prot · FZ09101 · 1975-12-31 00:00:00 — sägs det all antalet utbildningsplatsersom föreslås bli reserverat för individuella linjer kommer atl bli beklämmandelågt. Om del är riktigt är del verkligen illa. Jag vet inte om kansvara pä della - jag ställer emellertid frågan med större förtroende till till någon annan. Anslagtill högre utbildning och forskning Fråganhuruvida gudinna har kommit in i spelet igen skulle jagockså vilja veta någonting om. HerrMOLIN (fp) kort genmäle: representant i debatten sade att ville ta hänsyntill de studerandes synpunkter. Han sade vidare att man var emot en spärr tillhögskolan. Låt mig då, herr talman, den här gången inte åberopa mig själv utanvad de studerande säger. Representanter för landets 135 000 högskolestuderandegjorde för en månad sedan ett uttalande: "Arbetetmed högskolereformen har kommit så långt att man kan skönja slutprodukten. Det framstår som alltmer uppenbart att man trots kompromiss i försöker driva igenom U 68:s tankegångar och på vissa punkter l.o.m skärper U 68;s förslag. Inga semantiska ma nipulationer kan dock skyla över att den nya högskolan blir totalspärrad. Den centrala organisationskommittén (H 75) håller nu på att skapa ett system som i många avseenden är värre än vad U 68 föreslog. Linjen från UKAS/PUKAS är tydlig - ökad styrning genom tvång. Den enda påtagliga effekten, förutom krångel och osäkerhet för den enskilde kom mer att bli en skärpning av den sociala snedrekryteringen till högre ut bildning." Jagkan instämma i allt detta, men på mig tror ju inte i Staffanstorp.Om nu alla landets högskolestuderande också säger det, kunde då inte centernsrepresentant ändra sig? iStaffanstorp (c) kort genmäle: Till vill jag säga att H 75:s förslag till linjer ochenstaka kurser innebären betydande utökning. I samband med dessa planeringarhar vi kunnat konstalera en ökning av antalet studerande i vissa sammanhangmed närmare 16 96. Man kommer atl la hänsyn till della och vidga ramarna. Jagtror gärna på vad säger. Men när här åberopade ettuttalande av representanter för många studerande vill jag påpeka attstudentföreningen har en representant i H 75. Han har en reservation - ellermöjligen två - i den här röda boken. Men när det gäller formuleringen iprinciputtalandet alt de icke spärrade linjerna skall hållas fria finns delinte en enda reservation. Trots au herrarna har sagl all alla partier inte ärrepresenterade i alla dessa sammanhang, tror jag ändå all det är fallet i dennastora församling. Jaghar också läst de tidningar som citerats. Jag har t. ex. läst en artikel av enrektor för etl universiiet, som säger att det i princip blir så och så mångaspärrar - del finns ju kvar en del spärrade linjer, och ingen har påstått någotannal. Men denne professor fortsätter: "Antagningstalen till den nyahögskolan läggs nämligen så högt alt det i praktiken inte kommer all bli någraspärrar annat än på vissa områden som är spärrade." Jag anser,, att det ligger helt i linje med det beslut som riksdagenhar fattat. Somen kommentar till påstående att jag inte tror på honom vill jagtill sist säga att negativa inställning lill U 68 och dendecentraliserade högskoleutbildningen var välkänd långt före denna debatt. FruHÅVIK (s): När utskottets ledamöter nu i stort sett har klarat av sin debattkommer luren lill de enskilda motionärer som begärt ordet. Jagvill först ta upp motionen 779, där vi yrkar att skall begära förslagom en professur i anestesiologi vid i har framhållit att fakultetsberedningen har upptagitanestesiologi bland de ämnen som enligt beredningens mening bör ha minst enprofessur eller biträdande professur vid var och en av de medicinskafakulteterna. har vi sådana professurer vid universiteten i , , ochLinköping. 