prot · FZ0994 · 1975-12-31 00:00:00 — gick regeringenmed pä att ge ytteriigare uppskov. De jordbrukare som har mer än . i bruttointäkt skall tillämpa bokföringsmässig redovisning fr. o. m.1978 års taxering och de som 1976 har en bruttointäkt av . eller merskall gä över till bokföringsmässig redovisning fr. o. m. taxering.Återstoden skall gå över till bokföringsmässig redovisning fr. o. m. Det blir med andra ord extra frist för en deljordbrukare. Därmedhar vi motionärer till viss del men inte helt fått gehör för våra yrkanden. Vihar i vårt land många små jordbrukare. De är ofta äldre människor som harsvårigheter att klara deklaration enligt bokföringsmässiga grunder. De bordekunna slippa övergå till sådan deklaration om de sä önskar. Det är enligt minmening onödigt att påtvinga människor mer byråkrati än nöden kräver. För många,kanske de allra flesta, skulle det inte ha någon som helst betydelse frånbeskattningssynpunkt. Jagvill, herr talman, ha detta sagt. Uppskovet ger vederbörande tid, och jag troratt det finns all anledning att återkomma. Jag skall för den skull inte nuställa något yrkande. Bokföringsmässigredovisning av inkomst av jordbruksfastighet Hert (): Låt mig börja med att instämma i och understryka vad andra talare harsagt före mig, nämligen att samma beskattningsregler Bokföringsmässigredovisning av inkomst av jordbruksfastighet bör gälla för jordbrukaresom för alla andra företagare i detta land. Om detta uttalande är vi fullständigtöverens. Men när man sedan säger att "vi måste ha undantag frän den härlikheten, vi skall inte skatta för inflationsvinsten, det är en fiktivvinst", vill man ha andra regler än de som gäller för övriga företagare.Alla företagare måste ju skatta för den nominella vinst som uppstår, antingenden uppstår på grund av inflationen eller på grund av någonting annat. Skallman ha likhet mellan jordbrukare och andra företagare måste den nominellavinsten beskattas och inte någon indexreglerad vinst, som mänga kanskeeftersträvar. Vi är alltså överens om att reglerna skall vara lika för alla. Jagtror det var som sade att "detta med lager vill vi göra omoch kalla det inventarier i stället". Jag tror inte att pådet sättet kan vinna något. Enligt gällande regler skallinventarienedskrivningen motsvara den fysiska förslitning som inventariernaundergår. Eftersom dessa djur mig veteriigt aldrig undergår någon förslitning -de bara byts ut undan för undan - kan jag inte tänka mig att det över huvudtaget skulle kunna bli någon nedskrivning. När man i stället har medgivit ennedskrivning med 60 96 till 40 96 av värdet har man gått mycket längre än mangör i fråga om inventarienedskrivning. Om en inventarienedskrivning görs sommotsvarar en beräknad livslängd på 10, 20 eller kommer också den vinstsom uppstår, om inventariet försäljs till ett högre värde än det nedskrivnabeloppet, att beskattas. Jagtycker alltså att det är ganska bra att man får en successiv beskattning avvärdestegringen, kalla den fiktiv eller inte. Det är en nominell värdestegringsom sker av lager- eller inventarietillgången. Det är ändå inte så, herrLeuchovius, att någon drabbas om han inte har använt sig avmöjligheten till maximal nedskrivning. Annars kan man klara av detta genom attgöra nedskrivningar undan för undan. Men om man redan från början har valt attskriva ner sitt lager maximalt drabbas man inte av någon straffskatt, herrLeuchovius, utan det är bara så att man kanske har gjort en alldeles för starknedskrivning. Man har för att undgå skatt i ett tidigare läge skrivit ner sittlager för mycket. Då blir konsekvensen när lagret stiger i värdeatt man får ta en sådan här smäll. Jagtror alltså - och där har vi varit tämligen överens i utskottet -att om manskall ha kvar likheten mellan alla sorters företag, jordbruksföretag ochandra, kan man visserligen redovisningsmässigt göra om lager av djur tillinventarier, men man kan aldrig ta bort skatten pä den s. k. infiationsvinsten,för då går man ifrån likheten mellan de olika