prot · FZ09100 · 1975-12-31 00:00:00 — Dellaär konstruerade avdrag som man kan tillgodogöra sig själv. Jag bortser här frånavdrag som är nödvändiga för all kunna ha en inkomsi. Dit hör ju inte dessaavdrag. Avdragvid inkomstbeskattningen för gåvor till religiösa m.fl. ändamål Dettaär mitt huvudargument mot dessa avdrag. Jag är emot alla konstruerade avdrag.De gynnar ju dem som kan utnyttja avdragen och missgynnar dem som inte kan det. Sedantycker jag att det är litet stötande - det var inne på - att manskall jaga egna skatteförmåner under idealitetens täckmantel. Det är egentligenvad man gör. Vill man vara ideell och skänka lill det ena och det andra kan mangöra det ändå. älskar en glad givare, står det någonslans, och det kan välförstås sä att han gör detta oavsett om det finns avdrag vid beskattningeneller inte. Skatternaär inle det godas fiende - det tycker jag är värdefullt att påpeka. Skatternaanvänds i de allra flesta fall på ett vettigt sätt, och de används i mycketstor utsträckning just för sådana ändamål som man här är ute efter: försjukvård, mot alkoholism och narkotika; idrottsrörelsen får rätt mycketpengar; u-hjälpen får mycket och kunde få ännu mer. Hela vår sociala välfärdbygger ändå på skattepengar. Om man skänker bort av pengar som är beskattadehar dessa pengar gjort dubbel effekt. I och med att de skänks bort har detjänat det syfte man här är ute efter. Det borde vara ytterst tacknämligt förreservanterna att pengar används skattevägen på det sättet. Då är det litetkonstigt att ni pä alla möjliga sätt vill komma undan beskattningen. Kontentan avett bifall till reservationen skulle kunna bli att det finns mindre skattemedeltill dessa ändamål och att i stället var och en skall tillskjuta så mycket denvill och kan. Del är en säkrare metod som man nu använder - och dessutom görpengarna dubbel effekt. Det borde vi alla vara glada för. Jag yrkar, herr talman,bifall lill utskottets hemställan. Hert (): Jag vill gärnage rätt i att älskar en glad givare. Men del finns ännu mercentrala bibelställen som talar om all framför alll älskar syndare! HerrLundgren gjorde ett långt inlägg och redovisade de skäl som utskottet haranfört för all man inle vill acceptera tanken på en utredning om avdrag. Detvar fyra skäl. Jag vill bara korlfatlal gå igenom dem. Delförslå skulle vara all allmännylliga och liknande ändamål bör främjas genomdirekla bidrag och inle genom läiinader vid beskattningen. Del är självfalleljust på den punkten vi har olika uppfattningar. Vad jag sade var, all deorganisalioner som berörs av delta har sagt att de föredrar den senaremodellen. Men här delar sig självfallet våra uppfattningar. Detandra argumeniei var att avdragsrällen för kommunalskatt med församlingsskattenhar slopats för fysiska personer. Men vi vet alla att del finns annanavdragsräil kvar. kan alliså inle vara del enda avgörande argumeniei. Dettredje var att avdragsrällen också skulle medföra ofrånkomliga orättvisor. a. det jag tog upp i mitt inlägg; jag försökte påvisa alt vi i enskrift, som jag vel all tagit del av, har visat alt det går altneutralisera den här svårigheten. Det systemet har man kunnat utforma i andraländer, bl. a. i . Denfjärde invändningen var att avdragsrällen betyder mest för dem som har höginkomst. Också del har vi sagt att vi ville neutralisera. Det går alltså atttekniskt klara det. Vi har erkänt all del är en relevant invändning, men detgår alt tekniskt klara ut också den saken. Jagtycker inle all del återstår så myckel av de här argunienten annat än att mannaturiigtvis kan säga att man allmänt är mot alla avdrag. Det låter sig välsägas, och jag kan gärna vara med om en ulredning där vi prövar alla defrågorna. Men om det visar sig att man kommer all vilja behålla vissa typer avavdrag - och del resultatet tror jag att man kommer till - kan det väl ändåvara värt att pröva också en modell där människor får avdrag när de avstår frånsådanl som de själva äger till förmän för ett ideellt ändamål. Med delavdragssystem