prot · FZ09146 · 1975-12-31 00:00:00 — Och,vilkel är ett vanligare fall: om man ärver någon miljon eller två, har man dågenom någon egendomlig försyn just fåll de kunskaper som behövs för all fattade långsiktiga produktionsbesluten? Del är precis så som vårt ekonomiska systemhar fungerat. Har man ärvt en stor summa pengar som man satt in i ett företag,har man haft makten att falla de långsiktiga besluten, och då har man genomdenna egendomliga definition automatiskt också fått kunskaperna. Men om manjobbar på ett förelag och har kamraternas förtroende och en långvarig praktiskerfarenhet, skulle man alltså inte ha tillräckliga kunskaper och erfarenheter -då skulle man icke kunna bära ansvaret för framtiden. Delär detta som är principiellt intressant, för del speglar en avgörandeskiljelinje i vår syn på människors möjligheter och ansvar. Vi tror påsvetsarna, teknikerna, ingenjörerna och de andra tjänstemännen och vi tror allsvenskt näringsliv blir väldigt mycket bättre, om man utnyttjar just deraskunskap och erfarenhet i de närliggande tingen men också i den långsikligaplaneringen, och där går skiljelinjen mot moderalerna. HerrFÄLLDIN (c) kort genmäle: Statsministern är naturligtvis ursäktad för atl han inte kunnal deltahär i kammaren medan han skön andra officiella plikter. Statsministern är ocksåursäktad för att del kan ha sina bekymmer all diskutera på grundval avandrahandskunskaper om vad som är sagt. Däremot tyckerjag inte allstatsministern är ursäktad, om han på grundval av omdömen ifackförbundsskrifter eller andra skrifter argumenterar mot vad vi har sagt ochyrkat här i . Del materialet finns ändå att läsa. Statsministernpastarätt vi med de förslag som vi har lagt fram direkl skulle försvåra för de anslällda i små företag. Lål mig då upprepa vad 183 jag sade i milt huvudanförande,nämligen alt det enligt min mening är självklart att de anställda ochföretagarna skall kunna fatta beslut, om de är ense. Det är lika självklart somatt de anställda i varje situation skall kunna ta sin fackliga organisationlill hjälp i de förhandlingar det gäller. Båda dessa rättigheter borde varalika självklara. Hurstatsministern och andra på denna grund kan säga att förslag ställerfacket utanför är obegripligt. Vi har ju i alla sammanhang pekat på detnödvändiga och självklara i alt de anställda alllid kan ta fackei till sinhjälp för att bedriva förhandlingarna. Klarar man inte detta på den lokalanivån, har man naturiiglvis rätt att föra upp dem till cenirala förhandlingar.Det kommer icke att vara möjligt alt åsiadkomma någon mytbildning på dettaområde. Det gäller hell enkelt i dessa förhandlingar att utnyttja del somarbetsmarknadsministern framhöll som viktigt, nämligen den kunskap och denerfarenhet som de direkl berörda på arbets-golvet har, och det skall göras iinledningsskedet. Det är den kompletteringen som vi har velat göra. Nusäger statsministern alt vi vill lagreglera förhandlingsskyldigheten. Ja, framtill dess att kollektivavtal är träffade på dessa områden gällerramlagstiftningen om arbetsgivarnas primära förhandlingsskyldighet.Vad vi dåsäger är atl i de företag där det icke finns klubb och där del icke finnslokalt ombud är det rimligt och självklart alt förhandlingarna las upp direktmed de anställda. Men återigen: Om de anställda vill koppla in sin fackliga organisationskall de givetvis ha rätt all göra det. Jagutfärdar ingen sanktion för alla småförelag. Del är klart att del finnssmåföretagare som icke ser värdet av atl ta till vara de anställdaserfarenheter och kunskaper och låta dem påverka framlidsplaneringen iföreiagel, men det är väl något av en vrångbild när statsministern försökergöra gällande all del skulle råda sådana förhållanden att den anställde i ettförelag icke vågade kalla på sin organisation för att få hjälp med att råda botpå missförhållandena. Nog vill det till andra argument än sådana för att bevisaalt vår inställning är felaktig. Sedantill avialsförbud - del gäller de offentliganställda. Efiersom