företagsformerna. Vadföretagsskatteberedningen kommer att syssla med och har som ett av sinahuvuddirektiv är att ta reda på hur man skall ha det med lagervärderingen ochvilka former man skall ha för en konsolidering. I företagsskatteberedningensdirektiv är inte jordbruksbeskatthingen medtagen, men vi anser det ganskasjälvklart att om man kommer fram till andra regler för andra företag när detgäller lagervärdering o. d. bör naturligtvis ocksåjordbrukarna få exakt samma möjligheter till förändrade lager. Det är ju detsom utskottet har sagt, och jag tror att de som skrivit utider det särskildayttrandet är inne på ungefär samma linje, nämligen att de regler som gäller förandra företagare och som företagsskatteberedningen kan komma att ändra påockså bör gälla för jordbrukare. Det finns ju bara ett yrkande, och jag yrkar bifall till utskottetshemställan. Bokföringsmässigredovisning av inkomst av jordbruksfastighet HerrJOSEFSON (c): Som sade är det angeläget att man försöker åstadkommalikartade regler för jordbruket och näringslivet i övrigt. Det har man varitinne pä tidigare, och vi har inte haft någon avvikande mening. Mennär det gäller lagervärderingen har man skilda regler för lager av djur och förannat lager i jordbruket. Frågan är om man här har de rätta reglerna förlagervärdering av djur i jordbruket. Det är otvivelaktigt på det sättet får en åriig belastning i skattehänseende genom det system som nutillämpas: Vi motionärer anser att det är angeläget att man prövar systemetsom sådant. Vi har särskilda lagervärderingsregler för jordbruket, och vadvi önskar få prövat är huruvida man kan åstadkomma regler som är väsentligtmycket bättre. HertLEUCHOVIUS (m): På en punkt delar jag , nämligen att jordbruket skall beskattas i likhet med annanföretagsamhet. Men när det gäller värdet av djur är inte beskattningenlikartad. Djur bedöms enligt de nya reglerna som en lagertillgång och inte sominventarier. För min del tycker jag att de skall bedömas som inventarier ochockså beskattas därefter. Djuren förslits nämligen och åldras - det kan maninte komma ifrån. I nuvarande läge höjs värdet . Under det senasteåret var höjningen . och det räknas som en vinstsom företagaren-jordbrukaren får beskatta. Om han skriver ner värdet till 4096 blir det en reell beskattningsbar vinst. Visserligen får han dra av 60 96men resten beskattas som vinst. När det gäller inventarier får man naturiigtvisskatta för vinsten den gång man säljer sitt företag: Vi är väl överens om då skall beskattas, men att man skall skatta som inflationen ökaroch därmed värdena höjs tycker jag är felaktigt. Det är ju sä att man ändå kan komma undan med en beskattning islutskedet på inte mindre än 60 96 enligt det nuvarande systemet. Det är bara40 96 som man betalar successivt, medan man skjuter upp till den dag manavvecklar rörelsen. Det blir en fruktansvärd smäll om man har ännu merauppskjutet till dess man avslutat Därför tror jagatt det är klokast för alla parter att betala litet skatt , intevänta och ta alltihop den dag då man avslutar sin rörelse. Då blir skatten ävenfrån progressionssynpunkt väldigt betungande. Det blir den inte om man betalarlitet . HertLEUCHOVIUS (m): Den regel som nu talar om drabbar också andrainventarier, t. ex. en traktor som man skriver ner. Den får man också skattaför den dag man avyttrar rörelsen. Det är väl ingen skillnad om det gällerdjur. De skall beskattas på samma sätt. Men pä djur har man nu inflationsvinstvarje år, som man får skatta för. Där är det en skillnad. Jag tycker att deskall likställas med andra inventarier. Jag har djur som är relativt gamla, t.ex. en ko som är 17 är. Hon är bäst i livstidsproduktion i länet för den delen.Och jag har en traktor som kanske inte kan användas . Det kan alltsåvara delade meningar om hur länge man kan ha olika inventarier. Men jag villför min del att stamdjur och maskiner skall beskattas lika, som inventarier iett jordbruksföretag. Hert (): Det finns ingen principiell motsättning mellan ochmig. Jag skulle