prot · FZ0921 · 1975-12-31 00:00:00 — 0/77sysselsättnings-stimulerande åtgäi-der i norra Idetta anförande instämde i (fp). HenGÖSTA i Göleborg (s) kort genmäle: Det är möjligt all det kan vara fel på mottagaren, men del är intealltid sagt att det är mottagaren det är fel på om en missuppfattning kommertill stånd, det kan vara sändaren. Vad Jag sagt är, att vi frånBohusläns sida haft atl slåss emot mycket, bl. a. detta att det över huvudtaget inle skall få lokaliseras någonting till . Jagvill instämma i de punkler som föreslog, och jag vill än en gångupprepa vad Jag sagt tidigare, nämligen atl när del gäller måsle jaghålla på alt vi lokalt tycks vara helt överens om det praktiska. Del ärmotståndet centralt, i press och massmedia, som vi haft atl kämpa mot. När det gäller vägarna uppfattade jag uttalande på det sättet att det var svårt att komma till och frånnorra . Det fattade jag som ett skäl grundat på vägförhållandena. Är vidå även överens om detta med vägarna har jag inget mer atl tillägga. HerrCARLSHAMRE (m): i gladde sig över den politiska enighet sommycket sällan utmärker riksdagsmän från när det handlar om regionalafrågor, varefter han hamnade i en partipolitisk träta. Detär inle så märkvärdigt atl den formen av samverkan - tvärpolitisk samverkan -har vuxit sig särskill stark i . Man kan nog påstå att vi är drivnasamman med gisselslag, och det är en effektiv metod att driva folk samman medoch har så varit . ,särskill norra , har haft otur, del kan inle hjälpas. Vi behöver inlerekapitulera vad som hände på 1930-ialet då allting gick i Slå. Den tidigarebetydelsefulla stenindustrin dog ut mer eller mindre och det hände mycket annalelände också. Sedangick del och det hände Just ingenting. Vi fick litet små-elableringar,men någonting allvarligt som verkligen kunde sätta fart på livet där händeinte. När det väl började händasaker, när den tillgång -jag skall återkomma Omsysselsättnings-slimulerande åtgärder i norra till den - som norraBohuslän exklusivt har verkligen skulle kunna böria exploateras och geutdelning, då får man inte längre utnyttja den för då har vi börjat bli såväldigt intresserade av della med miljö- och naturvård. Tänk er atl någon hadevelat bygga ett oljekraftverk på Hog-dalsnäset . Ingenmänniska skulle ha förmenat dem del, alla skulle ha varit glada över densysselsättning man fält. Men när planerna kommer fram ärdet inle längre lika självklart, och de gick inte heller alt genomföra. Jagtror - jag kommer aldrig ifrån det - all vårt stora problem kanske ligger där.Norra är underbart att bo, leva och arbeta i, men om vi nu skall varaärliga i all vår lokalpalriotism: Vad har vi egentligen alt bjuda näringslivet,arbetslivet som inte andra har? Del är del frågan gäller. Vad har vi förkonkurrensmedel när vi försöker få industri och annat näringsliv att etablerasig i norra ? Kommunikationernahar del talats om. De är inle så förfärande usla, de har t. o., m. blivit litetbättre. Jag lar mig från lill allra nordligaste en kvartsnabbare nu än jag gjorde . Del finns lika dåligakommunikationer på andra ställen, men exklusivt bra är de definitivt inie. Vadhar vi när det gäller råvaror som är av den arten all de helst bör utnyttjas påstället där de finns eller så nära som möjligl? Vi hade granit, och det har vifortfarande gott om, om bara någon ville ha den och kunde utnyttja den. Men denär inte längre en stor basråvara för industrin, även om den har rätt som menaratl vi med bättre skötsel - eller vad det nu skulle vara - alltjämt skulle hahaft en livskraftig stenindustri. Det är inle omöjligt ännu att göra någontingav denna industri, men någol slort blir det aldrig - så mycket efterfråganfinns del inte på granit i de former den nu kan användas i. Vihar litet fisk - i den mån inle norrmännen tar marknaden ifrån oss. Men vi vetalt ett av skälen till att det går dåligt för konservindustrin är atl råvarantryter. Del är inte längre så gott om den sorlens fisk som används ikonservfabriker. Ja,vad är del