prot · FY0980 · 1975-12-31 00:00:00 — Redani detta sju är gamla program framhöll vi att jämlikhet och valfrihet bordevara vägledande principer i vär invandrarpolitik och alt samhället bordegarantera valfriheten genom ett aktivt slöd lill minoriteters kulturella ochandra aktiviteter. Isin undersökning av svensk invandrar- och minoriletspolilik 1945-1968 sägerockså : ärdet första poliliska partiet i värt landsom funnit sin egen linje i del här sammanhanget. Anpassningentill ett nyll land och elt nyll språk är en långvarig omställningsprocess, somknappasl kan genomföras under den första generationen av invandrare. Det är ensmärtsam process med dubbla lojaliteter. En förbättrad ekonomisk situation ochslörre social trygghet kan i börian ha stor belydelse, men kommerfler faklorer in i bilden, mer känslomässiga bedömningar. Man blir kritisk moldet nya samhället, och del gamla kulturarvet får slörre belydelse. Varieinvandrare måste få möjlighet att bevara sina kulturtraditioner och därmed sinidentitet, och det kan bara ske om man ocksä får möjlighet att behålla ochutveckla sitt eget språk. Det är bara pä modersmålet som man kan uttryckaspråkets finaste nyanser, som föräldrar och barn kan fä den fulla kontakten medvarann. Att bryta den kontakten kan vålla obotlig skada. Riktlinjerför invandrar- och minoritetspolitiken, m. m. Anna-GretaHeyman vid har gjort en fin utredning om språketsbelydelse. Hon säger bl, a,; Den intellektuella ulvecklingen av språket kommerefter den emotionella, - annat språk än det första, modersmålet, lär mansig på detta sätt. Honanför också att den som bryter upp från sin egen kullur gör ett mycket meraingripande och vanskligt uppbrott än man kanske förstår. Riksdagenuppdrog ål regeringen all ordna försöksverksamhet medundervisning på minoritetsspråk för barn i förskoleåldern, men den verksamhetenkom inte i gång förrän . Nägon utvärdering kan man därför inlegöra ännu, men redan nu vet man att barn som vistas i en enhetlig språkligmifiö blir tryggare. Man fann också att man först måste utvecklabarnens modersmål eller hemspråk - vilket man nu vill kalla det - innanundervisning i svenska kunde äga rum med gott resultat. Invandrarulredningenhade en positiv syn på enskilda förskolor och uttalade; I detta sammanhang börbeaktas den insats som görs av frivilliga organisalioner som bedriver förskolorför barn frän vissa minorilelsskolor med träning i hemspråket. Ocksänär del gällde enskilda minorilelsskolor på högre nivåer ansåg ulredningen attfortsatt statsbidrag borde utgå till de skolor som hillills haft sådant. Denhär frågan kommer alt senare beröra; jag vill ylleriigare dröjanågot vid förskolan. behandlade barnlillsynsdelegerade ett ärende rörandebidragsgivning till privata förskolor. Av de aktuella är tre skolor förspråkliga, nationella och religiösa minoriteter. I fiänsleul-lålandet föreslåsatt S:l barnstuga, som är katolsk, skall få fortsalt bidrag - medmotiveringen att del i det området är brist på barnstu-geplatser. Men denjudiska och den eslniska lekskolan föresläs få sitt ekonomiska slöd indraget,för de ligger i områden där del finns barn-siugeplatser. Sådan skulle alllsäden egendomliga principen vara. Man är inle beredd att la hänsyn lillföräldrarnas önskan om en beslämd undervisning, inte heller till att dessa barnsedan kommer alt placeras i den judiska resp. den eslniska skolan,varför en tillfällig placering i svensk lekskola måste bli hell förvillande. Såhär kommer alltså regeringens paroller om valfrihet all te sig i praktiken.Valfriheten får bara komma lill stånd pä majoritetens villkor, vilket inle ärnågon frihet. Att man bryter mot den som regeringen själv harskrivit under bekymrar inte regeringen - man är ju så van alt mäslra andra,inle minst i utrikespolitiken. Lålmig så gä över lill en annan fråga, den om bidrag lill föreningar ochtrossamfund. Del är glädjande att de nu skall få bidrag. Vi tycker emellertidfrån moderata samlingspartiets sida att de 1,6 mifi. som