1 saknas fortfarande en professur i ämnet. Utskottetavslutar behandlingen av motionen med följande ord: "Förslag om enprofessur i har förts fram av medicinska fakulteten där. Det avmotionärerna påpekade behovet av denna professur är sålunda redan tidigareaktualiserat." Det är självfallet bra att så har skett. väntar vi påatl den aktualiserade frågan leder till elt förverkligande. Det är avutomordentlig vikt att man får möjligheter att vetenskapligt bearbetaframstegen inom teknik och medicin, så att dessa framsteg bäst kan utnyttjasinom etl av modern sjukvårds allra mest resurskrävande områden. Jag vill uttaladen förhoppningen atl mot bakgrunden av utskottets betänkande frågan om enprofessur i anestesiologi vid universitet i får högsta prioritet. Närjag ändå har ordet ämnar jag ta upp molionen 1422, vari begärs atl riksdagenhos regeringen anhåller om skyndsam översyn av de vetenskapliga bibliotekenserforderliga koslnader för bokbindning. I sitt betänkande erinrar utskottet omatt resp. myndighet har möjlighet atl själv inom ramen för sin anslagspostprioritera mellan olika ändamål. Jag bestrider inte riktigheten i detta. Men deökade kraven från studerande och forskare på tillgång till den nyutgivnamonografiska och periodiska litteraturen inom skilda vetenskapliga områden hari förening med den vetenskapliga litteraturens oavlåtligt starka tillväxtinneburit all man sett sig tvungen att prioritera bokinköpen på bokbindningensbekostnad. Detär ell faktum att det på de flesta vetenskapliga bibliotek finns ell uppdämtbehov av bokbindning, som inle har kunnat tillgodoses på grund av medelsbrisl.Bristande resurser innebär att det är svårt att täcka behovet av litteratur påolika vetenskapliga områden, och detta har fåll lill följd att fjärr- ellerinierurbanlåneverksamhelen starkt ökat. harlåneverksamheten ökat med 22,7 96. Denna lovvärda service innebär stark ochsnabb förslitning av böckerna. Anslagtill högre utbildning och forskning 6Riksdagens protokoll 1975/76. Anslag till högre utbildning och forskning Utskottethänvisar till alt en översyn av bibliotekens bokbindning har gjorts.Della är riktigt. Statskontorets utredning av föreslår bl. a. följande: I stort sett bör ingenförändring ske i den nuvarande bokbinde-riverksamhelen. En inriktning mot slörrebokbinderienheter med en ökad specialisering bör eftersträvas. Verksamheten vid bibliotekensegna binderier bör inriktas på den kvalificerade bindningen och enklareunderhållsarbeten. Andra uppgifter bör' så långt det är möjligt läggas ut. Fyraår efter denna utredning visar del sig att biblioteken inte har råd att följautredningens förslag. Enannan allvarlig konsekvens, som inte har beaktats i sammanhanget, äratl de bokbinderier vilkas huvudsakliga sysselsättning är bokbinderiarbele förde vetenskapliga biblioteken, på ett alltmer förödande sätt drabbas av bristpå arbetstillgång. Den förut citerade utredningen fann 1970 att del fanns cirka25 privatbokbinderier i med förorter. 1976 har antalet sådana företagsjunkit till 14. Tendensen är densamma för landet i övrigt. Dellakommer atl innebära att biblioteken inom inte kan få sitt behov avbokbindningstjänster tillgodosett och inte heller har möjlighet att ta igendet behov av bokbindning som blivit alltmer eftersatt.Biblioteken och arbetsvårdsverksläderna kommer inte heller att, som hittillsskett, kunna rekrytera fackkunniga arbetsledare och utlärda yrkesmän frånnäringsli'et. Genomsnittsåldern på nu verksamma bokbindare är hög, varför detmåsle anses angeläget, herr talman, all skyndsamt skapa förutsättningar för atlbokbinderiyrkei kan fortleva och yrkeskunnandet bibehållas. Jagvill i detta sammanhang inle ställa något yrkande mot ell enigt utskott, menmed tanke på all jag bara haft möjlighet att noggrant följaverksamheten vid skulle jag vilja rekommenderautskottet atl la sig en titt runt om i landet och se hur det slår till på våravetenskapliga bibliotek. Det skulle inte skadamed ell besök där. Även hos riksdagsbi-blioleket är behovet skriande. I utbildningsutskottets betänkande nr 20 behandlas bl. a. motion nr1397. 