vi nu har uppmuntrar staten människor att skaffa sig skatter påjorden. Vi tycker alt man då också skulle kunna stimulera människor alt ge bortoch så samla sig skatter i himlen. HerrLundgren upprepar envist att det här är orättvisa avdragsförmäner. Ja, men omman kan eliminera orättvisorna, är det dä inte värt att pröva tanken? HerrLundgren finner ytterligare argument i citat från ledare i mitt eget samfundsorgan. Ingen har väl förnekat att det finns delademeningar på detta område. Det är bl. a. så att människor som har sammapolitiska färg som också har ungefär samma politiska uppfattningsom han. Det är nu en gäng så märkligt alt den som är socialdemokrat i stortsett har den uppfattning som det socialdemokratiska partiet företräder. Men allså är fallet är inle någol särskilt Övertygande argument mot oss som företräderandra partier och andra politiska åskådningar. Vidaresäger - och det är väl det saftigaste argumentet av alla - alldetla är en borgerlig ståndpunkt. I den debatt som vi hade i denna fråga , , påminde jag om alt somfinansminister lade fram en proposition med förslag om avdragsrätt för gåvorlill vissa ändamål - jag vill minnas att del var lill luftvärnet och tillsjövärnskåren. Han signerade också en proposition om avdragsrätl förinternationellt hjälparbete. Jag skulle vilja fä svar på följande fråga, somjag ställde men som då inte besvarade: Var ErnstWigforss en borgare? Hade han en borgerlig uppfattning, eller var det möjligenså all han såg della som en praktisk fråga - på samma sätt som är fallet medmånga skattefrågor - och i ett läge där han tyckte att det var motiverat altstödja goda ändamål kunde vara med på detla? Om nu och jag bådaskall beskyllas för au vara borgare, tycker jag ändå all på någol säll har föriorat i valör. Avdragvid inkomstbeskattningen för gåvor till religiösa m.fl. ändamål 6 prolokoll 1975/76:99-100 Avdragvid inkomstbeskattningen för gåvor till religiösa m.fl. ändamål Hert (): Jag instämde i i Agnas utmärkta inlägg, och det skullekanske ha kunnat räcka med det. Ett par ord måsle jag dock säga lill herrLundgren. Jagskulle tro att är en av de mest pålitliga socialdemokraterna ikammaren. Han backar upp olika kanslihusförslag frenetiskt. har jag enkänsla av att han säljer sin frikyrkosjäl för att gå kanslihuset till mötes. Iår upprepar tidigare framförda argumenl. Staten skall stödjaideell verksamhet genom direkla bidrag. Staten vet bäst. Enligl min mening enfdrmyndarmentaliiel från början lill slut. Statenklarar enligt de här uppgifterna bältre. HerrLundgren slog fast att enhälligt fattat beslut om enuppräkning av statsbidraget till samhällsnyttiga ändamål. Ja vissl, men denuppräkningen skedde, i varje fall till största delen, genom att de borgeriigarepresentanterna pressade socialdemokraterna till en höjning. Det är ju valåri år, och då måsle man visa sin goda vilja. Isitt inlägg framhöll - och del var egentligen därför jag begärdeordet - att det är ett krångligt och orätlvist system som reservanternapresenterar i sin reservation. Ja, får jag använda samma ordval som herrNilsson i Agnas: Vad vet om del? menar att hangivit enkla, klara besked. skulle alltså vara bättre skickad änutredningsväsendet i det här landet att ge klarhet i denna fråga. Någonulredning behövs inte, har från denna talarstol givit enkla,klara besked - därmed skulle frågan vara avklarad! Låtmig ställa en fråga till . Om en person, som har en relativt höginkomst, skänker I . lill etl frikyrkosamfund eller lill något annatfolkrörelsearbete, får han då lillbaka mera av staten, så au han tjänar på singåva? Har han mera pengar i sin plånbok efter sin offergåva? Det är en enkelfråga, som jag tror alt skulle klara av att svara på. Allrasist kom i sitt tal in pä samma argumentering som . 