prot · FZ0959 · 1975-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1975/76:59 §1 Justerades protokollet för . §2 Meddelande om arbetsplenum Förall bereda utskotten ytterligare lid att sammanträda kommer det arbetsplenumsom i den preliminära tidsplanen utsatts till att ta sin början först . §3 Föredrogs och hänvisades 1975/76:7 lillfinansutskottet §4 Efter föredragning lades 1975/76:9 tillhandlingarna §5 Föredrogs och bifölls interpellationsframslällningarna 1975/76:101 och 102. HenFÄLLDIN (c): Tecknen pä lågkonjunktur blir nu alltmer påtagliga. Lägel påarbetsmarknaden har undergått en klar försämring. Det visar sig framför alll ietl ökat antal varsel om kommande uppsägningar. Till detta kommer den redanlidigare omfattande ungdomsarbetslösheten och svårigheterna för kvinnor somsöker arbete att få Jobb. Exportsituationen är inom åtskilliga branscher mycketdyster. Inom fler och fler näringar används t. o. m. ett så starkt ord som krisför all beskriva lägel. Till de mörka inslagen i vår ekonomi hör också, atttakten i prisstegringarna inie visar några tecken på alt mattas. Vilkaverkningar den internationella lågkonjunkturen lill sist kommer atl få i vårtland hänger i hög grad samman med hur fort exporten skjuter fart igen. Ländernai , som utgör slora exportmarknader, präglas ännu avlågkonjunktur. Man mäsle också räkna med atl dessa länder vid en uppgång iförsta hand lar i anspråk egna outnyttjade resurser och bara i andra hand ökarsin införsel av varor från andra länder. Därförmåste den ekonomiska politiken ha en expansiv inriktning under det närmasteåret. Med hänsyn lill det slora underskottet i utri-kesaffärerna och riskernaför fortsatt inflation kan del inte bli fråga om att nu stimulera den privatakonsumtionen. Denna har ju för övrigt automatiskt fält en stimulans genom denya justeringar av statsskatten som skett nu och genom atllöneförhöjningarna betalas ul redan från årets början. Stimulansåtgärdernamåste i stället inriktas på atl främja investeringarna. En sådan politikstämmer också överens med vad som behöver göras för atl lösa några av deviktigaste långsiktiga uppgifterna: all skapa arbele åt alla, att åsladkommaregional balans, alt fä bort underskottet i ulrikesaffärerna samt att få grepppä inflationen. Allatycks nu vara överens om atl underskottet i ulrikesaffärerna skall angripasoffensivt och alt "utsvällning" skulle fä förödande verkningar päsysselsättningen här hemma. Meningsskiljaktigheierna gäller i stället främslvilken inriktning investeringspolitiken bör ha. Regeringenvill liksom tidigare ensidigt styra resurserna till de stora exportföretagen.Mer än lidigare vill man nu ocksä favorisera de statliga företagen.Vi inom menar att det är minst lika viktigt atl söka tryggamotståndskraften inom de näringar som arbetar i konkurrens med ulländskaförelag på vår hemmamarknad. Det fär inte heller bli så atl de mindre ochmedelstora förelagen i praktiken stängs ule från de statliga stimulansåtgärderna,särskilt inle som den delen av vårt näringsliv har störst betydelse försysselsättningen. Vibefinner oss nu i en situation där invesieringsbenägenhelen inom industrin pävanligt sätt tenderar atl sjunka när avsättningsmöjligheterna blir osäkrare.Men dessutom är de flesta företag inställda på ökade svårigheter attfinansiera nya investeringar, inklusive fortsatt produklion på lager. Redan nuhar förelagen myckel kapital bundet i sina stora lager. De siörre företagen somhar tillgäng lill arbelsmiljöfonder, särskilda investeringsfonder och vanligainvesteringsfonder, kommer också efler hand att tömma ul dessa reserver. Dåblir tillförseln inle bara av lånekapilal utan också av riskvilligt kapitalallt viktigare. Varken banker eller andra långivare kan i längden slå tilltjänst med mer lånekapital, om förelagen inte samiidigi själva förmår öka delegna kapitalet. Inom företagen finns del av naturliga skäl också eupsykologiskt motstånd mol atl expandera, investera och låna, om del måste ske påbekostnad av solidilelen. Sårbarheten