föreslås är förlitet och alt statsrådet borde ha följt upp invandraruiredningens förslag om2,5 mifi. kr., vilket skulle kunna ske genom en omfördelning inom det totalaanslagel. I proposiiionen föreslåsatt invandrarverket skall ange de villkor som skall gälla för att bidragskall kunna utgå. är något som oroar mänga minoritets- och invandrarorganisalioner,som tycker sig orättvist behandlade av invandrarverket i den hittillsvarandeverksamheten. Moderala samlingspartiet har i sin parlimotion krävt allriksdagen skall fä yttra sig över de principiella riktlinjerna när del gällerbidragsgivningen. Men utskottet delar inte den uppfattningen ulan ullalartrosvisst att "med den sammansättning verkels styrelse har finns detanledning räkna med att olika intressen kommer all beaktas". Visst komnierjag väl all fä framföra mina åsikter i styrelsen, men huruvida de kommer attbeaktas är en annan fråga. Även här flnns ju minoriteter. Utskottetbehandlar ocksä invandrarverkets organisation m. m. harhittills haft till sill förfogande en expertgrupp med representanter för olikastatliga institutioner och verk. Denna expertgrupp föresläs nu bli avskaffad.Experter fär i stället kallas från fall lill fall. Moderatasamlingspartiet anser att expertgruppen bör flnnas kvar men att medlemmarna börfå tillfälle all mer konlinueriigt än hillills föfia styrelsens arbete. Dennauppfallning har även AMS, försvarsstaben och , som hittillshar haft representanter i denna grupp. Vi anser ocksä att representanter förarbetsmarknadens parter, i detta fall LO och , bör ingå idenna expertgrupp eftersom vär invandring i slor utsträckning ärarbetsmarknadsmässigt betingad. Häri har vi slöd av riksrevisionsverkel, somhar ägnat invandrarverkels verksamhet på anpassningsområdet en noggranngranskning. Sånågra ord om det s. k. invandrarrådel. Invandrarulredningen föreslog att ettrådgivande organ för invandrar- och minoritetsintressen skulle knytas tillinvandrarverket. Det borde bestå av 15 ledamöter, som skulle utses på förslagav organisalioner bland invandrarna. Propositionensförslag är all knyta etl invandrarråd lill . Däriskall ingå företrädare för invandrarnas organisationer, men också för slalligaoch kommunala instanser och arbetsmarknadens parter. Hur mänga ledamöier dettaråd är tänkt all få sägs ingenting om, inte heller hur många invandrare somskall beredas plals där, men det kan väl bara bli några få representanter förde största organisationerna. Vi anser del för vär del principiellt felaktigtatt förlägga olika rådsgrupper lill departementen, där de är undandragna allparlamentarisk insyn. Härmedhar jag berört reservationerna 2, 8, 10 och 12 från moderata samlingspartiet,vilka fogals lill inrikesutskoltets betänkande nr 6. Innanjag slutar vill jag emellertid ta upp en intervju med statsrådet som återfinns i invandrarverkels tidning i nr 1 är 1974. Rubriken lyder; Man får aldrig bara klampa in. På en fråga om hur man skall hjälpa invandrarbarn ur den lojalitetskonflikt som ofta uppstår mellan föräldrarnas uppfattning och del svenska samhällets säger slalsrådel: "Här tror jag all vi måste lägga en slor del av informations- bördan på skolan, pä lärarna. Svenska lärare i svenska skolor har också ställtsinför problembarn från hem där alkohol och Riktlinjerför invandrar- och minoritetspolitiken, m. m. Riktlinjerför invandrar- och minoritetspolitiken, m. m. annat präglat barnensutveckling. Jag är en smula hoppfull - jag tror all den svenska skolansmångåriga erfarenhet av barns socialt trassliga uppväxtmifiöer gett lärarnainblick i en myckel likartad problematik," Det här är i sanning etl mycketmärkligt ullalande för all komma från det ansvariga statsrådet. Menar verkligenstatsrådet all man måste ha sysslat med alkoholister och deras problemför alt förstå invandrares svårigheter i en kollision mellan skilda kulturer?Jag väntar med intresse på svaret. Härmed,herr lalman, ber jag all fä yrka bifall lill samtliga de reservationer vidinrikesutskoltets