sedan vi har? Vi har inle någon arbetskraft. Del är det märkliga ien arbetslöshelsregion: det går inte något slort överskott av välutbildad yngrearbetskraft och väntar på jobb. De har redan fiyttat bort. Vi ser , närplattformsbyggena kommit i gång, alt de gärna vill komma hem igen. Den enatomma stugan efter den andra fylls med hemfiyttade nordbohuslänningar som larchansen när de kan få ett jobb, men de finns inte där. Del är inte så attindustrin, som är ute och letar efter ett bra ställe att rekrytera duktigarbetskraft, kastar sina blickar på norra . Därifrån har juarbetskraften redan flyttat. Jo, vi har ett djuphamnslage. Del är det som är alldeles exklusivt ochsom knappast någon del av landet kan erbjuda - i varje fall inte bättre. Vi haren djuphamn med utomordentligt gynnsamma inseglingsförhållanden etc. Menproblemet är: Vem är del som behöver en exklusiv djuphamn på 70-80 m? har vihittat de här plattformarna. För dessa behöver mandetta djup - så länge det varar. Men annars vet vi att det i stort sett är treprodukter - kol, stål och olja - som är verkligt beroende av riktigt extremadjuplägen nära land. Vad är det mer som har den där riktiga nyttan avdjuplägen, som gör atl man måsle söka sig just dil där djupläget finns? Det ärnästan ingenling annal. Kol, stål och olja har det gemensami alt de ärmiljöstörande, och sådant får vi inte ha, i varje fall inte i norra har faktiskt försökt, och del blir ingenting av med det. Dettaär, menar Jag, norra dilemma och den otur som man har haft: då man ulan invändning någonslans ifrån skulle ha fått lov atl utnyttjasitt havsläge och sitt djupläge var det ingen som behövde det. Då var intebåtarna så stora som de är . När det behövs får man inte använda denna sintillgång. har bygden till slor del, ekonomiski sett, dött ut. Vadkan man dra för slutsatser av della? Många tycker att vi är litet vårdslösa medvår natur, alt vi är litet för benägna atl accepiera etablering av kolhamn iVallhamn - vilket visserligen inte vill ha, men som vi andra ärpositiva till -, oljekraftverk på Hogdalsnäset , för atl inletala om oljeplattformar. Jag tror atl de som tycker atl vi inte är tillräckligtaktsamma om den nästan unika miljö vi har ändå skall försöka förstå att del ärell svårt dilemma. Vad blir det kvar till sisl för rekreations- ochfriiidsmiljö i norra om där inie finns några människor som harmöjlighel all leva och arbeta där året runt? Det är inle en vildmark man sökernär man reser till på semester, utan det är kulturlandet vid havet somman reser till. Om det kulturlandet skall fortsätta existera förutsätter delutrymme även för arbetstillfällen. Närvi diskulerade belänkandet om den fysiska riksplanen. Hushållning med mark ochvatten, var det nog flera än Jag som på ett alldeles särskill sätt lästeplanregeln alt kuststräckan mellan och skullehållas fri från miljöslörande industri. Jag läste den i varie fall för min delmycket noga och kom fram till att man menade kuststräckan mellan ochdet som då var staden . Men se det var kvar mellan Strömstadoch norska gränsen. vet vi atl man avsåg kuststräckan mellan ochnorska gränsen. Jag tror att man på många håll accepterade den angivnamålsättningen därför atl man räknade med atl det fanns ell lilet andningshål iden del av som i själva verket utgör en del av den hårt industrialiseradenorska grannbygden. Men får vi inie räkna med det, utan nu hör ocksåHogdalsnäset till den fridlysta delen. En- låt oss gärna kalla det så - unik tillgång till strand och berg, och f ö.också av mycket annat, som denna i en del av som inte många kännertill, på landskapets baksida mot , skall självfallet utnyttjas förrekreations- och fritidsändamål osv., såväl förde rörliga som för de faslaaktiviteterna. Men jag tycker att man kan komma ihåg vad vår förre landshövdingi länet brukade framhålla. Han sade att om 0//7sysselsättnings-stimulerande åtgärder i norra Omsysselsättnings-stimulerande åtgärder i norra vi har en trakt eller enmiljö som är alldeles speciellt värdefull ur rekreationssynpunkt, är den miljönlika intensivt utnyttjad om 10 000 människor får möjlighel att vistas där åretrunt som om 100 000 människor är där några månader . Det är intedetsamma som atl gå miste om utnyttjandet. Får de 10 000 människorna denchansen blir del plals på andra rekreationsorter, efiersom dessa inle kommeratl behövas för de människorna - de har sin rekreationsort hemmavid. Jagvill lill sist säga att Jag inte tror atl vi på allvar kan räkna med alt kunnalösa norra problem om vi inte, med all den aktsamhei vi skall iaktta,försöker vara litet mer balanserade än de mest fanatiska miljövårdarna när delgäller alt väga mellan arbetslivets och fritidslivets krav. Jag tror att man istort setl kan räkna med all riksdagsledamöterna - trols att vi blir utskälldai brev från alla delar av landet dock sällan från Bohuslän-även i framtidengärna kommerati välkomna etableringar av olika slag i . De få ledamöiersom är närvarande i kammaren bör komma ihåg följande, om man ibland undrar överhur vi kan acceptera ett projekt som kanske ler sig lilet tvivelaktigt urmiljösynpunkt. Om del är det första projekt man sett , blir man litetskeptiskt mot allt välvilligt lal om alt vi inte skall få ett visst projekt menatt vi självfallet skall ha något annat i stället. På dessa har det istort setl inte blivit något annat. Del verkar kanske litet ofint av en hallänning att delta i denna Göteborgs-Bohuslänskaöverläggning. Den lokaliseringspolitik som vi har bedrivit och som har omfattatjämväl norra har gett resultat. Det kan man avläsa på många håll.Befolkningsutvecklingen i norra har stabiliserats under 1970-talet.Det är ett faktum som ingen kan komma förbi. Jag lycker atl del är fel att såunderskatta de lokaliseringspoliiiska insatserna som i Hamburgsundgör. 400 nya jobb genom lokaliseringspolitiska ålgärder är inget dåligtresultat. Jagär övertygad om att man på praktiskt taget varje länsbänk i kammaren skullekunna ställa sig upp man- och kvinngrant och peka på områden som har stora ochsvåra regionala problem. Jag upplever det ständigt. Min dörr är som ensvängdörr med besökare från hela landet, som med all rätt pekar på ungefärsamma problem som de som ni har i . Nuärjag medveten om atl det kan uppslå akuta problem inom vissa områden och då verkligen måsle bjuda till och gripa in med åtgärder, och det gör viockså. Vi har fått göra det på många platser. Vi påverkas rent allmänt avkonjunkturen ute i världen. Vi har svårigheter renl allmänt. Det är därför vigår in med 24 olika insalser för att komma till rätta medsysselsättningsproblemen. De drabbar olika. Vissa regioner har det svårare änandra. Jagtycker det är fel att låta ett företag ha som skalkeskjul att skulleha blivit lilet ogynnsamt för det företaget och sedan sitta med armarna i kors. Vi kanaldrig tolerera det. förnekar jag att det finns ett sådant samband, men ävenom det hade funnits skulle vi inte ha godtagit det som grund för minskadsysselsättning. Ett sådani stort företag som ligger bakom konservindustrin iBohuslän bör rimligtvis kunna finna annan sysselsättning om det ivingas lägganed. Nuhoppas jag att kommunalmännen och jag har samma uppfattning på den punkien. Denfackliga organisationen har det. Jaglycker alt vi i försia hand skall räkna med alt försöka förmå ägarna lillkonservfabriken att finna annan sysselsättning som de kan förlägga till dettaområde. Avherr i har jag fått frågan hur jag ser på förhållandet mellanarbeie och rekreation. har ju regeringen gett ett svar i propositionen omriksplanen, som just ligger hos civilutskottel. Den frågan diskuteras icivilutskollet, där är en av huvudfigurerna, och regeringens svarfinns alltså där. Trotsden här fina reklamen för norra som herrarna har gjort fråntalarstolen tycker Jag att inläggen andas litet för myckel pessimism. Det ärinte så att riksplaneringens s. k. gröna hand skulle förbjuda all lokalisering.Jag utgår ifrån att det är en oerhörd överdrift då ni slår här och säger allell slorl anlal