prot · FY0991 · 1975-12-31 00:00:00 — Energihushåll- ner iklass 1 med individuella bedömningar från sida. ningen, m. m. tvåbedömningar är inte heller, såvin jag vel, grundade pä en lilliäckligt noggrann genomgäng avfakta. Vi får ocksä komma ihåg att en ny utformning av ett projekt självfalletändrar föruisätiningarnu. Detta kan aldrig föfia ulan att arbeta somen valtendonisiol. Hurdet nu än blir i voteringsfallei sätter jag värde på att vi enhälligl kunnatskriva oss ifrån de flesta av de olyckliga formuleringarna i parlimotionernafrån såväl cenlern som vpk och delvis även från moderala samlingspartiet. Pådel sätlel har vi också gjort del fullt klart all regeringen i propositioneninie ens begärt nägon ny prövningsfullmakt som det påståtts. Tvärtom är det såall regeringen här kommit med ett förslag om att en slor grupp projekl skalltas undan från doinslolarnus och ocksä regeringens beslutsområde. Det jag försöker stryka under i del här sammanhanget äratl de lungageografiskt anknutna riktlinjerna för riksplaneringen självfallet har sinpraktiska begränsning. var enig om en varning mol att görariksdagen till etl planeringskonlor. Ocksä riksplaneringen mäste fä sittpreciserade innehåll i löpande, faktiska beslut som fattas med utgångspunkt iriksdagens mera allmänna ullalande. Del ligger rent allmänt sett en fara i allriksdagen skall lill sig centralisera detafiavgöranden ulan att behärska alladetaljer. Man kun mycket väl på del sättet konima all ta över en större del avden bl. a. till kommunerna decentraliserade makten än man från böfian tänktsig. Meddetta, herr talman, yrkar jag bifall lill reservationen 9 vid civilutskoltetsbelänkande nr 28. Delfinns i delta betänkande reservationer som jag truditionellt skulle ha bemött,om jag hade haft en annan placering pä talarlistan. Men det har inte framförtsnågra yrkanden före mig i dug, och diirför kan jag självfallet inte plädera idessa frågor. Delta hade vi givetvis förutsett. , somstår längre ner pä talarlistan, kommer alt ta upp de övriga frågor där delfinns skäl för socialdemokraterna att bemöta reservanlerna. HerrWENNERFORS (m): Fören tid sedan träffade jag en lunibrukure som frågade: "Är delverkligen så att nu har geiiomföri marksocialisering-eii?" Jagsvarade honom, och vi diskuterade den pågående utvecklingen. Här skall jag baratillägga alt jag inte blir överraskad, om framtidens historiker kommer allbelecknu liden frän 1968 och fram lill nu såsom den period dä marken i Sverigeblev i det närmaste socialiserad. Denlantbrukare som jag talade med om markpoliliken är sannerligen 154 inie ensam om all vela tämligen litet om vad somhar skett i pä del här området. Dessvärre är den siora allmänheten lika dåligt informerad. Det blir ett obehagligtuppvaknande den dag då den enskilde uppläcker de avsevärt ökademaktbefogenheter som den ändrade lagstiftningen hargivil såväl politiker somrepresentanter för myndigheterna. Men,frågar den enskilda människan, varför har då della genomförts? Jagtror att de allra flesta förstår alt det krävs planering i det komplicerademoderna samhället. De flesta insåg nödvändigheten av beslul idecember 1972 om grunderna för riksplaneringen. Många svenskar har fältuppleva, och mänga upplever jusl dilemmat: Skall vi säga ju eller nejtill den nya industrin i kommunen? Den ger visserligen jobb ål mänga, mensamtidigt smutsar den ned luft, vuiten och mark. Vilkaområden utmed kuster skull vi sparu för friluftsliv'? Var skall denmifiöslörande induslrin få etableras? Självfallet mäsie vi skaffa osshandlingsberedskap inför framtida beslul om hur vi skall hushålla med våranaturresurser. Självklart siöder vi i moderata samlingsparliei att man gör alltför att bevara värt vackra svenska lundskup. Delligger i sukens natur au de riktlinjer för mark- och vattenhushållning somriksplanebeslutei innebar har kommii eller kan komma i konflikt med andruiniressen. Men vi protesterade 1972 mot alt regeringen utnyttjade dennaenighet om riksplaneringen och den regional-och