också kunna vara beredd - i varje fall var jag det på den tidendä vi genomförde jordbruksbeskattningens nuvarande regler - att betrakta djursom inventarier. Det kan gå lika bra. Men jordbrukaren får under allaomständigheter, om han skall vara likställd med andra företagare, skatta förden inflationsvinst som uppstår, oavsett om vi kallar det inventarier ellerlager. Skillnaden är bara att om man betraktar djuren som inventarier samlarman ihop all skatt till den dag då man avvecklar rörelsen, medan man barasamlar ihop 60 96 av skatten till slutskedet om man betraktar djuren som lager.Resterande 40 96 får man betala . Detär den lilla skillnaden det gäller. Principiellt har jag ingenting att invändamot att kalla alltihop för inventarier. Men då kommer hela skattesmällen på engång. Det skall man vara på det klara med. Överiäggningenvar härmed slutad. Föredrogs skatteutskottets betänkande 1975/76:44med anledning av motioner om vissa ändringar i sk.ogsbeskattningen. I motionen 1975:193 som behandlas i förevarande betänkande har herrNorrby och jag hemställt att regeringen framlägger förslag till generellaregler beträffande vidgad rätt till insättning på skogskonto i samband medstormfällningar, insektsangrepp m. m. Insättningsrätten på skogskonto skulleför rotsåld skog höjas från 60 till 80 96 och för leveransvirke och liknandefrån 40 till 60 96 i sådana fall. Denna förbättring har också gällt vidtidigare stormfällning. Men det är speciellt när det gäller insektsangreppensom vi skulle vilja ha denna möjlighet införd. Vihar i olika omgångar framställt liknande yrkanden, men inga resultat har nåtts.Även nu har utskottet avstyrkt vår motion. Jag vill klart ha sagt ifrån attdetta är synd. Stora förluster har uppstått på grund av bl. a. granbarkborrenshärjningar. De förlusterna skulle ha kunnat begränsas om vårt yrkande hadevunnit bifall . Den sjuka skogen skulle dä lättare ha kunnat tas bort, ochsmittan kunde ha stoppats. Insektsangreppen skulle då inte ha fått den starkaspridning som har blivit fallet, och skogsägarna skulle ha blivit meraintresserade av att ta bort den sjuka skogen. Vimotionerade också 1973, då frågan var aktuell. Då skulle man ha kunnat näresultat. Men den gängen avslog vårt motionsyrkande under hänvisningtill att bestämmelserna rörande skogsbeskattningen var föremål förÖverväganden inom . Vi kom igen 1974. Då avslogsmotionsyrkandet med att frågan skulle prövas i samband med ställningstagandettill skogsbeskattningens framtida utformning. Vimotionerade återigen vid riksdag, och den motionen behandlas först nuunder 1975/. Det är i och för sig märkligt. Utskottet förutsätternu att den i motionen "behandlade frågan kommer att prövas senast isamband med ställningstagandet till skogsbeskattningens framtidautformning". Därefter avstyrker man motionen. Är icke detta den obotfärdiges förhinder? Hur länge skall man hatålamod med förhalningar av detta slag i en fråga som brådskat såsom denna? Nuär stora områden förstörda. Detta skulle kanske ha kunnat undvikas genom ettstimulerande skattesystem. Jag beklagar att ingenting har hänt. Efter vad jaghört under hand kommer frågan kanske snart att lösas. Men låt mig ändå, herrtalman, få säga att det är bedrövligt att en fråga förhalas här i påett sådant sätt. Hert (): Det är rätt grava anklagelser som riktar, inte bara motregeringen för att denna inte har lagt fram någon proposition i fråga omskogsbeskattningen, utan också mot skogsägarna själva. säger attskogsägarna inte avverkar sin insektsskadade skog bara därför att de får betalaskatt på inkomsten av avverkningen. Det är en grav anklagelse att man misskötersin skog bara därför alt man Nr 94 får betala skatt på den inkomst man har. Jag tror inte att del är såilla Onsdagenden '"" " vill göra gällande. ' " " '''' avverkar tillväxten är del väl ganska rimligt, herrJonasson, att man får betala skatt för den inkomst man får. Skogsbeskattningen man avverkar litet mer äntillväxten, kanske man rentav kan få en minskning av skogens ingångsvärde -som praktiskt sysslar med taxeringar vel att den möjligheten stårtill buds. Det finns alltså inte så starka skäl att i varje enskilt fall, hurlitet det än är fråga om, öppna möjligheterna för insättning på skogskonto.Skogskontona är till för alt vid avverkningar som är mycket större äntillväxten åstadkomma en progressionsuijämning. Jag tror alt man i det härakluella fallet kunnat uppnå en progressionsutjämning på annat sätt. Varje gångdel varit fråga om mycket stora inseklsskador - landsomfattande ellerregionsomfat-tande - har vi fått en lagstiftning. Utskottethar emellertid ändå gjort ett medgivande och tycker alt man skulle kunnaöverlåta avgörandet om insättning på skogskonto vid in-seklsangrepp i mindreomfattning på andra myndigheter: Vi har alltså gjort det medgivandet, mendäremot har vi verkligen inte trott all det här är fråga om en sådankatastrofalt vi bör föregripa ställningstagandet till skogsbeskattningensframtida utformning. Sedankan man naturligtvis skälla på regeringen för att den inte har lagt fram någonproposition. Men så enhällig har opinionen inte varit att del är alldelessjälvklart hur en sådan proposition bör utformas. Om regeringen lägger fram enproposition i enlighet med utredningens förslag är jag inte säker på att herrJonasson accepterar den. Om propositionen utformas på något annat sätt, kommerandra inte att acceptera den. Detta är en otroligt kontroversiell fråga ävenbland skogsägarna själva. Därför kan jag till nöds begripa att man hela tidenupprättat nya promemorior och försökt finna en lösning på det hela. Nutror vi att en proposition är alt vänta inom den allra . Vi kanla fel en gång till -jag vet ingenting om när propositionen kommer: Vi har ändåsagt alt vi nu bör kunna lugna oss när vi ändå tror att del skall komma enproposition. skulle jag vilja fråga: Om vi nu får ettförslag till ny skogsbeskattning, som blir ungefär likadan som den vi har , är då nöjd med att del i alla fall kommer ett förslag? Hert (): säger att jag riktar grava anmärkningar mol regeringen.Om lar reda på hur det ser ut i , måste han hälla med migom att anmärkningarna är berättigade. HerrWärnberg framhåller vidare att anmärkningarna även riktar sig mot skogsägarna. Dethar jag inte sagt. Men vi skall väl ändå förstå dessa äldre människor, som harinnehaft en fastighet och som - eftersom del gäller alltförmånga års tillväxt - inte har den avskrivningsmöjlighet som varinne på. är och blir specielltangripen av granbarkborren. Man är tvungen att slakta stora områden - kanske enhel fastighet - för alt få bort granbarkborren så alt smittan inte sprids. Delär inte så märkligt, , att en skogsägare då tvingas att skattabort nästan hela inkomsten av den skog som han har sparat, skött och arbetatmed. Hade skogsägarna fått en stimulans genom en vidgad rätt till insättning påskogskonto, skulle de ha undergått de besväriiga skattekonsekvenser som råder idetta fall. De hade fått större möjligheter alt avverka skogen. Medge, , att man kan bli trött påväntandet. Skall det dröja hur länge som helst, innan man kan klara en sådanhär sak? Det är inget nytt skattesystem som behöver införas. Del system som hartillämpats vid avverkning av stormfälld skog borde kunna tillämpas även när detgäller insektsangrepp. HerrWÄRNBERG (s): frågar mig om jag har sett hur det ser ut i . Jaghar faktiskt gjort det, och jag har sett våldsamma kalhyggen, som inte varitinsektsangripna. Skogen har huggits bort ändå. Vem som har gjort det vet jaginte. Fortfarandekvarstår grava anmärkningar mot de skogsägare som inte villhugga bort tillväxten, även om den är angripen av insekter. För det var jufråga om tillväxten. sade att man inte skulle behöva skatta ensför tillväxten. Men systemet går väl ut på all tillväxten skall beskattas?Hugger man bort mer, kommer vi in pä de system som jag tidigare nämnde tillherr . Jagtycker fortfarande att riktar en anklagelse mot skogsägarna iVärmland. HerrJONASSON (c): säger att han har sett de stora kalhyggena i Värmland.Del är Uddeholmsbolaget som har ulfört dem i norra . Men på vägen ditborde han ha sett granbarksborrens härjningar. Där är det inte fråga omkalhyggen. Vidareframhåller att man skall skatta för tillväxten. Han beskyller migför att jag skulle ha sagt'att man inte skulle behöva skatta för tillväxten.Det räcker inte med all man skattar för tillväxten, , för manskattar ju för all skog som man säljer, oavsett om det är årets tillväxt ellerej. Därför innebär det ingen beskyllning mot skogsägarna, när jag säger att manborde ha gjort del möjligt för dem alt jämna ut skatten. Det är för att hjälpa dessa.Nu tvingas de kanske alt ta ut och beskatta tillväxt på en enda gång.Man borde ha hjälpt dem med en vidgad insättningsrätt. Överiäggningen varhärmed slutad. Föredrogs skatieutskoiieis betänkande 1975/76:45med anledning av motioner om mervärdeskall. HerrMAGNUSSON i (m): I motion 1037 har m. fl. krävt att räntekostnaderna isamband med avbetalningshandel inte skall vara belagda med mervärdeskatt. Densom är hänvisad till att köpa sina varor på avbetalning får ju erläggamervärdeskatt inte bara på varan i vanlig ordning utan dessutom på räntorna förden kredittid som han erhåller. Detta kan inte anses rättvist och riktigt, dåräntor inte i annat sammanhang är belagda med mervärdeskatt. Nuär denna fråga föremål för utredning, och förslag till ändring lär komma inomden allra . Därför finns det ingen reservation tillutskollsbetänkandet,ochjag yrkar på denna punkt bifall till utskottetshemställan. Imotion 2093 har ett stort antal moderata riksdagsledamöter krävt attförsäljning av textilkonst inte skall drabbas av mervärdeskatt. Motivet ärnärmast att det är ett kulturintresse att ta till vara den fina konst somåstadkommes, och det är alldeles säkert riktigt. Utskottetanför att det skulle uppstå svåra gränsdragningsproblem, och det kan detsäkerligen bli. Men sedan konst i allmänhet numera är undantagen frånmervärdeskatt när den säljs direkt från konstnären sä kan det väl rättsjälvklart finnas motiv för att även textilkonsten skulle vara fri frånbeskattning. I vårt grannland har det visat sig möjligt att finna en formför undantag genom att ge frihet från beskattning för ett visst tulltaxenummer.Jag anser därför att den utredning som sysslar med hithörande problem bordekunna hitta en linje som gör det möjligt att tillfredsställa motionärernasönskemål. Jaghar, herr talman, inte heller på denna punkt något annat yrkande än bifall tillutskottets hemställan. Hert (): Jag skall fatta mig mycket kort. Mervärdeskatt på räntor i samband medavbetalningsköp ligger inom .mervärdeskatteutredningens ämnesområde, såutredningen kommer att ta ställning till frågan. Den saken behöver vi alltsåinte nu föra någon diskussion om. Närdet gäller textilkonsten har vi kanske något avvikande meningar. Vi är nogöverens om att kunde befrielse medges utan att nya gränsdragningsproblemuppkommer, så skulle det vara relativt enkelt att göra det. Men varje gång vihar befriat ett område från beskattning har krav rests på befrielseför ett angränsande område. Har vi då medgivit befrielse också för detområdet, så har nästa gränsområde kommit i blickfånget, osv. Medger vi denbegärda befrielsen i det här fallet, oberoende av om den kan hänföras till ettvisst tulltaxenummer eller inte. sä kommer hantverket istort som nästa punkt. Vikommer alltså att vara tvungna att flytta gränsen för undantagen,och det har gjort att utskottet inte har velat gå längre än som redan skett.Vill utredningen titta på saken, så har utskottet naturligtvis ingenting emotdetta, men jag är inte säker på att utredningen gör det. Härfinns bara ell yrkande, nämligen bifall lill uiskouets hemställan, till vilketjag ber all få ansluta mig. Vissataxeringsfrågor m. m. Överläggningenvar härmed slutad. 1975/76:46 med anledning av motioner om vissafrågor angående den kommunala beskattningen §9 Vissa taxeringsfrågor m. m. betänkande 1975/76:47 med anledning av motioner angående vissataxeringsfrågor m. m. iStaffanstorp (m): 1 motion 1030 har krävts att myndigheterna skall tillhandahållakvitton så att de som personligen avlämnar sina självdeklarationer skall fåett bevis på detta och därmed garanteras att ej bli påförda förseningsavgift,som vid en normal inkomst kan uppgå till . Vidare yrkas i den moderatamotionen att den nuvarande avgiften för att få ett kvitto på avlämnandet ejskall utgå. Isitt betänkande säger skatteutskottet att deklaranterna endast i litenomfattning efterfrågar bevis av det slag som i motionen föreslås. Utskottetanser det varken vara lämpligt eller erforderligt att införa ett system som kanförorsaka statsverket betydande merkostnader. Eftersom det inte föreliggernågon reservation i utskottet har jag inte något yrkande,-men jag kan inteunderlåta att påtala det ologiska att dels säga, som utskottet gör, attdeklaranterna blott sällan efterfrågar kvitton, dels påstå att slopandet avavgiften skulle medföra stora kostnader för statsverket. Fördem som för att eliminera sin oro för eventuell förseningsavgift vill ha kvittopå att de lämnat sin självdeklaration verkar det stötande att det skall behövakosta nästan lika mycket att få detta kvitto som det kostar att gå lilldoktorn. Det skulle vara mycket enkelt om man Vissataxeringsfrågor m. m. tillhandahöll allmänhetenkvittoblanketter att fylla i och sedan få stämplade av vederbörande mottagareav självdeklarationen. Jaghoppas att skattetilläggsulredningen, som bl. a. har att se över reglernarörande förseningsavgift, tar mina här framförda synpunkter under positivtövervägande. HerrOLSSON i (c): Med hänsyn till att föreliggande utskottsbetänkande behandlar tremotioner som jag står bakom kanske del är förlåtligt om jag lar några avkammarens dyrbara kvällsminuter i anspråk, trots att jag inte ämnar framställanågot yrkande. första motionen begär och jag införande av rätt tillproportionella val av laxeringsnämndsledamöter. Den andra motionen innebär kravpå alt myndigheter alltid skall bifoga adresserade, portofria svarskuvert medvarje infordrad handling, inkl. självdeklarationen. I den tredje motionen tarherr och jag upp frågor om skattetillägg och viklen av att jämkningsreglerinförs och att rättssäkerheten garanteras vid påförande av dessa tillägg. Vaddet gäller den sista motionen anser utskottet det vara angelägna problem somtas upp, och att de problemen om möjligt skall lösas genom de nya regler manhoppas skall komma . Portofria,adresserade svarskuvert för självdeklarationer och andra begärda handlingarborde egentligen vara en självklarhet, dels som service till uppgiftslämnarna,dels för att garantera myndigheterna att handlingarna återsänds till rättmyndighet och helst utan större dröjsmål. Frågorom att vidga rätten till proportionella val att avse ytterligare uppdrag haraktualiserats i . Det har bl. a. gällt val avnämndemän. För dessa val beslöt en enhällig riksdag om en lagändringsom innebär rätt till proportionella val av nämndemän. Det har vidare gälltvalförrättare. Själv motionerade jag 1974 om rätt till proportionella val avdessa. Visseriigen avslogs den motionen men hade enpåfallande positiv skrivning och vände sig emot ensidig politisk sammanslutningav valförrättarna. Med anledning av händelser kan vi hoppas attingen kommun kommer att tillämpa majoritetsval när det gäller val avvalförrättare i fortsättningen. Dentredje gruppen gäller ledamöter av taxeringsnämnder. Den frågan har vi tagitupp motionsledes både 1974 och . Tyvärr finns det ännu ingen rätt tillproportionella val av dessa, och även om i flertalet kommuner partierna kommeröverens om en proportionell fördelning så existerar det undantag. Därför vore,som jag ser det, den bästa lösningen att ändra taxeringsförordningen så attdenna rätt införs. Minoritetspartiernas representation skall inte varaberoende av majoritetspartiets goda vilja utan den skall garanteras i lag. Lekmännenhar av ålder medverkat i taxeringsarbetet i värt land. Det är av störstabetydelse att alla medborgare har fullt förtroende för taxe-