betänkande nr 6 där representanterna för moderatasamlingspartiet har sina namn. Hen LÖVENBORG (vpk): Det talas ofta om de s. k. invandrarproblemen, och det är klart att detfinns sådana i ganska rikt mått. Allt fler invandrare har av olika skäl styrtkosan till . Delhar varit en tillgäng för förelagsägare i slörre och mindre skala. Storakoncerner har hängt upp en betydande del av sin produktion jusl på de utländskainvandrarna. Mångaav dem som kommii har lockats till värt land av falska förespeglingar, mängahar hamnat i en slumtillvaro, de har utnytfiats lill bristningsgränsen, oftaför löner som har legal under dem som normall betalas. Språklig och kulturellisolering har inte gjort deras tillvaro lättare. Vihar vid upprepade tillfällen kritiserat regeringen och arbetsmarknadsmyndigheternaför att man inle med tillräckligt ansvar, med tillräcklig snabbhet och medtillräcklig handlingskraft har lagit itu med dessa frågor. Ipropositionen 1975:26 understryks att invandringen skall vara reglerad även ifortsättningen och att arbetsmarknadsparlernas inflytande över invandringen avulomnordiska arbetare skall bestå. Videlar denna mening. Storkapitalet skall inte ha möjlighet att ohämmat och ulankontroll lösa sina arbelskraftsproblem genom ett cyniskt utnytfiande avutländska arbetare som hämtas hil när del passar de kapitalägande. Del måslealltså enligl vår mening vara samhällets skyldighet att se lill att deutländska arbetarna fär samma rättigheter och samma slällning ochförutsättningar som andra arbetare. Det är också därför som vi i vår motionbetonar att det mäste finnas en grundläggande enighet mellan svenska arbetareoch arbetare av annan nationalitet. Engod invandrarpolitik handlar inte bara om att man skall söka tillgodoseberättigade krav pä likvärdiga ekonomiska och sociala villkor. Den handlarockså om del kulturella arvet, och där utgör språkel en väsentlig del. Pådet området har det uppenbariigen skett framsteg i och med lagstiftningen omrält till ledighet och lön för deltagande i svenskundervisning för invandrare.Det var utan tvivel etl steg i rätt riktning. Men på det här området, liksom påde flesta andra, flnns det företagare som försöker - på olika sätt -slingra sig undan lagfästa skyldigheter. Dit hör bl. a., vilket påpekas i värmotion, förekomsten av sådana överenskommelser på lokal nivå attspråkundervisning ordnas, inte pä betald arbetstid som avsett var, utan vidsidan av den ordinarie arbetstiden. Det var ju inte meningen, och detärangelägel att myndigheterna finner nägon riktig form för att den lagfästarätten lill språkundervisning pä betald arbetstid inte urvattnas utan att denfär den form som ursprungligen var avsedd. Där har självfallet ocksäfackföreningsrörelsen sitt speciella ansvar. Detfinns en annan sak som vi finner det angeläget att fästa uppmärksamheten på,nämligen alt det förekommer en benägenhet att inte anställa invandrare som integenomgått språkundervisning eller efiest tillägnat sig kunskaper i svenskaspråket. Det är också ell sätt att slippa undan företagens skyldighet att påbetald arbetstid anordna språkundervisning för utländsk arbetskraft, somuppenbarligen är i behov därav. Även det här är etl oskicksom pä något sätt måste stävjas. Vihar i vär motion anvisat en möjlig väg, nämligen en generell avgiftsupptagningtill belopp som bör täcka kostnaderna för den undervisning som här kommer ifråga. Vi säger ocksä att det praktiska anordnandet av sådana kurseralternativt kan ligga på företagen eller pä den lokalaarbetsmarknadsmyndigheten. Avräkning på inbetalade avgifter och faktiskakostnader skulle, enligt vär tankegång, kunna ske fränarbetsmarknadsmyndigheterna till de företag det gäller. Utskottetavvisar tyvärr vårt skisserade förslag med en motivering som ger vid handen inte bemödat sig om att seriöst försöka tränga in i förslagels innebörd. Idet här sammanhanget vill jag använda för att ta upp ett parandra sidor av svenskundervisningen i övrigt för invandrare. Vivet att en