i kritiska situationer blir då alltförstor. Finansministernpekar pä della när det gäller de stora börsnoterade företagen. Mlen han haruppenbarligen glömt alt förhållandena naturligtvis är likartade inom den mindreföretagsamheten. De åtgärder som statsmakterna nu måste vidta för atlunderlätta företagens anskaffning av riskvilligt kapital och av lånekapital fårdärför inte begränsas till enbart de stora förelagen. Enbart under januari månadhar börsföretagen aviserat nyemissioner på sammanlagt omkring 500miljoner. Med hänsyn till börsföretagens stora behov all skaffa nyttaktiekapital anser vi det rimligt all tillföra ytterligaremedel. Mendå - och det är viktigt - mäste de små och medelstora företagen fåmoisvarande möjligheter alt skaffa sig kapital. Del bör ske genom allföretagarföreningarna får ökade möjligheter alt lämna s. k. direkllån och genomatl man ökar ullåningskapaciieien hos Industri-kredit, Företagskredil och andras. k. mellanhandsinstitul, som är specielll inriktade på att lämna lån lillmindre industriföretag, jordbruk och förelag inom handel och annan service.Företagarföreningarnas lån kräver inte samma säkerhet som vanliga banklån ochkan därför betraktas som elt slags riskvilligt kapital. Deras värde äremellertid begränsat genom aU lånebeloppet inte får uppgå till mer än . Knappheten pä medel totalt för denna utlåning leder i prakliken tillatl kraven på säkerhet för dessa län ökar. Vi anser alt lånetakel bör höjaslill och att staten bör ställa 150 milj. kr. tillförfogande för utlåning genom företagarföreningarna mol 30 milj. kr. Denövriga lånekapaciielen i Industrikredit och Företagskredit bör ökas lill 1miljard kronor för atl den mindre företagsamheten skall komma på någorlundajämställd fot med de stora förelagen. Samtidigtkvarstår våra lidigare invändningar mot placeringsreglerna för fjärdeAP-fonden. Vi anser alltså forlfarande alt fondens placeringar bör varabegränsade till en viss del av aktiestocken i varje enskilt bolag, förslagsvisde 5 96 som gäller för vanliga försäkringsbolag. skall enligtvår uppfattning enbart vara elt organ, som i bl. a. sysselsättningssyfteunderlättar förelagens kapitalanskaffning - inte elt investmentbolag förstatlig spekulation med pensionärernas pengar eller ett holdingbolag för attöka maktkoncentrationen inom näringslivel. Totaltsell är enligt vår uppfattning inte heller de investeringsinsatser jagredovisal tillräckliga för alt upprällhälla industriinvesteringarna pågodtagbar nivå. 1 den partimotion som väckt tillsammans med folkpartietom den ekonomiska politiken föreslår vi därför en förstärkning av det generellainvesteringsstöd, som redan utgår i form av särskilda invesleringsavdrag ochmoisvarande bidrag. För alt motverka att detla slöd ensidigt inriktas pä altöka maskininvesleringarna, vill vi att del utvidgas lill alt omfatta ävenbyggnadsinvesteringar, precis som var fallet under förra lågkonjunkturen. Närdet gäller utvecklingen på arbetsmarknaden pä litet harsysselsältningsulredningen varil enig om den ambitionshöjning i sysselsättningspolitikensom bl. a. kommer till uttryck i'all man ersatt begreppet "fullsysselsättning" med uttrycket "arbete åt alla". Vi inom centernmenar att man i första hand måste ta fasta på de skillnader isysselsällningsnivå som föreligger mellan olika områden av landet. Högsysselsättningsgrad måste ju ha ell direkt samband med människornas vilja ochintresse för atl ta ett arbete. En allmän höjning av sysselsättningsgradenöver hela landei lill den nivå som vi har i de bäst Onsdagenden 4 febnjari 1976 ställda delarna av landetinnebär att det behövs 380 00000 000 nya jobb. Det är den målsättning som vitycker är rimlig i elt tidsperspektiv in på 1980-talel och som vi därför harutgått frän i vårt nya näringspolitiska program. Närregeringen skrev direktiven till sysselsältningsulredningen för omkring tvä årsedan fick nog många intrycket all socialdemokratin hade ungefär sammaambitionsnivå. Därför kommer del fakliskl litet överraskande