1 denna motion har jag tillsammans med några med-motionärer från cenlernlagil upp könsrolls- och kvinnofrågor inom utbildningsområdet. Vi härdenuppfattningen att det behövs målmedvetna insatser för alt föra uljämställdhetsfrågorna. Del finns fortfarande en mängd fördomar och förlegadetänkesätt som gör atl människor på grund av kön tilldelas vissa roller, dellaoberoende av om del är biologiskt betingat eller inte. Jag tror att de fiestamänniskor som någol funderal över dessa frågor ärmedvetna om alt det behövs en förändrad inställning, en ny syn på manligt resp,kvinnligt. Varje människa måste få utveckla sina anlag, få förverkliga sigsjälv, oberoende av kön. Hurskall vi då få en sådan förändring till stånd? Ja, självfallet måste vi gå frampå många olika vägar. En väg som jag tror är mycket viktig i sammanhanget äratt vi inom skolväsendel på alla nivåer och inom skilda ämnesområden tar uppjämställdhetsfrågorna. På så säll kan man hoppas alt nå resultat. Menför att lärare och övrig personal på skolorna skall kunna medverka i dettaarbete krävs att de själva har kunskaper. Könsrolls- och kvinnofrågor måslealltså ingå i lärarutbildningen, och för detta krävs i sin tur attlärarutbildare är kompetenta att undervisa så att jämställdhetsfrågornaverkligen kommer med i utbildningen. Finnsdå denna möjlighet ? Har vi tillräcklig forskning, tillräckligtfaktaunderiag och dokumentation? I vår motion har vi tagit upp tre förslag,nämligen för det första medel lill intensifierad forskning om könsrolls- ochkvinnofrågor, för det andra påbyggnadskurser - 40-poängs-kurser - ikönsrollsfrågor och för det tredje ijänster i könsrollsfrågor vidlärarhögskolorna. När man läser utskottsbetänkandet får man uppfattningen attallt är ganska välbeställt i den här frågan. Utskottet har åtminstone intefunnit anledning att på någon punkt föreslå bifall till motionen. Hurförhåller det sig då inom detta område? Låt mig la några exempel som belysersituationen. I en akademisk kurs i skandinavisk skönlitteratur som täcker - från Eddan till - finns bara en kvinnlig författarerepresenterad, den heliga , Vari tog t, ex, vägen?När kurslistan över engelsk skönlitteratur från vårt århundrade skullerevideras vid ett universitet, tog den för ändamålet tillsatta kommittén bortsamtliga kvinnliga författare, bl. a. , ,och , för att i stället ta med några unga manligaförfattare. Hurmycket får vi i våra historieböcker läsa om kvinnornas levnadsöden, om t, ex,häxprocesserna, som drog fram över med förödandekonsekvenser? Mångahävdar alt för atl kunna leva i och rätt planera för framtiden måste manha det historiska perspektivet. Därför är det viktigt all kvinnorna kännertill sin historia. Men det är också viktigt för männen, för det finns exempelpå att män glömmer bort kvinnor när man planerar för framtiden. i spelade en rad berömda framtidsexperter enviktig roll i diskussionerna om mänsklighetens framtid. En svensk delegat somingående studerat deras böcker frågade: Varför nämner ni inga kvinnor i eraböcker? Ni har inte förstått, svarade de, att kvinnorna representerar ettstatistiskt element: Vi koncentrerar oss på den manliga hälften avmänniskosläktet, eftersom männen står för utvecklingen som bestämmer framtiden. Anslagtill högre utbildning och forskning Anslagtill högre utbildning och forskning Euannat exempel, mera näraliggande och rum: anordnadeVetenskapsakademien här i en konferens om Landskap, människan ochframtiden. I paneldebatten deltog 24 män och ingen kvinna. Man räknar tydligeninte med kvinnor . Eller hur skall det tolkas? Vi får dagligenexempel på att jämställdhetsfrågorna minsann inte är någon självklarhet. Stororo och bestörtning spred sig inom bankimperiet då någon dristade sig attföreslå en kvinna i bankens styrelse - visserligen välkvalificerad, men självatanken svindlade. Och eftersom ingen man ansåg sig kunna träda tillbaka för enkvinna, löstes problemet med en utökning av suppleantplatserna. Nogtorde det finnas en hel del kvar att göra för atl få bort alla fördomar. Detgäller inte bara fördomar mot kvinnor. Vi dras också med fördomar om hur mänskall leva upp till sin roll. Säkert känns trycket hårt avförväntningar om att alltid vara stark, luff, tekniskt