stor del av invandrarna beslår av hemmavarande, inte förvärvsarbetandekvinnor. Där finns ett alldeles speciellt och uppenbart behov avsvenskundervisning som pä någol sätt måsle tillfredsställas. Jag tror att mankan säga alt invandrarhustrurna just genom att de inte lalar landels språkhamnar i en ännu svårare situation än männen. Männen är ute i produktionen, dehar arbetskamrater som de kan kommunicera med så gott det går och de står oftai en miljö där del finns andra landsmän, medan kvinnorna som är hemma oftalöper risk att hamna i total isolering just pä grund av alt de inle kanspråket. Härmåste man alltså komma fram lill någon form av uppsökande verksamhet mycketsnabbt och i organiserade former. erinrar i sin skrivning omatt utskottet i anledning av utbildningsutskottets betänkande 1975:6 uttalatsig för att problemel med de icke förvärvsarbetandes undervisning lösesoch att en utvärdering av den hittillsvarande försöksverksamheten skall ske såall ell handlingsprogram kan utarbetas och föreläggas . Vinoterar självfallet detta som positivt, men finner vi att det här ären fråga som måste betraktas som så angelägen att något Riktlinjerför invandrar- och minoritetspolitiken, m. m. 2 protokoll 1975. Riktlinjerför invandrar- och minoriletspolitiken, m. m. dröjsmål inte fär ske. Vianser, som framgår av reservaiionen 5, att del handlingsprogram som lidigarebeställts skall föreläggas redan lill hösten. Etlav de problem som inle behandlas i propositionen hänger samman med att enpersons modersmål inte alltid är slatsspråket, vilket vi närmare utvecklar ivär moiion. Det ger en skev bild bl. a. när det gäller behovet av undervisning.Den nuvarande grunden för beräkningen av antalet språklärare är enbart antaletutländska medborgare av etl visst medborgarskap och därför kommer vissagrupper att hamna utanför. Vi har i vår moiion anfört möjligheten att man ifolkbokföringen registrerar inle bara medborgarskapet ulan ocksä nationalitetoch modersmål. Vihävdar också med tanke på de språkliga minoriteternas storiek all vissa språk iparitet med tyskan och franskan bör bli lillvalsämnen i och utgöraB- eller C-språk pä gymnasiet. Detfinns några stora språkliga minoriteter i . Dit hör finländarna vilkasspråk borde kunna bli aktuellt, och dit hör serbokroalerna, för att ta ett parexempel. I sammanhangei vill vi också betona alt vi ansett det varasjälvklart att exempelvis finskan, som är modersmål i bl. a. , börkomma i fråga som del av undervisningen för finsklalande barn i dessa bygder -detta sagl närmast som en parentes. Ivär första reservation har vi lagit upp frågan om folkpensioneringen förinvandrarna, vilken ännu inte har lösts på etl tillfredsställande säll. Delhandlar också om rätten lill förtidspension, som självfallet pä samma grunderbör kunna tillfalla invandrare. Utskottethänvisar till pågående ulredning. Vi anser att förslag i denna fråga skallkunna läggas fram . Jag vill slutligen ägnanågra ord åt frågan om rösträtten. Vänsterpartietkommunisterna har under lång lid kämpat för rösträtt ål invandrarna. Kampen harnu gett resullal så lill vida att den rättigheten kommer att bli tillämpad vid1976 års kommunala val. Vi noterar det med tillfredsställelse som ett steg idemokratisk riklning och som etl understrykande av att opinionsbildning och kampger resultat. Menvi ställer oss också frågan varför man stannar vid den kommunala rösträtten.Del är lika logiskt att frågan om rösträtt för invandrare vid de allmänna valenlöses, och vi hemställer därför om förslag även i den frågan. En sådan åtgärd måsteses som den naturliga följden av att man kommer all ge invandrarna rättighetatt rösla i kommunala val. Deras räll lill medinflytande får inle stanna vid dekommunala församlingarna. Vihar i vär moiion lagit upp en rad myckel angelägna frågor. Vänsterpartietkommunisterna lycker det är viktigt alt man gör alll för alt jämställa de storainvandrargrupperna med övriga i boende -pä alla områden. Invandrarproblemfinns inle bara i