socialdemokraleroch folkpartister är ense om detta vill jag ta fasta på vad Per sade idenna fråga: Vi slår klart fasl, och det utvecklas i motivskrivningar, alt depolitiskt valda har del yttersta ansvaret för verksamhetens mål, inriktning,omfattning och kvalitet. Detla föreställer jag mig all vi alla är ense om ochall del också gäller för socialdemokratin. Jag säger all del väl vorevärdefullt alt låta det komma till ultryck i lagtexten, men då svarar man atldel skulle vara all visa misstroende mot de fackliga organisaiionerna. Dåfrågar jag: Är del misstro mot de poliliska partierna när vi i grundlag och iandra sammanhang lägger fasl regler för vad som är poliliskl möjligt? Det ärväl i stället så atl vi uppfattar del som något värdefullt alt ha dessa regleratl tillgå för vårt poliliska handlande i en infekterad situation! All i deninfekterade situationen hålla på med all fastställa dessa regler är ju vad vivill komma bort ifrån genom att ge ett ökat skydd ål de mänskliga fri- ochrättigheterna. Jag tycker det finns enklar parallell i grundsynen därvidlag, som gärna Nr 146 kunde få komma till uttryck ocksä i det här sammanhanget. () kort genmäle: Det var faktiskt första gången som citerade Arbetsrättsreformmig rätt när han talade om den där metallarbetaren. Jag vet inte hur m. m.många gånger jag har läst eller hört uttalanden av OlofPalme, där det varje gång har hetat: har sagt att en metallarbetareskulle sova dåligt om natten om han fick mer att säga till om på sinarbetsplats. Jagtycker det är utomordentligt svagt, herr statsminister, alt när manapostroferar en motståndare så som gör och återgercitatet så som han här gjort inte orka - eller inte kunna kosta påsig - att ta reda på vad motståndaren faktiskt har sagt och sedan polemiseramot vederbörande för det faktiskt sagda. Det gjorde , och det varbra, men det är första gången som jag har hört över huvud tagetåterge det här citatet riktigt. har det varenda gång - för att användaherr Palmes eget älsklingsuttryck - varit fråga om en vrångbild av vad jag harstått för. Uttalandel fälldes i samband med en diskussion om kunskapernasbetydelse i företagen. Att utnyttja människors kunskaper och erfarenheter äreli av de syften som jag själv anser vara väsentliga då det gäller att byggaupp en gemenskapsanda på förelagen, all ge medinflyiande för de anställda ochmedverkan i förelagsprocessen. Man kan kalla det för företagsdemokrati, men mankan också kalla det för en strävan all skapa solidaritet, att förstärkaföretaget, all låta arbetets ära och arbetets kunskaper verkligen komma lillsin rätt på olika nivåer i förelaget. Det är del man skall sikta på. Och närjag gjorde mitt uttalande syftade jag på alt del för en svetsare måste varamycket besvärligt att just i den egenskapen och med den bakgrunden fatta beslutom och ta ansvar för den långsikliga investeringsverksamheten. Jag vet inte omherr har klart för sig hur besvärligt och komplicerat det är all planeraför dl företag och vad del kan kräva av insikter och vetande. Självfalletkan svetsaren som representant för sina kamrater på verkstadsgolvet sällas ini styrelsen för företaget och företräda kamraterna som människa - en klok karlmed gott omdöme - men kunskaperna om investeringsverksamhet saknas i hansegenskap just av svetsare och med den utbildning han har fått för denuppgiften. Jagskulle själv sova illa om natten om jag skulle gå ner på verkstadsgolvet ochsvetsa. Jag kan uträtta åtskilligt med mina händer, men svetsning - del skalljag gärna erkänna - klarar jag inte. Drarman ul konsekvenserna av anförande innebär det att man skulle kunna låta enbart folk med sådan här yrkesutbildning ta ansvar för elt företags långsiktiga investeringsverksamhet. Så handlar ingen. Man utnyttjar kunskaper för olika, speciella uppgifter där kun skaperna bäst kommer till sin rätt. Nr 146 Sedan drog plötsligt in ärvda pengar i bilden. Onsdagenden '" " '' ' ' '*'' göra? Om någon har ärvt pengar och 2 iuni 176 sätterin dem i etl företag så utgår