begåvad och kunnaförsörja sin familj. Listan kan göras lång. Iutskottsbetänkandet har man beträffande könsrolls- och kvinnoforskninghänvisat till att det vid våra universitet bedrivs forskning och forskarutbildninginom ramen för enstaka ämnesområden. Men utskottet har uppfattningen att det är"en angelägen uppgifi för de olika ämnesinstitutionerna att stimuleratill forskning på här berört område". Det är en positiv skrivning, och jaghoppas verkligen att den skall leda till önskat resultat. Jaghyser emellertid vissa betänkligheter mot att man nu i inledningsskedet såstarkt tryckt på den tvärvetenskapliga inriktningen. Men vi får följautvecklingen med uppmärksamhet. Dådet gäller inrättandet av 40-poängskurser i könsrollsfrågor tycks det intefinnas några hinder. Anledningen till att de inte finns är att ännu ingenläroanstalt begärt att få anordna en sådan kurs. Jag är medveten om att dettidigare kanske inte funnits tillräckligt deltagarantal, men jag hoppas ochtror att sådana kurser nu kommer till stånd. Utskottethänvisar vidare till att det vid våra lärarhögskolor finns en särskildstudieplan i könsrollsfrågor. Detta är bra. Men hur många lärare finns det mednågon utbildning i dessa frågor? Såvitt jag vet finns del ingen tjänst somkräver någon utbildning i könsrollsfrågor vid någon av våra lärarhögskolor. Vifår hoppas att det blir en ändring härvidlag och alt lärarutbildarna självafinner det angeläget att vidareutbilda sig inom delta område. Som framgår avutskottets skrivning finns det , tack vare eu överklagande till regeringen,möjlighet att få B-avdrag vid tjänstledighet för studier i könsrollsfrågor.Detta bör leda till att fiera lärare nu vidareutbildar sig i detta ämne: Meddet här inlägget har jag velat belysa några aspekter inom könsrolls-ochkvinnofrågorna. Det krävs målmedvetna insatser inom detta område. Utskottet haren skrivning som i och för sig är välvillig. Jag får tills vidare nöja mig meddet. Men jag kommer att följa den vidare utveck- lingen i denna fråga. betänkande är fogat en reservation, nr 3, som delvis bygger på vårmotion. Eftersom jag inte kan se att den mot bakgrund av utskottetsredovisning skulle medverka till att föra frågan framåt kommer jag inte attstödja den. Jag yrkar alltså bifalltill vad utskottet hemställt. HerrALEMYR (s) kort genmäle: Jag skulle gärna till vilja säga att detta inlägg - som jagbetraktar som elt lysande inlägg i en viktig och angelägen fråga och som jagsjälv är myckel lacksam för - ger mig anledning att understryka all utskottethar tagit mycket allvarligt pä det här problemet och att utskottsbetänkandetskall tolkas så, att det bör vara en stimulans för läroanstalterna att ta uppstudier av den här typen. Men vi kanske skall vara försiktiga, så atl riksdageninte lar som vana att beställa 40-poängskurser eller andra kurser ute på skildaläroanstalter, utan kurserna måste växa fram utifrån de resp. skolorna. Kommerdet ett intresse för en 40-poängsutbildning på det område som hartalat om är det självklart att en sådan utbildning skall komma till stånd. FruLANT,Z (vpk) kort genmäle: Först håller ett mycket fint och mycket bra brandtal ikvinnofrågan och könsrollsfrågan. Hon påpekar mycket nogsamt behovet avåtgärder på det här området, och bl. a. påpekar hon behovet av en 40-poängskursi könsrollsfrågan. Men sedan blir det litet av en antiklimax när honkonstaterar alt hon inte kan stödja den reservation som bygger på de argumenthon själv alldeles har fört fram, som bygger på en vpk-motion och somockså bygger - som hon påpekade - på den motion som hon själv har medverkattill. Det är litet snöpligt atl först gå fram och hålla ett brandtal ikvinnofrågan och sedan inte fullfölja det brandtalet genom att stödjareservationen. FruANDRÉ (c) kort genmäle: Först vill jag säga till att jag med tacksamhet har noteratatt en kurs i delta ämne alltså skall komma till stånd om det görs en anhållanom det. Sedantill : Jag har givetvis med mycket stort intresse läst reservationen3. Som jag sade i mitt