utan i åtskilliga andra europeiska länder. De harskapats genom alt många människor i sill hemland har haft outhärdligaförhållanden, framför allt genom att sysselsättningen där inle har kunnaigaranteras. Densvenska industrin och storkapitalet har profiterat pä detta och öppnalfabriksportarna utan all sociala och kulturella förhållanden varit ordnade påett tillfredsställande sätt. Påsenare år har vissa framsteg gjorts, främst på grund av den opinion somutvecklats. Men ännu återstår mycket att göra. bör verkligen ta chansenatt bli ett exempel på hur man kan satsa för att läla invandrare behålla sinegen identitet och sin egen kultur och hur man ekonomiskt och socialt kangarantera dessa slora arbetargrupper förhållanden som är likvärdiga med övrigalöntagares. Dethänvisas i inrikesutskoltets belänkande lill olika pågående utredningar. Vitycker att man pä några områden bör gå snabbare fram än vad man tydligen avseratt göra. På de punklerna har vi reserverat oss i utskottets betänkande nr 6. Jagber, herr talman, att fä yrka bifall till reservalionerna 1, 4, 5, 7 och 9. RiktUnjerför invandrar- och minoritetspolitiken, m. m. Hen EKINGE (fp); Jag tror all det för många av oss är svårt att riktigt sälla oss in iinvandrarnas situation. För oss som haren i det stora hela invand mifiö attbygga vår tillvaro på ter sig det mesta i vär omgivning naturiigt ochsjälvklart. Så är det självfallet inte för invandraren, som med olikabevekelsegrunder lämnar sin hemmifiö och som i den nya, främmande mifion skallsöka finna fotfäste för alt sä småningom bli fast etablerad i sin nyaomgivning, sitt nya hemland. Attbli välkomnad och accepterad innebär inte i sig själv alt främlingskapets allaproblem är lösta, men självfallet är vär attityd som värd-nalion förinvandrarna av stor betydelse för all en god grund skall kunna läggas för denfortsatta vistelsen i vårl land. Här gäller det verkligen alt arbeta för allgenomsyra hela värt samhälle med en positiv inställning till andranationaliteter och andra folkgrupper. Del räcker således inte med all bara taavstånd från nedvärderande attityder gentemot invandrare och minoritetsgrupper,utan vi måste ocksä aktivt motarbeta sådana yttringar. Motden bakgrunden ter sig det mål för invandrarpolitiken som propositionen1975:26 beskriver och som återges i ulskollels belänkande inle särskiltrevolutionerande. Trots della finns det dock anledning att ge sin anslutningtill beskrivningen av målen om jämlikhet, valfrihet och samverkan. Frånfolkpartiets sida har vi i olika sammanhang framhållit att den anpassning somfordras för alt ett varaktigt boende i värt land inte skall utgöra .någothinder för all invandrarnas kulturella avvikelser skall ses pä annal sätt änsom etl berikande och etl välkommet inslag. Men givetvis skall ocksäinvandrarna själva få väfia i vilken utsträckning de önskar bevara sinidentitet och i vilken utsträckning de önskar gä upp i en svensk kulturellidentitet. Detta är i och för siguttryck för såväl tolerans som önskan om ge- RiktUnjer för invandrar- och minoritetspolitiken, m. m. menskap mellan invandrarnaoch vårt eget folk. Det bästa uttrycket för solidaritet med invandrarna är välalt vi i värt land vägrar alt se och uppfatta invandrarna som gästarbetare. Vianser tvärtom att invandrarna skall ges samma trygghet som tillförsäkras allamedborgare i vårt land. Även om dessa saker inte är kontroversiella, kan deländå flnnas anledning att i det här sammanhanget understryka detta. Iövrigt vill jag, herr talman, kort beröra några frågeställningar somaktualiserats i folkparlimolionen 1962 med anledning av propositionen omriktlinjer för invandrar- och minoriletspolitiken. Ifråga om arbetsmarknadssituationen råder också enighet om att invandringenäven bör vara reglerad, inte minst för att kunna ge en såmeningsfull sysselsättning som möjligt både för invandrarna och förarbetssökande i vårt eget land. Närdet gäller arbetslöshetsförsäkringen är det givetvis riktigt att invandrarna,som det framhålls i utskottets skrivning, fär tillhöra arbetslöshetskassan påsamma villkor som den svenska arbetskraften, men med hänsyn till de problem somkan hänga samman med kvalifikationsregler och annat är del angelägel allsädana frågor las upp av den arbetande arbetslöshelsutredningen. Det är ocksäangeläget alt denna utredning arbetar sä snabbi som det över huvud taget går.Riksdagen har på förslag från tidigare fattat principbeslut ominförande av en allmän obligatorisk arbetslöshetsförsäkring. Dä gäller delgivelvis alt ulredningen blir färdig sä all eventuella problem som finnsför invandrarna ocksä blir lösta. Vi har från sida oupphörligenfört fram delta krav, och jag vill därför i detta sammanhang ytterligareunderstryka behovet av att snart får möjlighet att la slutligställning till frågan om en allmän obligatorisk arbetslöshetsförsäkring. Sammaförhällande synes mig ocksä råda när del gäller folkpensions-frågan. Även härär det angeläget alt pensionsulredningen kommer med ett förslag. Somframhålls i vär motion är de för invandrarna aktuella frågorna i första handsädana som rör utbildningen och dä särskilt utbildningen i svenska språket.Sedan vid etl par tillfällen begärt all regeringen skall lägga framförslag till åtgärder för alt förbättra svenskundervisningen även för ickeanställda invandrare, är det vär förhoppning all dessa begärda åigärderomgående kommer alt vidtas. Iproposiiionen förordas alt bidrag till invandrare och minoriletsorganisalionerskall kunna utgå efter vissa givna regler. Därvidlag förutsätts ocksä att ävenolika trossamfund skall kunna inräknas bland de organisalioner som harmöjlighet att få sådant bidrag. Dessa bidrag fyller självfallet mycketangelägna behov, och vi vill för vär del understryka vikten av alt bidrageninte blir detafireglerade utan att de ger de organisalioner som fär sådanaprojektbidrag möjlighel att låta lokala initiativ och idéer komma lill uttryck.På så sätt kan menar vi, värdefulla erfarenheter vinnas ochprojektverksamheten fä en vidare utformning. När del gällermedborgarskapsfrågan framhåller utskottet att den f n. bereds inomarbetsmarknadsdepartementet och alt den enligt departementet bör diskuterasinom ramen för det nordiska samarbetet innan något förslag framläggs. Frånfolkpartiels sida har vi lidigare i motioner begärt en översynav reglerna för svenski medborgarskap. Del är önskvärt att kravel påvistelsetid i vårl land sänks för erhållande av medborgarskap. Vi förutsätteralt den nämnda beredningen kommer med etl förslag . Ifråga om de reservationer som frän moderathäll avlämnats i anslutning lillbeiänkandel och som tidigare berörts i debaiten vill jag bara helt kortframhålla all vi från värt häll inle har kunnai ansluta oss till dessa vare sigdet gällt frågan om enskilda förskolor eller ålderdomshem ellerminorilelsskolor. Orsaken är all vi anser all dessa krav inte slår i överensstämmelsemed målsättningen för invandrarpolitiken när det gäller alt skapa såvältolerans som gemenskap mellan invandrargrupperna och vär egen befolkning. Till sisl, herr talman,några ord om invandrartidningarna. Vihar i ett särskilt yttrande framhållit att vår principiella inställning är attäven tidningar pä andra språk än svenska bör omfattas av del allmännapresstödel och således kunna få bidrag genom presstödsnämnden. Men somutskottet framhåller ankommer det inte på inrikesutskoltet att bereda frågorsom rör allmänna presstödel. Därför har utskottet inte gått in på dessa frågor.Vi har med vårt särskilda yttrande givit vär anslutning till den reservalionsom är fogad vid konstilutionsutskottets betänkande och som för vär del kommeratt tas upp av Per i den fortsatta debatten. Samiidigiär det givetvis klart att andra publikationer som riktar sig till invandrareoch minoritetsgrupper och som inte omfattas av presstödskungörelsensbestämmelser, kan förfiäna stöd från samhället. Och därför har vi anslutit osslill utskottets förslag om ett ökal projektstöd till sådana publikationer.