atl regeringenoch socialdemokraterna nu i prakliken vill ta steget tillbaka lill ensysselsättningspolitik som liknar den som väljarna så klart underkände i valet1973. försöker man i socialdemokraternas valmanifest och på andrahåll föra fram sysselsättningen som den viktigaste politiken. Enlägre målsättning i della sammanhang än 400 000 nya arbetstillfällen innebär juatl man inle tillerkänner människor i de sysselsältningssvaga områdena sammarätt lill arbete som den som bor i områden där vi har den bästa ochallsidigaste arbetsmarknaden. Del innebär all man i praktiken också gör avkallpå ambitionerna all uppnå regional balans. Därförmåste min fråga lill socialdemokraterna nu bli: Hur mycket vill nisocialdemokrater pruta på den målsättning om arbele åt alla som vi i centernhar ställt upp? Jag tror all det skulle skapa siörre klarhel i debatten om vikunde få ett svar på den frågan. Uppriktigtsagl har vi i - pä samma sätt som 1973 - upplevt socialdemokraternasattacker mot vår sysselsättningspolitik som ganska konstlade och ansträngda. Förslmötte oss argumentet att folkel inle räcker till för att fylla de 400 000 nyajobben. Del faller ju på sin egen orimlighet, eftersom del bara är fråga om atthöja sysselsätlningsnivån över landet som helhet till den nivå som redan finnsi de bäst ställda länen. har socialdemokraterna argumenterat som om detrodde alt människorna i de sysselsältningssvaga områdena inie vill ha arbete isamma ulslräckning som folk i storstäderna eller i . Men det harsysselsältningsulredningen själv effektivt vederlagt. Viljan alt ta arbete -om del går all få något - är lika stor i hela landei. Därför mäsle människornai de områden där det är svårt alt fh arbete uppleva denna argumentation frånsocialdemokraterna som ell direkl hän. Slutligenåterkommer Ju då och då del konstiga talet om att det skulle vara "fördyrt" alt sätta fier människor i arbete. På del vill jag svara med eltcitat. Det lyder: "Folkets vilja lill arbeie är nationens viktigastetillgång." Det är hämtat från socialdemokraternas valmanifesi. Det är brasagt - låt oss 'då också ta vara pä den tillgången! Detligger i sakens natur atl en stor del av de nya jobben måste komma i de områdensom nu har brist på sysselsättning. För atl fä en posiliv ulveckling i dessaområden måste den lokala arbetsmarknaden utvecklas sä all den erbjuderalternativ för människorna. Detla förutsätter atl de regionalpoliiiska medlenutvecklas och förstärks väsentligt. Den regionalpolitiskastödverksamheten skall anpassas efter vilka be- hov som finns i olikaområden. Förutom de generella regionalpoliiiska insatserna - jag tänker påfrakistöd, skalleuijämning mellan kommunerna, särskilda slöd förkommunikaiioner och annan service m. m. -mäste de riktade regionalpoliiiskainsatserna differentieras och även kunna användas av de lokala och regionalasamhällsorganen. Del starkaste samhällsstödet skall utgå lill de orter som svagaste sysselsättningssituationen. Detta är en socialt rikligregionalpolitik. Den går tvärtemot del nuvarande orlsklassificeringssystemet,för del systemet har oacceptabla cenlralisliska effekter. Kärnkraftensanhängare i regeringen och annorstädes påstår rakt ul - och ulan sakligdokumentation - atl sysselsättningen kommer i fara om man inte bygger ulkärnkraften. har man gäll så långt att man har tillåtit sigformuleringar av typen "ulan energi inga Jobb". Vem diskuterar man dåmed? Cenierns förslag innebär en årlig ökning av energitillförseln ochjämsides med delta en kraftfull politik för effektivare användning av den redantillförda energin. Detfinns många fakla som visar all regeringen har fel i sitt påstående allsysselsättningen kommer i fara om man inte bygger ut kärnkraften. Jag skallpeka pä några. Regeringensegel program - liksom vårt - bygger pä nolltillväxt när del gäller energin1990. Om enprocentiga ökning av energin skulle vara ett hot mot sysselsättningen- vad innebär då regeringens egen inställning lill nolltillväxt ursysselsättningssynpunkt? Densvenska