huvudanförande är min uppfattning att ett bifall till denhär reservationen inte och mot bakgrund av den mycket positivaskrivning utskottet har gjort - som också har bekräftat - skullemedverka till att föra frågan framåt . Anslagtill högre utbildning och forskning (vpk) kortgenmäle: Jag noterar att rör sig med mycket allmänna fraser. Kan mankosta på sig att verka radikal i inlägg från talarstolen. Anslagtill högre ulbildning och forskning borde man - tycker jag -fullfölja de radikala greppen även när det gäller atl votera för en sak som manhar stridit för alldeles . FruANDRÉ (c) kort genmäle: Av den här skrivningen från utskottet - som varit mycket klargörande -framgår att del inle finns formella hinder för att inrätta 40-poängskurser ikönsrollsfrågorna. Del är alltså, som jag ser det, nu en uppfordran till olikautbildningsanstalter atl komma in med en sådan här anhållan: Vi får hoppas attde gör det så fort som möjligt. HerrKOMSTEDT (m): Under den allmänna motionstiden väckte jag den motion som fåttnumret 1440. Jag begärde i den att utskottet skulle uttala sig för Kristianstadsom lokaliseringsort för den livsmedelstekniska linjen på den yrkestekniskahögskolan. Anledningen till att jag har aktualiserat frågan är att det närbeslutet om den yrkestekniska högskolan fattades förelåg en motion frånmoderaterna på Kristianstadsbänken, där vi föreslog somlokaliseringsort. Förutsättningarna var goda, eftersom man just iKristianstadsregionen har en väl differentierad och utbyggd livsmedelsindustri.Försöksverksamheten, som tyvärr inte kom lill godo, har pågått såkort tid att jag accepterar det enhälliga utskottets slutsats att någrautvärderingar ännu inte kan göras. Anledningentill att'jag har velat påminna kammarens ledamöter om den här frågan är inteminst det beslut i utbildningsutskottet som gör att mister ävensin klasslärarutbildning. Skall kunnautvecklas i den riktning som statsmakterna har förutsatt, får inte regionenåderlåtas på all högskoleutbildning. Då kan vi inte förverkliga denmålsättningen. Jag har ingetyrkande. Jag vill ta upp ett ämne som kanske ligger litet vid sidan om vad somhittills diskuterats. I motionen 785 tas upp en del frågeställningar som röralkoholforskningen. Trots en rad åtgärder inom socialpolitikens område haralkoholmissbruket inte kunnat trängas tillbaka. I stället har alltyngre åldersgrupper blivit indragna i ett missbruk som kan medföra allvarligaskadeverkningar både medicinskt och socialt. Del är givetvis viktigt atl vi fåren annan och bättre alkoholpolitik än den som förts . Det ärockså viktigt att man i samhällsplaneringen i stort tar sikte på att undanröjadåliga miljöer som kan inverka negativt på människorna. Men det är en illusionatt tro alt man genom sådana åtgärder slutgiltigt skall kunna komma till rättamed alkoholmissbruket. Vi måste därför även satsa målmedvetet på en forskningsom syftar lill atl klarlägga alkoholens verkningar på den mänskliga organismen,för att därigenom få fram medel som kan vara av värde när del gäller attbehandla människor med alkoholproblem. Vivet inte varför vissa människor utvecklar ett alkoholberoende som ledertill alkoholism med alla dess konsekvenser. Alkoholens verkningsmekanism ärinte fullständigt klarlagd. När man i detalj kan beskriva hur alkoholen omsättsi kroppen, när man vet hur alkoholen påverkar ämnesomsättningen, hur denpåverkar hjärnans funktioner etc, först då har man möjligheter att få framfarmaca som kan vara av värde för alt bekämpa alkoholmissbruket. Därför äralkoholgrundforskningen så väsentlig. framhåller altdenna forskning snabbt kan leda till betydelsefulla resultat. Del är därförbeklagligt att utbildningsutskottet inte ansett sig kunna medverka till atttillföra forskningsrådet nödvändiga resurser. Öskevik och jag föreslår i motionen 785 alt anslaget till medicinskforskning räknas upp med 1 milj, kr, och att dessa medel används till forskningrörande beroendeframkallande medel. Vimenar all del från samhällets synpunkt inle kan vara annat