jag ifrån all vederbörande är så förnuftig att lill alt ha folk som kan sill jobb på olika befattningar och Arbetsrättsreform olika nivåer inom företaget - ait han litar på tekniker när del gäller m. m. tekniska frågor, litar på svetsare när det gällersvetsning och söker folk som kaninvesleringsproblem när det gäller att göra de långsiktiga investeringarna. Ytterstär det en fråga om kunskaper - och det är ingenting att flina åt, herrstatsminister. Kunskaper är väsentliga inte bara på det politiska området utanockså - inte minst - ute i förelagen. Fören stund sedan ringde det en damfrisörska hit lill mig. Hon hade hört och settherr i Rapport och var djupt bekymrad: "Har ingen somhelst förståelse för hur vi småförelag har del? Begriper inte landelsstatsminister", sade hon, "all vi är lika mycket beroende av deanslällda som de anställda är beroende av oss i den typ av företag som jagdriver - ett litet företag med ett antal hårfrisörskor?" Om inte hennesmedarbetare sköter sina jobb så går hennes förelag omkull. "Jag är djuptoroad", sade hon, "'över atl landels statsminister inte förstår vaddel betyder all sköta ett småföretag. Jag fick en känsla av" - jag citerarhenne , men hon kan ha missförstått - "att ansågatl vi småföretagare egentligen inte har något existensberättigande i det härsamhället." Hon var djupt bekymrad. Vaddel är fråga om när det gäller de små förelagen är all utnyttja den gemenskaps-och samarbetsanda som verkligen har utbildats i dessa företag, där delföreligger dl ömsesidigt beroende mellan de människor som där arbelar. 1 denmån de behöver fackets stöd skall de självfallet få fackets slöd, men i den måndessa medarbetare - tre, fyra eller fem - har god kontakt och gott samarbetemed sin arbetsgiva/e skall man inte nödvändigtvis tvinga på dem representanterfrån fackei. Fackeibehövs för all stärka den enskildes ställning, men när den enskilde anser allhans släilning är tillräckligt stark skall man inte tvinga pä honom facketsföreträdare. Detta kan få rakt motsatta effekter mot dem man eftersträvar ochsiöra samarbets- och gemenskapsandan i småförelagen. Jag tror all det vardetta som den här hårfrisörskan syftade på i sin kritik av . HertAHLMARK (fp) kort genmäle: Jag har ingen replik beträffande vad statsministern sade alldeles nyssmen däremot rörande en fråga som inte tog upp. Regeringensförslag handlar ju också om föreningsrätten. Sverigfe har som bekant en lagfäst föreningsrätt. Ändå är det inte ovanligt med över grepp mot den rätten. Den som är syndikalisl kan slängas ute från många byggjobb. Den som inte vill gå med i Handels får inte jobb i en Kon- 186 sumaffär. Enavgörande svaghet i det förslag som regeringen har lagt fram är Nr 146 all s. k. organisationsklausuler fortfarande blir tillåtna. Socialdemokra- den terna vill inte ens gå med på atl utreda hur man här skall stärka för- 2juni 1976 eningsfrihelen. Organisationsklausulermed olika utformning finns i en del kollek- Arbetsrättsreform tivavtal och s.k. hängavtal. I några föreskrivs att arbetsgivarna bara får m. m. anställamedlemmar i en viss facklig organisation eller all alla anställda hosarbetsgivaren skall tillhöra denna organisation. I andra stadgas en visslidsfrist - exempelvis från anställningsdagen - inom vilkennyanställda skall ha anslutit sig lill en viss bestämd facklig organisation. tredje typ av klausuler förpliktas arbeisgivaren att vid nyanställninglämna företräde åt medlemmar av en viss facklig organisation. LOuppskattar antalet arbetare som omfattas av organisationsklausul lill omkring80 000. Organisaiionsklausulerna har kommit till som ett vapen motkonkurrerande fackliga organisationer. Risken är kanske atl delta vapen med dennya lagen kan komma atl användas flitigare än . Folkpartietär för starka fackliga organisationer. Men styrkan skall inte vinnas påbekostnad av grundläggande rättigheter. Att förvägra enskilda människoranställning enbart på grund av att de vall en viss facklig tillhörighet är ettövergrepp som vi inte