraft än de hade tidigare. Det har också skett en viss nyrekrytering. Denhar delvis varit en följd av all fler och fler arbetstagare väljer att arbetapå deltid och alt den s. k. korttids-frånvaron ökat. Den befaradearbetslösheten har emellertid pä så sätt kunnal hållas nere. Samtidigtmåsle vi konstatera atl sysselsättningsläget på många sätt är labilt. Eu teckenär ökningen av antalet sysselsatta i beredskapsarbeten och en motsvarandeökning när det gäller arbetsmarknadsutbildning. Del rör sig i det fallet imycket stor utsträckning om ungdom. Man kan säga all del har gått all få stopppå ökningen av ungdomsarbetslösheten tack vare atl beredskapsarbetena har ökati så stor omfattning. Däremot har ansträngningarna att få fler ungdomarsysselsatta på den öppna arbetsmarknaden i stort sen varit resultailösa.Ungdomar och nytilllrädande kvinnor kommer all få del kärvt på den öppnaarbetsmarknaden ännu framöver. Därför är del nödvändigl atl fortsätta denuvarande sysselsäitningspoliiiska insatserna och t. o. m. att öka dem. a.gäller del atl bereda arbeie ål de ungdomar som lämnar skolan. Enneddragning av beredskapsarbetena skulle under alla förhållanden direkt geutslag i ökad arbetslöshet. Industriinvesteringarnaslångsamma utveckling hör till de inslag i ekonomin som inger verklig oro. Inteminst under den gångna delen av 1976 har del sken en markant uppbromsning avinvesteringsverksamheten. Detta har ett klan samband med det allt lägrekapacilets-utnyttjandd i bl. a. verkstadsindustrin, den sjunkande lönsamhetenoch den omfattande uppbindningen av kapilal för produktion på lager, Osäkerhetenom hur kostnaderna kommer atl utvecklas bidrar också till atl alll flerinvesteringsprojekt ställs .