miljöpolitiska mälsätiningenför att flytta fruin de marksocialisliska positionerna. Sambandet niellan aktivmifiöpolitik och minskad enskild äganderätt eller förlorad rätt lillinarkersällning finns inle. Inteheller var del nödvändigi all skärpa eiableringskonnollen över slora delar avden lunga induslrin, vilkel gjorde i samband med riksplanebesluiei idecember 1972. Kommunerna hade före decemberbeslutet stort inflytande. Genomdet ändrade generalpluneinsiiiutei fick regeringen ökade befogenheter attpåverka generalplaneringen i kommunerna för all tillvaratariksplaneintressena. Som ett led i kontrollen UV eiubleringen kundebyggnadsförbud införas iniill dess generalplanen fuslställdes. Pä sä sätt kundeslalliga myndigheier i varie fall formellt överta kontrollen överbyggnadslovgivningen i de områden som vur uv intresse frän riksplanesynpunkt.Till della kom mifiöskyddslugen och den prövning som skedde ikoncessionsniimnden för miljöskydd. Emellertidkunde inle regeringen nöja sig med detta. Den socialistiska målsättningenkrävde sill även i den hiir delen uv den omfuitande propositionen. Genom etttillägg i byggnadslagen, S 136 a, övertog regeringen den direkta kontrollenöver vissa indusirieiableringar. 1 dug hur regeringens prövning härigenom enövergripande karakiär i lorhålkinde lill både planlagsiiftiiingen ochmiljöskyddslugsiiftniiigen. Delta innebär stor frihet för regeringen i dessbetlömning. Prövningen sker friimsi pä politiska grunder. Miljöskyddshunsynenminskar i belydelse. 1 stiillel väger t. ex. industripoliliska mäl.sysselsuitningsfrågor och regionulpoliliska önskemål liksom konjunkiurhiinsyntyngre eller lika luiigi. Jag förslår dem somlillspeisai säger au regeringen med den hiir lag- Energihushållningen,m. Energihushållningen,m. siiftniiigenförbehållit sig en slugs räll ull runsonera industrins etableringar inomåtråvärda områden. I stället för en ekonomisk konkurrens omutvecklingsmöjligheterna blirdet politisk prövning-1, o. m. i detafier. omslalsrådel har lid och ork. Den ene får, den andre fär inle. Det gäller all hagoda koniukler i kunslihuset. Del gälleratl uppvakta. Planeringen håller pä attbli planhushållning. Marknadsekonomin håller på att bli planekonomi. vill regeringen utöka befogenheterna. I S 136 abyggnadslagen som alltså bara hur existerat villregeringen ändra så alt inle bura vulei av pluls ulan även tillkomsten överhuvud av en viss industri skall kunna prövas och all prövningsgrunderna skallvidgas till all uvse också hushållningen med energi. Del giiller järn- ochstålverk, sågverk, massa- och pappersindustri, kemisk industri, cementindustri,fabrik för framställning av gödselmedel, osv. Vi har i vår purtinioiion slarkl understrukit allkunskaperna om sambandet mellan energikonsumtionen och samhällsutvecklingen istort är myckel begränsade. Vi måste skaffa oss dessa kunskaper. Därigenomkun vi hoppus pä en rationellare energipolilisk planering. Men vi i moderatasamlingspurtiel hur konsekvent vänt oss mot tendenser tillplanhushållning, detaljreglering och byråkralisering pä den ekonomiska politikens,niiringspolitikens och regionalpolitikens område. Del här gäller ocksåenergipolitiken. Del flnns inga skäl för direktstyrning frän kanslihuset, varesig när del gäller de enskilda hushällen eller nii-ringslivels lokalisering,invesieringar och verksamhet i övrigt. Som lidigare förordar vi i första handgenerella styrmedel. Siiger vi dä nej lill energiplaneringen'.' men dess syfte skall i försia hand vara alt ge ett förbättratbeslutsunderlag för samhälle och näringsliv. Del giiller, menar vi, ull skapahandlingsberedskap och handlingsfrihel. Således hur vi vid utskoiisbehundlingen frumhällit ull denföreslagna utvidgningen uv lugeii iirulliför långtgående och opreciserud.Lagförslagei unger inga som helsl kriierier efter vilka regeringens prövningskull ske. Vi vänder oss bestämt mot de avsevurdu befogenheler som regeringenhär får när del gäller uti pä eu uvgörande siitl styra utvecklingen inom Sloradelar uv del svensku