1kristna sammanhang bör man ge sin gåva till utan att snegla påavdragsmöjlighelerna. egen filosofi är all gåvorna till Gudskall gå via kanslihuset, via staten! Det är socialdemokraternas väg. Vi anserdäremot - och delta tror jag är grundidén i reservanternas tankegång - attindividerna själva som ett komplement till statsbidragen skall få ge ett visstavdragsgilltbelopp till den verksamhet som ligger dem varmast om hjärtat. Det är det somfrågan gäller - och observera att det är ett komplement! kan häri talarstolen och ute på stadens lorg under valrörelsen slå sig för sitt bröstoch säga: Staten skall slödja samhällsnyllig verksamhet genom bidrag, eftersomstaten vet bäst hur verksamheterna bör stödjas! - Reservanierna vill utöverstatsbidrag utreda möjligheterna att göra avdrag med vissl belopp vid gåvor lill en verksamhet som ligger gåvogivarnavarmt om hjärtat. Jag yrkar bifall till reservalionen vid utskottetsbetänkande. HertNILSSON i Agnas (m): Jag tror att ärligt menar vad han säger. Jag har ocksåsedan gammalt hyst sympati för hans oräddhet - del måsle kosta på ibland attställa sig på en annan sida än den borgerliga. Jag har dessutom tyckt om hansmotioner mot boxningen och i flera fall understött dem. Jaghåller också med om att vi bör se lill att de här pengarna blireffektiva. Jag ger honom alltså rätt i alt vi skall försöka få medlen dryga, såatt de får, som han säger, dubbel effekt. Men då bör vi akta oss för allförorsaka skalleinhämlaren och -användaren slaien föriusler, eftersom statenbehöver pengar till sjukvård, nykterhetsvård, u-hjälp och mycket annat. Menom de organisationer som vi önskat hjälpa genom våra motioner kan ge dubbeltvärde åt dessa pengar, dä bör väl ha litet förståelse för oss? Jagkan ta etl exempel. Pä den där lusenlappen som lalade om när hanpåstod att den kostade givaren bara . skulle Sträng, om jag förstodresonemanget riktigt, föriora . Men den lusenlappen kunde ju i ställethamna i en kassa hos en organisation med ideell verksamhet, där den kunde göraverkan för dubbelt . därför att man där har en förunderlig förmåga attsätta pengarna i rörelse effektivt, t. ex. på u-hjälpens område. Då hadeSträng inte förlorat någonting, eftersom resultatet blivil en god u-hjälp.Eller om vi tar ett exempel från vårt eget land, såsom nykterhetsvård av typenLewi för frilantropisk verksamhet eller något annat välgörandeändamål - sett över hela den svenska totalbudgelen vore det faktiskt ingen förlust! Jagvågar än en gång påslå alt jag envetet kan vägra anse siffrorverifierade. Det går naiuriigivis alt säga att det lätt uppstår fusk ochorättvisor - de riskerna finns naturligtvis; del förnekar jag inle. Själv ärjag inle heller alls intresserad av att begära avdrag för gåvorna, men jagmenar att när della syslem är prövat i andra länder bör del vara realistisktockså för oss i , bara vi i förväg ser till att inga verkligt storaorättvisor kan ske. Helt idealiskt tror jag visseriigen inte att det kan bli,men det finns ju ingenting här i världen som är det. Ellkrav på en utredning anser jag att alla här i kammaren borde kunna slödja. Avdragvid inkomstbeskattningen för gåvor till religiösa m.fl. ändamål i Agnas tycker att det måste fresta på att stå på felsida. Jag anser inte att det är fel sida, ulan jag lycker all del i del härfallei är räll sida. Jag kan inte se all del går en bestämd skiljelinje - attdet ena partiet alllid har fel och det andra alltid rätt. Jag förbehåller migalltså rätten att välja sida efter vad jag lycker, och Avdragvid inkomstbeskattningen för gåvor till religiösa m.fl. ändamål det tror jag ha förståelse för. Närjag hade sagt alt älskar en glad givare, säger att älskarsyndare. Det är väl mer "bord" än mitt, så jag skallinte inlåta mig på någon djupare debatt. Men jag trodde att vi skulle diskuteraproblemet om man skall ha etl avdrag när man ger bort pengar. Det här medsynden kanske lämpar sig bältre för andaktsstunden - det är onsdag , . Tag gärna upp del! Skulle jag fä lov att rekommenderaett ämne i morgpn, kunde det kanske vara änkans skärv. Kanske det skulle kunnasäga någonting just i den här debatten. Detavgörande här - och mitt huvudargument - är, som jag sade, att skall vinågonsin få ett vettigt skattesystem med