bör acceplera. Håller statsministern med om denbedömningen? HerrWERNER i (vpk) kort genmäle: talade om all avtal skall hållas, och visst skall avtalrespekteras. Jag lycker alt hela den här debatten om respekten för ingångnaavtal är något snedvriden. Självfallet skall man så långt som möjligtrespektera ingångna avtal. Så skedde ju också , innan den nuvarandekollekiivavtalslagen drevs igenom av borgerlig regering och riksdagsmajoriiet. Mennu är del så all det inte är lönarbetarna och fackföreningarna som har makten iföretagen. Det är ju kapitalägarna som har den avgörande makten. De kan förändraförutsättningarna för ingångna avtal, och de gör del ofta också. Ju längreavtalsperioden är, desto mer ändras ofla förutsättningarna för de ingångnaavtalen lill de anställdas nackdel. Del är arbeisköparna som provocerar framstrejkerna. Strejken är arbetarnas yttersta medel, som de använder först närandra medel som de har för all försvara sina intressen inte hjälper. Arbelarnastrejkar, menar jag, aldrig av okynne. Jaghävdar atl regeringens förslag är anmärkningsvärt genom att man skärper fredspliklen och ger förelagarna möjligheter att vidta sanktion mot strejkande, eftersom regeringen i dagens proposition direkl tar ställ ning för skrivningen i propositionen om anställningsskydd av 1973, enligt vilken strejkande i kvaliflcerade fall kan avskedas. Man säger där att om olovlig arbetskonflikl blir långvarig till följd av all de del lagande arbetstagarna inte kan förmås alt vika från klart avtalsslridiga 187 Nr 146 krav och återgå lill arbetet, så är det grund för avskedande - ellernär den någonarbetstagare driver fram en sirejk i syfte alt störa den ordinarie 2 iuni 1976 fackligaverksamheten på arbetsplatsen. Ja, vilka strejker kan f ö. inte --------------- anklagasför all störa den ordinarie fackliga verksamheten? Arbetsrättsreform bara nämna gruvkonfliklen, skogsstrejken och hamnstrejken liksom sta rn, m. derskestrejkerna - strejker som alla hade ettmycket brett solidaritetsstöd bland övriga lönarbetare. nöjer man sig alltså inte med det ekonomiska skadeståndet på . utan lägger därtill i vissa fall avskedanden. Sedannågra ord lill om vårt förslag om demokraiiska rättigheter. Kravet pådemokraiiska rättigheter på arbetsplatserna är ju ingenting abstrakt. Det skallvara till för att ge de anställda maktbefogenheter och underiätla facklig kampför att uppnå bestämda sociala mål och förändra arbetslivets villkor tillförmån för den anställde. Det, menar vi, kan man aldrig göra genom samarbetemed kapitalägarna. Efteratt ha läst proposiiionen och utskollsbetänkandet och lyssnat till debattenmåste man säga att del är helt klart alt både regeringen och de borgeriigapartierna ser reformen främsl som ett medel alt effektivisera det privatanäringslivet. Vi sätter upp andra mål och kräver reformer som underiättar denfackliga kampen mot dåliga fysiska arbetsmiljöer och mot den allt värrearbelshels som de flesta upplever i arbetslivet, oavsett om de jobbar i privataeller statliga företag eller i kommuner och landsting. Vi är för altfackföreningarna förhandlar om avtal som gör det möjligt för dem atl påverkasåväl arbetets ledning som arbetets fördelning, förelagsledningsfrågor,produktionens inriktning osv. Menvad vi opponerar oss emot är att fackföreningarna inte får någon verkligmaktposition. Vi kräver inte bara strejkrätt, även om den är grundläggande ochviktig. Vi kräver också all fackföreningarna skall ha rätt atl inlägga veto motbeslut som är negativa för de anställda. Vi kräver att lagen skall gefackföreningarna rätl att bestämma löneform. Det var ett av de meraframträdande kraven i arbdplatsremissen, och det är en rätt som de anställda ialll fler branscher kräver för atl möta alla nya utstuderadepreslationslönesystem. Vi kräver all fackföreningarna skall ha rätt atlgenomföra fackföreningsmölen på betald arbetstid utan inblandning frånarbeisköparna. Och delta är väl om något krav som skulle underlätta ensjälvständig facklig kamp. Vi