näringslivel. Vad är del som säger all elt centrall belägetkanslihus är bättre skickat uti med politiska bedömningar och beslut bestummaom exempelvis cellulosaindustrins strukturrationalisering än de ekonomisklansvariga företugsledningurnu ule på filtet? Del ur inie ulan au man undrur hur cenlerparliei hur kunnaisvälja deiiiiu ceiiiialism. Vi hucle ju i civiUitskotlcl förmånen att siuderabeslutsprocesserna i nägra ösisiaier förra årel. Dessu lärdomur borde väl hapuverkal elt parti som talar för decenlruliseringslankeii. ;\ven folkpariiel medverkar till della viikliga kliv molplanhushållningens och planekonomins samhälle. Jag är inte buru förvånad. Lugförslageibör avvisas inte minst pä principiellu grunder. ifrågasättasom en lagstiftning av denna fullmaktskaruktär är förenlig med nu gällandelagstiftningsprinciper. Här bör ocksä observeras all förslaget inie hargranskals av lagrådet. Vi anser all frågan om regler för prövning avenergikonsumlionen inom induslrin mäsle ulredas. Vi mäsle få en precisering avkrilerierna. En lagsliflning i della hänseende bör få en sådan ullbrmning alldel är möjligl för ell förelag som överväger en energikrävande elablering allmed utgångspunkt i lagtexten bilda sig en uppfallning om sannolikheten för alten elablering skall medges. Del bör vidare övervägas om inle den slulliga prövningenbör ske inom . Med delta, herr talman, ber jag all la yrka bifall lillreservaiionen 6 vid civlluiskolleis betänkande nr 28. Jag har i mitt inlägg koncentrerat mig lill frägan omlokaliseringen av vissa industrier. Det är en principfråga av ulomordenlligislor vikt. Tyvärr kommer den bort i den slora energipoliliska deballen. Nägolliknande upplevde vi . Viktiga principiella frågor av samma artkom dä i skymundan. skall jag emellertid, även om del finns mycket mer allsäga om beiänkandel, begränsa mig lill all ullalu vår anslulning lill all manvidlar sä mänga energisparunde ätgärder som möjligl när del gäller varabosläder. Vi siöder här i vissa delar majorilelsskrivningen, men ivissa delar siöder vi ett par reservaiioner. nämligen 1 och 2, lill vilka jagber uti fä yrka bifull. Frågan om vattenkraften skall min partikollega icivilulskottet, behandla. Energihushållningen, rn. HenULLSTEN (fp): Framtidsperspektiven när del giiller vårenergiförsörining är inle särskill fiusa. Vi vel alla all de lagradeenergiråvarornu är be-gränsude, även om ingen kan säga exuki hur sioru de äroch i vilken onifuiining de kommer all ulnylfias. Enligl mänga nationalekonomer skall vi inle lula om näroljan, gasen och kolet och andra fossila bränslen tar slut. De lar inle slul,menar man. Prisel siiger och marknadsmekanisineriia ser lill att uttagen anpassas. Men hur vi än ser på energiknappheten vel vi en sak. ochdet är au den skapar niånga svårlösliga problem. Ser vi den i eu globaltfördel-ningsperspektiv - och del har vi förvisso anledning att göra ~ hur viredan upplevt hur prishöjniiigurna slår hån mot de kiiiiga länder som saknaregna energilillgängar. k/ kunde kluru energikrisen genoin ull tu ul högrepriser för våra exportvaror. som inte har särskilt mycket ausäfia lill ullundei och som själva inte i nägon nämnvärd omfattning kanpåverka priserna pä de exportvaror de förfogar över, blev oljekrisen enkatastrof Vi har förden skull - därför au vi, som jag tycker aii vi bör göra. Energihushållningen,m. lyfter fram deinlernationella rättvisesynpunkterna - inle anledning all bortse från deproblem som vi själva kan drabbas av och redan har drabbats av. Vi kommer underöverskådlig lid av allt alt döma - det gäller oavsett vilken linje ienergidebatten som lill sisl blir den rådande - all vara beroende av oljeimportför vår energiförsörining. Om vi i det läget inie avslår frän all basera värenergipolitik på en ständig konsumlionsökning kommer både vi och andrainduslristaler, som på samma säu som vi är beroende av hög energitillgäng, medall säkerhei alt drabbas av nya kriser med svåröverskådliga ekonomiska problemsom följd. Därför är del en tvingande