än lönsamt atl satsapå en forskning som lovar alt ge resultat och som ger bättre möjligheter attbekämpa något för samhället så dyrbart som alkoholmissbruket. En sådanforskning borde inte få hämmas av brist på medel. har enhälligt avstyrkt vår motion. Jag har ingetyrkande. HerrALEMYR (s) kon genmäle: Mitt inlägg skall bli mycket kort. Ulskotiei säger ju inle att dettaforskningsområde inleskall prioriteras, utan att det är medicinskaforskningsrådet som självt får avgöra vilka områden som kan prioriteras.Riksdagen lägger sig ju inte i forskningsrådens policy. De får ett visstbelopp, och sedan får de själva göra de nödvändiga prioriteringarna, Iutskottsbetänkandet ligger icke elt ord, herr talman, av någon nedvärdering avbetydelsen av den forskning talat om. HerrKARLEHAGEN (c) kon genmäle: Del är sanl att utskottet inte nedvärderar alkoholgrundforskningen,och det är också sant som man säger att medicinska forskningsrådet självt fårfördela de medel som ställs till dess förfogande. Men det är klart att när demedel som anslås inte på långt när motsvarar det belopp som enligtforskningsrådets beräkningar kommer att behövas, kommer också denna forskningalt drabbas. Sedanvill jag bara säga att om det är på det viset att alkoholmissbruket är etl avvår lids största sociala problem - vilket ofta brukar hävdas i den allmännadebatten och även här i kammaren - då anser jag inte alt del är självklart altriksdagen skall avslå från atl styra resurser lill den sektorn. HerrALEMYR (s) kon genmäle: Vi kan väl räkna med att få andra mekanismer när del gälleratt styra forskningsresurser. Del finns ett förslag på riks- Anslagtill högre utbildning och forskning Anslag till högre utbildning och forskning dagens bord om en nyorganisation av forskningsrådsverksamheten. Men vi talar ju nu om kommandebudgetår, och i det system vi nu tillämpar är det forskningsråden själva somskall avgöra hur penningströmmarna skall gå och vilka forskningsområden somskall prioriteras. Det är den nuvarande situationen som utskottet har hänvisattill. HerrLUNDGREN (s): fattade statsmakterna beslut om nya riktlinjer för denreligionsvetenskapliga utbildningen. Beslutel hade föregåtts av den s. k.RUMO-utredningen, dvs. utredningen om den religionsvetenskapliga utbildningensmål och organisation. RUMOformulerade några krav på utbildningen som kan sammanfallas i följande sexpunkler: Dettainnebär atl utbildningen från börian måsle väcka problemmedvetenhet. Det är demänskliga och samhälleliga problemen som därvid i första hand skall fokuseras, Samhällsanknytning.Samhällsanknytningen i kombination med pro-blemcentreringen innebär att deproblem som utbildningen bör inriktas på hämtas från tre olika plan, nämligenden enskilde individen, det närsamhälle som den enskilde står i direkt kontaktmed och det fjärrsamhälle som utgörs av den globala gemenskapen. När utbildningen får en inriktning på problemcentreringoch samhällsanknytning måsle det leda till upptäckten av atl de storaindividuella och sociala problemen av inte kan lösas enbart utifrån ettämne eller ett begränsat vetenskapsområde. kräver givelvis en grundläggande faktaöversiki. Man kan inte skapaen problemlösande initiativförmåga genom att låta de siuderande passivt lyssnaeller läsa, medan initiativel överiämnas till andra. Problemen skall så långtmöjligt upplevas och inte bara möta i böcker. utbildninghar ofta haft en siarkt individualistisk inriktning. Kravet på samarbete ärgrundläggande. Den övergripande målsättningen för den religionsvetenskapligautbildningen, oavsett skilda ulbildningsvägar, formulerade RUMO så här:"att förse dem som arbetar med mänskliga kontakter och människovård medredskap för analys och förståelse av den mänskliga livssituationen." Ensådan övergripande målsättning för det religionsvetenskapliga studiet -präglad av problemcentrering, samhällsanknytning och tvärvetenskaplighet -borde, menade RUMO, göra delar av etl sådant studium attraktiva också förgrupper utanför den traditionella kretsen av avnämare.