kräver atl de anslällda skall ha rätt all bedrivapolitisk verksamhet under sin lediga lid på arbetsplatserna. Istället för konkreia rälligheler i lagen, som siöder de här kraven, överlåterregeringen en rad viktiga frågor lill nya utredningar eller förhandlingar medArbetsgivareföreningen. Ta t. ex. rätten lillpolitisk verksamhet på arbetsplatserna! ju alltid kunnat förhandlamed om. tänker regeringen tillåtaatt landels statsminister, som skedde i förra valrörelsen, förbjuds atttala på lunchrasten till dem som arbetar i dl '88 förelag elleratl arbetsmarknadsministern vägras diskutera poliliskafrågor med löntagarna på en annanarbetsplats, som skedde ? Jagmenar att den frågan är mycket berättigad mot bakgrund av atl Arbetsgivareföreningengått ut till sina medlemsföretag med rekommendationer om totalförbud motpolitisk verksamhet på arbetsplatserna inför årets val. Och inför denutmaningen från , som bara hjälper de borgeriigapartierna, tiger regeringen och gör frågan om rätt till politisk verksamhet påarbetsplatserna - denna mycket grundläggande demokratiska fråga - till enfråga om förhandlingar med . Arbetsrättsreform m. m. Underdetta anförande övertog herr andre vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Ja, det här sista kan jag väl bära. Jag har stått på en båt i ochtalat till jobbarna på SKF, och det var etl bra möte. Jag fick inte komma in engång. Men det klarar nog de fackliga organisationerna av, för nu kan intearbeisgivaren ensam bestämma längre. Tillherr vill jag bara säga att del är ju ändå en väsentlig skillnad mellanvåra ståndpunkter, för i motion nr 2430 står det: "Enligtvår mening måste klart slås fast att även om arbetstagarna på goda grunder villha medbestämmande i en fråga, måste deras intresse alltid stå lillbaka, om mankommer i konflikt med den politiska beslutsordningen. Det är otänkbart attgenom medbestämmandeavtal ge arbetstagarna direkt inflytande i frågor somytterst påverkart. ex. behovet att beskatta medborgarna. Beslut ombemanningsplaner, personaltäthet och liknande måste därför reservaiionslösiankomma på det politiska beslutsområdet." Detligger alltså en mycket klar principskillnad i synsätt här - en oerhördsnävhet mot de fackliga organisationerna som vi inte godtar. HerrBohman kanske jag skall tycka synd om. Jag förmodar alt hans minuter på någotsätt är dyrbara, för han har fa - och då ägnar han en mycket slor del av tidenåt all redovisa ett telefonsamtal med en säkerligen mycket förträffligdamfrisörska! har jag kontrollerat att i inslaget med mitt anförande iRapport och fanns inte ett ord om småföretagarna, så det kan intevara det. Dåfrågar jag mig: Varför gjorde detta långa referat av ett samtal?Var det för alt han tycker så? Vad jag har sagt är all en demokratisering avarbetslivet är ett positivt intresse även för de mindre företagen. Del är så viskall tala. Men gör på två sätt. Det ena är atl han säger: Vi ärmed på alla lagar. Det andra är att han sedan reser ut till sina anhängare utei landet och säger: Här håller något förskräckligt på atl hända. Sedanhar vi haft denna företagaraklion, där en stor mängd moderata riksdagsmän varmed och där man direkt sade att nu skall förslagel om medbestämmanderättomarbetas och en översyn göras av Åman- Nr 146 lagarna osv. Spetsen i hela den propagandan var med andra ord riktad den "denna demokratisering av arbetslivet. Jag har läst flera artiklar där 2 iuni 1976 berrBohman spelade med, men här i är han mera försiktig --------------- och förinte ens fram synpunkterna själv utan säger i stället alt det är Arbetsrältsreförm enhårfrisörska som har ringt och sagt att hon är orolig. Men säg då m. m. till henne, , vad som är riktigt, nämligenalt dessa lagar kommer inte alt innebäranågra svårigheter för henne. De kan bara innebära atl man får bättre gemenskappå hennes arbetsplats. 