energiförbrukningen per person och är är knappt tvä tredjedelar av denamerikanska. Men sysselsättningen i är klart bällre än sysselsättningeni . Vadregeringen har försummat är alt noggranl undersöka de resullat en politik somsatsar på effektivare energianvändning skulle ge när det gäller det framtidaenergibehovet, när det gäller sysselsättningsökningen och när det gäller miljövinsterna.Alt regeringen inle gör det beror naturligtvis pä att man har bundit sä mycketav resurser - ekonomiska och andra - på kärnkraflsutbyggnad alt man inte harmycket kvar atl sälla in på en politik för bättre hushållning. Här gårskiljelinjen mellan cenierns och regeringens energipolitik. För all kunnafullfölja världens mesl ambitiösa kärnkraflsprogram avslår man från den väg sommäsle vara den förnuftigaste och den säkraste, den som innebär all effektivtutnyttja den energi som tillförs. Genom atl man går vidare medkärn-kraflsulbyggnaden blir handlingsfriheten dag för dag alltmer beskuren. Centernavvisar regeringens kärnkraftspolilik. Så länge en samfälld forskar- ochexpertkär inte kan garantera alt de allvarliga riskerna vid kärnkraflsproduktionkan bemästras på etl betryggande säll kan vi inte salsa på kärnkraften. På samma sätt som fallet nu är i satsar man i en lång radstater runt om i världen hårt på en snabb och omfallande uppbyggnad av civilakärnenergiprogram. Bland de länderna finns också sådana som inle harundertecknat icke-spridningsavtalet. Detär fullt klart atl del föreligger elt intimt samband mellan möjlighelerna attutveckla och driva kärnenergianläggningar för civilt bruk och möjlighelerna atlframställa atombomber. Frän sida har vi vid åtskilligatillfällen pekat på det sambandet. Statsminister har i internationellasammanhang också lagil upp detta samband och - del vill jag gärna säga - på ettmyckel förtjänstfullt sätt analyserat riskerna därvidlag. Omnuvarande uibyggnadsplaner för kärnkraften fullföljs, kommer det allfinnas ca 400 kärnreaktorer i drift i elt 30-tal länder. fanns ca plutonium som hade producerats i civila kärnenergianläggningar. Ar 1980, alltså , är siffran uppe i . En tredjedel av den mängden kommer däalt finnas i länder som inle har kärnvapen. Enbart den mängden, drygl plutonium, gör det möjligt för dessa länder att ärligen producera 12 000 alomladdningar avNagasakislyrka. Tilldella kan läggas yllerligare länder som förfogar över s. k.forskningsreaklorer, fulll tillräckliga för all man skall kunna ta fram plutoniumför kärnvapenframställning. Regeringenoch den svenska nedrustningsdelegationen har gjorl elt berömvärt arbete iförsöken att åstadkomma ell internationellt kontroll-syslem. I delta arbete harregeringen mitt partis fulla och oförbehållsamma Slöd. Menfaktum är att vi ännu inle har etl kontrollsystem som fungerartillfredsställande. t. ex., som köpte kärnkraftsanläggningar frånVästtyskland , har motsatt sig internationell konlroll på silt egetterritorium. har redan nu signalerat missnöje med en sådaninternationell kontroll, som de anser diskriminerande så länge iniesupermakterna fullföljer sina nedruslningsålaganden på kärnvapensidan. Tilldella kan läggas atl vi har fått bekräftat att plutonium, möjligtatl använda för kärnvapenframställning, är på drift - och ingen vel var. Detär, herr talman, med dessa risker för ögonen som vi har fört fram tanken på attförsöka åsladkomma elt internationellt exportförbud för kärnenergianläggningarför civilt bruk till i första hand länder som inte skrivit påicke-spridningsavtalel. Den interpellationsdebatt som fördes här i kammaren idenna fråga för någon vecka sedan gav besked om atl man på regeringshållbedömde del som uteslutet alt kunna åstadkomma ett sådant exportförbud ochansåg all elt förslag t. o. m. skulle försvära de fortsattanedrustningsansträngningarna. Jag har litet svårt all förstå hur man så säkertkan veta att denna bedömning är riktig, när man uppenbarligen inte ens hellinformellt har fört fram denna tanke. Jagvill uttrycka förhoppningen all regeringens