vettiga marginalskatter och ettvettigt skattetryck för alla, så kan vi inte hålla på och urholkaskattesystemet med avdrag än för det ena, än för det andra. Jag tror attsamtliga representanter för de partier som står för reservationen är helteniga om att vi skall försöka fä ned marginalskatterna. Och sätter man genomdet här förslaget käppar i hjulet för sina egna syften - det är ju inte minstatvivel om det. Därom tror jag alla som vill sätta sig in i problemet kan varaeniga. Jag höll nästan på att tappa lusten att fortsätta att debattera medherr V/ikström då han liksom en skrymlare kallade för syndare, menO. Delgår att neutralisera det här med höginkomsttagare och låginkomsllagare,framhärdar . Del jag cilerade från Svensk Veckolidning varföljande: "Även om man maximerar gåvosumman för vilken avdrag får göras,gynnar man den ekonomiski starkare gruppen." Det var ett svar på herrWikströms argumenl i detta avseende. Vidaresäger att visst finns det delade meningar inom frikyrklighelen.Ja, men försökte i sitt första inlägg uppenbarligen ge sken avatt frikyrklighelen var alldeles enig. Den är inle det. Delär riktigt att förra årel - eller om det var förrförra - försökteblanda in Wigforss i den här debatten, och del kan väl vara intressant med tillbakablickari svensk skallehisloria. Jag känner föga till Wigforss motiveringar den gången,men är det fel med avdragsrätt för internationellt hjälparbete. Tillherr kan jag naturiigtvis hell stillsamt framföra ett tack för althan säger alt jag är en pålitlig socialdemokrat - i den mån han nu kan bedömadet. Man är ju tacksam för även det minsta frän det hållet. Förra årel sade hanall jag hade dåliga argumenl, och då tackade jag för uppmuntran genom attkonstatera all när han lyckte det var dåligt måste del vara bra ursocialdemokratisk synpunkt. frågar herrFridolfsson vad jag vel om orättvisorna. på samma tankegång somherr i Agnas. Jag vill fråga er båda två: Vet ni så litet omskatteskalor att ni bestrider de siffror som jag gav i mitt första anförandefrån talarstolen om hur den här avdragsrällen slår? Sedanhade jag litet svårt att följa ytterligare fråga, men det varnågonting om huruvida man skulle få tjäna på sin gåva. Jag blev inle riktigt pädet klara med hur menade. Enkelt svar frän min sida: Är del såatt man ger en gåva till ett ideellt eller kristet ändamål, så skall mansjälvfallet inte snegla på om man ekonomiskt skall tjäna på det - verkligeninte. Avdragvid inkomstbeskattningen för gåvor till religiösa m.fl. ändamål Jag kan förståalt ni lycker det är egendomligt att också jag tar till orda, men jag kan intelåta bli. Detär nu över 20 är sedan jag började arbeta med förslag i den riktning som delhär gäller. Låt mig bara, innan jag lämnar arbetet i denna riksdag, åter engång tala om, att de som ger gåvor för sådana ändamål som det här är fråga omunder alla år har gett gåvorna med glädje och utan att snegla på någraskatteförmåner. Vad det gäller är ju inle att tjäna pengar i form av avdrag förskall, om man ger en gåva, utan det gäller för dessa människor att få enmöjlighet att ge ännu mera. En utredning av på vilket sätt detta skall kunnaske under mycket rimliga förhållanden är någonting som det borde vara angelägetför riksdag att tillåta, och jag tycker inle att man behöver ta tillså mänga svårförståeliga motargument som här varil fallet. Återigen vill jag säga: Det gäller inte för dem somger gåvor för verk och ideell verksamhet att tjäna pengar i form avskatteavdrag. Det gäller att kunna ge ännu mera pä grund av att man uppfattarbehovet som så oerhört stort att del är nödvändigl att öka insatsen. Hert (): Jag vill korrigera pä en punkt. Jag sade inte all allafrikyrkliga var överens om detta - självfallet inle. Jag sade däremol altSveriges frikyrkoräds samarbetsnämnd hade talat för den här saken alldelesentydigt, och det kan vi väl ändå vara överens om. Sedanvill jag bara notera att ett system som var acceptabelt för för30 år sedan, ett system som i Bogla kunde plädera för, ellsystem som socialdemokratin i har infört, det är nu fullständigtoacceptabelt för . Del kunde väl vara klokt att tona nedargumenteringen något och säga: Det är opraktiskt, det kan ha orättvisaeffekter, det kan ha alla möjliga svagheter. Men att just använda somhuvudargument att systemet skulle vara principiellt förknippat med etl slagsborgeriig livsåskådning måsle ju komma en del äldre socialdemokrater all bildligttalat rotera i sina gravar. Avdragvid inkomstbeskattningen för gåvor till religiösa m. fl. Det finns icke någon givare som tjänar på att maninför avdragsrätt - aldrig. Den som tjänar på att man inför avdragsrätl ärgåvomottagaren. Punkt och slut. HerrNILSSON i Agnas (m): Jag har inte stor lust att komma tillbaka i debatten, men jag tyckeratt är för självsäker. Han tror absolut på att de siffror hanandrar är riktiga och att de belopp han tar fram slår precis som han säger. Jagär inle helt pä det klara med om menar att den här avdragsrällenskulle gälla även på den kommunala sidan. hade räknal över helafallet. Jag menar att det är slaisskaiien som del rör sig om. Framförallt har vi ju sagt att man skall utreda saken och se hur det slår. Jag måsteha rätt att betvivla de siffror som framförs här. Jag tror inte att herrLundgren kan påvisa att det är någon ekonomisk och skatteteknisk expertis somhar fått fram hans siffror. Det måste ju också göras en komplettering, så attvi får siffrorna vid olika nivåer av inkomster, och det är just ett sådantmaterial som jag hoppas att den föreslagna utredningen skall kunna lägga fram. HertLUNDGREN (s): Bara en sistakort replik till . Jagläste följande ur : "Samtalen i frikyrkorådhar avspeglat tydliga skillnader." Jagsade att jag inte känner till motiven för Wigforss ställningstagande för många,, men att det är ideologiskt fel är vi alldeles överens om i densocialdemokratiska gruppen, och jag är övertygad om att också den gode Wigforsstycker precis detsamma. Han mätte ha haft andra skäl för all mot sinideologiska övertygelse göra den konstruktion han då gjorde. Dagens syn pådetla är klart och otvetydigt att del är ideologiskt felaktigt. Slutligenär det meningslöst att fortsätta debatten med och . De fattar inte alt det är ett orättvist skattesystem. HerrWIKSTRÖM (fp): Har del aldrig föresvävat att han skulle kunna ha fel ochErnst Wigforss rätt? Överläggningen varhärmed slutad. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen av herrMagnusson i m. fl., och förklarades den förra propositionen vara medövervägandeja besvarad. i begäri voteringupplästes och godkändes följande voleringsproposilion: Densom vill all kammaren bifaller skatteutskottets hemställan i betänkandet nr 51röslar ja, den del ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen av i m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklarades tvekankunna råda angående resultatet, varför votering med omröstningsapparatverkställdes. Denna omröstning gav följande resultat: betänkande 1975/76:52 med anledning av motioner angåendekapitalbeskattningen. 1della belänkande behandlades moiionerna 1975/76:199av m. fl. (fp) såvitt nu var i fråga (punkten A 2), 1975/76:201 av hertFågelsbo (c), 1975/76:398av m. fl. (m), vari hemställts all hos regeringenskulle anhålla om tilläggsdirektiv lill skatteut-redning om"avveckling av sambeskattningens orättvisor inom förmögenhetsbeskattningen"och att i avvaktan därpå skattepliktsgränsen för makars sammanlagdaförmögenheter höjdes till , 1975/76:698 av herrJohansson i Skärslad m. fl. (c), 1975/76:706 av . (m), 1975/76:951 av fruAndersson i (c), 1975/76:974 av herrHermansson m. fl. (vpk), 1975/76:978 av herrHovhammar m. fl. (m, c, fp), 1975/76:992 av herrKristiansson (c), 1975/76:1029av () och (), vari hemställts att riksdagenskulle anta av motionärerna framlagt förslag lill lag om ändring i lagen(1947:577) om statlig förmögenhetsskatt, innebärande att sambeskatlningen avfosterbarns och fosterföräldrars förmögenhet slopades, 1975/76:1988av m. fl. (m) såvitt nu var i fråga (punklen 2), 1975/76:1989 av herrBohman m.fl. (m) och 1975/76:2124av m. fi. (c) såvitl nu var i fråga (punkterna A I och A 2). 1. belräffandeskatteskalor för förmögenhetsskatten m. m. att riksda gen skulle avslå a. motionen 1975/76:706, b. motionen 1975/76:974, 2. beträffandesambeskatlningen av förmögenhet att skulle avslå a. motionen 1975/76:398, b. molionen1975/76:1029, 3. belräffande del gåvoskattefria botlenbeloppet altriksdagen skulle avslå molionen 1975/76:201, 4. beträffande fria trossamfund m. m. att riksdagenskulle avslå a. motionen 1975/76:199punkten A 2, b. molionen 1975/76:698, c. motionen 1975/76:1988punkten 2, 5. belräffande familjeföretagenatt skulle avslå a. molionen1975/76:951, b. molionen 1975/76:978, c. motionen1975/76:992, d. molionen1975/76:1989, e. molionen 1975/76:2124punkterna A 1 och A 2. 1, avherr i (m) och () som ansett att ulskottel under 2 a bort hemställa attriksdagen hos regeringen begärde att motionen 1975/76:398 överlämnades till skatteutredning (Fi 1972:02) för beaktande, 2, av i (m) och () som ansett all utskottet under 2 b bort hemställa attriksdagen med bifall lill molionen 1975/76:1029 skulle anla av reservaniernaframlagt förslag lill lag om ändring i lagen (1947:577) om statligförmögenhetsskall. Tillbetänkandet hade fogats särskilda yttranden 1, av herrar i (m), i (c), Josefson (c), i (c) och Hallenius (c), ()saml (), 2, av herrar i (m), i (c). Josefson (c), i (c) och Hallenius (c) samt (), 3, av (), 4, av herrar i (m), i (c). Josefson (c), i (c) och Hallenius (c), ()samt (). Jag ämnar inle åkalla någon Pomperipossa, men del må vara mig tillåtetatt erinra om att del under en läng lid har förts en intensiv debatt omegenförelagarnas marginalskatteproblem. Det orimliga i marginaleffekter påbortåt 100 96 och däröver har inte bara upprört dem som direkt drabbas avdetta. Finansministern har också lill sist lovat att redan i vår komma med en propositionsom skall rätta till de värsta oformligheterna. Helti skymundan i den allmänna debatten lycks de för familjefö-relagarna ofta likaviktiga frågorna om kapitalbeskattningen ha kommit, delta trots att också defrågorna mer än någonsin upprör och bekymrar dem som drabbas därav. Detlagäller inte minst dem som har drabbats av höjda taxeringsvärden på jordbruks-och andra fastigheter och som, när de lägger ihop inkomstskatter, avgifter ochförmögenhetsskatter, alltför ofta finner att det som återstår inte förslårsärskilt bra att leva på. Den lilla justering av förmögenhetsbeskattningen, sombeslöts 1974, räcker inte långl i jämförelse med de i genomsnitt 49-procentigahöjningar av taxeringsvärdena på jordbruk som har skett . Inle minstsom delta kan innebära att den skattepliktiga förmögenheten nära nog fördubblaseller mer än så. Riksdagenbeslöt 1974 på hemställan av ett enhälligt skatteutskott allförelagsskaiteberedningen skulle ges i uppdrag att lägga fram ett samlatförslag rörande lättnader i beskattningen av familjeföretag. År1975 - - beslöt i enlighet med en borgerligireparlireservation att begära förslag från regeringen om ändring iförmögenhets- och arvsbeskattningen för att utredningsarbetet iföretagsskalleberedningen pågick undvika nya skalleskärpningar. De borgeriiga ledamöterna i skalteutskottet har i ett särskiltyttrande uttryckt sin förvåning över att regeringen inte har lagt fram detbegärda förslagel, men vi vill också med detla särskilda yltrande uttala enförhoppning om att regeringen har för avsikt att snarasi verkställa riksdagensbeslut. Vilar också i del särskilda yttrandet nr 4 upp förmögenhetsbeskattningen. Detgäller fråg"an om hur kapital, som arbetar i företagen, på längre siktskall beskattas. Det är väl känt all familjeförelag i skådadomfattning har köpts upp av slörre förelag, av allt att döma ofta just på grundav kapitalbeskattningens tyngd. Även företagare, som har hela sitt kapitalbundet i den rörelse som är grunden för utkomsten, måste ju åriigen ur redanhårt beskattade medel betala en alll högre förmögenhetsskatt.