1 stället för att springa här som skickebud kunde herrBohman ha gjort en insats för demokratin! Men icke så. Ochså detta med metallarbetaren. Det är oerhört avslöjande. Därför tar jag upp densaken. Jag har beslutat niig för att citera rätt, för del är meraslagkraftigt all citera ord för ord, som jag gjorde i eftermiddagsoch som jag har gjort i etl tidigare tal i Folkets hus. Då blir det nämligenbara värre; jag skulle knappast kunna hitta på så bra exempel på som de han själv redovisat. Och så kommer denna fantastiska och såavslöjande fråga: Vad har ärvda pengar med detla all göra? Jo, hela del problemvi diskuterar är ju detta, all har det varit äganderätten tillkapital som har varil bestämmande för förelagens långsiktiga planering. Kapitalägarnahar säkert skaffat sig kloka experter. Del måsle alla göra. Men de har haft denyttersta bestämmanderätten. rör vi fram förslaget all även de som satsarsitt arbete skall ha bestämmanderätt, alt arbetet skall ge rätt lillbestämmande. Men då börjar plötsligt bli orolig och säga, all dåkommer svetsarna atl sova dåligt om natten. Men har aldrig ståtthär i kammaren och sagt atl nu sover kapitalägarna dåligt om nallen därför allde har ansvar för förelagens planering. Del har nämligen legat i själva delkapitalistiska systemet. Härär det alltså en avgrund som öppnar sig, när det visar sig att intehar förstått vad del egentligen är fråga om, nämligen en utjämning mellanarbete och kapital till en ökad demokrati - och även, för all del, enmaktförskjutning till arbetets förmån. Men det trodde jag alt vi var i rimliggrad överens om. Och här visar nu atl han inte vet vad det harvarit fråga om över huvud taget. Så en sak till, och denlar jag som ett nödtvunget renhållningsjobb. har och tidigarefört namn på tal och även nämnt socialdemokraterna iarbetsrältskommittén, men de lycker som vi. Och hängde pä KurtNordgren alla vackra epitet som brukar ges socialdemokrater som inte finnsbland oss längre. Han var ärlig och hederlig och allt möjligt - som, eo ipso,vi iveksamlingen är. Jag upprörs över sådant. var min vän. Vireste myckel lillsammans. Jag samarbetade med honom och vet hur han tänkte. Hanjobbade oerhört hårt i arbetsrättskommittén och prövade var möjligheterna lillenighei fanns. Han dukade under i en svår sjukdom innan del arbetet varfärdigt. Förslaget har sedan ändrats därför all löntagarorganisationerna och många andra under remissenkom med ändringsförslag, så som alltid Nr 146 händer under en frågasutveckling. Men dessutom finns det ju sådana den väsentligaskiljelinjer också i detta arbeisrättskommitténs förslag. drömde aldrig om allfortfarande låta S 32 gälla för företag med mindre -- än tio anställda. Dedrömde inte om att snäva in den allmänna rätten Arbetsrättsreform tillinformation, de ville inte begränsa rätten lill kollektivavtal till ar- m. m.bdsledningsfrågor ulan ville ha med företagsledningsfrågor. Följde manmoderaternas nuvarande linje, skulle S 32 råda som förut på ungefär hälften avlandels arbetsplatser, dvs. på arbetsplatser med mindre än tio anslällda. Ochpå alla andra skulle man inte få lägga sig i företagsledningsfrågor. Såsäger man: Vi lycker ju precis som . För finns intebland oss längre och kan inte försvara sig. Men vi som kände honom vet för detförsta att det är sakligt fel, och för det andra vet vi alt han tillhörde demsom års mycket avgörande drev demokratifrågorna allrahårdast, som satsade helhjärtat på denna förändring av biandekonomin, imaktrelationerna i det svenska samhället. Därför bg-örde del mig så illa atlherr inte kan stå på egna ben, utan skjuter en annan människa framförsig, som under hela sitt liv har kämpat mot den samhällsuppfattning som herrBohman företräder och som aldrig skulle ha talat om några svetsare eller andrasom skulle sova illa om natten utan vars hela ambition var atl föra fram desvenska lönarbetarna till ett ökat ansvar och etl ökat bestämmande i delsvenska samhället. Jag reagerar starkt känslomässigt mot den typen avargumentation, av användningen av människor som inte finns bland oss längre,och jag har funnit det angeläget atl med skärpa redovisa denna inställning. HerrFÄLLDIN (c) kort genmäle: