prot · FZ0968 · 1975-12-31 00:00:00 — Motionernafrån har också med ungefär likartad utformning tidigare behandlatsav , I molionen 1679 behandlas möjligheten att övergå från militärtill civil produktion. Detta problem behandlas i en rapport, utarbetad avförsvarsdepartementet, som framlades , I den framhålls allstora delar av försvarsindustrin är spe-cialinriktade, att produktionen ärspeciellt utformad på vissa produktionsställen och alt det därför behövs enstatlig planering, vilken dock enligt vad utskottet har erfarit iförsta hand varit inrikta på problem av kortsiktig natur. Utskottethar nu intagit den ståndpunkten, i likhet med vad industriministern tidigarehar framhållit, att det är nödvändigt alt handlingsfriheten upprätthålls inomdel arbelsmarknadspolitiska området, så alt sysselsättning kan skapas ål dem somberörs av försvarsbesluten. För au uppnå denna handlingsfrihet krävs ökadeinsatser för mer långsiktighel och bättre samordning i planeringen, I dettalägger ulskoltet in att behov och möjligheter att göra alternativaproduktionsplaner och redovisa alternativa användningar av resurserna måstebeaktas. Vi föreslår att beslutar att ge regeringen della lillkänna. När del sedan gälleruppföljningen på svenska förhållanden av Myr- dalgruppens arbete medstudier av konsekvenserna för sysselsättning, råvaruåtgång, forskning ochutveckling av en selekliv nedrustningsåtgärd, som det uttrycks i motionen,genom ett kvalitativt stopp för vidareutveckling av vissa vapen föröverförande till den civila sektorn, så anför utskottet, som härhar konstaterat, att delta inte bör bli föremål för beslut nu med hänsyn tilldet pågående utredningsarbetet. Utskottet anser att det inte finns skäl alt gåin i den här frågan på ett mer långtgående sätt än vad som sker i deutredningar och grupper som arbetar på detta område över ell vin fäll. Fråganom alternativa produktionsplaner är utomordentligt besvärlig. Det hela gällerju den inriktning som industrin har och den beredskap som möjligen kanåstadkommas genom att man i förväg försöker inrikta verksamheten så, att delinle blir negativa konsekvenser när en omläggning av produktionen måste ske.Där menar utskottet att de utrednings-initiativ som redan är tagna och detarbete som pågår är till fyllest. Med det yrkar jag bifalltill utskottels hemställan. Hen (): Med hänsyn till min bakgrund, innan Jag hamnade i detta hus, somombudsman i den avdelning i som särskilt kommer alt beröras av deomställningar som från tid till annan kan ske, finner jag anledning att lägganågra synpunkter på den här frågan. HerrBerndtson refererade de krav som Metalls medlemmar i har ställtrörande sysselsättningsgaranti för framtiden. Jag är väl medveten om att detär och alltid har varit en fråga där vi haft anledning alt utveckla vissaktivitet. Jag tyckte emellertid att referat var något förkortfattat för att ge rättvisa ål de synpunkter som Metalls medlemmar iLinköping och verkstadsklubben vid har framfört. Jaghar haft anledning att av och till diskutera dessa frågor medmedlemmarna, och jag tror mig ganska väl känna lill deras synpunkter. De harbl, a, sagt all de förutsätter - om vi skall ha ett försvar i ; en frågasom vi inte har anledning att nu diskutera - att fiygplansindustrin i Linköpingfår möjlighet att medverka också om man kan erbjudakonkurrenskraftiga alternativ. Vibefinner oss i en situation där dessa frågor diskuteras kanske i första hand urförsvarspolitiska aspekter och inte så mycket ur industripolitiska. Del är juden senare frågan somi behandlas nu med anledning av de motioner som harväckts. Det slår på några ställen såväl i referat från industriministernsinterpellationssvar tidigare som i utskottsbetänkandet alt det är företagensom i första hand har ansvaret för produktionsplaneringen. Det kan manmöjligen med viss reservation instämma i, men för mig framstår det helt klartatt också samhället har anledning att mycket aktivt intressera sig för dessafrågor. Inte minst en industri av den typ som del här handlar om, och som i såhög grad effektuerar beställningar som läggs ut av samhället, måste samhälletenligt min me- 4 protokoll 1975/76. ning ha anledning altintressera sig för. Man måste även medverka i den planering som del här sägsbör åvila förelagen. Om man läser litet mellan raderna och har lyssnat på dendiskussion som har pågått och pågår, så slår del väl tämligen klart att samhällethär har ett alldeles speciellt ansvar. För undvikande av missförstånd vill jagsäga att jag nog menar all detta ansvar inle bara är aktuellt förförsvarsindustrin ulan även för industriell verksamhet i övrigt. Våramedlemmar i i har ofta framfört alt man bör fåvetskap om intentionerna och de beslut som kommer att fattas på lång sikt. Vidvarje tillfälle då en utredning arbetar med dessa frågor är det givet altmedlemmarna kanske mer än eljest känner en oro för hur framtiden skall gestaltasig, Imaj månad 1974 tillsattes en arbelsgrupp, vilket också utskottet redovisar ibetänkandet, I den ingår representanier från såväl arbetstagarna som frånkommunen, försvaret och industridepartementet. Utredningen har särskilt tilluppgift alt ägna sig ål förhållandena i och den roll somförsvarsindustrin spelar och skall spela för framtiden. Jag måste, måhända medviss kritik, konstatera att den arbetsgruppen ännu inte har hunnit redovisaspeciellt mycket från sitt arbete, I varie fall har inte jag fått del avsärskill myckel av det som kommit fram ur den arbetsgruppens arbete. Jag villta det här tillfället i akt alt säga att jag hoppas och förutsätter altarbetsgruppen kommer att redovisa i varie fall något om hur denser på utvecklingen för framtiden. Enannan sak berörs i betänkandet, nämligen vad man skulle kunna kalla alternativaproduktionsplaner eller, som det slår i betänkandet, alternativa användningarav resurserna, där utskottet inbjuder att göra ett tillkännagivandetill regeringen. Det låter sig nog sägas och låter teoretiskt mycket bra skulle ha alternativ produktion, och jag vill inle avvisa tanken på att mani varie fall undersöker möjligheterna alt också i praktiken arbeta enligt sådanariktlinjer. Men Jag misstänker att det kommer att, såsom också utskottetsföreträdare har sagl, vålla vissa prakliska bekymmer all arbeta enligt denmodellen. Vi får se vad som kan komma ut av del här tillkännagivandel och demöjligheter som tas upp i betänkandet. Avslutningsvisvill jag, herr talman, eftersom jag utgår från - här gör jag en utvikning frånämnet - att vi även för framtiden skall ha ell med hänsyn till vår egensituation fungerande försvar, uttrycka den förhoppningen att svensk industriskall få möjlighet att i den omfattning som bedöms rimlig och lämplig förframliden medverka till att försöria detta försvar med de vapen som måstefinnas om försvaret skall fylla den funktion som vi menar att det bör fylla. Jag har ingel annat yrkandeän om bifall lill utskollets hemställan. (vpk): Milt referat avden diskussion som pågår i bland de anställda var, ansåg herrHenrikson, en aning kortfattat. var det så. Jag tror ändåatt kärnfrågan fanns med, nämligen att man viil ha andra alternativ för atttrygga sysselsättningen än vad som f n, finns. Jag noterar därvidlag såsompositivt att även menar att ansvaret för övergång lill civilproduktion måste vidgas lill att vila inle bara på företagel utan också påstaten. Jag tror att del är förklariigl om arbetarna vid inleriktigt räknar med att företagel kommer att fullgöra det som utskottet kallardel primära ansvaret. Jag hänvisar bl, a, lill en intervju i FolkbladetÖstgöten , där chef förklarade att man inte hadeplaner på civil produktion vid utan sade att dess uppgiftär att tillverka flygplan åt det svenska försvaret, ingenting annat. Del är vä!därför de anställda undan för undan skärper kravet att samhället här måste gåin i annan utsträckning än det gör f n. Jagvill än en gång påpeka all utskottet inte går in på hur man skall uppnå de målsom utskottet säger sig vilja uppnå i del tillkännagivande, som man föreslårriksdagen att göra och som jag ser som mycket positivt. Man är alltså inne påen riktig väg men stannar plötsligt istadigt före den logiska slutsals som jaglycker borde följa av det resonemang utskottet för. Jag finner det beklagligtatt man gör det, men jag hoppas all även den utredning om en program för civilalternativproduktion som vi har begärt skall komma fram. Jag trorall det är nödvändigt att man får ett sådant program, får så konkretaalternativ som möjligt, som så att säga pockar på de resurser som är bundnatill militär produktion, I stället för en negativ debatt om konsekvenser avminskade militära beställningar, som ibland förekommer, skulle del gälla hursnabbt militära resurser skulle kunna överföras lill angelägna civila objekt.Man skulle alltså vända på frågan. Jaglycker nog också i likhet med att försvarsutredningens bedömningarav det militära läget borde kunna lämnas därhän i detta sammanhang. Vad vidiskuterar är ju de väldiga resurser som binds lill militär verksamhet,hur de skall kunna komma till användning för civila ändamål och hursysselsättningen skall tryggas för de anställda. Utan alt diskuteraförsvarsulredningens bedömningar som - det vill jag understryka - säkerligeninle är invändningsfria hävdar jag bestämt att oberoende av den aktuellamilitärpolitiska bedömningen kvarstår frågan om att planera övergång till civilproduktion på lång sikt. Jagvill, herr talman, i detta sammanhang erinra om , där man globaltbeskrev situationen på följande sätt: "Detfinns så många krav som tävlar om en nyttig användning av resurser frigjordagenom avrustning att det verkliga problemet är uppställande av enprioriletsskala. De viktigaste av dessa krav skulle utan tvivel redan varaväsentligen tillgodosedda om det inte vore för kapprustningens skull," Jagmenar att detta bör vara utgångspunkten för en diskussion om övergång frånmilitär till civil produktion också i vårt land. en sådan övergång sade mani samma rapport att övergångens smidighet på kort sikt till stor del beror påregeringens förmåga att förutse de typer av problem som kunde uppslå och påförberedelsernas lämplighet. Jag menar att det inte kan vara så svårt att inseatt det behövs en utredning för att få ell samlat grepp om problemen och alt fåett program för denna nödvändiga övergång. Del behövs för att förutse olikatyper av problem och för all åstadkomma lämpliga förberedelser för att defrigjorda resurserna skall komma till nyttig användning, som FN-rapportenuttrycker det. Vad försl beträffar utskottets talesmans kommentar till formuleringarnai molionen 1680 vill jag bara ha fastställt att där är klart utsagt alt manbegär en uppföljning till svenska förhållanden av Myrdalgruppens arbete. Dennagrupps arbete har aktualiserats tidigare i , och del måväl vara oss förlåtet om vi inte har varil så pass fulländade i våralt-salsskrivning att vi inte något tydligare har angivit vad Myrdalgruppensarbele går ut på, I all-satsen begärs en uppföljning genom studier av konsekvensernaför sysselsättning, råvaruåtgång, forskning och utveckling etc, av en selektivnedrustningsåtgärd. Läser man litet mer i Myrdalgruppens arbete förstår manockså all del inle innebär att man därmed har tagit ställning för ennedrustningsåtgärd utan att det är fråga om att granska konsekvenserna av ensådan åtgärd. Nåväl,vi får återkomma till den biten. Eftersom utskottet tydligen har misstolkat ossfår vi göra en bättre formulering till nästa gång. talesman och säger att del är besvärligt attgenomföra alternativa produktionsplaner. Självfallet är det så. Hade del varitenkell genomfört, skulle delta ha funnits för länge sedan. Men låt mig i dettafall faktiskt åberopa försvarsulredningens betänkande, där man lar upp deförsvarsekonomiska problemen, vilket kan vara befogat att åberopa i detlasammanhang. Det heter på s, 176 i detta betänkande bl, a,: "Delvästeuropeiska samarbetet är redan relativt välutvecklat vad avser den mestavancerade militära maierielen. Främst gäller det flygplan, helikoptrar ochrobotar. Framtidsbilden är ensidig. Allt tyder på en accentuerad utvecklingmot stora västeuropeiska försvarsindustrier. De redan storaförsvarsindustrierna torde ha befäst sin ställning genom samarbetsprojekten. Dettasker på bekostnad av de mindre industrierna och inte minst på bekostnad av demindre staternas försvarsindustrier," Litetlängre ner sägs: "Dessa tendenser pekar på strukturella problem på siktför den svenska försvarsindustrin. Den nationella marknaden tenderar all föravancerad och teknologiinlensiv materiel bli otillräcklig för att upprätthållautvecklings- och produktionskapacitet inom landet på alla system- ochteknikområden. Kostnaderna för avancerad teknologi och komplexa system avseendevapen och vapenbärare har uppvisat kraftiga ökningar," Detär ju konsekvensen av del här resonemanget -att vi icke kanfortsätta på samma vis - som ligger i botten både för Myrdalgruppens jobb ochförde motionskrav som vi har framfört i tidigare och även . Det äralltså inie någonting annat än att vi skall värna om våra anställda både SAABoch på andra försvarsindustrier. De skall ha samma trygghet som alla andra idet svenska samhällel. Men samhället måste också ta ansvaret för att enplanering kommer till stånd i så god tid att de anställda och samhället inteställs inför fullbordat faktum. Jagtycker det är angeläget att detta blir sagt i diskussionen. Jag vill ändåpåpeka alt på samma sätt har också den grupp som har arbetat förförsvarsuiredningen resonerat när man där påpekat att det är viktigt attberoendeförhållandet mellan försvaret och försvarsindustrin understryks av attantalet kontrakt när det gäller både utvecklings- och produktionsarbete ärlitet i förhållande till den totala ordersumman, "Den civila marknadenssituation med varierande marknadsandelar för konkurrerande företag föreliggersällan, I stället är förhållandet ett antingen/eller som tillsammans med destora ordersummorna kan ge en svårhanterlig ryckighel i företagens planering.Förhållandel leder mycket lätt till ett starkt omsättningstänkande hos bådekund och säljare. En fortlöpande förfining av etablerade vapenidéer, vilkeneftersom den lägger tyngdpunkten vid den kostsamma utvecklingsfasen är enmycket dyrbar förbättringsstrategi, tar därvid lätt överhanden, och denstatliga köparen med sin känslighet för sysselsättningsaspekter etc, kan lämnasutan reell möjlighet att satsa på nya, mer okonventionella tekniskalösningar." Vihar nu fått klart för oss via den här utredningen, som väl har verifierat detvi känt till tidigare, att det är nödvändigt att samhället går in och tar ettreellt ansvar för en sådan planering som måste komma till stånd. Jag har helleringenting emot att citera industriminister svar på deninterpellationen just i de frågorna som jag väckie , där hanändå klart riktade kritik mot ledningen för , som inte hade visat någotsärskilt intresse för att klara av omställningen lill civil produktion. "Jag har lyvärr inle kunnal finna", sade han, "av av möjligheierna till utbyggnad av verksamheten på åtskilligaplatser framöver all förelaget har nämnt någonting om enutbyggnad eller nya sysselsättningsmöjligheter i , Jag hoppas att dethar varit en tillfällighet som företagsledningen kommer alt vara beredd atträtta lill," Detfinns skäl till alt man nu tar ett steg framåt på detta område, och jag hälsarmed tillfredsställelse utskottets skrivning om motion 1679, Vad gäller denandra motionen - att kartlägga Myrdalgruppens arbete på svenska förhållanden -skall vi återkomma. Hen iStockholm (s): Herr talman! När del gäller frågorna om företagens ansvar ochsamhällets ansvar vill jag än en gång betona nödvändigheten av att här slås fast att företagen skallåläggas ett ansvar för sina anställda när det gäller sysselsättningen.Självfallet har också samhället ansvar i de frågorna, inte minst i egenskap avstor beställare inom försvarsområdet. Det förskjuter dock inte grundsatsen ochprincipen. Vadbeträffar anmärkningar om utskottets ställningstagande tillmotionen 1680 vel jag inte om de är särskilt befogade. Vi har med utgångspunkti föreliggande aktivitet på utredningsområdena dragit slutsatsen att härförekommer aktiviteter som myckel väl kan leda fram till det resultat som fruTheorin är ute efter. Vi har också understrukit att det med hänvisning till deltanu inte finns anledning au ytterligare aktualisera det här. FruTheorin har tillbringat en del av förmiddagen med au läsa innantill urutredningar. Jag skall också göra så och citera avslutningen av den tidigarerapporten, som jag tror del är ganska nödvändigt att känna lill i den härdebatten. Den avslutas nämligen på detta vis: "Denutveckling som skisseras i rapporten kan förväntas medföra förändringar isåväl omfattning som inriktning av försvarsmaterieleflerfrå-gan. Delta kräveren anpassning av försvarsindustrin till dessa ändrade förhållanden.Anpassningen måste ske till den långsiktiga anskaffningspolitiken men medbeaktande av kortsiktiga sysselsättningsproblem. Denföreliggande rapporten har främst karaktär av översiktlig probleminventering.Fördjupade analyser inom flera av de beskrivna delområdena är angelägna," Jagförutsätter att den här ytterligare belysningen kommer alt leda fram till kan fatta beslut om vilka vidare åtgärder som är av nöden. Jag begärdeordet närmast med anledning av att flera talare har antytt alt intehar gjort någonting och inte visat något intresse när det gällt att inriktaproduktionen mot en civil verksamhel, I sanningens namn bör man ändå citeraockså vad utredningen om försvarsindustriella problem konstaterar på denpunkten: "ÄvenSAAB:s flygdivision driver vissa projekl som syftar till att hitta nya, civilaanvändningsområden för de utvecklings- och produktionsresurser man besitter.Förutom det näraliggande försöket med civila flygplan prövas områden somenergi, havsresurser och transporter," Dettafinns alltså klart utsagt i rapporten. För helhetens skull bör också delredovisas. HerrBerndlson sade i sitt första anförande - och det hänger delvis samman medsysselsättningsaspekterna - att arbetare inte gick på det lockbete somSAAB lade ut när man försökle sälja , eller , påvärldsmarknaden. Men hade vi lyckats alt klara hem denna s, k, århundradetsvapenaffär, är det inget tvivel om alt detta - även om skulle hatillverkats på licens utomlands - såväl på utvecklingssidan som påverkstadsgolvet skulle ha skapat ett bety- dande anlalsysselsättningstillfällen, för att inte lala om vad det skulle ha inneburit närdet gällt att slå ut utvecklingskostnaden för svensk flygplansindustri ochdärmed vad del hade betytt för skattebetalarna. HerrHenrikson sade en sak som jag mycket gärna vill understryka. Han uttrycktenämligen den förhoppningen att svensk försvarsindustri även i fortsättningen, iden mån vi nu skall ha ett försvar, skall få medverka till alt förse detla försvarmed vapen. Utan att dra upp någon försvarspolitisk debatt vill jag peka på attom vi vill ha handlingsfrihet i försvarssammanhang, är det naturligtvis avväsentlig betydelse att vi har en inhemsk försvarsindustri som utvecklar ochtillverkar vapen och andra produkter för det svenska försvarets räkning. Vibör komma ihåg, herr talman, de dyrköpta erfarenheter man gjorde inom detsvenska försvaret under , då del inte bara var att gå ut ochförsöka köpa ett bra flygplan utan då man måste köpa flygplan där man kundegöra det. Den situationen tror jag vi skall vara försikliga med all försältaoss i på nytt. Hen (): Det kan bereda vissa svårigheter alt avgränsa den här diskussionen; denblir gärna en försvarspolitisk debatt i stället för en industripolitisk. Jagskall försöka att avhålla mig från alt diskutera försvarspolitik . FruTheorin ägnade ju en betydande del av sitt senaste inlägg åt att tala om sådanlsom egentligen ligger utanför dagens ämne, men jag kritiserar henne inte fördet, eftersom jag inser svårigheten att göra denna avgränsning. Vadjag emellertid vill lägga till det jag redan sagl är att vi så lätt, när vidiskuterar de här frågorna, lalar i kategorin stora företag, i det här fallet iförsta hand i , Men, som det påpekas i de framstötar somhar gjorts av de fackliga organisationerna i , del handlar här ibetydande grad också om underleverantörer till , vilkas nära nog helaverksamhet är beroende av huruvida de också för framliden kan räkna med attvara underleverantörer till . Del komplicerar yllejligare det ämne som vijust nu diskuterar. Jag vill därför säga att vi måste vidga begreppet lill attgälla hela den industriella sektor som har att syssla med dessa frågor. Delframgår för övrigt av betänkandet all ungefär 15 "n av leveranserhar med försvarsmateriel att göra. Detta tyder på all en väsentlig del - denstörsta delen rent av - är civil produktion. Men också här kan man diskuteravar gränserna egentligen skall dras. Bilar som vi i vanliga fall tillverkar förcivila ändamål men som i betydande omfattning försäljs lill del svenskaförsvaret - är det försvarsmateriel eller civil materiel? Här finns alltsåsvårigheter med avgränsningen. Jaginser att har ett annal ärende här än vad i varie fall jag har.Del gäller för honom alt till varie pris se till all så myckel resurser sommöjligt, såväl när del gäller forskning och utvecklingsarbete som när delgäller tillverkning, fiyltas över från den militära sidan lill den civila sidan. På visstsätt skulle jag också vara angelägen om all så skedde, men under den givnaförulsäilningen all inle vår försvarspolitik skulle äventyras i sammanhanget. Avslutningsvis,herr talman, måste jag vända mig till dem som kräver utredningar på del härområdet och säga, att någon liten egen mening om hur detta problem skallangripas - och framför alll hur resultatet skall se ut - kan man väl ändåbegära alt vederbörande skall ha. Jag lyssnade uppmärksamt på inlägg och fann inle att han hade så mycket som en suck alt anföra i detsammanhanget. Men han har ju tillfälle alt återkomma i frågan, och jag hoppasatt han då inte återkommer med den synpunkten att "vi kräver utredning därföratt vi vill ha problemet belyst". Jag begär inle att han skall presenteraen fullödig utredning, men någon liten synpunkt tycker jag ändå kunde vara påsin plats. Hen (vpk): Till herrStrindberg vill jag säga att vad de anställda på gav ullryck åt varoro för att en satsning på internationell fiygplansproduktion skulleytterligare försvaga de redan svaga satsningarna på civilaproduklionsalternativ. Det är detta som är kärnpunkten. Det är ju inte genomfortsatta eller nya satsningar på det militära området som man löser problemenvare sig för de anställda i denna typ av industrier eller för de bygder därdenna typ av industrier är koncentrerade, utan del är framför allt genom attframskapa civila alternativ. Jagskulle också lill gärna vilja säga all när det gällerdenna typ av produktion tror jag inle del räcker med vad som allmänt gäller ifråga om ett åläggande för företagen beträffande anställningstrygghet ochliknande förhållanden. Jag tror att det behövs särskilda åtgärder. Men jag villbetona all detta på intet sätt befriar företagen från ansvar för att göra sininsats för en sådan omställning. HerrHenrikson har naturligtvis förstått mig rätt när han gör den tolkningen altjag vill flytta över så mycket som möjligt från militär till civil verksamhet.Jag menar alt det finns en rad eftersatta behov på det civila området på grundav att vi binder för stora resurser till militär verksamhet. Jag skall inte gemig in på någon försvarspolitisk debatt, men det är ju ett faktum att betydanderesurser är bundna. Därför ser jag en sådan överflyttning från militärlill civil verksamhet också som något offensivt på en rad andra viktiga områdeni samhället. Sedansaknade en suck från min sida. suckade häromåretsjälv om övergång lill civila flygplan, men jag vel inle om han har släppt dentanken. Jag tycker att del vettigaste saltet att angripa detta problem inte äratt vi enskilda ledamöter här i lycker att man borde salsa på deteller det utan all vi begär en ordentlig kartläggning om vilka områden som delär möjligt att göra en sådan satsning på. Hen ():