inställning till förslaget ominternationellt exportförbud inle skall vara slutgiltigt ulan all man på allvarskall pröva de möjligheter som vårt förslag kan erbjuda. För har det alltid varit en vikiig angelägenhet att dengeneration som genom sitt arbete lagt grunden lill vårt eko- nomiska välstånd skallgaranteras en trygg ålderdom. Det är därför som vi drivit kraven päförbättringar av pensionärernas villkor. Fleraav våra förslag har, trots mångårigt motstånd, inle minsl fränsocialdemokraterna, nu förverkligats hell eller delvis. Under1974 fattades beslut om förbättringar av folkpensionsförmänerna och om höjdapensionstillskott för dem som saknar ATP eller har liten ATP. Pensionerna förunga handikappade förbättrades, och sänkning av pensionsåldern till 65 är föralla, en reform som vi kämpat för i 15 är, kommer att förverkligas från 1 julii är. Egentligen skulle reformen ha trätt i kraft redan för en månad sedan, menden har ju försenats genom att riksdagsmajoriteten hoppade av från den linjesom pensionsålderskommittén hade dragit upp. Samhälletsutfästelser lill pensionärerna om värdebeständiga pensioner och del i denallmänna standardulvecklingen i samhället måste hållas. Därför krävs en översynav om konsumentprisindex verkligen speglar folkpensionärernaskonsumtionsmönster. Mångaäldre känner en siörre trygghet och kan lällare hålla kontakt med släkt ochvänner om de kan bo kvar i den gamla hemmiljön. En upprustning av bostaden ärofta en förutsättning för all della skall vara möjligl. Vi har därförföreslagit att de ränte- och amorieringsfria bostadsförbättringslånen somutgår till äldre och lill handikappade skall höjas från . lill 20 000kr. Vårdoch hjälp i hemmet, vare sig den ges genom den kommunala hemhjälpen,landstingels hemsjukvård eller av någon anhörig, är i mänga fall det bästaalternativet. Utbyggnad av den sociala hemhjälpen och hemsjukvården är därför angelägen. Värtansvar för dem som har lagt grunden till värt ekonomiska välstånd fär aldrigsällas i fråga. Lika självklart är vårt ansvar för näsla generation. Detansvaret - ansvarel för barnen - ligger först och sisl pä föräldrarna. Men detär samhällets uppgift au underlätta för föräldrarna att klara den vikligauppgift som omsorgen och omvårdnaden av barnen innebär. Samhälletsinsatser måste utgå ifrån atl föräldrarna har etl i alla avseenden gemensamtansvar för barnen. Men dessa Insatser måste också utgå från föräldrarnas rättatl själva bestämma hur de sinsemellan fördelar della ansvar. Detfinns inle en enda given lösning på hur man fördelar ansvaret, ekonomiskt ochpå annat sätt, mellan föräldrarna. Eftersom barnens trygghet och välbefinnandei hög grad påverkas av hur föräldrarna trivs med sin livssituation är detangelägel att samhället inle fattar beslut på barnfamiljernas vägnar utan istället skapar sådana förutsättningar all föräldrarna ges möjlighet atl formasin tillvaro så som del passar bäst i varje enskild familj. Samhällelskall alltså inte styra och bestämma hur barnfamiljerna skall ordna silt liv.Samhällel skall ge valmöjligheter, erbjuda olika alternativ. Omsamhällets stöd lill barnfamiljerna ensidigt inriktas på en utbyggnad av denkommunala barnomsorgen, så som socialdemokraterna fö- respråkar, Ja, då har mani prakliken bestämt vilken tillsynsform föräldrarna skall välja. Vianser, precis som regeringen, atl barndaghemmen skall byggas ul så all behoventäcks. Men för all få en uppfattning om de verkliga behoven mäste mansamtidigt ge föräldrarna möjlighet alt visa hur de vill ha barnomsorgen ordnad. Detär därför vi arbeiar för en familjepolitik som skapar valmöjligheter. Men manmåste satsa på atl ge arbete ät alla som önskar del, barnomsorg åtdem som har behov därav, kortare arbetstid och förbättrad anställningstryggheiför småbarnsföräldrar och elt värdnadsbidrag till alla familjer . Detmåste vara möjligl alt förena en insats i förvärvslivet med en god omvårdnad avbarnen. Därför bör en lagsladgad rätt lill förkortning av arbetsdagen till sexlimmar för alla