nödvändighet all vi gär in för atthushålla med energi. Ettannat lika viktigt skäl för att vi skall salsa pä ett energisnålare samhälle ärde mifiömässiga konsekvenserna av en ohämmad energikonsumtion. All energikonsumtionleder lill skador på naturen. Man kan säga alt naturen slår lillbaka om vinonchalerar de ekologiska lagarna. Det har varil känt , men ganska fåpolitiker om ens några, och gunska fä tekniker och vetenskapsmän kan skryta medall de särskilt länge har insett au del måste fä konsekvenser för denekonomiska ulvecklingen med dess ständiga krav pä mer och mer av energi ochandni naturtillgångar. Denhär deballen lyder pä alt 'vi - irols delvis gunska häftigame-ningsmolsiiliningar eller i varie fall ordväxlingar _- är pä väg mot enganska allmän insikt om de ekologiska och fördelningsmässiga problemen. Ochjag tror all delta, herr talman, i vafie fall på litet längre sikl, ärviktigare än oenigheten om hur niånga kärnkraftverk skall bygga underde närmaste årtiondena. Alla lycks ändå vara överens om alt kärnkraften inle ärdel Columbi ägg som gör att vi kan fortsätta med en ohämmad energikonsumtion. Allalycks ocksä vara överens om all omställningen lill ell energisnålare samhälleinle är någon lätt operation. Vi tvingas till en mjuk övergäng; annars hotasväsentliga välfärdsmål, inle minst den fulla sysselsättningen. Därför harheller ingen förordat en politik som i vafie full .sanningsenligt skulle kunnarubriceras som nej till kärnkraften, åtminstone inle i del kortare perspektiv ivilkel slällningslagande nu kommer in. Medden här relativa enigheten som grund gäller del nu alt vi diskuterar oss framlill hur sparmålen skall näs. vilka styrningar och vilka stimulanser som behövs,vilka praktiska insalser som mäsie lill, hur myckel vi skall salsa på forskningbelräffande nya och ofarligare energikällor och energibesparande metoder. I höggrad är del jusl den här typen av frågeställningar inom det energipoliliskakomplexet som hamnat i ci-vilutskoilet, vars belänkande vi nu skall diskulera.Till den deballen hör ocksä i vilken grad Ibrlsuli exploatering uv hittillsoulnytfiade älvar och sjösystem kan ske utan alt hota de miljöpolitiskamålsällning-ar som slagit fasl. Bildenav hur energiförbrukningen ur fördelad är ganska viilkiind och har ganska oftaåberopats i debatten : ungefär 40 96 går till industri. lill hushålloch lokaluppvärmning och resten i huvudsak lill iraiis-porlsektorn. Iciviluiskotiei har vi väsentligen haft all syssla med bostäderna. Hur mycket avandelen energiförbrukning för lokaluppvärmning som gäller bosläder finns delväl inga exakta uppgifler om. Del lär variera niellan två tredjedelar ochkanske hälften. Somvi så ofta haft anledning konstatera när vi diskuieral bostadspolitik här ikammaren aren av svårigheierna att de flesla hus redun är byggda. De storabesparingarna pä energiområdet är möjliga bara om vi kan ganska kraftigi minskaförbrukningen i del befintliga beståndet. Härär del naturligtvis för den skull inte fråga om nägol antingen-eller. Del ärlättare och delvis billigare all åstadkomma energibesparande nykonstruktioneri nya hus. och därvid måste kraven, som jag skall återkomma lill,ställas högl. Men del kan kanske finnas skäl alt påpeka bl. a. vad professorOlle framhöll vid ett seminarium i dessa frågor för någon lid sedanhär i . Han sade all även om vi med den leknik som vi fram lill 1980kan utveckla skulle kunna sänka energiförbrukningen i alla därefter byggdaflerfamiljshus med hälften, blir besparingen i hela bostadsbeståndet fram tillår 2000 ända bara fulliga . Vadkan då på kon och lång sikl göras för all åsiadkomma de nödvändigaenergibesparingarna? Vi har i vär motion pekat på ell antal konkreta punkter.Några har vi följl upp i egna reservaiioner, andra i reservationer tillsammansmed andra partier. Ensådan punkt är övergången till individuell miiining av energiätgången i vårabostäder. Den grundläggande tanken med individuell mätning är all den skaparelt incitament och ett motiv hos den enskilde all vara sparsam. Del skall hellenkelt löna sig alt spara. Del finns här både svenska och internationella undersökningarsom siöder påståendet att en övergång från det nu i flerfamifishusen vanligakolleklivmälnings-sysiemei till individuell mätning kan ge ganska beiydanderesullat. Någraav dessa undersökningar redovisades i Tekniska meddelanden förra årel. Därkonstaterade man sammanfailningsvis besparingar när del gäller uppvärmningen pä20-30 % och när det gäller energiförbrukningen för varmvatlen på hela 50 96. 1flerfamifishuslägenheier belyder delta en sänkning av boendekostnaden med ca400 kr. och för småhus pä . - ganska värdefulla bidrag ien tid då mun frän ulki håll försöker att jaga koslnader för att få nedhyrorna. Vudmun givelvis skull lägga lill efter att ha redogjort för dessa siffror är alteffekten av sådana besparingsinsalser blir desto betydelsefullare ju meraenergipriserna siiger. Vi har dess värre all anledning alt räkna med ull dekommer all stiga, sannolikt i snabbare takt än andra koslnader som påverkaruigifterna för boendel. Vivar från gunska tidigt ule med kruv på en övergång till individuellmiiining. Del var pä den liden - den ligger bura någru år lillbaka - då våramotståndare kunde kosta pä sig ull gycklu med den sparlinje ulla urrörande överens om all vi mäsle föfia. Det är för den skull inlebara med skadeglädje vi nu konsiuterLir all Energihushållningen,m. Energihushållningen,m. också molständel mot denhär reformen mjukats upp. Del går all fä slalliga sparlän förinstallation av instrument för individuell iniii-niiig. Och jag ur övertygad omatt molständel mot all slälla upp kravel på individuell mätning i lägenhetersom villkor vid statlig bosladslångivning ocksä kommer all brytas. Slödför den förhoppningen tyckerjag man finner i de argument som anförls emoi ensådan här reform. Del argumentet all del skulle vara sä dyrt med insiallalionenslår sig ganska dåligt när man ser vilka driftsbesparingar som kan nås både päkort och pä läng sikt. De fördelningspoliliska skäl som ibland brukar åberopasverkar inte heller särskill övertygande. Vilur också upp frägan om lillämpningen av ny leknik. Del finns redan i dagintressanta metoder för all spara pä primärenergi genom all ulnyuja t. ex.värmepumpar, ackumulerande värmesyslem och solenergi. Med hjälp av envärmepump kan man begränsa elförbrukningen i ell annars eluppvärml småhus iredjedel eller mindre. Vad del nu gäller är all se till altden snabbi konimer ul i praktisk tillämpning i nyproduktionen. Del är della vihar velal markera genom reservaiionen 2. a. behövs är en översyn av de normer och regler som slyr byggai'idel.En sådan översyn skull ocksä göras. Men vi anser all nian redan nu bör kunnafastställa krav pä bättre isolering, treglasfönster och rumslermostaler. Sådanainsatser är lönsamma, och del finns ingen anledning att läla liden rinna i vägsä all ylleriigare några årgångar bosläder byggs efter föråldrade kruv påisolering och värmeteknik. Somjug redan nämnt finns de slora hushållningsvinslcrna all huiiilu j enupprustning uv del äldre bostadsbeståndet. Vissa sådana insatser kominer lillsländ med hjälp av energisparlån, men för ull det arbelel skall bli såeffeklivl som möjligt, föreslår vi ytterligare insatser. Vi vill hulioårsprogram för tilläggsisolering och andra liknande åtgärder. Del innebärall alla äldre fastigheter, i princip alla som byggts . bör omfuiiasav programmei. Syftet bör vara att beståndet fram lill 1985 skall ha fått enenergistandard som i slort sett. så långl del är lekniski möjligl, svarar motdagens nyproduktion. Vissainsalser uv del här slaget .kan bli obligaloriska lill följd av kommandeändringar i byggnormerna, men i övrigl räknar vi med frivillighel. Jaj; norockså all rena ekonomiska självbevarelsedriften hos husägure och hyresgiisierbör vara en garanii för all sådana frivilliga insalser kommer all göras. krävs ocksä all sumhällei ställer upp med bidrug och län och tekniskaresurser för alt man skall kunna la lill vara