förelag har velat komma lill norra men inle vågat. Jagskulle bli rasande glad över uppgifter på alla de företag det kan vara frågaom. Uppgifterna motsägs också av det faktum att vi genom att användalokaliseringspolitiken har fått dit 400 nya jobb i ett antal nya förelag.Kommunerna har ju möjligheter att påverka utvecklingen på olika sätt. Men delär klart alt kommunerna måste erbjuda industriområden dit man kan lokaliserasitt företag. Kommunerna kan också, eftersom de ligger inom stödområdet, självasom beredskapsarbete bygga industrihus och på det sättet dra till sig densortens industrier som man bör ha i detta område. Anledningentill att del inte står nyetablerade förelag i kö hos är att helainre stödområdet ropar efter nyetableringar. Vi har inte så värst månganyetableringar. Det är hela förklaringen. Men skulle det finnasvaruproducerande företag som har intresse av au lokalisera sin verksamhet tillnorra men inte vågar av miljöskäl, skulle Jag bli mycket förvånad. Debör tvärtom till denna vackra miljö förlägga verksamhet som inte ärmiljöslörande. Flertalet av företagen inom varuproduktionen är inlemiljöslörande. Det är klart atl vi inom hela landet nu har mycket strängareregler för all företagsamhet då det gäller både den yttre och inre miljön. Detgäller naturligtvis i lika hög grad i som på andra platser. Belräffandevägar och broar så kan en hel del av de broar som finns och bör finnas i norraBohuslän vara kommunala projekt. Jag råder kommunalmännen atl ha sådana projeklfärdiga, för de kan behövas som beredskapsarbeten. Vi kan komma att behövatillfälliga beredskapsarbeten av den typen där uppe. Rent allmänt delar jagsjälvfallet den uppfattning som har framkommit 0//7sysselsäitningsstimulerande åtgät-der i norra 0/77sysselsättnings-stimulerande åtgäi-der i norra här - eftersom jag självkommer från - alt man inle kan bygga sin framtid bara på turism ochrekreation. I mitt eget hemlän var det tidigare många som hade den meningen atthit skulle inga induslrier komma. Hit skulle bara komma sommargäster för allbada och ha det skönt. Men det visade sig all det kunde man inte leva på utanman måsle självfallet ha andra arbeten än dem som den här kortvariga turismenger. Man måste alltså bygga induslrier. Låt mig säga, herr lalman, atl denomständigheten atl vissa områden i , och på ostkusten är s. k.gröna områden, där man inte vill ha miljöstörande företag, inle är någothinder för att till dessa landskap föriägga t. ex. industriområden. HerrCarishamre undrade vilka konkurrensmedel norra har alt erbjuda. Detvåren rätl negativ kalalog han gav mänskligheten. Men han glömde en väsentligsak, nämligen att norra ligger inom stödområdet, vilket inte Hallandgör och vilket många andra delar av landet inte heller gör. Det avgörande förde varuproducerande företag som är intresserade av all komma dit är om kommunenkan erbjuda dem tomtområden och om del finns möjligheler för dem atl erhålla lokaliseringsstöd.Det är ett konkurrensmedel som inle alla andra kommuner har. Underdetta anförande överlog herr förste vice lalmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Hen i (c): Också Jag hade, när så många från Bohusbänken yttrade sig i den härfrågan, en känsla av atl hallänningen får höra så mycket bohuslänianaatt han slorknar. Kanske lydde hans svar också på det. Vadjag lade märke till och tog fasta på i del senaste inlägget av statsrådet varatt han sade att del inle är någol hinder för att till de här områdena förläggavilket annal förelag som helst, bara det inle är miljöslörande. Det äregentligen just ell sådant uttalande som vi behöver. Hur märkvärdigt det än kanlåta har de som arbetar för oss och som har vårt uppdrag alt ta kontakter medolika förelag mött den invändningen. Därför är det värdefullt att ha ett nyttoch auktoritativt uttalande på den här punkien atl hänvisa lill. Jagansluter mig till uppfattningen alt man skall lägga ansvaret försysselsättningen på de företag som avvecklar sin verksamhet, men det är klartatl den principen inte alltid kan tillämpas. I det fall som gäller Strömstadbör del vara användbart, men det är möjligt atl den lilla kommunen som inte harnågon annan relation lill koncernen än just den här fabriken inle har så mycketatt diskuiera med koncernen om. Däremot kan man säkert diskutera med den påriksnivå, och det var därför jag var intresserad av att höra att man försökerpressa koncernen till att ta sitt ansvar. Jag delar åsikten alt koncerner börkänna ansvar för den personal som dehar anställt. Statsrådeisäger alt regeringen i propositionen har redovisat sin synpunkt på avvägningenmellan sysselsättning och miljövård och över huvud laget vad som inbegripes ibegreppet den obrutna kusten. När man hör det blir man då inle optimistisk.Propositionen innehåller en redovisning av programmen, och den anger vilkafortsatta riktlinjer man tänker följa i planeringsskedet. Där ärgränsdragningen densamma nu som den var när behandladeförslaget om fysisk riksplan när det gällde den norra delen av . Jagnämnde att vi kommer att få ta upp den frågan till behandling på nytt underriksmötet. Jag hoppas atl de ansträngningar som vi gör för alt få till stånd enförbättring då också skall mötas av förståelse från regeringssidan på ettsådani sätt alt del blir möjligl alt komma överens om den lösning som viförespråkar. Mankan naturligtvis nolera alt det här områdel - bl. a. - harförlorat storförelag under liden. Diskussion om ledde väl inte till au man fick helt klart för sig varföretableringen föll. Del fanns ju ett statligt ägarintresse i markområdet, ochdet fanns även andra statliga intressen som kämpade om företaget. I alla fallkan man konstatera alt ett företag som vi bedömde såsom förenligt medriktlinjerna om lokalisering till inle fick möjlighel att etablera sigdär utan är i full färd med att ställa i ordning en industriplats iBlekinge län i stället. Tankenpå industrihus har vi redan tagit upp. I samarbetskommiiién i arbelarman nu med del här projektet för atl försöka intressera kommunerna ocheventuellt få stöd från landstingssidan för att snabba på verksamheten. Eftersomherr i m. fl. har talat om broar vill jag påpeka altde inte är några kommunala projekt ulan vägverksprojekt, och allesammans storasädana. På den punkten har kommunerna ingen annan möjlighel än att som allaandra försöka påverka planering och komma med inom dessfördelningsramar. Omsysselsättnings-stimulerande åtgäi-der i norra Hen i (fp): Jag vill gärna insiämma i i krav på någol slagskatalog över vilka industrier som kan komma till norra , och jag ärockså väldigt glad över atl arbetsmarknadsministern här uttalade att allavaruproducerande induslrier-om jag hörde rätt - borde höra till dem som kankomma dit utan några större problem. Mendet händer alltför ofta i norra att folk frågar sig: Vad ärmiljöstörande industri och vad är det inte? Vi har t. ex. - äroljeborrningsplattformarna miljöstörande eller inte? Vi vore nog väldigttacksamma, om vi på någol sätt kunde få en gränsdragning där. Jagunderskattar inte alls värdet av all det har kommii 400 nya arbeten till norraBohuslän med hjälp bl. a. av stödåtgärder, herr arbelsmark- 4 prolkoll 1975 176:21-23 0/77sysselsättnings-stimulerande åtgärder i norra nadsminister; tvärtom ärjagmyckel glad och tacksam för del. Jag menar bara att man inte får se sig blindpå den siffran och sedan vara nöjd, utan man måsle försöka sätta den i relationtill vad som går bort. Då har man kanske inte fulll så glädjande siffror kvar. Ivad gäller konservindustrin har i helt rätl. Det är alldelesklart alt en av industrierna i som skall läggas ner hör till koncern som vi här i har varit med om all ge så pass storalikvida medel genom ell vissl köp att den verkligen borde ha möjlighet att göranågonling; del är ett krav som man kan ställa på del företaget. Men allaförelag inom konservindustrin hör faktiskt inle till denna koncern, utan mångaav dem är små. Detta gäller kanske inte speciellt i norra , men går manlill mellersta finner man