föräldrar med barn under tre är genomföras , liksom rätttill tjänstledighet under moisvarande lid. Därigenom skulle vistelseiiderna pådaghem förkortas och föräldrarna skulle få mer lid för barnen. Del är beklagligtatt denna angelägna reform har fördröjts på grund av oenighet inomregeringspartiet. Förall alla småbarnsföräldrar skall kunna utnyttja rätlen till kortare arbetstidär del nödvändigi all någon form av ekonomisk ersättning för inkomstbortfall,som blir följden av kortare arbetsdag, utgår. Idebatlen har förekommit tvä alternativa lösningar. Den ena ärfamiljestödsulredningens förslag om en delföräldrapenning. Ersättningensstorlek skulle då variera kraftigt beroende pä föräldrarnas inkomsl liksom dengör i föräldraförsäkringen, där ersättningen varierar frän . per dag till179 kr. Den andra lösningen är värt förslag om etl vårdnadsbidrag på10 . lill alla familjer som har barn under tre års älder. Vårtförslag bygger på principen alt arbeiet med barnen är lika värdefulll oberoendeav föräldrarnas inkomst. Liksom föräldrapenningen är vårdnadsbidragelersättning för utfört arbele, och därför skall ersättningen beskattas och ävenligga till grund för beräkning av ATP-poäng. Införandet av dennafamiljepolitiska reform skall enligl värt förslag ske pä sä sätt atl familjermed barn födda fr. o. m blir berättigade till vårdnadsbidrag. Vårdnadsbidragelger, till skillnad från delföräldrapenningen, ell ekonomiskt slöd lill deföräldrar som när barnen är små önskar deltidsarbeta eller somvill stanna hemma på för atl själva svara för sina barns omvårdnad. Denmöjlighet som värt förslag öppnar har irriterat på sina håll. Jag villuppriktigt säga alt del förvånar mig. Vi vel atl många föräldrar önskar varahemma när barnen är små. Flera undersökningar har visal detla. I mångalåginkomslfamiljer kan man inledet. Ekonomiska skäl hindrarföräldrarna. När värt förslag ger denna möjlighet ät föräldrar med småinkomster - vem vill då slå här i och klandra de föräldrar somutnyttjar denna möjlighet som erbjuds därför atl de lycker atl det är bäst förderas barn? Vem står här i eller annorstädes och klandrar föräldrarnadärför all de handlar så? Andraföräldrar önskar förvärvsarbeta på hel- eller dellid. Då måste vi ordnabarnomsorg och arbetsliv så alt även deras barn kan få trygghet och omfaltandeföräldrakonlaki. Måletär atl alla som har behov av och efterfrågar samhälletsbarnomsorg skall kunna erbjudas plats. En förutsättning för att detla skallvara möjligt är att staten svarar för en betydligt större andel av kostnadernaän . Ett sådant förslag ligger, och del är bra. Likaså mäsle en kraftigsatsning ske pä personal- och föräldrautbildning. familjepolitikinnebär bättre trygghet för barnen och ökade valmöjligheter för föräldrarna. Hen (): Om drygt sjumånader går svenska folket lill val. Dagens jämviktsriksdag kommer då atlavlösas av en riksdag där majoriteten är antingen socialistisk eller borgerlig.Den föga ärofulla lotleririksdagen kommer då att gå till historien. Vårensriksdagsbeslut kommer självfallet atl präglas av del annalkande valet. Vikommer att ha väljarnas uppmärksamhet riktad på oss mer än vanligt. När viredovisar våra politiska förslag på område efter område, gör vi det i vetskapom all betygsätiningen kommer alt ske på valdagen. Dettaskärper vårt ansvar. Vårt ansvar att öppet och ärligt göra klart förmänniskorna i vårt land vilken politik vi slår för, vart vi syftar med våraförslag och vilka följder de kan få. Vihar också etl ansvar för att kunna genomföra vad vi lovar, om vi fär detförtroende i valet som vi eftersträvar. Elt valår kan överbuds-politik framståsom mera lockande och frestande än eljest. Men den är också farligare. Om viutställer löften som vi inte kan hålla, drabbar det lill sisl inle bara detparli som bjuder på löften, ulan också den ekonomi som skall garantera vårvälfärd. Våra medborgares trygghet och nationens bästa mäste vara detsom vi bygger vår politik pä. Omsorgen om vårt lands framtid måste stå överpartistriden.