be-sparingsmöjlighelerna. Även ommun inser behovel av dem kun del fin-nus ekonomiska svårigheler au .klara deinvesteringar som krävs. Förall underlätta en mera systematisk satsning pä ätgärder inom bosladsseklornsom leder lill lägre energikonsumtion, föreslär vi olika ser-viceinsulser frånkommunernas sida. En basorganisalion bör byggas upp för informaiion.service och rådgivning lill självkosinadspris. Alla faslighelsägare mäslefå möjlighel lill kompelenl bedönining av vad som skulle behöva göras ål derashus för all dessa skall bli energisnålare. För skötsel och drifl av värmepannorbör större insatser göras. Genom mycket enkla åtgärder, förbättrad service,injustering av systemen, komplettering med olika reglersyslem osv., kan mantill myckel låga koslnader dra ned förbrukningen av ofia med tiotals procent. Delär precis den typen av ganska handgripliga och prakliska åtgärder som villtill, om sparmålen skall kunna uppnäs. Insatseravdetta slag blir lönsamma. De ger ocksä fler jobb. Argumentet allenergihushållning skulle innebära risker för sysselsättningen kan nalurliglvisi ett visst läge vara riktigt, dvs. om vi skulle i etl enda slag abrupt ställaom hela energiförbrukningen och därmed myckel av in-dustriproduklionen och delekonomiska sysiemel här i landet. Men del gäller knappasl i fråga om satsningarav del slag vi nu diskuierar. Här kan man, precis som tidigare talare fränfolkpartiet har påpekat, snarare säga att en annan pluseffekl - ulöver den attvi spar energi - med den här typen av satsningar som vi kräver i våra motionerär all de ger sysselsättning, och framför alll att de ger sysselsättning tilläldre och svärplacerad arbetskraft inom byggnadssektorn. Delfinns ocksä en annan aspekt pådetla problem som inte får glömmas bort.Förnyelsen av energipolitiken måste ske i former som garanterar insyn ochtillvaratagande av enskild initiativkraft. Energifrågorna har länge nog variten fräga endast för experter, vare sig de suttit i toppen på Vallenfall, CDL -centrala driflledningen - eller i de multinationella oljebolagen eller iinduslridepartemeniel. Men vad vi pä sistone bevittnat är att tiotusentalsmänniskor med liv och lust engagerat sig i energipolitiken därför att manupptäckt all den inte bara är intressant alt diskutera utan framför allt är en betydelsefull samhällsfråga. Vi tycker all del är rikligt alt vi nugenom lagstiftning och andra åtgärder från sida kan svara upp motdet intresset. Därför har vi ställt en rad konkrela krav pä ökad öppenhet ienergipolitiken, däribland bättre möjligheter för alt öva inflytande. Detär också i del syflet som vi föreslagit en särskild bedömaviktiga lokaliseringsfrägor. Nuvarande handläggningsordning ger inle särskillmyckel utrymme för alla som anser sig vara berörda att få göra sig hörda. - som skulle beslå av frislående experter - bör lämnarekommendationer lill regeringen rörande en del av de frågor som avgörsenligt l36aS byggnadslagen. Den skulle arbeia med bl. a. offentligautfrågningar, där inte bara de etablerade experterna ulan även t. ex.mifiögrupper och frislående forskare och andra experter, som dessa gruppereller andra enskilda vill kalla, får en chans att vara med. Sombyggnadslagen nu fungerar, är del så gott som omöjligt alt konstalera på vilkagrunder regeringen egenlligen fattar sina beslut och vilka eftergifter som mantvingas göra i olika sammanhang där miljökrav borde ha fäll väga tyngre. Delfinns flera sådana brister i lagstiftningen. Energihushållningen,m. 1 1 protokoll 1975. Energihushållningen,m. föreslagna nämnden innebäretl försök au rälla till dessa brisier. ull få mera insyn ilillständsprövningen och all se till alt del inte, som jug tidigare nämnde,bara blir ell forum för de redan etablerade beslutsfattarna, forskarna ochteknikerna ulan all ocksä andru människor kan få komma med. Fråganom vatlenkraflsulbyggnaden har länge varit kontroversiell. Vi kan bara erinraoss striderna om . Kalium, Ritsem och Mellanfiusnan. Ännu forsarvattnet frill i och i . Men för hur länge?