gott om riktigt små företag inomkonservindustrin. Där kan man kanske se om inte problemen börjar bli litetstörre. Det här akluella storföretaget är däremot ingenting att snyfta över ochbeklaga. i var inne på en sak som man i upplever sombeklaglig och som ett myckel stort hinder, nämligen AB Atomenergis markinnehav.Bolaget köpte en gång mark för en tilltänkt anläggning för upparbetning avkärnkraftsavfall, någonling som kommunen inte är ell dugg trakterad av och sombefolkningen inte vill veta av. Bostadsministern har f ö. svarat mig på enfråga att han anser atl sådant inte är förenligt med den fysiska riksplanen.Det vore väldigt väl om statsmakterna kunde understödja kommunen i försöket attfå återköpa den här marken från Atomenergi. Tillsisl vore jag mycket tacksam om statsrådet kunde ge besked om han instämmer imin tes: Har man inle i ett sådani område som norra , där statsmakternaolvivelakligl har hjälpl till att styra borl viss industri, ett särskilt ansvarför att försöka finna ersättningar som kan ge arbete? Jag predikar ingen förnöjsamhet på någol sätt när jag talar om vad somhar hänt i norra , utan Jag bara pekar på att helt hopplös är intesilualionen. Man har satsat 29 milj. kr. och det har gett 400 nya Jobb. Tioföretag i och åtta i har fått den hjälpen. Det visar alltså altdet finns möjligheter alt få lokaliseringsstöd. Det har ju inte skett därföratt det har blivit ett område där man skall förhindra miljöslörande induslrier,utan det har skett på grund av strukturen i detta område. Denna ulveckling börjadeinte när riksplanen logs. beskrev målande den utveckling somhar ägt rum och som har gjort att man log med denna region i slödområdel. Jaghar sagt att statsmakterna är beredda att medverka med alla delokaliseringspolitiska medel som står till förfogande. Jag tror inte så mycketpå en katalog över vilka företag som kan komma i fråga. område får vi arbeta somvi gör på alla andra områden. Del förutsätter nämligen aktivitet från dekommunala förtroendemännen. Vi kan inte sitta centralt och klaralokaliseringspolitiken och föra ut den till kommunerna, utan vi räknar med enoerhörd aktivitet. som har funderingar på all lokalisera sig lill detta område villJag säga: Tag kontakt med oss, så skall ni få vela omverksamheten är miljöslörande eller inle. Jag är övertygad om att de allrafiesta företag som kan vara intresserade icke är miljöstörande. Det är destora företagen som här har nämnls, som kan vara miljöslörande. Svareitill kommunalmännen är: Dölj inte vad det är för företag som vill komma dil!Får vi reda på del, så skall ni få veta om de kan få stöd eller inte - om depassar in i omgivningen. 0/77breddning av HerrLINDAHL i (fp): Jag håller nog fortfarande fast vid all det vore väldigt nyttigt om vipå något sätt fick litet klarare linjer i fråga om vad som är miljöslörandeinduslri. Vi hamnar så ofta i svåra avvägningsproblem. Det vore alltså nyttigtom vi kunde klargöra delta så alt de berörda parterna på ett mycket enkell sättsjälva kunde avgöra om man klart är på någon sida av gränsen eller om man är etttveksamt fall. Överläggningenvar härmed slulad. §16 Om breddning av järnvägslinjen Herr arbetsmarknadsministern erhöll ordetför alt besvara () anmälda interpellation,1975/76:40, och anförde: har frågai mig om regeringen är beredd alt geklarsignal för de fortsatta breddningsarbetena på Bergabanan. Som svar på interpellationen får jag meddela attregeringen beslutat att bansträckan skall rustas upptill normal spårstandard för en kostnad av 14 milj. kr. Arbetena kommer atlutföras som beredskapsarbeie och i försia hand ge sysselsättning åtsvårsyssel-satta. Hen (): Efter den ganska omfattande diskussionen från och mellan de erövradeprovinserna skall vi återföra debatten lill det gamla ursvenska området, ävenom det gäller en av de fattigaste delarna, nämligen . Jagtackar herr statsrådet och regeringen för det odelat posiliva svarei på minfråga. Men jag har också anledning att framföra ett tack från 0/77breddning av